Vol 4 by JE;SU - issuu\nmodern beautyDansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—2—Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011Kære medlem.Hjerteligt velkommen til VOL. 4, den fjerde bog om hår og\nmakeup fra dit forbund. Dansk Frisør og Kosmetiker Forbund fylder i år 100 år, så der er tale om en jubilæumsbog!\nIdeen med denne bog er at invitere dig ind i den forunderlige verden af makeup og styling af hår og lære dig en række\naf alle de små tricks og fif, der gør hele forskellen.\nI vort fag er det vigtigt, at man – ud over at kunne klippe og\nfarve – også ved, hvordan man sætter hår. Man skal kunne\nteknikkerne og vide, hvad man gør og hvorfor. Derfor er vi\ngået lidt mere i dybden med det i denne bog. Vi håber, du\nsynes, det er lige så spændende, som vi gør! Der er masser\naf gode råd og tips til alle, der går rundt med en lille stylist\nVi er også stolte af at kunne præsentere et stort, personligt\nportræt af en af verdens bedste frisører, Eugene Souleiman\nfra New York, som bl.a. har stylet selveste Lady Gaga.\nWow! Normalt holder de sig helst i kulisserne, men for en\ngangs skyld har de gjort en undtagelse: Selveste Dronning\nMargrethes personlige frisør gennem 30 år, Poul Nejlund,\nog hans kompagnon Ole Jepsen, har også ladet sig interviewe\ntil denne bog. Læs om deres fantastiske liv som frisører på\nde bonede gulve. Også de har noget at fejre i år, nemlig deres\n50 års jubilæum. Flot!\nVi har valgt at give denne bog undertitlen ”Love is in the\nHair”. I denne titel ligger hele meningen med at være frisør,\nsynes vi. Vi er jo alle begyndt i dette fag, fordi vi har en stor\nkærlighed til netop håret.\nDenne bog er, som nævnt ovenfor, den fjerde i rækken.\nDansk Frisør og Kosmetiker Forbund er et lille forbund –\nmen et forbund med store armbevægelser. Det skal vi være\nstolte af. Håbet med denne bog er, at alle jer, både frisører\nog kosmetikere, kan bruge den som et inspirerende løft i\nhverdagen, en samling gode ideer og teknikker, som gør vores\nfag lidt sjovere!\nTil sidst vil jeg gerne takke forbundsformand Poul Monggaard for hans stadige tillid og støtte til dette projekt. Han\ner en mand, der både har mod på vores forbunds vegne og tør\ntænke stort, så vi alle kan blive klogere på vores dejlige fag!\nRigtig god fornøjelse med VOL. 4\nRedaktør & Frisør\n—3—Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n008EugEnE soulEiman / Grænseløs frisør0181. TEknik0242. TEknik028salon JEan-léonard / Gnisten er evigt ung0423. TEknik0504. TEknik056ZEnia isø JægEr / Makeup artist med kriller i røven0665. TEknik0726. TEknik080sørEn Bach / “Kunstner med kæmpestort K”.0907. TEknik0948. TEknik098mariannE JEnsEn / Noir1069. TEknik112kolofonDansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—8—Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\naf Søren JohannesenGRÆNSELØS FRISØR. HVAD KUNNE JEG GØRE? HUN HAVDE JO PRØVET ALT. PINK HÅR,\nGRØNT HÅR, GULT HÅR, HUN HAR VÆRET VAMPYR OG MARIE ANTOINETTE.I foråret 2010 blev stjernefrisøren Eugene Souleiman håndplukket til at style popstjernen Lady Gaga til musikvideoen\nHvad gør man, når man skal finde et nyt look til en superstar,\ntidens absolut største popikon, hvis kendetegn netop er at\nhave verdens vildeste frisurer og mest outrerede kostumer?\nFor Eugene Souleiman var svaret lige så enkelt, som det var\nmodigt: Man klipper simpelthen håret af hende. Sådan!\n- Hvad kunne jeg gøre? Hun havde jo prøvet alt. Pink hår,\ngrønt hår, gult hår, hun har været vampyr og Marie Antoinette. Så jeg tænkte, klip det af, væk med det! Og hun\nelskede det, lyder fra den 49-årige frisør, som valgte at give\npopstjernen en skarp kæbelang bob i stedet for de lange lokker. Ud over den nye frisure skabte han også en særlig paryk\ntil Lady Gaga – og til samtlige dansere, der medvirkede i\nSelve klipningen, som fandt sted på filmsettet i Los Angeles,\ntog kun 15 minutter. Længere kunne den erfarne frisør ikke\nfå ladyen til at sidde stille i tronstolen. Så det gjaldt om at\nvære 100% fokuseret.\n- Hun havde på det tidspunkt ikke klippet håret i et halvt års\ntid og ikke farvet det i omkring tre måneder. Hun bleger det\njævnligt, så det havde en meget ru og krøllet tekstur. Jeg\ntænkte bare: Væk med al det hår, der er alligevel ingen, der\nser det, fordi hun altid har paryk på, lyder det fra Eugene,som faldt godt i spænd med den vævre popstjerne. - Selvom\nhun er en lille, spinkel pige, er hun en kæmpe kreativ kraft.\nHun er modig. Hun skubber hele tiden grænserne. Som person er hun fantastisk. Hendes musik er måske ikke lige min\nsmag, men jeg forstår hende. Jeg kan se, hvorfor hun er, som\nhun er. Og jeg er så glad for, at et menneske som hende er\nbrudt igennem. Hun er anderledes, og det er ret sjældent i\ndag i musikverdenen.\nPå mange måder kan Eugene se lidt af sig selv i Lady Gaga.\n- Vi er forskellige, men vi har en lignende energi. En meget\nhurtig energi. En lyst til at skubbe til konventionerne, kan\nman måske sige. Hun gør det på sin måde, jeg gør det på\nmin, lyder det fra manden, som i frisørverdenen netop er\nkendt for at vende op og ned på alting, bryde alle regler og\ntil stadighed sætte nye standarder for branchen.\nEugene Souleiman, som er født og opvokset i et af Londons\narbejderkvarterer, nærmest snublede ind i frisørfaget ved en\ntilfældighed. I dag bor han med sin kone, Tal, og parrets to\nsmå døtre – den ene er fire år, den anden nyfødt – på Manhattans West Side i New York med udsigt ud over Central\nPark. Han rejser kloden rundt, arbejder med en stribe af\nmodens største navne og tjener kassen.\n- Hvis en eller anden havde stoppet mig som 20-årig og vist\nmig det liv, jeg lever i dag, ville jeg være faldet om af grin.—9—Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 12 —— 13 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Det er jo det smukke ved mit arbejde. Jeg ved aldrig,\nhvad jeg skal. Det er skønt. Jeg føler, jeg lever et liv,\nhvor jeg hele tiden oplever noget nyt.Dengang havde jeg aldrig, aldrig troet, at mit liv ville føre til\nså meget. Alle de steder jeg har set, min familie, det sted jeg\nbor, og den måde jeg lever på. Det ville jeg aldrig i min vildeste fantasi have forestillet mig. Aldrig!, siger han og lyser\nop i et eftertænksomt smil.\nDet hele begyndte i London i 1982. 21-årige Eugene var på\npapiret kunststuderende. Han mødte dog sjældent til timerne og ville hellere øve og spille med sit punkband og leve\nlivet som en ung rod i Londons gader end at sidde stille og\nkigge i tykke bøger på skolebænken. Hans lærere så bekymret til fra sidelinjen. Det gik jo ikke. Måske var det bedre, at\nknægten fik et job. Det endte med, at Eugene blev sendt på\narbejdsformidlingen, hvor han blev bedt om at udfylde et\nskema, så man kunne få ham placeret i et passende fag.\nSagsbehandleren mente, at den unge, kreative mand måske\nkunne være interesseret i at blive frisør? Ikke på vilkår,\n- Jeg havde aldrig selv været til frisøren. Jeg klippede mit\neget hår – og nogle gange mine venners hår – men jeg havde\naldrig tænkt på det som en profession. Så jeg blev ret forvirret. Jeg syntes slet ikke, det lød interessant, husker Eugene,\nsom imidlertid lod sig overtale til at give det en chance.