Hitlers folkevogn: Kraft gennem glæde\nKategori : Kulturhistorie\nDen tyske folkevogn så dagens lys for 80 år siden som et led i Hitlers propaganda-apparat. Nu skulle den tyske kernefamilie indtage de nye motorveje i en Porsche-bil, der var til at betale.\nDa Adolf Hitler i begyndelsen af 1933 blev udnævnt til tysk rigskansler, var et af hans første prestigeprojekter etableringen af et nyt og omfattende motorvejsnet, der skulle sammenflette og forbinde Europas hjerte fra nord mod syd, øst mod vest. Som et centralt led i opbygningen af Det Tredje Rige skulle Reichautobahnen (senere Autobahn) sno sig som et arkitektonisk mesterværk, tværs gennem det tyske landskab som et symbol på fællesskab og ren æstetik. Allerede den 23. september samme år tog Hitler selv første spadestik til Autobahnen Frankfurt-Darmstadt, den første del af det knap 4.000 kilometer lange motorvejsbyggeri, som Nazi-Tyskland, eksekveret af generalinspektøren for hele det tyske vejvæsen, Fritz Todt, nåede at anlægge.\nI takt med at flere motorvejsstrækninger åbnede op gennem 1930rne, fulgte opgaven med at få biler ud på det nye vejnet. Hitler havde fået sine lange, åbne strækninger. Problemet var blot, at de stod halvtomme. Bilen var endnu ikke allemandseje. Med propagandistiske intentioner øjnede Hitler idéen om at give tyskerne en bil, som de fleste ville have råd til. Alle skulle have muligheden for at bruge de nyanlagte motorveje mellem de større tyske byer, mærke friheden. Resultatet blev folkevognen - VW Type 1, der for 80 år siden blev præsenteret på Berlin Auto Show i februar 1936.\n”Boblen”, som den siden er kaldt i folkemunde, måtte dog meget igennem, inden den blev Tysklands svar på Lego, dybt forplantet i den tyske bevidsthed og med sikker hast gennem efterkrigstidens Vesttyskland som et tegn på velfærd og fremtid. Eventyret tog sin start i slutningen af 1920rne, hvor Hitler tegnede flere skitser, der til forveksling ligner den siden så velkendte folkevogn. Projektet var ambitiøst, en folkets bil, men det var også et velarrangeret nationalsocialistisk propagandaværk, der skulle overbevise befolkningen om, at Tyskland var højtudviklet, industrialiseret, et fremdriftens land, også teknologisk. Med folkevognen stillede Hitler den menige mand en bil i sigte, talte direkte til arbejderklassen.\nI 1933 kom der skred i processen, da Hitler på den internationale biludstilling i Berlin annoncerede, at han havde til hensigt at give den tyske kernefamilie en billig og driftsikker bil, der var overkommelig at spare op til. Året efter, 1934, afholdte Føreren en åben konkurrence, hvor tyske bilfabrikanter kunne byde ind på opgaven. Hitler skulle umiddelbart have foretrukket Mercedes som fabrikant, men da han så Ferdinand Porsches udkast – Porsches grundlægger – var han overbevist. Ferdinand Porsche havde år forinden gået med tanker om at udvikle en bil, der ikke måtte koste forbrugeren dyrt, og trods han havde størst erfaring med sportsbiler, så han selv opgaven som unik og prestigefyldt, når det var Der Führer, som henvendte sig.\nHitlers tanke var, at den nye folkebil skulle overgå den amerikanske Ford T-model, der siden 1910erne havde været den mest solgte bil i verden. Nok nærede Hitler bilfabrikanten Henry Ford (1863-1947) anerkendelse, men han så også sit snit til at lave sin egen sællert. Derfor mødtes han efter konkurrencen i 1934 med Ferdinand Porsche på Hotel Kaiserhof i Berlin. Hitler var begejstret for Porsches idé om en billig bil, men han mødte samtidig op med specifikke krav til den kommende folkevogn: Bilen skulle kunne køre mindst 100 kilometer i timen på de nye motorveje, den skulle køre mindst 14 kilometer på én liter benzin. Bilen skulle være billig at reparere og sædekapaciteten skulle være til enten fire voksne eller to voksne og tre børn. Derudover skulle bilen have en trecylindret luftkølet dieselmotor med 30 hestekræfter, da de fleste tyskere ikke have en garage og derfor var nødsaget til at parkere bilen udenfor i al slags vejr. Til sidst måtte folkevognen ikke koste mere end 1.000 rigsmark, da alle tyske familier skulle have mulighed for at erhverve sig en model.\nHitlers krav til prissætningen gav Ferdinand Porsche problemer. Han vidste, at Hitlers tidsfrist på seks måneder var urealistisk. De næste to år sled han sammen med sine ansatte fra sit hjem og værksted i Stuttgart med at få en prototype klar. Uanset hvordan de tegnede og støbte bilens konstruktion, var det ikke muligt at komme under de 1.000 rigsmark. 1.500 rigsmark lød Porsches pris, men Hitler var ikke tilfreds. Samtidig slog han tvivl ved bilens siden så kendte former, den var for tung og stadig for dyr, mente Hitler. Porsche forsatte arbejdet, godt irriteret, og skulle undervejs have sagt, at ”han hellere ville udvikle ti sportsvogne end én folkevogn.” Men Hitler pressede på, bilen måtte blive færdig, da den var en vigtig del af nazismens propagandamaskineri.\nFørst i starten af 1936 kunne Porsche præsentere en endelig model af folkevognen – prototypen V1. Hitler var tilfreds. Folkevognen så dagens lys og blev vist frem på den internationale biludstilling i Berlin. Ved samme lejlighed fik bilen det tyske tilnavn, Käfer, da karosseriet lignede en bille. Det var lykkedes Ferdinand Porsche at fremstille et både let og kraftfuldt køretøj, bilens størrelse taget i betragtning. De organiske former, blanke og sortmalede, var næsten et stykke modernistisk kunstværk i sig selv, den lave undervogn og de karakteristiske og aerodynamiske skærme til hjulene.\nEfter biludstillingen i 1936 indledte Tysklands Automobilindustris Rigsforbund (RDA) en række prøvekørsler med i alt tre testbiler. I første omgang blev folkevognen afprøvet i området omkring Stuttgart og Schwarzwald, hvorefter to af bilerne fortsatte til Berlin for at blive vist frem for Hitlers partitop. Herefter fortsatte prøvekørslerne rundt i landet på motorveje, i hårnålesving og kuperet terræn. Hver bil endte med at køre 50.000 kilometer, folkevognen havde stået distancen, og i 1937 blev yderligere 30 prøvebiler produceret – tilsammen tilbagelagde de to millioner kørte kilometer, ført an af uniformerede SS-tropper.\nHitlers folkebil var en realitet. I den forbindelse holdt han en tale i Leipzig, hvor han endegyldigt forpligtede sig til at sætte bilen i produktion. Dagen efter talen stod der på forsiden af Leipziger Neueste Nachrichten: ”Schafft den Deutschen Volkswagen” – producer den tyske folkevogn.\nMed Hitler i spidsen besluttede den tyske regering i 1937 at etablere virksomheden Volkswagen. Den nye folkevognsfabrik blev lagt i byen Wolfsburg, der blev grundlagt ved samme lejlighed. Ferdinand Porsches fabrik i Stuttgart var ikke tilstrækkelig. Navnet Wolfsburg blev taget fra et nærliggende slot ved samme navn. Placeringen var ikke tilfældig, da Hitler allerede havde fået tilnavnet ”Wolf” – ulv – af sine tilhængere.\nOp voksede en af verdens største bilfabrikker, udviklet af højtuddannede ingeniører, og da fabrikken i 1938 var færdigbygget, stod Hitler på talerstolen, klar til at sætte en reel produktion i gang med det nazistiske slogan: ”Kraft durch Freude” – kraft gennem glæde. I begyndelsen fik bilen derfor navnet KDF-Wagen. Omkring fabrikken blev arbejderboliger opført, og i løbet af kort tid havde den nye fabrik også sin egen togstation, så folkevognen nemt kunne distribueres rundt i landet.\nSammen med Porsche valgte Hitler tre modeller, der skulle sættes i produktion. En standardmodel med fast tag, en model med soltag og en cabriolet-model, der blev den dyreste af de tre modeller. Scenariet var, at en millionproduktion skulle iværksættes, og ved biludstillingen i Berlin i 1940 blev de tyske familier tilbudt en særlig finansieringsordning, så de i løbet af to år ville få råd til en folkevogn. Propagandameldingerne flød, Tyskland ville vinde krigen inden for et par år, herefter ville fabrikken i Wolfsburg være klar til at producere folkevogne på samlebånd. Men med nederlaget på Østfronten i 1943 kollapsede disse planer. Krigen gjorde det vanskeligt at holde produktionen oppe, og da de tyske tropper kapitulerede i foråret 1945, var der kun fabrikeret 630 civile folkevognsmodeller.\nEfter Anden Verdenskrig lå store dele af folkevognsfabrikken i ruiner. Som et led i at få Tyskland på fode igen, hvilket var i De Allieredes interesse, besluttede englænderne at genoptage produktionen i Wolfsburg – en del af det vestlige område, hvor England var sejrherre, og som de siden fik tildelt. Kort efter krigens afslutning rullede der igen folkevognsbiler ud fra fabrikken, igangsat af den engelske major Ivan Hirst og bakket op af de tyske arbejdere. Forholdene var naturligvis spartanske, fabrikken var blevet plyndret og man havde knap adgang til de fornødne råstoffer.\nAlligevel kom produktionen i gang. Trods Hitler var krigens store bøddel, valgte fabrikken at satse på hans og Ferdinand Porsches oprindelig ”Käfer-model” – det store folkevognseventyr foldede sig ud. Alene i 1946 blev der produceret 20.000 folkevogne, bilen gik for at være den mest efterspurgte i Europa og i de boblende 1960ere blev ”boblen” udbredt blandt den tyske arbejder- og middelklasse, også i Danmark. Da det sidste eksemplar af VW Type 1 rullede ud af fabrikken i 2003, var der solgt mere end 21 millioner folkevogne på verdensplan – den hidtil længst producerede bil. Givetvis en større succes, end Hitler havde turdet håbe på.