\nUddannelsen, som varede to år, fandt sted på Erith College\nof Technology i London. Til sin store overraskelse opdagede\nEugene, at han faktisk syntes, det var sjovt.\nMed sine eksamenspapirer i hånden fik han job som frisør\nog barber på et par af byens fine hoteller, Waldorf og\nGrosvenor House, hvor manageren hurtigt så, at den vilde,\nunge knægt havde et særligt talent. Et talent, som det ville\nvære synd at lade gå til spilde. Eugene blev derfor sendt af\nsted til Vidal Sassoon, hvor frisørlegenden Trevor Sorbie\nindvilligede i at tage ham til en jobsamtale.\n- Vi faldt bare i hak med det samme. På et tidspunkt spurgte\nTrevor, hvilket job, jeg godt kunne tænke mig hos Vidal\nSassoon. ”Dit”, svarede jeg. Så grinede han og sagde: ”I like\nyou”, husker Eugene, som beskriver sit udseende dengang\nsom ”anderledes”.- Jeg var en punker. Nogle gange havde jeg langt hår på den\nene side af hovedet og var helt kort på den anden. Andre\ngange gik jeg med 50’er frisure. Og så skiftede jeg hårfarve\nhele tiden. Jeg var en vild, ung mand, griner han.\nEugene blev hos Vidal Sassoon i næsten ti år og tøver ikke\nmed at sige, at han skylder Trevor Sorbie, som han arbejdede\ntæt sammen med, hele sin karriere.\n- Trevor lærte mig alt. Han er virkelig et geni, og det er hans\nskyld, at jeg i dag som frisør kan gå ind i hvilken som helst\nsituation. Når jeg møder noget, jeg ikke kender, bliver jeg\naldrig bange. Jeg nyder det, for jeg ved, at jeg kan mine teknikker, og jeg ved, at jeg har en masse tricks i ærmet, forklarer han.\nEn del af den kreative fandenivoldskhed, som han i dag er\nså berømt for, tilskriver han desuden sin barndom i det sydøstlige London.\n- Det var et råt kvarter, og jeg er ikke vokset op med en\nsølvske i munden. Det var beskedent. Min mor var sekretær,\nog min far drev en lille restaurant. Den baggrund gjorde, at\njeg, siden jeg var helt ung, altid har skubbet grænser. Jeg\nhavde ikke lyst til at bo, hvor jeg boede, og jeg drømte en\nmasse. Min fantasi var min redning. Jeg lærte helt naturligt at\ntænke kreativt og ledte altid efter en anderledes vinkel på\ntingene. Det har hjulpet mig meget, forklarer Eugene, som\nhar en bror, som også er endt som en kreativ håndværker, dog\ni en noget anden verden: Han reparerer i dag kirkevinduer!\nDen lidt rå opvækst gjorde også, at Eugene hurtigt knyttede\ntætte, personlige venskaber til andre i frisør- og modebranchen,\nsom kom fra lignende kår, bl.a. den nu afdøde verdensberømte modeskaber, eller modekunstner, om man vil, Alexander McQueen – Lee, som Eugene kalder ham – som var søn\naf en taxachauffør. Sammen har de to arbejderdrenge lavet\nnogle spektakulære modeshows, som for længst er gået over\ni historien – bl.a. et i det skotske højland i 2006, som kulminerede med en kæmpe pyramide, hvori supermodellen\nKate Moss pludselig materialiserede sig som et hologram!— 14 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Hvis en eller anden havde stoppet mig som 20-årig og vist mig det liv, jeg lever i dag, ville jeg\nvære faldet om af grin. Dengang havde jeg aldrig, aldrig troet, at mit liv ville føre til så meget.Generelt bryder Eugene sig ikke om at rangordne sine oplevelser i branchen, men dét show var alligevel et, han aldrig\n- Jeg synes altid, det er svært at svare, når folk spørger mig,\nhvad min største oplevelse i faget har været. Jeg ser det nemlig mere som en kæde af erfaringer. Jeg tænker ikke på det,\njeg laver, som noget, der har en begyndelse, en midte og en\nende, men mere som noget, der hele tiden udvikler sig. Det\ner alt sammen erfaringer, som kommer og går, og for mig\nhandler det bare om hele tiden at svømme med. Men når\ndet så er sagt, så er jeg nok især glad for meget af det, jeg har\nlavet med Lee og med Yohji (Yamamoto, red.), lyder det fra\nEugene, som efterhånden har arbejdet med stort set alle, der\ner noget ved musikken i den internationale modeverden.\nHold vejret, for listen er lang!\nUd over de to ovenstående har Eugene bl.a. lavet shows\nmed Dolche & Gabbana, Moschino, Alberta Ferretti, Dries\nVan Noten, Celine, Chanel, Chloe, Ann Demeulemeester,\nClements Ribeiro, Donna Karan, Nicole Farhi, Louis Vuitton,\nMenichetti, Sonia Rykiel, Narciso Rodriguez, Paul Smith,\nRick Owens, Ralph Lauren, Y’s, Y3, BCBG, Givenchy, Martine Sitbon, DSquared, Krizia, Kenzo, Antonio Berardi,\nLanvin, Issey Miyake, Stella McCartney, Viktor & Rolf,\nValentino, Hermes og Hussein Chalayan.\nHans arbejde er blevet præsenteret i de mest indflydelsesrige\nmagasiner såsom italiensk, britisk, fransk og ”US Vogue”,\n”L’Uomo Vogue”, ”Numero”, ”Self Service”, ”i-D Magazine”, ”Arena”, ”Arena Homme Plus”, ”W”, ”Harper’s\nBazaar”, ”V Magazine”, ”Another Magazine”, ”Dazed and\nConfused” og ”New York Times”.\nOg han har arbejdet tæt sammen med nogle af klodens dygtigste fotografer, som Craig McDean, Steven Meisel, Inez\nVan Malsweerde & Vinoodh Matadin, Paolo Roversi, Mert\nAlas & Marcus Piggott, Sean Ellis, Irving Penn, Richard\nAvedon, Peter Lindbergh, Satoshi, Fabien Baron, Jean-Baptiste Mondino, Mario Testino, Richard Burbridge, RichardBush og Solve Sundsbo i kampagner for bl.a. Givenchy,\nFendi, Alberta Ferretti, Guerlain, Jil Sander, Mochino, Lanvin,\nHermes, Yohji Yamomoto, Calvin Klein, Versus, Narciso\nRodriguez, Balenciaga, Donna Karen, Emanuel Ungaro,\nGiorgio Armani Cosmetics, Rimmel og Gap.\nPyha, nu kan du trække vejret igen!\nEfter næsten ti år under Trevor Sorbies vinger, gik Eugene\nfreelance afbrudt af en kort ansættelse hos Toni & Guy i\n1998. I 1999 blev han Co-creative Director hos det New\nYorkbaserede Bumble and Bumble, hvorefter Vidal Sassoon\nudnævnte ham til Editorial Director i 2000. Her var han i tre\når, indtil han blev gjort til Creative Director hos Tecni. Art/\nFor tre år siden skiftede han til Wella Professionals, hvor han\ni dag har titel af Global Creative Director for Caring and\nStyling.Samtidig med skiftet til Wella rykkede han og Tal\nteltpælene op i London, hvor de havde boet i syv år, og flyttede til New York. - Tal og jeg mødtes faktisk på jobbet.\nHun er fra Australien og arbejdede som assistent for en\nmoderedaktør. Vi blev venner og senere kærester, fortæller\nEugene, som giftede sig med Tal for ni år siden i haven til\nparrets daværende hjem i London.\nEugene nyder sit arbejde med Wella, ikke mindst fordi en\ndel af det foregår i New York, så han kan tage hjem til familien om aftenen. Det er en luksus, når man som Eugene typisk er på farten det halve af året. Ud over pressefremstød\nfor Wella rundt omkring i verden og de mange fotoopgaver\nfor forskellige kampagner og magasiner, som foregår på\nalverdens locations, laver Eugene hvert år to gange preta-porter og to gange mens wear i henholdsvis New York,\nParis og Milano.\n- Vi er et hold på 15-16 mennesker, som tager af sted et par\nuger ad gangen. Det er hårdt arbejde, men det er også rigtig\nsjovt. Og det er vigtigt. Man skal have det sjovt med det,\nman laver. Ellers nytter det ikke noget, fortæller Eugene,\nsom aldrig tager sin familie med, når han rejser.