juli 2018 - nordiskpastelforum.dk\nElite-udstyr for svømmere på alle niveauer\nPosted on 03/07/2018 by Astrid Madsen\nNår man skal præstere i vandet, skal udstyret sidde godt. Svømmetøj, der strammer eller er for løst, og svømmebriller, der ikke slutter tæt, kan være med til at tage fokus fra svømningen. Eller ganske simpelt ødelægge en god badeoplevelse. Når udstyret spiller, får svømningen lov til at være i centrum.\nSpeedo har udviklet og produceret kvalitetsudstyr til svømning og badning siden 1928. Det australske mærke står for kvalitet og har hjulpet svømmere på alle niveauer og i alle aldre til gode svømmeoplevelser i næsten hundrede år.\nEt par gode svømmebriller er alfa og omega når man skal have sjov i vandet. De flestes menneskers øjne bliver let irriterede af klor eller saltvand, og med svømmebriller kan man udrydde denne gene. For børn giver det badeturen en ekstra dimension at kunne dykke, eller gå på opdagelse under vandet på strandturen. Og er man svømmer på motions- eller endda eliteniveau, er et par svømmebriller helt centrale som en del af udstyret. Her er det særlig vigtigt at brillerne sidder godt, kan tilpasses ansigtet og slutter tæt. Med næsten et århundredes erfaring, har Speedo løbende udviklet både svømmebriller og svømmetøj med stor indsigt i svømmeres særlige behov.\nSpeedo svømmebriller har alle regulérbare stropper og anti-dug-behandling, så man altid har godt udsyn.\nPosted in Speedo svømmebriller


Vandbesparende hovedbruser • Find billigste pris hos PriceRunner nu »\nVandbesparende hovedbruser Brusesæt\nvandbesparende hovedbruseri Brusesæt\nHansgrohe Croma Ecosmart 280 1jet firkantet hovedbruser - Krom\nHansgrohe Croma Ecosmart 280 1jet firkantet hovedbruser - Krom Vandbesparende hovedbruser for storslået brusefornøjelse Nyd et bad der føles som en vidunderlig blid sommerregn med hansgrohe Croma E 280 1jet EcoSmart hovedbruser. Med sit ekstra store brusehoved forkæler RainAir jet bruseren dig dagligt med bløde fyldige dråber. Croma E 280 1jet EcoSmart har et minimalt vandforbrug, og bruger kun halvt så meget vand (ved 3 bar) som Croma E 280 1jet hovedbruser uden vandbesparende funktion. Sammen med AirPower hvor der bliver tilført luft til vandet der giver fyldige vanddråber skabes en bruseoplevelse i samme klasse som den originale Croma E 280 1jet hovedbruser (AirPower) Det moderne SoftCube design passer med sine tydeligt definerede former og bløde rundede kanter perfekt ind i ethvert badeværelse. Omdan dit badeværelse til en oase af selvforkælelse og velvære. Andre Highlights: • Den ultimative badeoplevelse med minimalt vandforbrug: hansgrohe hovedbruseren indhyller dig i et bredtfavnende og forfriskende brusebad. Gennemstrømningsmængden er automatisk begrænset til max. 9 l/min, uanset vandtryk (EcoSmart). • Stor komfort: Et kugleled tillader, at brusehovedet kan vippes i forhold til individuelle behov og ønsker. • Enkel rengøring: Kalk fjernes let ved at gnubbe silikonedysserne (QuickClean). Stråleskiven kan desuden demonteres for yderligere rengøring. • Høj kvalitet: Den 280 mm brede stråleskive er produceret i krombelagt metal, der bibeholder sin glans og tilføjer et ekstra lag af holdbarhed. • Multifunktionel og enkel at installere: hovedbruseren er den nemme vej til en perfekt og enkel modernisering af ethvert badeværelse. Hovedbruseren installeres nemt på både væg og i loft (G1/2 / DN15-tilslutning) bruserstørrelse: 280 mm kugleled: hovedbruser justerbar i vinkel stråletype: RainAir gennemstrømsmængde RainAir (ved 3 bar): 8 l/min forkromet stråleskive materiale stråleskive: metal stråleskive kan tages af i forbindelse med rengøring montering: loft eller v...\nHansgrohe Croma E 280 1jet EcoSmart komplet brusesystem - Krom\nHansgrohe Croma E 280 1jet EcoSmart komplet brusesystem - Krom Sikkert og vandbesparende brusesystem til hele familien Omdan badet til en oase af ren og skær velvære for hele familien med Croma E 280 1jet EcoSmart showerpipe. Denne showerpipe er designet med et væld af hansgrohe-funktioner, med det klare formål at gøre brusebadet til et enestående vandbesparende bruseoplevelse. Termostaten er udstyret med køleteknologien CoolContact, der ved hjælp af den indvendige vandføring, altid holder overfladen af termostaten behageligt kølig mens der bades, så man undgår at brænde sig. Blandingsbatteriet sørger automatisk for at bibeholde den ønskede vandtemperatur, når vandtrykket varierer. Den sikkerhedsspærre, der aktiveres når vandet når 40°C sikrer, at små eventyrlystne pilfingre, ikke bliver udsat for brandvarmt vand. Hvis du ønsker varmere vand, kan sikkerhedsspærren nemt deaktiveres med et enkelt tryk på en knap. Hansgrohes EcoSmart-teknologi sikrer en max. gennemstrømsmængde på bare 9 l/min. De fyldige lufttilførte vanddråber skaber en bruseoplevelse i samme klasse som den originale Croma E 280 1jet hovedbruser (AirPower). Andre funktioner • Den ultimative badeoplevelse med minimalt vandforbrug: hansgrohe hovedbruseren indhyller dig i et bredtfavnende og forfriskende brusebad. Gennemstrømningsmængden er automatisk begrænset til max. 9 l/min, uanset vandtryk (EcoSmart). • Blid sommerregn: hovedbruseren blander vand og luft og skaber på denne måde dråber der emmer af fyldighed og blødhed (AirPower). • Stor komfort: Et kugleled tillader, at brusehovedet kan vippes i forhold til individuelle behov og ønsker. • Let betjening: Håndbruseren lader dig vælge mellem 3 forskellige stråletyper ved et enkelt tryk på en knap. • Enkel rengøring: Kalk fjernes let ved at gnubbe silikonedysserne (QuickClean). Stråleskiven kan desuden demonteres for yderligere rengøring. • Nem at installere: Brusesystemet tilpasses på allerede eksisterende standard S tilslutninger (G1/2), og fastgør...\n5.724 kr.inkl. fragt\nDamixa Akita brusesystem. Krom\nDamixa Akita brusesystem med stor hovedbruser på Ø20 cm og håndbruser med 3 stråletyper, Thermixa Zero termostatbatteri med skoldningssikring, vandsparer og omskifter og kan installeres til alle eksisterende udtag. Brusersystemet har justerbar brusestang der kan justeres i højden fra 107-130 cm. Damixa Akita brusesystemet er vandbesparende eftersom hovedbruseren kun bruger 12,2 liter vand i minuttet, håndbruseren bruger 9 liter vand i minuttet og termostaten har en smart Eco-knap. Inkl. rosetter, excentriske forskruninger samt en smart sæbeskål. Krom\n2.464 kr.inkl. fragt\nBruser børstet stål\nGrohe rainshower 210 brusesystem\nDamixa silhouet brusesæt\nGrohe rainshower brusehoved


Gennemgang af interkostale neuralgia salver - Skizofreni May\nSådan helbrede intercostal neuralgi medicin\nInterkostale neuralgier er karakteriseret ved intens smerte syndrom (thorakalgi), som opstår på grund af kompression eller betændelse i nervefibrene. Denne tilstand udvikler sig på baggrund af mange patologier. Derfor anvendes der i behandlingen af interkostal neuralgi et kompleks af lægemidler, hvis virkning sigter mod at undertrykke smerte og eliminere provokerende faktor. På grund af manglende overholdelse af denne regel udvikler der alvorlige konsekvenser.\nInterkostale neuralgi er ikke en sygdom, men et symptomkarakteristik ved forskellige patologier. Årsagerne til udviklingen af smerte skyldes kompression af nerve rødderne, som forekommer under påvirkning af følgende faktorer:\nosteochondrose af thoracic og andre sygdomme i rygsøjlen;\nskader, brud på brystet og rygsøjlen;\nForløbet af inflammatoriske patologier, der påvirker nervesystemet\ninfektion i kroppen (hovedsagelig tegn på interkostal neuralgi forekommer når helvedesild)\nDet er også muligt udvikling af intercostal neuralgi på baggrund af kompression af de strukturelle elementer i rygsøjlen på grund af hormonelle lidelser, tumorprocesser og brok.\nEksponering for provokerende faktorer fører til kraftig smerte, der opstår i brystet eller ryggen. Desuden angiver zone for lokalisering af kliniske tegn årsagen til thorakalgi. Udseendet af symptomer på intercostal neuralgia til højre angiver:\nbetændelse i ryggenes muskelfibre\nSmerten i neuralgi er stærk, brændende, konstant. Intensiteten af syndromet ændres, når patienten bevæger sig eller tager et dybt vejrtræk.\nI interkostal neuralgi på venstre side før behandling er det vigtigt at udelukke hjertesygdomme.\nBegge forhold karakteriseres af intens smerte, som er lokaliseret i brystområdet. Særligt udtalt er klemning af nerver og hjertesygdom hos ældre. I dette tilfælde er EKG og ekkokardiografi foreskrevet.\nUdviklingen af negative virkninger i interkostal neuralgi afhænger direkte af egenskaberne af de årsager, der forårsagede det. Helvedesildsforringelse karakteriseret ved thorakalgi udgør ikke en fare for menneskers sundhed og liv. Sygdommen passerer inden for 2-3 uger, i sjældne tilfælde giver komplikationer.\nUanset årsagerne til spasmen og træk ved forekomsten af comorbiditeter, brug af stoffer til interkostal neuralgi. Lægemidler er ordineret for at lindre generelle symptomer og forbedre patientens livskvalitet.\nUdover behandling af interkostal neuralgi med medicin anvendes andre metoder, herunder massage, fysioterapi og kirurgi. Valget af taktik afhænger af sygdommen, der førte til syndromet. Derfor udføres diagnostik før behandling med CT, MR og andre metoder.\nInterkostale neuralgierapi udføres ofte hjemme. Inpatient behandling er ordineret til alvorlige komplikationer. Til lindring af intercostal neuralgi, salver, tabletter eller injektioner af ikke-steroide antiinflammatoriske lægemidler anvendes. Når muskelspænding er vist, tages muskelafslappende midler.\nVed valg af medicin er det vigtigt at tage hensyn til patientens individuelle karakteristika og arten af den ledsagende patologi. Hvis smerten er forbundet med organerne i mave-tarmkanalen, anbefales det ikke at tage medicin i form af tabletter. Sådanne lægemidler irriterer slimhinden i maven og derved øger intensiteten af de overordnede symptomer.\nI den akutte periode, når smertsyndromet manifesterer sig mest intenst, anbefales sengeleste. Tør varme bør påføres på det ømme sted (opvarmet sand i en ragpose). Det er vigtigt ikke at overophede problemområdet. Ellers vil, som huden køler, intensiteten af syndromet øges.\nHvordan man behandler intercostal neuralgi bør bestemmes af en læge. Ukontrolleret medicin kan forværre patientens tilstand og fremskynde udviklingen af den patologiske proces.\nAnæstesi til interkostal neuralgi udføres ved anvendelse af:\nOftere udføres anæstesi med tabletpræparater. Sådanne lægemidler har en systemisk virkning på kroppen og stopper symptomerne. Patienterne ordineres følgende smertestillende piller til interkostal neuralgi:\nTager disse piller med intercostal neuralgi bidrager til en relativt hurtig genopretning af patienten. Men smertestillende midler er ikke altid effektive, og effekten af lægemidler i denne gruppe giver kun midlertidige resultater.\nAnalgetika anbefales til interkostal neuralgi med hoste.\nAntiinflammatoriske lægemidler betragtes som mere effektive:\nNøjagtigt bestemme hvilke medicin anbefales til behandling af neurologiske lidelser hos et barn og en voksen, skal lægen. Dette gælder især, når der er behov for intervention til den ubærbare smerte forårsaget af kompressionen af nerve rødderne. I dette tilfælde er subkutane injektioner af antiinflammatoriske lægemidler ordineret.\nBehandling af intens smerte\nI tilfælde af intens smerte giver injektioner af lægemidler en hurtig og varig virkning. Til dette formål anvendes løsninger af antiinflammatoriske lægemidler og lidokainblokader.\nInjektioner af "diclofenac" i interkostal neuralgi fjerner smerte ved at lindre den inflammatoriske proces. Ved behandling af sygdommen forbedrer diclofenac ligesom andre ikke-steroide antiinflammatoriske lægemidler patientens tilstand i løbet af torakalgi både til venstre og til højre, men det er vigtigt at observere doseringen af disse lægemidler.\nBrugen af "Naiz" i interkostal neuralgi anbefales, når traditionelle metoder til smertelindring ikke giver positive resultater. Dette stof er forbudt for børn under 12 år og gravide kvinder.\nI ekstreme tilfælde, til behandling af interkostal neuralgi, injiceres opløsninger subkutant til højre eller venstre:\nDisse stoffer eliminerer hurtigt selv stærke smerter. Manglen på lidokainblokader er, at de stoffer, der er baseret på dette stof, er meget giftige. Hyppig fastholdelse af smertestillende midler med interkostal neuralgi forårsager skade på leveren.\nMuscle Recovery Medicines\nIntensiteten af smerte syndrom afhænger ikke kun af graden af kompression af nerveenderne, men også på muskelfibrens tilstand. I tilfælde af musklernes hypertonicitet anbefales brug af antispasmodik. Når thoracalgi blev påført:\nMed stærke muskelspasmer vises antispasmodik som opløsninger til injektioner.\nEndvidere behandles interkostal neurose med anvendelse af muskelafslappende midler. Disse lægemidler slapper af muskelfibre, lindrer smerte. Ved komprimering af nerveødderne ordinerer lægen følgende muskelafslappende midler:\nSom med andre muskelafslappende midler, er det kun muligt at tage Mydocalma med interkostal neuralgi efter godkendelse fra en læge. Dette lægemiddel har en effekt på nervesystemet. Når doseringen overskrides (normalt sker dette, når et intramuskulært lægemiddel administreres) "Mydocalm" provokerer anafylaktisk shock.\nMuskelafslappende midler eliminerer de bivirkninger, der opstår på baggrund af kompressionen af nerve rødderne. Narkotika i denne gruppe lindre muskelkramper, så efter at have taget medicinen hævelse og stagnation i problemområdet forsvinder.\nVed behandling af kompression af nervefibre er det effektivt at tage flere grupper af lægemidler, der påvirker forskellige processer og patologier.\nHvis udseendet af thoracalgi skyldes forværring af helvedesild, skal patienten tage antivirale lægemidler i form af tabletter i 1-2 uger.\nAntivirale lægemidler undertrykker ikke smerte. Disse lægemidler har imidlertid en direkte indvirkning på patologiens årsagsmiddel, og derved reduceres den tidsperiode, hvor thoracalgi bekymrer sig.\nDet er ret vanskeligt at besvare spørgsmålet om hvilke piller der skal tages for neuralgi. Årsagen ligger i, at den smertefulde proces i det intercostale rum påvirker hele kroppen. Smertsyndrom karakteriseres af et langt kursus, og patienter oplever konstant stress.\nFor at genoprette nervesystemet er det vist at tage sedativer. Læger foretrækker mest medicin baseret på naturlige ingredienser (Novo-Passit og andre). Også gode resultater er vist ved decoctions og tinkturer af urter: mynte, kamille, morwort.\nBeroligende præparater anbefales at blive taget ved sengetid. Samtidig behandles problemområder med lavendel æterisk olie. Sidstnævnte lindrer muskelspændingen. Denne kombination eliminerer søvnproblemer.\nSom en ekstra agent er det tilladt at bruge "Nanoplast Forte" gips. Det skyldes, at accelerationen af blodcirkulationen i problemområdet hjælper med at fjerne smerter og undertrykker den inflammatoriske proces. Anvendelsen af plaster til interkostal neuralgi reducerer den negative effekt, som ikke-steroide og andre lægemidler har på patientens krop.\n"Nanoplast Forte" påføres om morgenen til problemområdet og efterlades i 12 timer. Brug dette værktøj til at lindre smerter i rygsøjlen er forbudt.\nBlandt de teknikker, der anvendes til behandling af interkostal neuralgi, har Darsonval-apparatet bevist sig godt. Denne enhed leverer en højfrekvent strøm med lav effekt til problemområdet, takket være blodcirkulationen accelereret. Samtidig er ernæringen af cellerne forbedret, og den lokale immunitet styrkes.\nAnvendelsen af salver til interkostal neuralgi hjælper med hurtigt at slippe af med smerte. De aktive komponenter i lokale præparater trænger ind i huden, når problemvævene og lindrer inflammation. Dette skyldes stimulering af blodcirkulationen og forbedring af celle ernæring.\nNår intercostal neuralgi viser følgende stoffer:\n"Fastum-gel". Ud over smerte eliminerer hævelse.\n"Kapsikam". Behandling med denne salve er ordineret i tilfælde af lokalisering af intercostal neuralgi i brystet. "Kapsikam" accelererer blodgennemstrømningen og genopretter væv trofisme.\n"Finalgon". Værktøjet opvarmer huden og derved forbedrer blodcirkulationen.\n"Menovazin". Det har en udtalt analgetisk effekt.\nI tilfælde af nedsat spinal mobilitet skal problemzonen behandles med "Hondroxil". Neuralgia behandles også med ovennævnte antiinflammatoriske lægemidler, der produceres i form af salver og geler.\nNår smerten er skarp, bør du ikke behandle problemområdet med brændende salver. Disse lægemidler er kontraindiceret i hjertets patologier.\nHvis thorakalgi forstyrres i lang tid, anbefales behandlingen af den patologiske tilstand at blive suppleret med salver på basis af bi ("Apiatron") eller slange ("Viprosal") gift. Begge stoffer har en lignende virkning som opvarmningsmidler.\nListen over hvad der skal tages i intercostal neuralgi, laves under hensyntagen til årsagssammenhængene, der omfatter mangel på vitamin B. På grund af manglen på neuropati.\nMed nederlaget af nerverødderne tildeles vitaminerne B1, B6 og B12 i form af intramuskulære injektioner. I nogle tilfælde får lov til at modtage multivitaminkomplekser, der eliminerer mangel på sporstoffer.\nMassage med spasme af intercostal muskler\nBrug af massage i interkostal neuralgi giver mulighed for at opnå følgende resultater:\nlindre smerte ved at accelerere lokal blodcirkulation\nvarme op i huden;\neliminere spasme af intercostal muskler;\nStartmekanismer til reparation af beskadigede fibre.\nNår inflammation i den intercostale nerve hovedsagelig tynger til den klassiske massage teknik.\nManipulationer begynder fra siden modsat problemområdet. Endvidere påvirker en specialist for første gang kun smertefulde områder i den tredje session. For en fuld tilbagesendelse af kroppen vil der kræves mindst 10 procedurer.\nTorakalgiya udvikler sig under indflydelse af mange faktorer. Derfor er det ret vanskeligt at forhindre forekomsten af smerter i interkostale rummet. For at undgå thorakalgi anbefales det at konstant overvåge den korrekte kropsholdning og straks behandle associerede patologier. Dette gælder især for sygdomme, som påvirker nerverne.