— 15 —— 16 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Jeg går ikke rundt og leder efter inspiration,\njeg suger bare til mig. Det kan være kvinder, jeg ser\nomkring mig, bøger, gallerier, film, tegneserier.\nDet kan være hvad som helst.\n- Det går ikke. Jeg er nødt til at koncentrere mig om mit\narbejde. Og det er heller ikke særlig sjovt for dem at sidde på\net hotelværelse og kukkelure. Derfor er jeg også rigtig glad\nfor Skype!, siger han og griner.\nPå det seneste er han begyndt at lege med tanken om en dag\nat åbne sin egen salon enten i New York eller i London, og\npå den måde blive lidt mere grounded.\n- Jeg er da åben for muligheden. Jeg ville elske at have et sted\nat undervise folk. Jeg elsker at undervise og først slippe folk,\nnår de virkelig kan deres ting. Lidt ligesom Trevor Sorbie\ngjorde det med mig. Jeg synes, det er vigtigt at give noget\ntilbage og ikke bare være egoistisk med sin viden. Og så er\ndet jo altid sådan, at jo mere du lærer fra dig, jo mere lærer\ndu også selv. Helt sikkert. Det kommer tilbage til én, siger\nEugene og understreger, at han endnu ikke har en konkret\nplan for at åbne en salon. Det er blot en tanke.\nEgentlig er han også ret glad for aldrig helt at vide, hvad\nmorgendagen byder på.\n- Det er jo det smukke ved mit arbejde. Jeg ved aldrig, hvad\njeg skal. Det er skønt. Jeg føler, jeg lever et liv, hvor jeg hele\ntiden oplever noget nyt. Jeg ville hade at vågne om morgenen\nog vide præcis, hvad jeg skulle. Men sådan er det jo heller\nikke nødvendigvis i en salon, siger han.\nDet er også ofte sådan, Eugene møder op til sine fotoopgaver.\nMed et helt åbent sind.\n- Med mindre, selvfølgelig, at jeg i forvejen har fået nogle\nspecifikke instruktioner. Men ellers er det sådan, at det er\nfotografen og stylisten, der dirigerer det hele. Min opgave\ner så at gå ind og give dem nogle muligheder. Efterhånden\nsom du har arbejdet sammen med de samme mennesker\nnogle gange, tuner man sig hurtigt ind på hinandens ideer.\nDet virker, forklarer Eugene.\nHan bruger selv ordet ”eklektisk” om sin tilgang til hår. Det\nbetyder, groft sagt, at han træffer sine beslutninger ud fra,\nhvad han mener virker bedst i situationen, og ikke ud fra\nhvad den gældende doktrin siger. Hvem siger f.eks., at tyngdeloven absolut skal gælde for hår?\n- Der er ikke noget, jeg ikke vil prøve. Det, der fascinerer\nmig ved hår er netop ambiguiteten. Du kan gøre så meget\nmed hår. Jeg tænker på det som fibre, noget levende, lige-som et træ eller en plante – og ikke som en bob eller som\nbølget hår, forklarer han.\nAf samme grund ser Eugene sig ikke begrænset til kun at\narbejde med mode. Hans hjerte banker fortsat for kunsten,\ni bred forstand, og i de sidste fem år har han bl.a. arbejdet\nsammen med to af den engelske kunstverdens enfants terrible, brødrene Dinos og Jake Chapman, om en række skakspil bestående af små figurer med miniature afro-parykker.\n- Det er et ret vildt kunstværk. Hår, der modsiger tyngdeloven, kan man sige. På fem år har vi lavet ti sæt figurer.\nNogle af dem har penisser i stedet for næser og røvhuller\nsom munde. Vi blev færdige med det sidste sæt i november,\nsiger han med et grin.\nMen hvor finder han sin inspiration?\n- Jeg går ikke rundt og leder efter inspiration, jeg suger bare\ntil mig. Det kan være kvinder, jeg ser omkring mig, bøger,\ngallerier, film, tegneserier. Det kan være hvad som helst.\nNogle gange er der noget, der virkelig rammer mig i ansigtet,\nandre gange er det mere bare et miks af det hele, lyder det\nfra Eugene, som ofte tager billeder af de ting, der inspirerer\nham, eller tegner eller skriver ideerne ned i en lille notesbog.\n- Så har jeg ideerne i baghånden, hvis jeg en dag skulle løbe tør\nfor inspiration. Indtil videre er det dog aldrig sket, siger han.\nSpørger man ham, hvor han ser moden bevæge sig hen i\n2011, bliver han lidt stille, før han svarer.\n- I virkeligheden ser jeg ikke moden på den måde, i forhold\ntil årstal og årlige trends. Sådan tænker jeg ikke. Men jeg tror\nmåske, vi bevæger os mod mere minimalt hår. Ikke kedeligt,\nmen mod noget mere rent, som kan være meget stærkt. Personligt tror jeg, jeg vil gå lidt tilbage mod mine egne rødder,\nmod punken og rocken, noget, der er råt på en eller anden\nmåde. Jeg kan også godt lide, når der er en vis spontanitet i\nforhold til den måde, håret sidder. Folk må gerne have det\nlidt sjovt med deres hår.\n- Jeg tror også, vi kommer til at klippe mere. Det er noget, vi\nikke har gjort i lang tid. Med hensyn til farverne, vil der også\nske noget mere. Farver vil komme til at spille en stor rolle.\nVi kommer til at bruge mange forskellige farver, kombineret\ntil én, hvor alle farverne spiller sammen, lyder vurderingen\nfra Eugene Souleiman.— 17 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 18 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—1. Make up\nMake up maria Hall\nFotograF morten bjarnHoF\n—Vi har afbleget øjenbrynene for et\nnøgent friskt look.\nHuden mættes med creme for et\nfriskt organisk look. Hudtonen udjævnes med concealer, og derefter\nlægges der et let lag mineral Foundation fra tromborg.\nlæberne får også et let pust af mineral Foundation for at lysne sofies\negen tone lidt.\nHele låget pensles let med en lys\nskygge med let highlight effekt.\nDer lægges et tyndt lag cremeøjenskygge på selve øjenlåget, og derefter\nlægges den tørre skygge på selve\nlåget med en fast pensel. Der tones op\nmod brynet med en blødere pensel.\nFarven er gylden kobber, som også\ngår igen i blushen for at opnå et\nvarmt smukt look, der passer til det\nkobberrøde hår. et tone-i-tone look.\nDer duppes gylden shine i øjenkrogen\nsamt på midten af låget.\nDer lægges blush på selve kindbenet\nog tones let op til oversiden af brynet.\nDerefter duppes en let highligter\noven på kindbenet.\nVipperne bukkes let med en vippebukker, og der lægges 2-3 lag mascara på både over- og overvipper.\n—— 19 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nHår marianne jensen\n—Håret er indfarvet først med sensusfarven i gylden kobber, det holdes i\nen helfarve for at opnå ro og varme\nHåret fugtes godt med Ylang Ylang fra\nPure Pact, som er fantastisk at klippe\ni, kammen smyger sig igennem håret.\nstart med at dele pandehåret fra i\nen trekant, meget vigtigt der ikke er\nfor lidt, da dette er hele rammen om\nfrisuren. Der deles horisontalt ind og\ntrækkes lige frem og klippes af mellem\nbryn og øje.\nsiderne deles diagonalt og trækkes\nligeledes frem og klippes sammen\nmed pandehåret. Hele toppen klippes i uniform men længere længde\nend selve pandehåret.\nnakken deles horisontalt ind, og der\nklippes med spidsen af saksen af lige\nover. Håret tjekkes med spidsen af\nsaksen, og der kan klippes frihånd\nind i alle længder, for at looket ikke\nbliver for kompakt.\ntil slut styles håret ved at krølle alt\nhår op med thyme & Clary salt Water\nspray. når håret er krøllet færdigt,\nkrammes med Gold Fiber Wax. alle\nender er holdt en smule glatte for et\nmere råt look.