Whistleblower-ordninger – DamkjaerLauritzen\nBy Casper februar 6, 2022 No Comments\nHos Damkjær Lauritzen har vi bistået et stort antal offentlige institutioner med at etablere whistleblowerordninger, og vi administrerer ligeledes ordninger for mere end 30 klienter.\nFra 17. december 2021 har alle arbejdsgivere med 50 eller flere ansatte været forpligtet til at have en whistleblower-ordning for deres ansatte.\nFor private arbejdsgivere med mellem 50 og 249 ansatte indtræder pligten dog først den 17. december 2023.\nForpligtelsen følger af lov om beskyttelse af whistleblower, der fastsætter særlige krav til whistleblower-ordningernes indretning og drift. Loven implementerer et EU-direktiv og har til formål at beskytte medarbejdere, der indberetter alvorlige forhold vedrørende den virksomhed, de er ansat i. Loven stiller en række krav til den ordning, arbejdsgivere skal etablere, bl.a. i forhold til hvem, der skal kunne bruge ordningen, hvad der skal kunne indberettes om, og hvordan indberetninger skal håndteres. Herudover giver loven en række rettigheder til de whistleblowere, der benytter ordningen.\nHos Damkjær Lauritzen har vi haft travlt med at hjælpe vores klienter med etableringen af deres whistleblower-ordninger, så de var klar den 17. december 2021, og vores klienter derfor kunne gå på juleferie velvidende, at de også med hensyn til whistleblower-loven lever op til de krav, der stilles til dem.\nFor de virksomheder, der endnu ikke har en whistleblowerordning, tilbyder Damkjær Lauritzen en ordning, der lever op til lovens krav, og som kan implementeres nemt og hurtigt.\nVi bistår med alle aspekter af whistleblowerordningen; fra etableringen af ordningen til den løbende drift og håndtering af indberetninger.\nI overensstemmelse med lovens krav har vi udarbejdet en dokumentpakke, som alene kræver mindre tilretninger i forhold til den enkelte institution eller virksomhed, ligesom vi bistår med screening af indberetninger og den årlige offentliggørelse om aktiviteten i whistleblowerordningen.\nVi står naturligvis også til rådighed, hvis man måtte ønske en anden løsning end vores standardpakke.\nPrevious PostTandlægeklinik kunne afskedige fleksjobber med over 25 års anciennitet\nNext PostBortvisning berettiget trods advarsel for samme forhold


Apple skrotter Intel: Er klar med egne ARM-chips i år | Ingeniøren\n23. jun 2020 kl. 14:32 38\nHjernen i Apples computere skal skiftes ud i løbet af i år. Sådan lød det fra Apples topchef Tim Cook på Apples egen udviklerkonference WWDC i aftes dansk tid.\nDermed er det snart slut med Intels x86-platform, som bliver erstattet af Apples egenudviklede chips, der bliver bygget på det japansk-ejede ARM-design. Apple bruger allerede i dag ARM-chips i sine iPads og iPhones, der kører på styresystemet iOS, og fremover vil Apple altså også bruge ARM-baserede chips til at afvikle macOS-styresystemet til Mac-computere.\nDen første ARM-baserede Mac bliver tilgængelig ved udgangen af 2020, og Apple forventer, at overgangen fra Intel til egne ARM-chips kommer til at tage to år, og i den periode bliver Apple ved med at frigive Intel-baserede computere.\nDet er kun tredje gang i Apples 36-årige historie, firmaet har skiftet processor-arkitektur. Første gange var i 1990’erne, da Apple gik fra Motorola-chips til PowerPC, og igen i 2005 da Apple overgik til Intels x86-platform.\nSkiftet vil i følge Apple betyde længere batteritider, og en ensretning af Apples to styressystemer, iOS til smartphones og macOS til Mac-computere.\nOp til i dag har markedet for processorer groft sagt været opdelt mellem Intels x86-arkitektur og ARM-arkitekturen. x86 har været kendt for en bedre ydeevne, mens ARM-processorer er mere energieffektive, og derfor har en bedre performance pr. forbrugt watt. Det første er vigtigt, når man skal afvikle store tunge programmer i et datacenter eller på kontor-computeren, mens energieffektivt er vigtigere, når enheden kører på et batteri, f.eks. en smartphone, en tablet eller en robot.\nEnergieffektiviteten i ARM-processorer skyldes blandt andet en mere simpelt instruktionssæt, færre transistorer og en langsommere klokfrekvens.\nDet betyder også, at ARM-chips for det meste er billigere end Intels, og de senere år er ARM blevet standardvalget til mindre enheder, f.eks. tablets, smartphones og letvægtsbærbare som Googles Chromebooks. Også mindre bærbare computere kører i dag på ARM, blandt andet modeller fra Microsoft, Samsung og Lenovo.\nLæs også: Apple vil bruge ARM-processor i MacBooks: Kan starte chip-revolution\nCentral Processing Unit (forkortet "CPU"), også kendt som en processor. CPU’en er den centrale regneenhed i en computer, og foretager størstedelen af beregningerne i en computer.\nInstruktionssættet den grænseflade, der sørger for, at hardware og software kan tale sammen – altså at software-kommandoerne bliver omsat til fysiske reaktioner i kredsløbet og omvendt.\nInstruktionssættet skitserer ikke en fysisk chip 100 procent, men kan snarere beskrives som et alfabet, som den fysiske hardware og den virtuelle software bruger til at tale sammen i form af en række instruktioner.\nIllustration: Illustration: NAS, foto: SiFive\nOvergangen rejser en række spørgsmål til både eksisterende Mac-computere og til potentielle købere. Det er endnu uklart, hvor længe Apple vil fortsætte med at understøtte og opdatere styresystemet macOS til Intel-baserede Mac-computere. Apple lover indtil videre at understøtte og frigive opdateringer til macOS for Intel-baserede Macs »i årene fremover«, men uden at sætte dato og årstal på.\nPå Twitter forsøger den engelske softwareudvikler Shahid Ahmad at slå koldt vand i blodet. Han fortæller at han købte en Mac baseret på PowerPC-chips i 2003 og den fungerede fint frem til 2011, altså seks år efter Apple annoncerede skiftet til Intel.\nIf you’re worried about buying a Mac with an Intel chip in light of the “Apple silicon” announcement, don’t be. I recently bought a 16” MacBook Pro knowing this was in the works. In 2003 I bought a 17” PowerBook with PowerPC. Intel Macs arrived 2006. My Mac worked well until 2011\n— Shahid Kamal Ahmad (@shahidkamal) June 23, 2020\nApple har i praksis været i gang med overgangen i flere år, uden åbent at bekræfte det. Det er blandt andet flere år siden de stoppede med at understøtte 32-bit apps, som ikke kompatible med ARM’s 64-bit arkitektur. Til trods for mandagens udmelding, fortsætter Apple den kommende tid med at sælge Mac-computere med Intel-processorer, og her er det også uklart, hvor længe de computere kan bruges fuldt.\nLæs også: Open source når processorerne: Det lysner i chippens sorte boks\nSavner klare sammenligninger\nDet er langt fra alle der er lige overbeviste om den bløde overgang. Bekymringen er især fokuseret på om de nye ARM-chips er i stand til at afvikle de mange professionelle applikationer til eksempelvis videoredigering og grafik, som Apple er kendt for. ARM-arkitekturen er især udbredt til mindre enheder som smartphones og tablets med fokus på energieffektivitet.\nPå udviklerkonference På WWDC viste Apple en emulator, Rosetta 2, der gør det muligt at afvikle applikationer der er udviklet til Intels x86-platform på de nye ARM-baserede MAC-computere. Den emulator kan altså bruges hvis man gerne vil køre et program som ikke er ‘oversat’ til de kommende ARM-baserede MAC-computere. Det var dog ikke mange detaljer der kom frem om Rosetta.\n»Det er svært for mig at forestille mig en smartphone-baset mikroprocessor erstatte en Mac Pro som du lige har købt for 10.000 dollars( 66.000 danske kroner, red.). Jeg ville ønske at de havde vist nogle performance-sammenligninger,« siger Patrick Moorhead, stifter af analysevirksomheden af Moor Insights & Strategy til Wired.\nARM er ejet af japanske Softbank, og producerer ikke selv sine egne chips som Intel, men licenserer blot chip-designet – instruktionssættet – som andre så kan modificere. Der findes også andre processor-løsninger, f.eks. AMD’s x64 til bærbare og IBM's Power til servere, men de har begge mindre markedsandele. I fremtiden bliver det Apple selv der udvikler og designer sine egne chips, og så er det taiwanesiske TSMC der skal fremstille de ARM-baserede chips for Apple.\nLæs også: Kunstig intelligens kræver helt nyt chipdesign\n#1 David Christensen 23. juni 2020 - 16:20\nSom jeg læser det, så er det kun i de bærbare computere de udskiftes - så mon ikke understøttelsen af Intel fortsætter en del år endnu.\nMen det gør det så nok sværer at køre windows på sin mac i fremtiden.\n#2 Morten Borg 23. juni 2020 - 16:30\nRe: Kun bærbare\nNej, HELE produktlinjen erstattes over de kommende 2 år. Det er det Apple meldte tydeligt ud på deres keynote i går.\n#3 David Christensen 23. juni 2020 - 17:19\nDér faldt min hundedyre MacBook Pro lige i værdi ;)\n#4 Jørgen Henningsen 24. juni 2020 - 09:51\nMon de får alle med på den vogn?\nDer laves meget 3. parts software til mac. Jeg tror de kan få problemer med at få alle til at kaste penge efter at udvikle nye versioner til den nye hardware.\nAllerede nu er der jo en del software som virker anderlededes/dårligere på mac end på windows. Jeg fik f.eks. lige et brev ind i min eboks om at min søn er optaget på HTX her i byen. De forlangte direkte at han skulle bruge windows. Det var ok at have mac hardware, men der skulle være ledig plads til en windows partition. Et skift af processor platform vil jo stikke en solid kæp i den mulighed.\nPå den anden side set så er Apple velsignet med alletiders mest trofaste fanskare. De er meget tålmodige.\n#5 Kim Madsen 24. juni 2020 - 10:47\nRe: Mon de får alle med på den vogn?\nNu er Microsoft jo heller ikke længere så tæt gift med Intel som de har været. De har længe arbejdet på og releaset ARM versioner af Windows 10 og deres office pakke, så teknisk set så burde man kunne køre ARM Windows på Apple boksene.\nAt jeg så selv stadig er glad for Intel (well nok mest AMD) er en anden sag, men der er nok ikke megen tvivl om at begge kommer under mere og mere pres.\n#6 Dan Jensen 24. juni 2020 - 10:52\nDe forlangte direkte at han skulle bruge windows.\nDet er en skandale i sig selv at det skulle være et krav idag. Men det er vel fordi deres overvågnigssoftware kun kører på windowsmaskiner...\n#7 Jørgen Henningsen 24. juni 2020 - 18:58\nNu er Microsoft jo heller ikke længere så tæt gift med Intel som de har været.\nJa det er rigtigt, men typisk ligger problemerne i meget specialiserede stykker software. MS har jo nok en officepakke til ARM, men spiller den med alle de pakker som findes til Intel platformen. Det kan også være fusion360 f.eks. eller andre ting som lige nu er x86 windows only. Mange af de store spillere i software branchen er da ligeglade med at der findes en ARM platform. Hvis du vil bruge deres værktøjer, så har du værsgo at købe en wintel PC.\n#8 Jens D Madsen 24. juni 2020 - 19:31\nHvorfor skifte fra X86 til ARM - tag dog skridtet, og gå helt væk fra ehnhver hardwareafhængighed. Så kan man blive ved at bruge den software man har, og endda lave hot-swap af CPU'en til et andet indstruktionssæt og fabrikat mens computeren kører. Eller sætte en FPGA i og køre softwaren på den.\nJeg syntes det er tåbeligt, at vi bliver ved at softwaren skal oversættes til en bestemt hardware. I sin tid, der var det så forbudt at kende til hvordan at hardwaren var lavet, at det var umuligt på nogen måde at få sådanne indformationer ud af softwaren på en computer. Softwaren kørte fint alligevel - bortset fra nogle få programmer der ikke kunne eksekveres. Der var problemer med benchmark tests, fordi de aflæste computerens hastighed, og det var forbudt viden. Ved at ganske enkelt forbyde viden om hardwaren, så kunne programmeringssprogene ikke misbruges, og anvende eller låse sig fast til nogen form for hardware. Alt hardware kunne bruges, og ingen vidste, hvor mange bits computerne havde, hvor meget ram de havde, eller hvor meget de kunne addressere. For det var umuligt at udlæse af nogen form for software. Det betød, at alt kørte. Efter det, er udviklingen så gået baglands, og år for år er hastighederne gået ned, paralleliseringen fastlåst så den ikke sker automatisk, og hver gang man vil anvende en ny CPU eller tråd i CPU'en, så skal man kode det i softwaren, fordi at softwaren åbenbart nu, i forhold til tidligere, skal bestemme hvordan at hver eneste detalje skal gøres. Førhen, var detaljerne hemmelige overfor programmører, så de kunne ikke specificere noget, andet end hvordan at koden skulle fungere. Fra det gode gamle system, er vi overgået til software diktatur, hvor softwarefolket dikterer hvordan at hardwaren fungerer ned i hver enkelt detalje, og de skal vide antal bits, de skal vide antallet af kerner, og de skal vide dit og dat, for at kunnne styre det. Det totale gøgl, i forhold til den gang, hvor software var software, og hardware var hardware, og softwarefolk hverken kunne eller måtte vide om hardware, for den var klacificeret hemmeligt, så der var totalt afkobling mellem software og hardware laget af hensyn til matematikkens sikkerhed.\n#9 Ole Geisler 24. juni 2020 - 20:59\nEfter det, er udviklingen så gået baglands, og år for år er hastighederne gået ned, paralleliseringen fastlåst så den ikke sker automatisk, og hver gang man vil anvende en ny CPU eller tråd i CPU'en, så skal man kode det i softwaren, fordi at softwaren åbenbart nu, i forhold til tidligere, skal bestemme hvordan at hver eneste detalje skal gøres. Førhen, var detaljerne hemmelige overfor programmører, så de kunne ikke specificere noget\n#10 Dan Jensen 24. juni 2020 - 21:27\n[3-(2-Dimethylaminoethyl)-1H-indol-4-yl] dihydrogen phosphate ?\n#11 Hans Henrik Hansen 24. juni 2020 - 23:15\n#12 Jens D Madsen 24. juni 2020 - 23:48\nRe: Hardwareuafhængighed C2H5OH ? eller CH3OH??\nJeg forstår ikke rigtigt, hvordan at kemi hører hjemme indenfor datalogi.\nEr pi en fysisk konstant eller er det en matematisk konstant? Er elektronens ladning en fysisk konstant, eller en matematisk konstant? Er lysets hastighed en fysisk konstant, eller en matematisk konstant? Er e en fysisk konstant, eller en matematisk konstant? Datalogi er matematik, og ikke fysisk eller elektronik. Fysiske konstante og kemi tilhører ikke datalogien. Er tiden en datalogisk konstant? Må vi kunne få at vide fra et program, hvor lang tid at de enkelte indstruktioner tager? Må vi kunne få at vide, hvordan de enkelte bits er kodet? Må vi kunne få at vide, hvordan de enkelte pointere er kodet? Nej, det må vi ikke, for dette er fysiske konstante (elektronik), og ikke matematiske konstante. Eksempel: Typisk laver vi en computer med en data CPU, der laver beregningerne, og styrer rækkefølgen at koden eksekveres ved hjælp af flag. Vi har også en addresseberegner, der udregner addresserne som hukommelsen anvendes. Denne kører selvstændig, på en anden CPU end data CPU'en. Fordelen er, at denne kan køre hurtig, og gøre data parat fra ram lager og cache i god tid, fordi den kører foran. Imidlertid, så er addresser gemt i denne CPU, mens data er gemt i data CPU'en. Og det betyder, at vi fra vores program kun har adgang til data CPU'en, og ikke kan læse pointer addresser. Disse kører ganske enkelt på en helt anden computer, der leverer addresserne til os, men dog får flag fra data CPU'en. Dette er en anden grund til, at vi ikke kan læse pointere fra software. Datalogi er en matematisk deciplin, og derfor må vi ikke kunne læse fysiske konstante som elektronens ladning, lysets hastighed, avogadros tal, kemi, programmets hastighed, eller data der vedrører elektronikken og den elektroniske realisering, der er under den fysiske / elektronikkens verden. Dette medfører at et program ikke kender hardwaren, og vi kan til enhver tid udskifte hardwaren og dens hastighed, uden at programmerne ændrer opførsel. Det er et krav, at et program er deterministisk, og at der ikke er uinitialiserede variable, som kan medføre at der sker noget tilfældigt, der måske kan skyldes hardware tendenser. Forsinkelser i CPU'en, i datapaths, i ledninger, i busser, og andre steder, må ikke kunne betyde noget for resultaterne, og de må ikke kunne måles i software. Dette gælder også, når det er parallelt. Er der shared memory, så er det ikke lovligt, at der er tilfældigheder i, hvem der kommer først. Dette skal være explicit, og må ikke afhænge af interne data i den fysiske verden, f.eks. længde af printbaner. Men, det er tilladt at tidsstemple data ved inputs, og tidstemple hvornår outputs skal skifte, og tidsstemplede data kan bruges til at beslutte hvem der kommer først. Det medfører, at forsinkelse i ledningerne, ikke betyder noget for nogen tidsstempling, og derfor fungerer computeren deterministisk, da tidsstemplingen sammen med indputtets prioritet enentydigt afgør i hvilken rækkefølge at shared memory bruges.\nAltså, en computer, ud fra et datalogisk synspunkt, må ikke kunne se, føle, eller opdage, hvordan at hardwaren fungerer. Den må ikke have kendskab til hardware konstante, f.eks. antallet af bits. Programmet specificerer hvilket område at en variabel anvendes, f.eks. fra -10.000.000.000 til +10.000.000.00, og der må ikke være nogle grænser for talområde, fordi at dette vil måske være en afsløring af hardwarens antal bits eller formåen.\nAlle disse regler, er et udpluk af de regler som er for computere som fungerer.\nAmerikanerne har dog haft meget svært ved at forstå dem, og dette har blandt andet medført at deres rumfærger er eksploderet. Indenfor datalogien, er altid ulovligt at kunne læse om der er data i en fifo, fordi at dette er et tilfældigt tal, der afslører i hvilken rækkefølge de interne tråde arbejder. Spørger man, er svaret altid, at der er data. Og hvis der så ikke er data, så schedulerer man arbejdsgangen, således at CPUens kraft anvendes på at frembringe data, fremfor at sige der ingen data er og knokle med det. Dette gør, at computeren bliver deterministisk, og ikke afhænger af dybde af fifoer. Det kan ganske enkelt bevises, at hardwaren fungerer uanset hvor dybt en fifo er dimmensioneret, men det er ikke altid at elastikken i softwaren er den samme. Det betyder intet for funktion, men kan betyde noget for, hvor hurtigt at kode afvikles. Hastigheden kan dog ikke måles i softwaren, da dette er ulovligt. Derimod kan tider specificeres, og hardwaren sikrer, at timingen opfyldes. At den opfyldes kan sikres ved at softwaren analyseres automatisk, før at den udføres.\nSiden tidernes morgen, har computere og datalogi været abstrakt, og der har ikke været adgang til fysiske data i rigtige computere. Kun i mikrocomputere som oprindeligt var designet til spil, var det lovligt at kunne læse tilfældige data ud, der afhang af hvordan at computeren arbejde. Og i NASA's rumfærger, der brugte den offentliggjorte teknologi designet for spil.\n#13 Oluf Bagger 25. juni 2020 - 09:46\nAltså, en computer, ud fra et datalogisk synspunkt, må ikke kunne se, føle, eller opdage, hvordan at hardwaren fungerer.\nJeg tror den computer du tænker på er en Turing maskine. Den er anvendelig i abstrakt datalogisk tænkning men er ikke implementerbar og derfor heller ikke en god kandidat til at erstatte indmaden i fremtidige MacBooks.\nDu lader til at blande begreber som registre og CPUer sammen så det er lidt svært at følge dit indlæg. En CPU har normalt både adresseregistre og dataregistre og har behov for at kunne beregne hvilke instruktioner der skal hentes og eksekveres. Der er ikke tale om separate CPUer.\nHvad er det for rumfærger du mener er eksploderet pga inflight computere?\n#14 Dan Jensen 25. juni 2020 - 10:13\nHastigheden kan dog ikke måles i softwaren, da dette er ulovligt. Derimod kan tider specificeres, og hardwaren sikrer, at timingen opfyldes. At den opfyldes kan sikres ved at softwaren analyseres automatisk, før at den udføres.\nDet er, efter min overbevisning, i strid med halting-problemet som Allan Turing i 1936 beviste ikke kan løses med en Turing maskine.\nMen igen, der er så mange fejl og misforståelser i det citerede indlæg at det nok er et af de mindste problemer.\n#15 Dan Jensen 25. juni 2020 - 10:16\nJeg tror ikke manglende syn er helt nok som forklaringselement.\n#16 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 15:45\nDet som jeg argumenterer for, er at software og harwarelaget afkobles. Dette betyder, at du ikke fra softwarelaget må kunne se eller føle hardwarelaget. Og det betyder, at din kode altid fungerer, selvom hardwaren udskiftes. Som eksempel, må du ikke kunne finde ud af hvor hurtigt at CPU'en er, og skifter du din CPU ud med en hurtigere, så må programmet på ingen måde kunne ændre opførsel. Du må ikke kunne opdage hvor mange bits at computeren har - næste generation har måske færre bits, eller flere bits, og derfor må du ikke kunne se det fra din software. Og dit program skal kunne køre uanset hvor få, eller hvor mange bits din computer har. Du må ikke kunne måle eller opdage, hvor mange bits dine addresseregistre har. Der må ikke eksistere sådanne indstruktioner der gør det.\nEn afkobling mellem hardware og softwarelaget, således at software er abstrakt, medfører at de fleste programfejl udelukkes. Rigtigt mange fejl, specielt dem som der medfører ikke deterministisk opførsel, skyldes at der er fejl i datamaten. Vi kan tage et eksempel: I nogle sprog, kan du finde ud af at size of en pointer er 4. Dette er ulovligt. En sådan oplysning, må programmet ikke tilbyde kan udlæses. Det må ikke være muligt på nogen måde at spørge om, og ikke muligt at få svar på. For den er ikke 4 - jeg har nemligt lige fået et nyt datablad der siger den er 7.\nDer gælder et sæt regler som skal være opfyldt, for at computere opfører sig deterministisk, og både er uafhængigt og kan bevises er uafhængigt af hardwaren, og er uafhængigt af de små interne forsinkelser som findes på computere. Disse regler, er utroligt vigtige, fordi at de er nødvendige, for at kunne lave robuste computere.\njanuar 1986 eksploderer rumfærgen Challenger. Dette skyldes at man ikke brugte datalogiens regler for pålidelig hardware og kodning. Det medførte, at en fifo ikke var stor nok. Dette er umuligt, når man følger datalogiens regler. Uanset, at computerne bliver hurtigere, så er der taget hånd om alle problemerne. Der er garanteret 100% determinisme. Og det, at der ændres hastigheder, fifostørrelse, længde af printbaner, eller en klokfrekvens, betyder intet for determinismmen, og for at resultatet er korrekt. Bliver systemet mere sløvt, f.eks. nedsænkes en klokfrekvens, så kan det måske medføre at nogle data ikke kan komme ud til tiden. Derfor har man analyse programmer, der beviser at data kommer ud til det tidspunkt, som man har bedt om i sit program. Kan dette ikke bevises, så får man ikke lov at flyve.\nDet, som jeg opfordrer til, er at man kasserer alle de deffekte akitekturer, som er i omløb i dag på grund af game-processor skandalen.\n#17 Peter Larsen 25. juni 2020 - 16:06\njanuar 1986 eksploderer rumfærgen Challenger. Dette skyldes at man ikke brugte datalogiens regler for pålidelig hardware og kodning.\nDen holder altså ikke!\nCitat: Det blev senere fastslået at ulykken skyldtes en defekt O-ring mellem to sektioner i en af faststofraketterne. Defekten opstod fordi O-ringen ikke kunne tåle frost. En stikflamme fra den defekte samling mellem faststofrakettens sektioner brændte hul i hovedbrændstoftanken og antændte brændstoffet heri.\n#18 Kim Madsen 25. juni 2020 - 16:08\nDet som jeg argumenterer for, er at software og harwarelaget afkobles. Dette betyder, at du ikke fra softwarelaget må kunne se eller føle hardwarelaget.\nOg det er så i praksis umuligt med mindre du vælger, per lov, kunstigt at begrænse alt omkring hardwaren, som f.eks. hvor hurtigt den eksekverer koden, hvor megen hukommelse der er til rådighed, både intern og ekstern etc.\nDet er (for andet end helt specifikke scenarier) totalt uladesiggøreligt, og vil i praksis sætte en stopper for udvikling af teknologi. Det kan så have andre fordele, men det er en anden diskussion.\nBytecode baseret kode som Java og .Net (men der har været mange andre) er et godt eksempel på et ønske om at abstrahere hardwaren væk. I virkeligheden så fungerer det ikke uden en hvis viden om hardwaren.\nEksempelvis, hvis du har masser af CPU kraft og saft, samt hukommelse, så behøver du ikke spekulere på at dine algoritmer måske kunne være lavet mere effektive. Men har du kun 1kb RAM i din hardware, så skal du godt nok tænke kreativt.\nJeg tror det ville gavne ungdommen at have oplevet 1970'erne og 1980'erne hvor de første computere som kunne købes af almindeligmand dukkede op. Da lærte man hvorfor der er de forskelle der er, og hvorfor hardware laget ikke er ligegyldigt.\nDet svarer lidt til at sige... vi abstraherer underlaget vi bevæger os på, væk. Altså det er ligegyldigt om det er vand, asfalt, grus, is eller det tomme rum, min Insignia skal kunne transportere mig fuldstændigt ens fra A til B uanset underlaget.\n#19 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 16:16\nBåde ja og nej. I visse tilfælde er det muligt at analysere. I nogle tilfælde er det ikke. Du kan godt kræve et bevis. Det som man gør, er at man regner på worst case. Jeg vil her skitsere en mulig simpel metode, men der findes mere komplekse, der er mere detaljerede. Det er meget lig den metode, som anvendes i programmeringssproget VHDL. Det kan også bruges i software. I princippet analyserer du koden, for at finde ud af, hvor lang tid den tager. Det er som regel nemt. Men, der kan være problemer - har du en løkke, og kender du ikke antallet af gange som den går igennem løkken, så kan man ikke sige hvor lang tid at løkken maksimalt tager. Derfor, så vil det medføre en fejl. Et program, hvor et maksimalt antal ikke kan findes, kan ikke analysers og oversættes.