\n—— 20 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 21 —Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\nModel jaCob a Fra uniQue\n—Der fugtes godt med simply organic’s\nrejuvenating sealer spray, som er god\ntil naturkrøllet hår. super at klippe i,\nså håret er smidigt og nemt at frisere.\nGiver krøllepleje, så det er nemt at\nkramme op efterfølgende.\nnakken klippes af først, hvor der\ndeles ind i vertikale passeer, og klippes af med spidsen af saksen. Derfra\nvendes guiden, og der klippes af\nhorisontalt med spidsen af saksen,\nså der er meget tyngde på rundingen\nstart i fronten og klip pandehåret af\nfor langt, så der er plads til at krøller\nkan ligge tungt tæt på øjet. Derfra\ntrækkes siderne horisontalt ned og\nklippes af midt på selve øret. når håret krøller sammen, hopper det lige\nnetop over øret.DaN\nHaIRHåret krammes op med bangs &\nends fra simply organic, derefter\nsoftstyles håret blødt på lav varme, og\nnår håret er tørt, jernkrølles få enkelte\npasseer for et mere groomet look.\n—— 24 —Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 28 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\naf Søren JohannesenGNIStEN ER EVIG uNG. AT MAN SOM ÆLDRE FRISØR KAN MØDES MED ANDRE FRISØRER\n– OGSÅ MED UNGE NYE GENERATIONER – SOM ER INTERESSEREDE OG NYSGERRIGE EFTER AT\nLÆRE OG MÆRKE, AT MAN HAR ET HÅNDVÆRK TIL FÆLLES.Når frisørerne Ole Jepsen og Poul Nejlund i år kan fejre 50\nårs jubilæum i deres livsværk, Salon Jean-Léonard på\nKøbmagergade i København, er det ikke usandsynligt, at\nder kommer en hilsen fra Amalienborg: ”50 år, det er da\nvist noget, vi regner med” har Dronningen, som snart i 30\når har været kunde i salonen, for nylig sagt til Poul midt i\nen frisureopsætning på slottet.\nI 1981 fik Poul og Ole kun halvanden times varsel om, at\nHendes Majestæt Dronningen ville komme som kunde.\nHofdamen fra Amalienborg, som nogle dage forinden\nhavde bestilt en tid til sig selv, ringede ned i salonen og\nsagde, at det i virkeligheden slet ikke var hende, men selveste\nDronningen, der var på vej.\n- Og så skulle det gå stærkt! Salonens gråmalede gulve stod\ntilfældigvis og trængte til en ny gang maling. Gode råd var\ndyre, for vi kunne ikke nå at male gulvene på den korte tid.\nLøsningen fandtes imidlertid i lejligheden oven på, hvor\nder boede en antikvitetshandler. Der var ingen ende på,\nhvor mange ægte tæpper hun bragte ned til os for at skjule\nde slidte pletter. Ud over tæpperne lånte hun os ivrigt nogle\npragtfulde barokspejle, som straks blev hængt op i\nsalonen. Efterfølgende, da Dronningen valgte at komme\nigen, blev salonens midlertidige interiør langsomt bragt\ntilbage til dets oprindelige udseende. Jeg ved ikke, om\nDronningen nogensinde lagde mærke til det, i så fald er detuden tvivl noget, Dronningen har moret sig over, siger\nPoul Nejlund, 68, og Ole Jepsen, 72, vil aldrig glemme den\ndag for snart 30 år siden, hvor den dengang 41-årige\ndronning trådte ind i salonen for første gang. At få Hendes\nMajestæt Dronningen på salonens kundeliste er så at sige\nkronen på værket i de to herrers fælles karriere.\nDronningen har sågar indrettet to særlige saloner på Fredensborg Slot og i Christian VIIs palæ på Amalienborg til\nde to frisører. Her arbejder de, når Dronningen holder kur,\nhar middage eller er vært ved officielle besøg og andre\n- Min vigtigste opgave, uanset om der er tale om en enkel\nhverdagsfrisure eller en gallafrisure med diadem, er at få\nDronningen til at stråle og føle sig tryg og godt tilpas, lyder\ndet fra Poul Nejlund, som på Dronningens 70-års fødselsdag,\nden 16. april i fjor, modtog Dannebrogordenen. En hædersbevisning, som både han og Ole med rette er stolte af.\nHistorien om Salon Jean-Léonard er som et eventyr. Det\nhele begyndte med en kærlighedshistorie i 1961 mellem\nden dengang 18-årige Poul, der var danser i Cirkusrevyen,\nog 22-årige Ole, som faktisk ville have været kunstmaler,\nmen som tre år forinden var blevet udlært frisør for at have\nnoget at falde tilbage på.— 29 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Jeg startede med at vaske hår. Man kan godt sige, at jeg kom i lære hos Ole, som var en fremragende\nlæremester. I salonen på Hotel Imperial havde han gjort sig til specialist i glamourøse frisurer a la Jacqueline\nKennedy, Marilyn Monroe, Grace Kelly, Rita Hayworth, Brigitte Bardot og Audrey Hepburn.De to mødtes tilfældigt en aften i det indre København.\nIngen af dem havde forestillet sig, hvor skæbnesvangert\ndette møde skulle blive.\n- Da jeg så ham, var min første tanke, at dér kom en ung,\nrussisk balletstjerne. Han havde et eller andet slavisk over\nsit udseende. Brede læber, høje kindben og en perlerække\naf flotte, hvide tænder. Alle lagde mærke til ham. Man\nkunne slet ikke undgå at blive bare lidt forelsket i ham.\nHan var flot, husker Ole, som dengang arbejdede som\nfrisørassistent i en frisørsalon i Hotel Imperial.\nPoul erkender, at han følte sig draget af den interesse, der\nblev vist ham den aften fra den fire år ældre Ole.\n- Jeg var mere eller mindre på vej til Folies Bergére i Paris\nfor at forfølge drømmen om at blive balletstjerne dernede.\nJeg havde faktisk allerede fået en kontrakt på tre år. Jeg\nhavde overhovedet ikke forestillet mig, at jeg skulle i et fast\nforhold. Men sådan blev det, fortæller Poul, som – på Oles\nopfordring – hurtigt opgav sine planer om at flytte til Paris.\n- Jeg var jo egoistisk, jeg ville gerne beholde ham her. Så\njeg sagde til Poul, at det aldrig ville gå i Paris, og at han\nhellere skulle gå i lære som frisør, husker Ole.\nEt halvt år senere åbnede de sammen deres første frisørsalon i Grønnegade 28 i København.\nNavnet til den nye salon havde Ole vidst i årevis. Den\nskulle hedde Jean-Léonard efter dronning Marie Antoinettes hoffrisør, som Ole havde drømt om, siden han som\ndreng havde læst Stefan Zweigs berømte biografi om den\nDet var Marie Antoinettes fantastiske pudderparykker –\nmed skibe, fugle, fjer og blomster så høje, at de måtte\nbygge dørene på Versailles-slottet større – der betog ham.\n- Det var ikke nemt at finde ledige forretningslokaler, som\nman kan i dag. Det fandtes faktisk ikke – man var nødt til\nat købe en igangværende forretning med kunder og inventar.\nVi lånte penge i banken med to kautionisters hjælp og udbetalte 4.500 kr. for salonen.I begyndelsen af vores karriere løb jeg med aviser hver\nmorgen klokken tre for at få hjælp til huslejen, fortæller\nPoul, som indrømmer, at han dengang ikke havde det fjerneste begreb om frisørhåndværket.\n- Jeg startede med at vaske hår. Man kan godt sige, at jeg\nkom i lære hos Ole, som var en fremragende læremester.\nI salonen på Hotel Imperial havde han gjort sig til specialist i glamourøse frisurer a la Jacqueline Kennedy, Marilyn\nMonroe, Grace Kelly, Rita Hayworth, Brigitte Bardot og\nAudrey Hepburn, som kun ganske få frisører i Danmark\npå det tidspunkt kunne mestre, fortæller Poul.\n- Men det var ikke en læreplads i gammeldags forstand. Jeg\ner vist det, der hedder autodidakt, selvlært. Senere tog jeg\nflere gange til udlandet på kurser og lærte forskellige ting.