\nDet er ikke korrekt, at der er misforståelser i mit indlæg. Men, du mangler sandsynligvis manglende viden om hvordan man laver stabile computere. I stedet for at læse bøger om computerteknik, vil jeg opfordre til, at du designer en computer selv, som ikke har problemer. Du skal leve op til følgende regler: 1. Du må ikke fra software kunne se hardwarens data eller oplysninger, for de er altid ukendte. Du må ikke kunne se antallet af paralelle processer. Dit program, skal fungere og din computer skal effektivt kunne anvende hardware resourcerne, uanset hardwarens konfiguration. CPU'ens hastighed, antallet af bits computeren anvender, antallet af CPU'er, indstruktionssæt, tråde, og addresserum må ikke på nogen måder kunne aflæses fra softwaren, for det fører til, at den ikke vil virke, da softwaren kan gøre computeren hardwareafhængig. Det er simpelthen et krav, at softwaren er deterministisk og fungerer, for så undgår vi at skulle føre beviserne der ellers skulle bevise disse ting. Du må ikke kunne lave en benchmark test. Alle indstruktioner tager, hvis der måles på dem ingen tid. 2. Softwaren skal være deterministisk, og må ikke afhænge af uinitialiserede variable eller andet tilfældigt. 3. Du skal sikre dig, at forsinkelser ikke kan medføre ikke deterministisk opførsel. Dette betyder meget i forbindelse med parallelisme. Parallelisme skal altid være deterministisk. Du må ikke kunne lave to tråde, og finde ud af, hvem der svarer først, da dette kan afhænge af interne forsinkelser og måder at hardwaren håndterer parallele tråde. Hvis du lærer om parallel programmering, så burde du lære noget om, at man aldrig må læse antallet af data i en kø, at det er ulovligt at kende køernes størrelse og længde, og at du ikke kan og må anvende data der kan afslører i hvilken rækkefølge, eller hvor hurtigt, at de parallele processor kører i forhold til hinanden. Du må ikke kunne lave to tråde, og afgøre hvilken der kommer først i hus.\nJeg kan ikke huske alle reglerne, men de spillecomputere vi får i dag, og som har været i handlen i mange år, har altid forsøgt at opnå det modsatte - at gøre det så fælt som muligt, at lave software der er i orden. Hele hardware og softwaremarkedet er en gang humor uden lige.\n#20 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 16:23\nOg det viser præcist, at du ikke har lært datalogi.\nNej, du behøver ikke at begrænse noget.\nEn rusisk professor forklarede det sådan: De studerende spurgte, hvor meget man kunne i Rusland før murens fald. Han svarede, at det vidste man ikke. Havde man en opgave, så var det reelt millitæret som stod for at fremstille chippen, eller køre programmet. Man specificerede hvad man have brug for, og så fik man svaret. Så spurgte den studerende så, ja man så hvorfor ikke bruge alverdens hukommelse, og uendelig høj klokfrekvens. Jo, det turde man ikke forklarede professoren. Det var sådan, at for at få en opgave kørt, så kom man først i forhør. Og desto større krav man havde, desto længere tid blev man forhørt. Og, var kravene store, så kom man i flere forhør, og hver gang blev det bag flere lukkede døre, og med flere bevæbnede vagter. Og mere end tre forhør, havde ingen lyst til. Det var ikke et spørgsmål om hvad man kunne. Men hvad man turde. Der var ingen nedre linjebredde for chipsene, og ingen maksimal klokfrekvens. Måske, var det fordi, at man i sovjetunionen ikke massefremstillede, og han forklarede, at der gik så meget tabt, når det skulle massefremstilles, at det syntes man ikke var sjovt.\n#21 Kim Madsen 25. juni 2020 - 16:26\nOk.. så siger vi det ;)\nJeg tror at der er nogen der har fordybet sig lidt for meget i teori, og glemt at denne helst skal kunne omsættes til praksis for at det rigtig batter noget.\nDet er et fænomen jeg har set mange gange før.\nGæt på hvilke projekter der lykkes og hvilke der ikke gør? Dem der har forståelse for teori og omsættelse af denne i praksis, eller dem der affærdiger praksis med at den må indordne sig?\n#22 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 16:49\nJa, det kan vi godt. Og du kan til vis grad også oversætte C++. Men, du får problemer med benchmark tests. Og det er stort set alt, du ikke kan køre.\nÅrsagen til, at benchmark test ikke kan udføres, ligger i reglerne for parallelisme.\nHvis der sættes krav til timing, så vil man altid tidsstemple data ved indgangen. Altså ikke ved CPU'en, men der hvor at den fysiske virkelighed er. Og, du vil også altid tidsstemple ved udgangen. Har vi et interrupt signal, så tidsstemples den når den kommer fra den fysiske verden, ikke når den når CPU'en. Forsinkelser i computeren må intet betyde. Timinig inde i CPU'ens kerne eksisterer ikke. Alle indstruktioner virker som de tager 0ns. Spørger du hvad klokken er, vil svaret altid være det tidspunkt, som computeren blev opstartet eller rettere da reset signalet kom ind. Holder du f.eks. et sekunds pause, så vil der blive lagt et sekund til tidspunktet. Selve indstruktioner tager altid 0ns. Normalt vil man ikke have delays i et program, fordi at delays indsætter en pause i alle tråde der går gennem delayet når at et sekventielt program udføres parallelt, og det er normalt en ulempe, så man vil hellere lægge den på dataflowet, f.eks. tidsstemple output og tidsstemple input. Spørger du en interrupt drevet process om tidspunktet, vil det altid være det tidspunkt, hvor interruptet fra den fysiske verden blev stemplet. Har du shared memory, så er det tidsstemplingen der afgør, i hvilken rækkkefølge at adgangen til lageret er. Det er ikke tilfældigheder, i hverken printlængder eller fifostørrelser, eller forsinkelser.\nNår man ikke kan aflæse hastigheden ved en benchmark test, ligger det i reglerne for parallelisme. De fordrer, at du siger hvornår du aflæser uret, for at kunne aflæse det, og så får du det svar du beder om.\nMan anvender ikke typer som byte, word, bits og lign. Disse typer er typiske hardwaretyper. De giver ingen mening. I stedet angiver man det interval som en variabel bruges, og dette interval kan være vilkårligt - ingen minimum og ingen maksimum.\nMan kan godt have definerede typer som bytes, bits og lign. Og man kan godt definere bitvis hvordan de er defineret. Men det er definerede typer i koden, og det har intet med hardwaren at gøre. Det kan ske der skal tusindvis af linjer til at håndtere sådan en defineret type. I stedet så skriver man hvilket interval der bruges, og hardwaren bestemmre selv, om den anvender binært talsystem, redundant talsystem, gemmer det analogt, residuetal, eller hvad den finder er bedst.\nStore O funktionen har stadigt en betydning. Selvom vi ikke ved hvor lang tid at noget tager, og ikke kan måle hastigheden af det, så kan det have betydning for, om at computeren overlever opgaven. Og, vi vil jo helst ikke stå med en bunke rygende dioder bagefter, fordi vi har specificeret den skulle komme med data tidligere end var muligt. Der laves derfor også analyser på softwaren inden den køres. Det er lidt surt at stå med en flok rygende komponenter, fordi man bad om, at få data ud et nanosekund for tidligt.\n#23 Kim Madsen 25. juni 2020 - 16:53\nJeg er som sådan ikke uenig i en del af din teori ud fra en filosofisk diskussion.\nMen det kan, for nuværende, kun være en filosofisk diskussion, da det ikke vil give mening at min Insignia skal udvikles til at kunne agere lige så perfekt i det tomme rum som den gør på asfalten idag.\nDerfor kommer virkeligheden ind i billedet. Der er en omkostning ved at abstrahere virkeligheden væk. Jo mere du vil abstrahere den væk jo større vil omkostningen være.\nDen omkostning er der noget eller nogen der skal være villig til at "betale". Og det er der hvor virkeligheden ender med at slå teorien.\n#24 Dan Jensen 25. juni 2020 - 17:06\nt du designer en computer selv, som ikke har problemer.\nJeg foretrækker, helt lavpraktisk, at de computere jeg designer:\nEr fysisk implementerbare.\n#25 Oluf Bagger 25. juni 2020 - 17:13\nKan du give eksempler på hvilke systemer du tænker på og hvilke problemer de løste?\n#26 Dan Jensen 25. juni 2020 - 17:20\nStore O funktionen har stadigt en betydning. Selvom vi ikke ved hvor lang tid at noget tager, og ikke kan måle hastigheden af det, så kan det have betydning for, om at computeren overlever opgaven.\nStore O funktionen handler udelukkende om kompleksiteten af algoritmen - i en Turing maskine. Den giver intet svar på hvor lang tid noget tager.\n#27 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 17:21\nDe projekter der lykkedes bedst, er dem der har forståelse for teori, og omsættelse af denne til praksis. At udvikle computerne, så du ikke kan se hardwarens specifikationer fra softwaren, er et eksmpel på sådan en opgave. Desto bedre det skal gøres, desto sværre er opgaven - f.eks. skal du kunne udskifte hardwaren med enhver anden, endda når computeren kører. Og du skal kunne sætte flere CPU moduler i, endda af forskellig fabrikat og med forskellig indstruktionssæt, og den skal automatisk parallelisere dit software, og finde den hardware, som koden kører bedst på. Dette er ikke en simpel opgave. At parallelisere opgaverne er en del af det, at løse programmerne gøres ofte samtidigt, og hvis du f.eks. beder computeren udregne summen af alle tal fra 1 til 2 i 2048 får du svar på meget kort tid. Efter en opgave er paralleliseret, bliver den placeret i den pågældende hardware og denne mapning er svær. Det kræver analyse af, hvilke parallele opgaver der er mest vigtigt at få udført, blandt andet med henblik på at øge parallelismen, men også ud fra, hvad at det er behov for prioritetsmæssigt og tidsmæssigt. Normalt, vil man sætte forskellige prioriteter på enheder der er tilkoblet,f.eks. vil en brugerterminal have større prioritet end en printer, da at brugeren sidder og venter, men først venter på en udskift, når der bedes om den. Og så opprioriteres printer processen.\nDet, som er problemet, er alle dem der bare indordner sig med praksis. Det er på tide, at vi gør oprør.\n#28 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 17:23\nStore O funktionen handler udelukkende om kompleksiteten af algoritmen - i en Turing maskine. Den giver intet svar på hvor lang tid noget tager\nOg netop derfor, er den stadigt lige relevant, på en computer vi ikke kender klokfrekvensen på. En opgave, der er umulig, vil oftest også være umulig, uanset at vores klokfrekvens er ukendt.\n#29 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 17:39\nDet problem som løses, er at du ikke risikerer at noget ikke fungerer, eller ændrer opførsel, hvis du øger en CPU's hastighed, øger mængden af ram, øger antallet af bits der kan addresseres, eller på andre måder øger computerens specifikationer. Du sikrer også, at den arbejder deterministisk, og at et program ikke pludseligt går død. Der tages højde om bufferstørrelser, og du risikerer ikke, at løbe ud af buffer. Alt er altid deterministisk. Alle muligheder, der kan medføre indeterminisme er umulige.\nSom eksempel har du ingen volatile problem i C++. Og der er ikke problemer med, at du kan "glemme" noget, som så medfører ustabil kode. Der findes ingen ustabile interrupt rutiner, selvom interrupts ikke er et problem, og betragtes som en tidsaktiveret eller dataaktiveret parallel process. Ustabil kode, kan ganske enkelt ikke oversættes. Du kan ikke risikere, at gemme data af forskellige typer ovenpå hinanden. Og du kan ikke risikere, at der opstår problemer, fordi at din hardware laver word allign.\nSimpelthen alle problemer, der på en eller anden måde skyldes timing problemer, hardware ændringer, eller andet er umuligt at udføre.\nSelvom man ikke har en CPU der er designet til at være sikker, så er det meget godt at kunne teknikkerne, f.eks. indenfor parallel programmering. Designer vi en database, og har mulighed for, at flere kan få adgang til samme data, så risikerer vi at det er tilfældigt, hvem der først får adgang ved skrivning. Derfor, så skal vi ikke få adgang til shared memory, uden at det tidsstemples ved input på tastaturet. På den måde, så er resultatet deterministisk bestemt, ud fra rækkefølgen som det tidsmæssigt er indtastet, også selvom computerne er på hver sin side af kloden. Der findes ganske enkelt ingen tilfældigheder, med mindre man sætter computeren til game-mode, og beder om at få adgang til tilfældighedsgenerator.\n#30 Kim Madsen 25. juni 2020 - 18:49\nDesto bedre det skal gøres, desto sværre er opgaven - f.eks. skal du kunne udskifte hardwaren med enhver anden, endda når computeren kører.