\nJeg lærte f.eks. at farve hår i Hamborg, og hos den berømte frisørmester Alexandre i Paris lærte jeg teknikken til\nde forskellige grundfrisurer og kunsten at sætte hår. Især\nlangt og opsat hår, hvilket vi er blevet ganske kendte for i\nDanmark, forklarer Poul Nejlund, som også har videreuddannet sig løbende i London hos Vidal Sassoon flere gange\ni løbet af årene.\nDet varede ikke længe efter åbningen af Salon Jean-Léonard\ni Grønnegade, før der kom godt gang i forretningen.\nKunderne væltede ind. Forretningen var lille, men kundekredsen voksede og voksede. Med sig fra Hotel Imperial\nhavde Ole en række trofaste kunder. Blandt dem var der\nisær nogle, der betød meget rent omsætningsmæssigt, idet\nde kom og fik sat hår hver dag. Det var byens ”lette damer”\neller ”lette piger”, som man den gang kaldte dem – for\nikke at bruge ordet escortpiger. Pigerne skulle ligne filmstjerner eller stewardesser, som var den tids stilikoner.\n- Man skal ikke glemme, at det den gang var vigtigt for\npigerne at fremstå som respekterede og ordentlige personer\nmed en vis dannelse. Det var faktisk sådan, at de med deres\nelegante look inspirerede salonens andre kunder til at anlægge samme stil, forklarer Ole Jepsen.— 30 —— 31 —Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Hurtigt blev det almindelig kendt i byen, at vi sidst på dagen havde de kunder, der ”skulle med\ntaxa”. Selskabspigerne kørte jo ikke i bus eller med sporvogn, kun i taxa – der var stil over det.De mange kunder gjorde, at der i pressede situationer\nkunne opstå ventetid i den lille salon – men pigerne var\nligeglade, de ventede gerne og lod de mere fine og forvænte kunder komme til.\n- Hurtigt blev det almindelig kendt i byen, at vi sidst på\ndagen havde de kunder, der ”skulle med taxa”. Selskabspigerne kørte jo ikke i bus eller med sporvogn, kun i taxa\n– der var stil over det. Så hver dag klokken 17 holdt der en\nstribe taxaer og snurrede med motorerne nedenfor vores\nforretning for at køre af sted med de glamourøse stjerner.\nDet eneste, der faktisk manglede, var den røde løber. I de\ntimer var det mere Hollywood, end det var Grønnegade,\nfortæller Ole Jepsen.\nFor salonens andre kunder betød de lette piger til gengæld\nunderholdning for alle pengene. De kunne sidde lige så\nstille og more sig over deres malende beskrivelser af oplevelserne på byens eksklusive restauranter og barer med\ndiverse direktører og deres udenlandske forretningsforbindelser.\n- En ting er sikkert – det var ikke kedeligt. Man fik fuld\nvaluta for pengene, lyder det med et smil fra Poul Nejlund.\nFra Cirkusrevyen havde han lært nogle af datidens berømte\nskuespillere og teaterfolk at kende, heriblandt Bodil Udsen, som var bedste ven med den kendte teaterinstruktør\nErling Schrøder. Han havde en lille antikforretning med\nfornemme fajancer lige over for Salon Jean-Léonard. Her\nholdt han åbent hus for unge skuespiltalenter som Lone\nHertz, Birgitte Price, Lise Ringheim og Ghita Nørby, som\npå den måde – nogle mere eller mindre – også kom på\nkundelisten. Andre berømtheder kom til takket være den\nunge haute couture-skrædder, Jean Voigt, som tilfældigvis\nogså havde sin forretning i Grønnegade, og som hurtigt\nblev en nær ven af Ole og Poul.\nEn anden stor udfordring, de to frisører fik i begyndelsen\naf deres karriere, var at frisere til den tids store elegante\nmodeopvisninger, som blandt andre Birger Christensenholdt på Hotel d’Angleterre. Dette var ubetinget Københavns største og mest elegante modeshow den gang og\nforegik i hotellets store palmehave med det berømte Frederiks Orkester som ledsagende musik. Flottere og mere\nforrygende kunne det ikke blive!\n- At være ansvarlig for mannequinernes frisurer til sådanne\nbegivenheder var noget virkeligt stort og nyt. Mannequiner\nsom Maude Bertelsen, Bodil Miller, Lotte Freddie, Hanne\nHolm og Aase Daily bar vore frisurer med lige så stor begejstring og respekt, som de bar tøjet og pelsene. Samtidig\nkom vi til at lære hele modepressen at kende, og det lykkedes os at gøre os bemærkede i flere artikler, siger Poul og\nOle, som i det hele taget var dygtige til at promovere sig\nselv og deres forretning i medierne. Især Billed-Bladet og\nSe og Hør havde et godt øje til dem.\nDe to unge frisører viste sig sammen til teaterpremierer,\noperaforestillinger, balletter og internationale koncerter.\nNår der om sommeren var derby, mødte de gerne velforberedte op i citydress medbringende en smart friseret\nfotomodel. På den måde fik Salon Jean-Léonard snart\nbetegnelsen ”de kendtes salon” i aviser og ugeblade.\n– Konkurrencen var hård, også den gang. Man skulle ud\nog sælge sig selv. Men det var også morsomt at være en del\naf, selv om det var krævende. Vi arbejdede hårdt fra tidlig\nmorgen til sen aften, alle ugens dage og ved særlige lejligheder også om søndagen, fortæller Poul Nejlund.\nSelvom han og Ole ikke direkte skiltede med, at de også\nprivat var et par, gjorde de heller aldrig noget for at skjule\ndet. Man talte bare ikke så meget om det dengang.\nI begyndelsen af 1970’erne valgte de to kendte frisører\nimidlertid at fortælle åbent om deres forhold, dels i BilledBladet og dels i en tv-udsendelse ved navn ”Det er også\nkærlighed”, som Ulla Dahlerup producerede for DR.\n- Jeg kan huske, at vi var frygteligt nervøse for, hvor meget\nvi nu havde sagt. Men det blev faktisk en ganske fin og— 34 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Når man arbejder så meget, som vi gjorde, og går så\nmeget op og ned ad hinanden, så bliver det vanskeligt\nat opretholde den store passion i forhold til hinanden,\nsom vi havde haft i så mange år. Det endte med,\nat vi efter 17 år havde det, der hedder en meget blød\nskilsmisse.sober udsendelse, og bagefter fik vi mange positive tilkendegivelser, siger Poul.\nI 1969 besluttede han og Ole at flytte Salon Jean-Léonard\ntil nogle større lokaler. Den trange lejlighed på første sal i\nGrønnegade kunne simpelthen ikke længere rumme deres\nsucces. Et par år forinden havde de to kompagnoner åbnet\nendnu en salon i Store Strandstræde i Nyhavn, og de to\nsaloner gik så godt, at det var lykkedes Poul og Ole at spare\n125.000 kr. sammen – en mindre formue dengang.\nUd fra en filosofi om, at det var bedre at samle forretningen\ni én salon, investerede de pengene i nogle store, flotte\nlokaler i Østergade på Strøget.\nEfter flytningen gik det fortsat strygende for Salon JeanLéonard, som nu var blevet en stor forretning med masser\naf ansatte. Ole og Poul indledte desuden et mangeårigt\nsamarbejde med naboforretningen Elizabeth Arden. De\nfusionerede og fik en fælles reception med den eksklusive\nadresse Østergade 1, 3 og 5. Nu kunne kunderne få ordnet\ndet hele på det samme sted!\nElizabeth Ardens kendte røde lakdør indgik i Jean-Leonards\nbrand. Ole og Poul var på det tidspunkt 30 og 26 år, og de\nhusker, at de den gang tænkte, at det i grunden var ganske\n- Vi samarbejdede også med Magasin, hvor vi deltog i modeopvisninger med en række internationale modehuse som\nYSL, Pierre Balmain, Kenzo, Dior, Chanel, Ungaro og\nandre, fortæller de.\nProminente kunder fra ind- og udland strømmede ind i de\nelegante lokaler – der var højt til loftet, og i en af salonerne\nud til Østergade blev en Maria Theresia lysekrone, arvet\nefter Oles morfar, hængt op. Der var stil over det.\nPå kundelisten sås nu også kongelige navne. Blandt dem\nden daværende norske kronprinsesse Sonja, den spanske\ndronning Sophia og den stenrige hertuginden af Alba.\nDen iranske kejserinde Farah Diba Pahlavis mor, Madame\nDiba, dukkede også op som kunde under et privat besøg hosDronning Ingrid, hvilket efterfølgende førte til, at Madame\nDiba inviterede Poul og Ole på et to ugers ophold i Iran.\n- Skæbnen ville, at vi blev blandt de sidste udenlandske\ngæster hos kejserfamilien, idet revolutionen kort efter for\nalvor brød ud i landet – der var allerede begyndende uroligheder, som man forsøgte at nedtone, under vores besøg.\nDet blev i øvrigt en helt uforglemmelig rejse om end noget\nanspændt. Men 1001 nats eventyr kunne man godt kalde\ndet, husker Poul Nejlund.\nSuccesen og det hårde slid var ikke uden omkostninger på\ndet private plan.\n- Når man arbejder så meget, som vi gjorde, og går så meget\nop og ned ad hinanden, så bliver det vanskeligt at opretholde den store passion i forhold til hinanden, som vi\nhavde haft i så mange år. Det endte med, at vi efter 17 år\nhavde det, der hedder en meget blød skilsmisse. Men vi\nfortsatte vores samarbejde ufortrødent med de naturlige\nudfordringer, den nye situation indebar, fortæller Poul\nOle forelskede sig i en anden frisør, og Poul, der i noget tid\nhavde kendt en ung pianist, indledte nu et fast forhold med\nham. Imidlertid skulle det vise sig, som tiden gik, at ingen\naf disse forhold varede ved. Efter ganske få år gik Ole og\nhans ven fra hinanden, og efter ganske mange år – lige\npræcis 15 år – døde Pouls ven efter at være blevet ramt af\nen alvorlig sygdom.\nFor Oles vedkommende traf han efterfølgende, for 27 år\nsiden, den 22 år yngre jurist Michael Vendelbo, som\nhan stadig lever sammen med. Poul har i 10 år været ven\nmed den næsten jævnaldrende tidligere designchef Arne\nI 1978, samtidig med at Ole og Poul flyttede fra hinanden,\nrykkede Salon Jean-Léonard til sin nuværende adresse i\nKøbmagergade 13, som er en mindre salon end den, de\nflyttede fra i Østergade.— 35 —Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Jeg har friseret under de mest fantastiske og\nbesynderlige forhold. I Brasilien stod jeg f.eks.\net sted, hvor der var så varmt og fugtigt, at\nvandet løb ned ad væggene. Men uanset hvor\npresset, jeg har været, er der aldrig en frisure,\nder er kikset.Den linde strøm af kunder fortsatte – og nye kom til.\nBlandt dem naturligvis den fornemste: Hendes Majestæt\n- Vores Dronning tituleres helt selvfølgeligt ”Hendes Majestæt”. Det kan måske lyde mærkeligt, men det falder helt\nnaturligt, når først man har vænnet sig til det. Dronningen\nkommer altid en i møde med et smil og gør det på den\nmåde nemt, fortæller Poul Nejlund.\nDet er altid ham, der friserer Dronningen. Kun hvis Poul\ner forhindret, tager Ole over. Ved alle større lejligheder er\ndet dog både Ole og Poul, der bliver kaldt på. De to frisører\nhar et fortrinligt samarbejde med Dronningen, som trygt\nlægger sin familie og sine gæster i deres erfarne hænder.\n- Når Dronningen deltager i officielle begivenheder, er\nfrisuren ofte med diadem. De fleste kender antagelig\nMajestætens forskellige diademer, hvoraf perlediademet\nog smaragddiademet er de fornemste. Frisuren bestemmes\nafhængigt af størrelsen på diademet. Vores Majestæt har\njo, som alle ved, ikke altid den samme frisure. Dronningen\nkan godt lide at skifte mellem forskellige frisurer alt efter\nlejligheden. Under mere private former er der oven i\nkøbet tale om, at Dronningen ikke har noget imod at\neksperimentere med nye frisurer, forklarer Poul Nejlund.\nHan og Ole regnes fortsat som værende blandt de mest\nerfarne frisører i kongeriget, når det gælder gallafrisurer –\nmed eller uden diadem.\n- Jeg har fået utrolig mange oplevelser i mit liv, takket være\nat jeg blev frisør for Dronningen, fortsætter Poul, som har\nrejst med Majestæten over hele kloden. Sammen har de\nbl.a. været i Spanien, Portugal, Frankrig, Marokko, Belgien,\nTyskland, Sverige, Norge, Finland, England (hvor Poul\nhar friseret både på Buckingham Palace og Windsor Castle),\nUSA, Thailand, Rumænien, Jugoslavien, Mexico, Vietnam,\nJapan og Brasilien.\n- Jeg har friseret under de mest fantastiske og besynderlige\nforhold. I Brasilien stod jeg f.eks. et sted, hvor der var så\nvarmt og fugtigt, at vandet løb ned ad væggene. Men uansethvor presset, jeg har været, er der aldrig en frisure, der er\nkikset, siger han, ikke uden stolthed.\nDer har været mange flotte frisurer, men skal han nævne\nén, som han er særligt stolt af, må det være den gang,\nDronningen deltog i en gallamiddag på Versailles-slottet\nlidt udenfor Paris i midten af 1990’erne.\n- Når man er til gallamiddag på Versailles, må det være\nsådan, at man besvimer, når Dronningen gør sin entre. Jeg\nhusker, at Dronningens ønsker den aften nok var en smule\nmere beskedne end mine. Men jeg fik min vilje og satte en\nmeget flot frisure med Dronningens tredelte brillantdiadem, som Dronningen og jeg ofte foretrækker at sætte\nmere utraditionelt og moderne ind i frisuren. På denne\nmåde virker det mere som et smykke end et klassisk diadem. Jeg og alle de tilstedeværende syntes, at Dronningen\nså helt forrygende ud den aften, fortæller Poul Nejlund.\nHan og Ole har efterhånden som årene er gået friseret de\nfleste i kongefamilien. F.eks. satte de daværende prinsesse\nAlexandras frisure, da hun i 1995 blev gift med prins\nJoachim. Senere friserede Poul på Gråsten Slot Hendes\nKongelige Højhed Prinsesse Benediktes datter, Prinsesse\nAlexandra, til hendes bryllup med Grev Jefferson.\nOle og Poul har i det hele taget stået for håret ved en stribe\nprominente bryllupper, helt tilbage fra dengang deres salon\nlå i Grønnegade. Det er ikke for meget at sige, at de to er\nspecialister i brudefrisurer. I de senere år har de bl.a.\nfriseret Caroline Fleming til hendes bryllup med engelske\nRory Fleming, Helle Reedtz-Thott, da hun blev gift med\nBaron Otte Reedtz-Thott, og Lensgrevinde Pernille\nWedell, da hun blev gift med Bendt Wedell fra Frijsenborg\nNår Dronningen og Prinsgemalen igennem årene har haft\nbesøg af andre statsoverhoveder, har Poul og Ole stået\nklar i kulissen. De to har bl.a. friseret den hollandske\nDronning Beatrix, svenske Dronning Silvia, Storhertuginden\naf Luxembourg, Dronning Anne-Marie af Grækenland,— 38 —— 39 —— 40 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011– At man som ældre frisør kan mødes med andre\nfrisører – også med unge nye generationer – som er\ninteresserede og nysgerrige efter at lære og mærke,\nat man har et håndværk til fælles, som er evigt ungt,\ndet er i sig selv en utrolig gave.Kronprinsesse Maxima, Kronprinsesse Marie-Chantal,\nKronprinsesse Victoria, Kronprinsesse Margaret af Rumænien, Fyrstinden af Thurn og Taxis, Fyrstinde Grace af\nMonaco, Hertuginden af Glouster, den tidligere islandske\npræsidentfrue, den tidligere israelske præsidentfrue og den\ntidligere tyske præsidentfrue – for blot at nævne nogle\nHvor længe de to erfarne herrer har tænkt sig at blive ved\nat svinge saks og kam, ved de ikke. Så længe de kan, lyder\nsvaret. Ole har en teori om, at når man først har rundet de\n60, er det decideret livsfarligt at holde op med at arbejde–\nuanset hvad man laver.