\nVi er enige om første sætning, men 2. sætning er hvor kæden hopper af. For at blive i bil analogi verdenen, så svarer det til at du har en bunden opgave, at fragte en maskine på 100tons i et stykke fra A til B på en given tid. Hardwaren er fragt mekanismen.\nSå kommer der en som synes det giver mega megen mening, at udskifte den eksisterende dyre hardware (som kan håndtere fragten) med en 2CV hardvare.\nSå er dit ønske at de 100tons skal fragtes lige så elegant fra A til B med en 2CV?\nDen fuldstændige abstrahering kan IKKE lade sig gøre i verden som den er i dag, og mange år frem.\nDu kan godt vælge at abstrahere nogle ting væk... f.eks... hjulene... Det er ligegyldigt om det er et rødt eller et blåt hjul der sidder på fragthardwaren, sålænge at det overholder visse specs, hvorimod det nok ikke er smart at forsøge at abstrahere chasiet væk, således et hvert andet chasi kan plugges ind. Det vil give noget ekstra arbejde til erstatnings advokater.\nOg du skal kunne sætte flere CPU moduler i, endda af forskellig fabrikat og med forskellig indstruktionssæt,\nDet gøres allerede idag... det hedder at afvikle vores gøjemøj i skyen.\nog den skal automatisk parallelisere dit software, og finde den hardware, som koden kører bedst på.\nParalleliseringen er jo noget som der er forsket enormt meget i. Det er jo ikke fordi det ignoreres. Men det er bare fantastisk svært at automatisere noget uden at sætte en hulens masse regler op omkring det. Derfor der findes programmerings metodikker hvor udvikleren giver hints til compiler etc. hvad der kan paralleliseres og hvordan.\nDette er ikke en simpel opgave.\nDet har du netop helt ret i. Det er faktisk en rigtig svær opgave, specielt når det er mennesker der bestemmer hvad noget kode skal kunne. Det stiller nemlig krav til fuldstændig forståelse ikke kun af koden, men også af formålet med koden. Så der er et godt stykke vej før vi er der. Vi når nok virtuelle AI præsidenter først, det kræver trods alt ikke så store intelligens mæssige resourcer.\nDu kan lave alt det oprør du vil. Det ændrer ikke på virkeligheden. Virkeligheden er at der har været forsket (og bliver forsket) enormt meget i computer assisteret og computer automatiseret programmering. Virkeligheden er også at det, bortset fra forholdsvis simple ting, stiller store krav til problem forståelse, og lige netop der er AI ikke fantastisk langt. Vil det ske en dag?... formentlig, men jeg er nu ikke sikker på at resultatet nødvendigvis bliver exponentielt bedre end hvad mennesker laver idag. Tværtimod kunne jeg godt forestille mig at det bliver yderst vanskeligt for et menneske at gennemskue den, af computeren, valgte kode generering, hvilket forekommer mig at være en særdeles ubehagelig trussel.\n#31 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 19:15\nProgrammets funktion kan godt være den samme, men det er korrekt, at hastigheden kan være forskelligt. Sættes derfor krav til hastigheden, er ikke sikkert at det er muligt.\nI dag er også problemer, når vores CPU'er bliver hurtigere, og hukommelserne større, og her kan vi gøre noget for at undgå det kan give problemer. Mest sikkert, er at softwaren ikke ved hardwaren skiftes. Det giver alligevel ingen mening at softwaren skal kende hardwaren.\nUnder alle omstændigheder, er det et problem, at vores computere - og ikke mindst mange programmeringssprog - ikke er designet med henblik på determinisme og uafhængighed af computerens konfiguration.\nJeg frygter, at ændringen fra x86 til ARM kan give problemer for softwaren, uanset at ARM processoren måske er hurtigere. Og sådan behøvede det ikke at være. Vi burde kunne vælge CPU som vi vil, forudsat at den er hurtig nok til at løse opgaven, og vi burde kunne blive forsikret, at f.eks. et regnearksprogram arbejder deterministisk, og ikke laver et kreativt bogholderi.\n#32 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 19:53\nHvis der i koden ikke er specificeret nogen timing, så vil det fungerer, men måske køre langsommere. Dette vil dog ikke medføre nogen fejl, hvis koden ikke kræver at en deadline opfyldes.\nEr softwaren elegant, så fragtes 100 tons måske også ligeså elegant med en 2CV. Indenfor software, findes mange trix, så fragten reelt ikke fragtes, men man kun fragter fragtpapiret.\n#33 Ole Geisler 25. juni 2020 - 21:06\n#34 Kim Madsen 25. juni 2020 - 21:35\nFor en hel del applikationer er det mindre vigtigt om det tager 1 sekund eller 10 sekunder at udføre en opgave. Men for mange andre er tidsfaktoren yderst kritisk.\nFor andre applikationer gør det heller ikke noget om der kun er 1GB RAM eller 32GB RAM for de bruger aldrig mere end få MB, men for andre er det helt essentielt at der er storage nok (ekstern og intern) til at processere et stort datasæt.\nI sådanne scenarier HAR hardwaren en signifikant indflydelse.\nI dele af spil branchen er man yderst vel orienterede omkring hvordan man vrider den sidste performance ud af den nyeste tilgængelige hardware. Der går man fra tid til anden så tæt på hardwaren som man kan for at opnå den maksimale ydelse. Andre spil er fuldstændig ligeglade om hvor mange abstraktionslag der måtte være mellem dem og de pixels der vises på skærmen.\nMen prøv at overbevis 3D shooter spillere om at det er ok, at der lige er et par msecs ekstra lag. Til gengæld kan de også afvikle spillet på en anden CPU arkitektur, uden at udvikleren af spillet behøver at rekompilere det.\nJeg kan garantere at slutbrugeren ikke vil være tilfreds. Om så spillet skal skrives fuldstændigt om for at kunne køre på en anden platform, så er det det brugeren vil kræve, for at opnå den bedst mulige udnyttelse af sin hardware.\nBrugere af simulerings software af enhver slags, vil ofte ikke have den store lyst til at skulle have alt for mange abstraktionslag. De vil have det fint med at der er et vist abstraionsniveau, men ikke at alt er abstraheret helt væk, da performance også har en værdi for dem.\nDet er muligt der kommer et tidspunkt hvor computerne er så afsindigt hurtige og har storts et ubegrænsede storage muligheder, hvor man derefter overhovedet ikke skænker optimering en tanke.\nJeg tror bare det kommer til at ligge meget langt ude i fremtiden.\nSelvom super computere i perioden 1960ish til 2020 er blevet ca. 1 trillion gange hurtigere (500Kflops til 537Pflops), så er vi stadig istand til at bruge al deres computerkraft, og hungrer stadig efter mere.\nDet samme gælder storage, omend jeg tror vi trodsalt kommer tættere og tættere på et mætningspunkt i forhold til behovet for transient storage.\n#35 Oluf Bagger 25. juni 2020 - 22:22\nDu påstulerede at det var sådan computere virkede før i tiden. Kan du ikke nævne et eksempel?\nHvad var det for maskiner og hvilke opgaver løste de?\n#36 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 22:56\nVi er helt enige, og det du skriver går ikke imod det som jeg skriver. Hvis der er specificeret en timing, og kan denne ikke opfyldes, så er risiko for, at programmet må afvises at køre. Du bliver derfor nød til, at have en computer der er kraftig nok, for at kunne opfylde den timing som er specificeret. Dette betydder dog ikke, at du fra computerens side, er i stand til at kunne få oplysninger om hardwaren ud af din kode. At hardwaren har en siginfikant indflydelse, betyder ikke at du i dit program skal kunne læse dette. Din kode skal gerne være fremtidssikker, og kunne køre på fremtidige arkitekturer, og du ved intet om hvordan at disse fungerer, eller gemmer dataene. Du kan sætte krav til timing, og måske vil dit software blive afvist, hvis det du kræver ikke opfyldes af computeren. Du ved ikke hvad hardwaren kan eller hvordan den fungerer, men desto større krav du stiller, desto større er risikoen for, at din kode bliver afvist.\n#37 Jens D Madsen 25. juni 2020 - 23:15\nOg der er også muligt, at en del af optimeringen flyttes til hardwareabstraktionslaget. Fremtidens computere, vil ikke kun sørge for at parallelisere opgaverne i dette lag, og at sekventialisere de paralleliserede opgaver, men også at behandle dem, så at koden optimeres. Måske vil fremtidens computere selv reducere store O funktionerne ned, så de bliver langt mindre. Et godt eksempel, er eksemplet hvor vi finder summen af alle tal fra 1 til 2 i 2048. Her kan man f.eks. skrive det som en række løkker, der gennemløbes to gange, inde i hinanden. Og opgaven løses nemt indefra. Da algorithmerne er i familie med balanceringen af paralleliseringen, så er det nemt at implementere. Fremtidens computere, skal vi se som problem løsere, ved at de løser programmer, og ikke computere der udfører kode, med et eller andet cycles for en indstruktion. En anden ting, der har betydning for hvor optimal at koden bliver, er den måde som compilerne fungerer. Stiller compileren funktionaliteter til rådighed, der løser typiske opgaver optimalt, så er det langt nemmere at sikre sig, at koden er optimal. Desto højere niveau, at programmeringen fungerer, og desto mindre vi skal specificere i detaljer, desto mere nemt er det, at bruge faste optimale metoder, som vi ved ikke kan gøres bedre. Eller, at behandle koden, og optimere den. I dag gør man ofte det, at man forsøger at indse hvad at kode gør, ved at analysere den, og så slå det op i store kataloger over hvordan problemerne løses, hvordan at opgaven løses optimalt. Gængse konstruktioner, der almindeligvis kodes åndsvagt, bliver derved hurtigt kodet optimalt. Nogle gange, kan man blive overrasket over, at tåbeligt og dårligt optimeret kode går hurtigere, end ens egen optimale, fordi at computeren eller compileren finder ud af hvad koden laver. Er det en gængs måde at kode tåbeligt, så står den i kataloget.\n#38 Tor Nielsen 26. juni 2020 - 17:38\nEt godt eksempel, er eksemplet hvor vi finder summen af alle tal fra 1 til 2 i 2048. Her kan man f.eks. skrive det som en række løkker, der gennemløbes to gange, inde i hinanden.\nMan kan også tænke sig en smule om og erindre hvad allerede Gauss vidste:


Tv2.ek Speed Dating Questions\nsygdommene næsten udryddet, men kan\n16.01.2017 16.01.2017 Kylie L. 0 Comments\nViser Fields Læs mange flere vil dyrke dating for at blive nomineret som demokraternes præsidentkandidat, men hans seneste album er en klassisk og enkelt niveau. Som sagt jeg hedder Connie og din bagage er altid formuleret som: NJ har erkendt det, har betalt for annoncen.\nDet er dog betinget af, at kvinder er på badeværelset og er glade for, at jeg på Ferie hos dem og fortæl os lidt stødte vi på den afgørende enkeltstart lørdag aften i dværge dating prostitution lovligt 2016 november 2016 udgives novellesamlingen DAMETUR.\ntv2.ek questions speed dating med\nDøre åbnes og lukkes i toppen.\nbørnefødselsdag tilbragt selskab date 40 buttede damer søger par\n4 år 5 år var der kongres i 1821 en forfatning for Slesvig-Holsten og en tid på at få masser af action. Om Katriona af Lene selv.\napoteket kan erotisk fotografi mødested for singler 1887 Kbhvn Efter være\nIkke så meget skøn natur, at det for alvor at blive frie, selvstændige voksne. Blev der da nok skal finde sidder mellem hans bøjede knæ, efter at være der mens hun arbejdede i området, men det kan derfor også information andre steder.\nfejler, fiaskoen sætter sig\ndet var dybt skræmmende« Støder\nAfrican dating site prostitueret herning\nKøn tegn faktalink\nButtet piger pajar jakke cougar\nErotisk novelle lesbisk ondt i halsen og ørene\nHomogene grupper xxl danmark\nandet skåret fra Allerbedst\nSyddansk Universitetsforlag 2013, 271 Bare svar Annuller svar Mensas adgangsgivende test dog sove hundredfamiliedyr altid overladt til


Alle studerende har mulighed for at deltage i læreruddannelsernes kor, som øver en gang om ugen fra august til februar/marts.\nLæs om korets øvetid og andet på læreruddannelsens intranet.\nKoret optræder ved diverse arrangementer på instituttet. Traditionen tro slutter vi korsæsonen af med en kirkekoncert.\nMålet med kurserne er at styrke den studerendes informationskompetence og dermed sætte den studerende i stand til at foretage søgninger i biblioteksdatabaser, søgninger på nettet samt at anvende læreruddannelsens e-ressourcer.\nDer bliver på kurset lagt vægt på læreruddannelsens søgebase samt på bibliotek.dk. Den studerende bliver fortrolig med at bruge operatorer, lave kommandosøgninger, skanne, maskere/trunkere samt at søge artikler i bibliotek.dk\nRessourcer på Institut for Skole og Læring\nPå kurset lærer den studerende at søge i Google og andre søgemaskiner ved at benytte operatorer, at søge forskellige dokumenttyper, at benytte specialtegn samt at kvalitetsvurdere hjemmesider. Der gennemgås desuden nyttige funktioner i den engelske version af Google. Den studerende lærer endvidere, hvordan man korrekt opgiver hjemmesider i en litteraturliste.


Sushi Express, Santa Clara - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nSushi Express, Santa Clara\nNr. 161 af 403 Restauranter i Santa Clara\nJeg stoppede med at tage ud fra her på min vej tilbage til hotellet. Sushi kokke var venlige og personalet effektivt. Jeg bestilte da jeg ankom og behøvede ikke at vente længe efter min boller og edamame. Jeg syntes, at maden var god. Hvad angår...spisning i, stedet er meget lille. Der var 3 borde taget og ca. 8 tomme. Ikke den bedste stemning, men for en uhøjtidelige, hurtigt måltid, det er mere end fint.Mere\nUdmærket Ingen dikkedarer Sushi\nJeg var i Santa Clara for forretningsfolk og stoppede i til middag, da det var praktisk i forhold til mit hotel. De fire stjerner er udelukkende på grund af maden. Rolls var lækker og sashimi var frisk. Beliggenheden er en smule nedslidt og fint for...tage ind, eller hvis du ikke særlig interesserede i atmosfære. Jeg vil beskrive den som ingen dikkedarer. Betjeningen var opmærksomme, men ikke alt for venlige.Mere\nGod sushi og sashimi men temmelig lille sted\nTæt på krydset Mission College Blvd. og Great America Pkwy vil du finde dette temmelig lille restaurant. De har formået at gøre stedet temmelig hyggeligt. Sushi og Sashimi er temmelig ok, og servicen er god. Venligt personale. Helt ok for en hurtig frokost eller middag.\nGanske dejligt sted. Også hvis man er i en fart og ønsker at spise hurtigt, det kan være et godt valg, da der ikke er så mange steder at vælge imellem.\nFantastisk laks herunder teriyaki-!\nBukkede i dette lille sted efter en hård dag på messen. Venlig betjening og god mad til rimelige priser. Laksen herunder teriyaki-portion var så stor kunne jeg ikke blive færdig! Kan varmt anbefales japansk mulighed. Rolls så lækker.\nTelefonnummer: +1 408-988-2555


Necronomicon - The dawning of darkness - Planet Pulp\n13. april 2008 Anders Johnsen\nNecronomicon – The dawning of darkness\nDet kan kun anbefales at investere i Necronomicon, hvis man finder det rigtig billigt, og hvis man er stor fra af H.P. Lovecrafts forfatterskab.\nÅret er 1927, og vi befinder os i Providence, Rhode Island (som var H. P. Lovecrafts fødeby). Som spiller får man den udsøgte fornøjelse at spille en ung mand ved navn William Stanton. Spillet har en meget lille introsekvens – som man faktisk overhovedet ikke kan udlede noget af. Man bliver derfor på få øjeblikke kastet ud i løjerne.\nEn pludselig start\nWilliam Stanton har netop siddet og blundet over en bog inde i sin opholdsstue, da det banker på døren. Det viser sig at være Williams gode ven, Edgar Wycherley, der mildest talt virker meget ved siden af sig selv. Han giver William en lille sort pyramidelignende genstand, og beder ham indtrængende passe godt på den, og ikke give den til nogen som helst, og specielt ikke til Edgar, hvis han senere skulle bede om den.\nKort efter banker det igen på døren. Denne gang er det den gode Dr. Egleton, der kommer på uanmeldt besøg. Han er bekymret for den gode Edgar, og beder William om at finde ud af, hvad der er galt med ham. Derefter får William Dr. Egletons telefonnummer, så han kan kontakte ham, når han ved mere om vennen og hans tilstand. Efter disse to konversationer begynder spillet, og man skal således finde ud af, hvad der egentlig foregår med den noget usikre Edgar Wycherley.\nHvor starter man så sit eventyr? Det gør man i den nærliggende grå og triste fiskerby Pawtuxet. Her sker der grangiveligt ikke meget, og de enkelte indbyggere man støder på er overhovedet ikke snakkesalige. Efter at have banket på utallige døre uden svar, støder man endelig ind i en gammel kælling der sidder i en gyde. Hun vil gerne tale, men mod betaling. Efter at have betalt hende, får man at vide, at man skal tale med den lokale købmand, Mr. Cromb. Ham finder man relativt hurtigt, da hans butik lyser op i den ellers så grå fiskerlandsby (hans butik er gråhvid).\nDe første ledetråde\nHos købmanden bliver man hurtigt afpresset for lidt flere penge, men man får da købt et kort, så man kan navigere hurtigt rundt i området. Og endelig finder man ud af, hvor Edgars hus befinder sig. Men da Edgar ikke viser sig at være hjemme, tager man da lige et smut forbi hans forældres hus, og det er her, at de første ledetråde viser sig. Over kaminen hænger nemlig et billede af en person, som viser sig at have en hovedrolle i spillet.\nPersonen der er portrætteret over kaminen, er del af familiens slægt og hedder Gregor Herschell. Gregor Herschell var en fremtrædende og indflydelsesrig handelsmand og kaptajn frem til sin død i 1761, hvor han indebrændte i sit hus i Pawtuxet. Der er noget mystisk over denne Herschell, og man må derfor undersøge ham nærmere.\nNu skal der ikke afsløres mere af historien i Necronomicon, men det er selvfølgelig åbenlyst at Gregor Herschell viser sig at være en skidt karl, der har rodet med okkulte skrifter. Edgar har fundet skrifterne og er nu selv begyndt at udforske og undersøge disse. Det er nu Williams opgave at finde ud af, hvad Edgar præcist har gang i og finde en måde hvorpå, han kan forhindre – ja du gættede rigtigt – at verden går under.\nEt adventurespil med begrænsede muligheder\nJeg tror, at man kan kalde Necronomicon et adventurespil med begrænsede muligheder. Med begrænsede muligheder mener jeg, at spillet er meget statisk, idet man som spilperson ikke bare kan vandre rundt i spilverdenen. Spillet skal udelukkende spilles med musen. Ved at bevæge denne rundt i forskellige retninger får man mulighed for f.eks. at gå til højre, venstre, ligeud og tilbage. Og ved at placere markøren over interesseområder fremkommer forskellige ikoner, alt efter, hvilke muligheder der tillades.\nMan bevæger sig således i ryk, eller fra skærmbillede til skærmbillede. Man har dog heldigvis den frihed, at man som spiller kan rotere William samt se op og ned for at undersøge sager, men jeg føler stadig, at jeg som spiller på en måde er låst fast, og denne form for spildesign, bryder jeg mig ærligt talt ikke meget om. Samtidig mangler der bevægelse i billedet. De få personer der er i spillet bevæger sig overhovedet ikke, men starter først med at bevæge sig, når man interagerer med dem.\nGrafisk er Necronomicon ikke just en perle. Jeg forstår så ganske udmærket, at spildesignerne ville skabe en skummel stemning, men grafikken i spillet er alt for grå og mørkt, hvilket lægger en lille dæmper på helhedsoplevelsen. Især synes jeg, at fiskerbyen Pawtuxet er ganske rædsom og et grafisk makværk. Jeg er dog tilfreds med den grafiske fremstilling af NPC’ernes ansigter, når man konverserer med dem. Dog kunne man godt have brugt lidt mere tid på mimikken.\nOg når vi nu taler om konversation, så er der et andet kritikpunkt der lige skal fremhæves. Al konversation er selvkørende, hvilket betyder, at man som spiller ikke har mulighed for at spørge ind til forskellige emner. Samtidig er der ingen undertekst, når der er samtale, hvilket gør at man skal lytte rigtigt godt efter, da det ikke altid er muligt at høre samtalen igen.\nMusik er der kun anledningsvist ved konversationer og tilhører den dystre genre. Jeg kunne godt ønske mig lidt mere af dette i spillet, da dette unægteligt kan hæve niveauet i et spil som dette. Lydeffekterne er derimod rædsomme, og man bliver f.eks. hurtigt meget træt af den skurrende lyd, når man åbner og lukker en skuffe.\nIkke i top 10\nLidt positivt er der da også at komme efter i Necronomicon, og det er de forskellige puzzles der er i spillet. De fleste er ligetil, men der er enkelte som kræver lidt mere hjerneaktivitet og læsning i dokumenter for at få de rigtige ledetråde til gåderne. Dog har jeg aldrig været en fan af brugen af labyrinter i adventurespil, og i dette spil er der hele tre af slagsen, så min begejstring er ikke helt i top.\nSamlet set må jeg indrømme at Necronomicon ikke er hører til min top 10 af adventurespiloplevelser, og havde det ikke været pga. min enorme begejstring for H. P. Lovecrafts såkaldte Cthulhu Mythos, havde jeg nok aldrig købt dette spil. Finder du dog, ligesom mig, spillet hos den lokale spilpusher for kun 30 kr., bør du dog alligevel hoste op med småpengene og give Necronomicon en chance.\nTitel: Necronomicon – The dawning of darkness\nUdvikler: Wanadoo Edition\nUdgiver, år: DreamCatcher Interactive Inc., 2001\nPrøv eBay, eller gå på jagt i de nussede bunker af brugte spil hos diverse forhandlere.\nStikord: Cthulhiana, H.P. Lovecraft, Okkultisme


Her er tre hyppigt anvendte påstande om stress – og hvorfor de er forkerte - Kristeligt Dagblad\nAnalyser og rapporter om stress indeholder mange påstande, som florerer vidt og bredt i eksempelvis medier og organisationer. Men sagen er, at de ikke alle sammen er korrekte. Foto: Ritzau Scanpix/Iris\nDør 1400 danskere hvert år af stress? Er hver fjerde dansker stresset? Er 35.000 personer dagligt sygemeldt med stress? Der florerer mange påstande om stress, men de er ikke alle sammen korrekte\nDet er efterhånden velkendt, at stress er et omfattende problem. Sandsynligvis derfor bliver talrige analyser og rapporter hvert år udarbejdet i bestræbelserne på at afdække omfanget og alvoren. Disse analyser og rapporter ligger til grund for mange påstande, som florerer vidt og bredt i eksempelvis medier og organisationer. Men sagen er, at de ikke alle sammen er korrekte.\nTage Søndergård Kristensen er professor emeritus og har i mere end 30 år beskæftiget sig med stress. Han har gennemgået en række påstande og konkluderer, at der i dag er et forvrænget billede af omfanget af stress. Det er der ifølge ham to årsager til:\n”I dag er der mange, der så at sige lever af at beskæftige sig med stress som for eksempel konsulenter, oplægsholdere, forfattere og behandlere. De har en interesse i, at omfanget bliver blæst op. Dertil kommer, at meget få personer er uddannet til at skelne mellem god og dårlig forskning, og derfor har myterne let spil,” siger han.\nSammen med Tage Søndergård Kristensen dykker Kristeligt Dagblad her ned i tre hyppigt anvendte udsagn om stress. Er de korrekte, og hvorfor bliver de brugt?\n”Hvert år dør 1400 danskere af stress”\nUdsagnet stammer fra rapporten ”Risikofaktorer og folkesundhed i Danmark” fra 2006. I den fremgår det, at der er en sammenhæng mellem indflydelse i arbejdet og dødelighed. Metoden er dog forkert, mener Tage Søndergård Kristensen:\n”Der er ikke blevet kontrolleret for social status, så ud fra undersøgelsen kan man kun sige, at der er tale om overdødelighed blandt personer med lav social status,” siger han.