\n- Tænk bare på Mærsk Møller. Han er antagelig kun blevet\nså gammel, fordi der ikke er nogen, der har sparket ham\nud, da han blev 70, siger han med et glimt i øjet.\n- Jeg tror også, det er sundt, at man har noget, man skal.\nDet er vigtigt at være kreativ og tænke kreativt. Men du\nkan jo aldrig vide, hvornår det ender. Som selvstændig er\ndet et privilegium, at man selv bestemmer. Livet er jo uforudsigeligt på godt og ondt, supplerer Poul, som ikke på\nstående fod vil love, at salonen også når at fejre 60-års\nDet vil Ole heller ikke, men han håber det.\n- Jeg synes, det er dejligt at komme ind hver morgen. Hver\ndag er noget nyt og udfordrende. Selvom de fleste af voreskunder efterhånden har en vis alder, skal folk ikke kunne\nse på vores frisurer – uanset om det drejer sig om en smart\nklipning eller et smukt opsat hår – at det er et par ældre\nfrisører, der har lavet dem. Det er et ungt fag, og vores\narbejde skal være akkurat lige så godt, lige så designmæssigt\nforsvarligt, som hvis det var gjort af en frisør i tyverne eller\ntrediverne, forklarer han, som sammen med Poul stadig\ntager rundt i landet og underviser unge frisører, primært i\nskulpturelt og opsat hår.\n- Vi har gennem årene fået en fanskare af frisører, som vi\ner meget taknemmelige for stadig møder op med lige stor\nbegejstring for at deltage i vores kurser. Begejstringen er i\nøvrigt gensidig. Det er fantastisk at opleve den respons og\ngode stemning, der er. Vi hygger og morer os. Men vi ved\njo godt, at de kun vil have os, fordi vi kan præstere noget.\nFor os er det en stor tilfredsstillelse gang på gang at opleve\ndette. At man som ældre frisør kan mødes med andre\ninteresserede og nysgerrige efter at lære og mærke, at man\nhar et håndværk til fælles, som er evigt ungt, det er i sig\nselv en utrolig gave. Betingelsen for, at det lykkes, er, at\ngnisten er der. Og gnisten er evigt ung, lyder det fra den\n72-årige frisør og hans 68-årige kompagnon i Salon JeanLéonard.— 41 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nSpa— 42 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nModel astriD Fra uniQue\nHun har sit korte smukke hår, der er\nklippet og formet fint efter ansigtet,\nog så er hun med her med styling af\nhele to parykker.look 2\nHer er astrids hår føntørret med\nFresh.Hair fra kevin murphy med\nbørste, hvor alt håret vendes indad\nog nedad i horisontale sektioner.Det korte hår er friseret i form med en\nlille smule fra leave-in protection fra\nkevin murphy.Derefter er det krøllet med det lille\nkrøllejern for at opnå en moderne\nrosemarys baby-stil.Det er friseret ud fra en sideskilning,\nder sidder lavt, så det bliver så maskulint\nsom muligt. Dette er ikke androgynt,\nmen en direkte reference til herrehår.\nDerfor også den fine anderumpe i\nnakken, hvor man friserer håret ind\nmod midten og en lille smule opad,\nsom på en and.Vi har tilført rigtig mørke læber, som\nførst er tegnet op med læbeblyant\nog fyldt ud med læbepensel. sidst\nrouge noir fra Chanel, den bedste\ntil dette look.\n—make-uppen er naturlig og smuk, det\ner vigtigt at holde den let og cool uden\nde store udsving, da det kan komme\ntil at dominere det maskuline udtryk.\nHuden er fugtet godt, og der er mineral Foundation fra tromborg i tone\nivory og en smule blush Vintage også\nfra tromborg, som er som kindben på\nDer er lagt shine i øjenkrogen, vipperne\ner påført Volumising mascara med let\ntil slut er brynene tegnet op, hvilket\ngiver er en smuk effekt til selve herrelooket.\nlæberne er til første billede kun fugtet\nmed lip balm rose fra tromborg.— 43 —look 3\nVores Glam look til 100 års festen:\nher har vi påsat en ægte paryk fra\nGisela meyer, en fantastisk kvalitet\nhår, indfarvet med en lys Crazy Color,\nsom vi har blandet med balsam for\nat opnå en lysere pink.\nså har vi rullet alt håret op ved at\njernkrølle det og frisere det blødt ud\nsom på en moderne filmstjerne.\nDet er børstet med en mason Pearson børste med Powder. Puff fra\nkevin murphy. for at få et tørt, naturligt look, hvor man kan se hvert enkelt hårstrå. Go Glam.\n—Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 46 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 47 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 48 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 49 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—4. Make up\nModel boline Fra uniQue\n—Fine boline med lange extensions.\nmakeuppen er startet med at afblege\nbolines bryn så lyst som muligt for at\nfremhæve hendes smukke øjne.\nHuden er fugtet godt, og der påføres\nmineral Pudder tone ivory fra tromborg i hele ansigtet.\nDerpå påføres øjenskyggen og Glimmer Green, og en smule sort lægges\npå tæt ved vipperne.\nDer lægges shine i øjenkrogen og\nbruges sort kohl til at ramme selve\nøjet ind. Den tones fint ud med pensel\nfor ikke at have nogle liner men et\nmere tonet look.\nPå kinderne er det creme blush fra\nkirsten kjær Weis, også økologiske\nprodukter som tromborgs.\ntil slut lægges der mascara på i to omgange. læberne holdes lyse og naturlige kun med lip balm fra tromborg.\n—— 50 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 51 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—4. Make upHH\n—Først er der påsat pandehår og extensions fra Haircontrast for at skabe\nen moderne rock`n roll stil.\nDernæst er pandehåret klippet kort\nover brynet for at få så stor en kontrast som muligt med det lange hår.\njo større jo bedre. Det er klippet med\nsaksen excellent edges, som i den\ngrad lever op til sit navn. en fantastisk japansk saks, dejligt med godt\nnår pandehåret er klippet, glattes\nresten af håret med HH simonsen\nog resten af håret klippes i tørt hår,\nhelt med frihånd. Der startes bagpå,\nved at inddele i horisontale passeer\nog klippes af med spidsen af saksen,\nderfra laves ny guide til siderne, hvor\nhåret trækkes frem mod ansigtet og\nklippes af i frihånd i diagonale inddelinger.\nDerefter skabes den rigtige struktur\ni håret med texturespray fra joico,\nrigtig god til at skabe et tørt råt look.\nsidst sprayes en lille smule hårlak på\nfra HH simonsen.\nmeget vigtigt at dette look ikke bliver\nfor pænt, så børst håret en smule den\nforkerte vej, dvs mod groretningen,\nså har du det.\n—— 52 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 53 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 54 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 55 —Fotograf. Signe Vilstrup.— 56 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011Zenia Isø Jæger\naf Søren JohannesenMAKEuPARtISt MED KRILLER I RØVEN. EFTER AT HAVE GJORT KANONKARRIERE I\nDANMARK ER ZENIA NU GODT PÅ VEJ TIL AT SKABE SIG ET NAVN PÅ DEN ANDEN SIDE AF\nATLANTEN I NEW YORK.Hun er Danmarks førende makeupartist. Sidste års modtager\naf den prestigiøse DANSK Fashion Award som årets\nmakeupartist i Danmark, og spørger man Zenia Isø Jæger\nselv, er der ingen tvivl om, at hun får den igen i år.