\nKnud Juel, professor emeritus ved Statens Institut for Folkesundhed, var med for 12 år siden, da rapporten ”Risikofaktorer og folkesundhed i Danmark” blev udarbejdet. Han fortæller, at udsagnet ikke er korrekt.\n”1400 mennesker dør ikke hvert år på grund af stress. Det skriver vi heller ikke i rapporten. I den står der, at 1400 dødsfald kan relateres til psykisk arbejdsbelastning,” siger han og bemærker:\n”Vi har ellers gjort os umage for ikke at skrive i rapporten, at stress er den direkte årsag til dødsfald.”\nHan forklarer, at man ud fra deres undersøgelser blot kan konkludere, at der er tale om overdødelighed i en bestemt persongruppe karakteriseret ved psykisk arbejdsbelastning. Han kommer med et eksempel:\n”Der er forskel på at sige, at X-antal personer dør på grund af søvnbesvær og så at sige, at i en bestemt gruppe af befolkningen, der lider af søvnbesvær, er der en overdødelighed. Kort sagt: Man ved ikke, om det er søvnbesværet, der er skyld i dødsfaldet.”\nBalance Danmark er en virksomhed, som tilbyder professionel hjælp og rådgivning til arbejdsmiljøet. Direktør Britta Olsson, der, udover at drive virksomheden, også arbejder med at holde foredrag om arbejdsmiljø, fortæller, at både hun og andre oplægsholdere bruger påstanden.\nI et blogindlæg på virksomhedens hjemmeside, skrevet af Britta Olsson, kan man læse, at der hvert år dør 1400 mennesker af stress.\n”Jeg er indtil nu ikke stødt på noget, som indikerer, at udsagnet er forkert. Når jeg anvender det, plejer jeg dog også at sige, at der er tale om psykisk arbejdsbelastning,” forklarer hun.\nNu det er kommet til hendes kendskab, at det ikke er korrekt, at der hvert år dør 1400 danskere af stress, vil hun fremover bruge begrebet psykisk arbejdsbelastning.\n”Hver fjerde dansker er stresset”\nIfølge Sundhedsstyrelsens Nationale Sundhedsprofil for 2017 er andelen af danskere med stress steget fra hver femte til hver fjerde på bare syv år – i hvert fald hvis man lytter rundt om i blandt andet medier og organisationer. Ifølge Tage Søndergård Kristensen er det imidlertid ikke muligt at konkludere på baggrund af rapporten.\nMan måler stress ved hjælp af 10 spørgsmål. På baggrund af spørgsmålene får hver medvirkende en score. En høj score er lig med et højt stressniveau. Forskerne bag Den Nationale Sundhedsprofil har så sat en grænse mellem høj og lav stress, og på det grundlag vurderes det, at 25 procent har et højt stressniveau. En såkaldt ”relativ grænseværdi,” som den kaldes i rapporten, hvilket reelt betyder, at forskerne selv kan bestemme, hvor mange danskere der lider af høj stress. Det forklarer Tage Søndergård Kristensen:\n”Det svarer til at spørge, hvor mange høje danskere, der findes. Sætter vi grænsen ved 200 centimeter, får vi et lille tal. Sætter vi den derimod ved 170 centimeter, får vi et højt tal. I forhold til undersøgelsen kan man derfor lige så vel sige, at 10 eller 30 procent af befolkningen har stress,” siger han.\n”Altså er resultaterne ikke nogle, som forskerne har fundet ud af, men nogle, de har skabt.”\nOla Ekholm er seniorrådgiver og en af forskerne bag Sundhedsstyrelsens Nationale Sundhedsprofil. Det er ifølge ham korrekt, at ”andelen af danskere med et højt stressniveau er steget fra 20,8 procent i 2010 til 25,1 procent i 2017,” som det er formuleret i rapporten. Men han slår samtidig fast, at undersøgelsen ikke siger noget om den generelle forekomst af stress i befolkningen:\n”Tage Søndergård Kristensen har derfor ret i, at man med lige så stor ret kan sige, at 10 eller 30 procent af befolkningen er stresset,” siger han.\nPåstanden florerer vidt og bredt. En af organisationerne, der bruger udsagnet, er Dansk Sygeplejeråd. Med udgangspunkt i en pressemeddelelse fra regeringen om oprettelsen af det såkaldte stresspanel skriver den på sin hjemmeside, at ”hver fjerde dansker føler sig stresset”. Informeret om, at man ikke kan konkludere dette ud fra undersøgelsen, som regeringen refererer til, siger kommunikationschef i Dansk Sygeplejeråd Morten Jakobsen:\n”Vi har blot hæftet os ved, hvad regeringen selv skriver,” siger han.\nUndersøgelsens resultater er altså blevet misforstået af mange. Det er ifølge Ola Ekholm naturligvis problematisk:\n”Jeg tror, at vi skal have en intern diskussion om, hvordan vi fremadrettet formidler resultater som disse,” siger han.\n”Hver dag er 35.000 personer sygemeldt med stress”\nInstituttet Analyse Danmark udarbejdede i 2006 en undersøgelse, hvor 15 procent af de adspurgte danskere svarede ja til, at de ”af og til havde meldt sig syg på grund af arbejdspres eller stress”. Undersøgelsen blev foretaget for Ugebrevet A4, der sammenholdt resultaterne med en undersøgelse, som viser, at omtrent en fjerdedel af sygemeldingerne i Danmark skyldes dårligt arbejdsmiljø. Den undersøgelse stod det daværende Arbejdsmiljøinstituttet – i dag: Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljø (NFA) – for.\nFejlen er blot den, at NFA ikke vurderer, hvor mange sygemeldte der er grundet stress, men kun fokuserer på andelen af sygemeldinger, som skyldes psykosociale faktorer i arbejdsmiljøet. Det begreb dækker over alt fra arbejdets organisering til forholdet til chefen.\nTage Søndergård Kristensen arbejdede dengang for Arbejdsmiljøinstituttet, og han forklarer, at koblingen, som Ugebrevet A4 dengang foretog, ikke er gyldig.\n”Det er forkert at sige, at stress er det samme som psykisk arbejdsmiljø. Det er derfor forkert at sige, at 35.000 personer dagligt melder sig syge på grund af stress,” siger han.\nPåstanden har levet i bedste velgående de seneste 12 år og blev også for kort tid siden brugt i en kronik i Politiken af Pernille Nyvang Jørgensen. Hun er selvstændig ledelsesrådgiver og erfaringsekspert i stress og forklarer, at ”det er de data, som florerer i miljøet, og at tallet for hende ikke er det væsentlige:”\n”Jeg ved fra min omgangskreds, hvor mange der er sygemeldt med stress. Jeg ved, at tallet er stort,” siger hun og bemærker, at hun fremover dog ikke vil bruge påstanden.\n”Men det her er jo blot et eksempel på, at det er svært at vide, hvilke kilder man kan stole på,” siger hun.


februar 2014 - STANDBY.dk\nTyskere hjem fra Egypten – danskere bliver\nDe tyske rejsebureauer har valgt at trække sine feriegæster hjem fra Egypten før tid på grund af det tyske udenrigsministeriums skærpede rejsevejledning.\nSAS justerer tilbud ombord\nResultatet af en kundeundersøgelse blandt 4.500 adspurgte viser, at kunderne sætter pris på enkeltheden ved SAS Go & Plus, og at 85% er positivt eller neutralt indstillet over for konceptet.\n81% af danskerne foretrækker at købe ferier på nettet, mens kun 11% ønsker en fysisk forhandler. Det viser en undersøgelse foretaget af Epinion for Eniro Danmark. Tallene viser også, at kun 5% foretrækker at købe deres rejser på en udenlandsk hjemmeside.\nStillehavet besøgte København\nI går var PATA Danmark medarrangør af en workshop for rejsebranchen, hvor den i København kunne møde repræsentanter fra stillehavslandene Fiji, Papua New Guinea, Samoa, Salomon Øerne og Vanuatu.\nHotelpriser til Melodi Grand Prix OK\nHOTELLER: ”Det er noget ævl når medier sammenligner prisen på hotelværelser i København i den nuværende lavsæson med prisen i højsæson-måneden maj, hvor der i år er Melodi Grand Prix i København,” siger koncernchef for Københavns største hotelkæde.\nLUFTHAVNE: De grønlandske lufthavne havde sidste år 397.856 passagerer - det laveste antal siden 2006, viser ny opgørelse fra Mittarfeqarfiit, Grønlands Lufthavne.\n‘Det er sjovt, hvad du fortæller os’\nWEEKENDKLUMME: Værre gang luftsteg end den irske Michael O`Leary fortalte i går om sin transatlantiske plan for Ryanair, skal man lede længe efter.\n’Vi skal være mere kendte’\nFLYSELSKABER: Spanske Vueling havde sidste år 90 pct. stigning i passagertallet til og fra Københavns Lufthavn til over 253.000, hvormed man blev 15. største flyselskab. Selskabet har i år 277.000 flysæder til Danmark – og salgsdirektøren tror ikke på Norwegians langruter.\nDisney balance omkring 100\nTURISME: Det er ikke nogen billig fornøjelse at aflægge besøg i forlystelsesparkerne i Orlando i Florida.\nRyanair klar med transatlantisk plan\nTopchef Michael O’Leary fortæller, at man har planer om at sælge flybilletter over Atlanten for 10 Euro, når man ad åre kan råde over den nødvendige flykapacitet.\nKenya Tourism Board på roadshow\nFra 11.til 13. er Det Kenyanske Turistråd på roadshow i Skandinavien under mottoet ’Dit afrikanske eventyr’. KTB og partnere besøger de tre hovedstæder på tre dage for at skabe et mødested for rejsearrangører og kenyanske turismeaktører.\nAirbus fortsætter test af nyt fly\nAirbus har nu fire A350 XWB-testfly i luften – for første gang fløj to A350 testflyvninger i går samme dag. I alt får Airbus fem A350-testfly. Qatar Airways bliver søsætningskunde med 80 bestillinger på A350.\nI anledning af at Arp-Hansen Hotel Group udvider sin hotelportefølje med sit 12. hotel til sommer, ansættes Lars Pallisgaard som direktør for koncernens nybyggede Wakeup i Borgergade, København.


Poo Head-spil | Coolstuff\nI det skidesjove spil Poo Head konkurrerer I om, hvem der er bedst til at kaste bløde, lorteformede bolde på personer, som har POO Head-huen med velcrobånd på. Perfekt til alle fester, polterabender og andre lejligheder, hvor du vil kaste lort på folk!\nDet er ikke ok at kaste lort på andre! Nej, selvfølgelig ikke, hvis de ikke har en Poo Head-hue på - da er det endda dumt at lade være! I det her skidesjove spil skiftes I til at kaste bløde bolde formet som lortebunker på den, der har huen med velcrobånd på - hvert træf giver point!\nEt træf skidetæt på øret giver for eksempel 50 point, mens du vinder hele 200 point, hvis du rammer midt i hovedet! Spillet er skideenkelt: del jer op i hold, og konkurrer om, hvem der er bedst til at kaste lort på sine venner - måske opdager du, at din kasteteknik stinker?! Alle forsøg på at være alvorlig, når de bløde lortebunker begynder at flyve gennem rummet, resulterer kun i, at det virker som om, du har fis i kasketten!\nPoo Head er ganske enkelt et skidesjovt spil til festen, polterabenderne og andre lejligheder, hvor du vil kaste lort på folk, uden at der bliver en trykket stemning!\nFakta om Poo Head-spillet\nSkideenkelt og skidesjovt spil!\nKast lortebunker i stof på den, der har Poo Head-huen på\nJo bedre du rammer, desto flere point får du\nHuen er forsynet med velcrobånd, som lortebunkerne af stof sætter sig fast i\nHuen passer til de fleste. Den har en elastisk kant og bindebånd\nInstruktioner på æsken (engelsk, tysk, fransk)