\n- Jeg ved, jeg vinder. Fordi jeg er den bedste, lyder det med\nbefriende mangel på falsk beskedenhed fra den 30-årige\nmakeupartist, hvis arbejde bl.a. har kunnet ses i magasinerne ”V Magazine”, ”V Man”, ”Wallpaper”, ”Dansk”,\n”Cover” og ”Elle”, og hvis rutinerede hænder har lagt\nmakeup på så berømte navne som Erin Wasson, Lykke\nMaj, Helena Christensen og Nelly Furtado, for blot at\nnævne nogle stykker.\nEfter at have gjort kanonkarriere i Danmark er Zenia nu\ngodt på vej til at skabe sig et navn på den anden side af\nAtlanten i New York.\nSiden januar 2010 har den orangehårede makeupartist med\nde karakteristiske tatoveringer adskillige gange fløjet frem\nog tilbage mellem millionbyen på USA’s østkyst og hjemmet\ni København, som hun deler med sin tømrermand Lars og\nbørnene Buster på tre et halvt og Elmer, som netop er\nfyldt et år.selv, fortæller Zenia, som dog stadig gerne vil beholde sin\nbase hjemme i familiens 80 kvadratmeter store lejlighed\nlige ved Stefanskirken på det ydre Nørrebro – ikke langt\nfra det område, der i folkemunde går under navnet ”lille\nSomalia” på grund af de mange afrikanske indvandrere,\n- Ja, jeg vil gerne fortsat bo i Danmark men arbejde i New\nYork. Jeg synes, Danmark er fantastisk, og København er\nen dejlig by. Det er jo også her, børnene har deres vuggestue og børnehave. Når man har børn og ikke fester hele\ntiden, bliver Manhattan hurtigt lidt som en stor tøjbutik,\nsiger Zenia og skynder sig at tilføje:\n- Samtidig har jeg det sådan, at jeg rent arbejdsmæssigt\ngerne vil videre. Ud i verden. Jeg føler lidt, at jeg har lavet\nalt, hvad der kan laves i Danmark. Nu skal jeg videre. Jeg\nhar kriller i røven.\n”Kriller i røven” er et udtryk, hun bruger meget om sig selv.\nZenia er et menneske, der ikke finder sig særlig godt tilpas\nmed rutiner og det stillestående. Der skal helst ske noget,\nhun higer efter at gå på opdagelse, udvikle sig og helst også\nbryde grænserne for, hvordan man plejer at gøre tingene.- At slå igennem i New York er enhver makeupartists\ndrøm. Så da nogen derovre fik øje på mig, blev jeg bare\nnødt til at rykke. Ellers ville jeg aldrig kunne tilgive migI branchen herhjemme er hun kendt både for sit store\ntalent, sin ekstreme kreativitet og sit festlige og gode\nhumør.— 57 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Hvis jeg f.eks. var til ”Love Parade” i fem dage, syede jeg fem forskellige sæt tøj, ét til hver dag.\nNår jeg gik ud, lagde jeg en makeup, der matchede tøjet.Men også for sin evne til at arbejde hårdt og målrettet –\nhun er en af dem, der får tingene til at ske.\nDen attitude har Zenia så at sige fået ind med modermælken.\nHendes forældre blev skilt, da hun var et år gammel. De\nførste ni år af sit liv boede hun hos sin mor i Varde i Sydvestjylland i et rækkehus. Et miljø, hun beskriver som ”en\nmini-landsby, hvor jeg havde venner over det hele, og hvor\nvi stort set hele tiden var ude at lege”.\nZenia havde en barndom, hvor der blev lagt vægt på selvstændighed, hvor der var meget få regler, og hvor hun\nstort set kunne gøre, hvad hun havde lyst til fra morgen til\nZenia beskriver sin mor som ”ret flippet”, men lidt mere\n”fin”, eller borgerlig om man vil, end faderen, som hun\nkalder en ”mega hippie.” Efter skilsmissen var han flyttet\ni en skurvogn i et kollektiv uden for Odense, og Zenia\nbesøgte ham tit.\n- Det kreative har jeg helt klart fra min far. Han har virkelig\nhænderne skruet rigtigt på. Han har rejst, været kok og har\nogså været selvstændig cykelhandler. Nu er han kunstmaler. Min far kan alt, siger hun stolt og fortæller bl.a., hvordan han engang besluttede sig for at blive musiker. Han\nkøbte en saxofon, lærte sig selv at spille på den, og voila,\nså var han musiker.\n- Du kan, hvad du vil. Den tankegang har jeg fået ind, lige\nfra jeg var baby. På den måde er min far mit helt store\nforbillede, fortæller Zenia, som flyttede fra sin mor hjem\ntil sin far, da hun var ni år. På det tidspunkt havde han\ndroppet skurvognen til fordel for et hus i Svendborg.\nHer begyndte Zenia at fatte interesse for kunst. Især malerkunst. Til gengæld kneb det med koncentrationen, når det\nkom til det boglige i skolen.\n- Jeg havde det svært i folkeskolen. Jeg kunne ikke sidde\nstille og koncentrere mig. Jeg havde for meget kriller i røven\nog sagde ofte mine lærere imod. Til sidst blev min far\nkaldt til samtale, og jeg blev smidt ud af skolen. Min lærersagde, at jeg kunne blive praktikant i Føtex, mere ville jeg\nnok aldrig drive det til!\nDet gad Zenia ikke høre på. I stedet tog hun 8. og 9. klasse\npå Nyborg Efterskole, som er en kunstskole.\n- Det var lige mig. Her følte jeg mig fri til at gøre, hvad jeg\nville. Og straks blev mine eksamensresultater meget bedre,\nhusker Zenia, som efterfølgende tog tilbage til Svendborg\nfor at gå i 10. klasse.\nUden egentlig at have en plan besluttede hun sig som 18-årig\nat flytte til storbyen. Hun havnede i et lejet værelse hos en\ngammel dame på Bellahøj i udkanten af København.\nPå det tidspunkt var Zenia – som allerede i løbet af sin\nfolkeskoletid havde været gennem både hippie-looket med\nJesus-sandaler og ”The Doors”-plakater på væggene og\npunker-looket, hvor hun klippede sig skaldet og gik i\nlæderjakke og trævlede nylonstrømper – blevet en del af\ndet danske technomiljø. Hun gik i Buffalo-støvler, havde\npiercinger i ansigtet og garn i håret, tog jævnligt til Berlin\nog dansede sin ”røv af i beskidte, mørke klubber”, som\nHvert år deltog hun desuden i den elektroniske musikfestival\n”Love Parade” i samme by, og det var her, hun for alvor fik\nøjnene op for makeuppens magi.\n- Hvis jeg f.eks. var til ”Love Parade” i fem dage, syede jeg\nfem forskellige sæt tøj, ét til hver dag. Når jeg gik ud, lagde\njeg en makeup, der matchede tøjet. Hvis jeg f.eks. havde\nrødt tøj på, var makeuppen rød. Jeg eksperimenterede\nogså med at putte klistermærker, pailletter og en masse\nglimmer i hovedet. Jeg fandt ud af, at jeg kunne udtrykke\nmig ved at klæde mig ud og skabe forskellige typer af mig\nselv, forklarer Zenia.\nDa hun gennem en veninde hørte, at hun via den fri ungdomsuddannelse kunne få en uddannelse indenfor makeup\n– og endda få S.U. samtidig, hvis hun valgte Unicos Kosmetologskole i Odense – slog hun til. Sådan gik det til, at\nZenia i et halvt år som 19-årig pendlede frem og tilbage— 58 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Hår og makeup hænger sammen. Det er en helhed.\nDerfor er det vigtigt at kunne begge dele, forklarer\nZenia.mellem Bellahøj og Odense. - Dér opdagede jeg min\nkarriere. Det var lige mig!, husker hun.\nHerefter fulgte et år på en designskole i København, hvor\nZenia lærte at sy tøj, hvilket viste sig slet, slet ikke at være\nhende, efterfulgt at fire år på frisørskolen på Glentevej i\n- Jeg valgte at tage frisøruddannelsen af to grunde. Dels\nfordi jeg på den måde altid ville kunne få et arbejde, hvis\njeg ikke kunne leve af at være makeupartist, og dels fordi\njeg gerne ville være i stand til at skabe et helt look. Hår og\nmakeup hænger sammen. Det er en helhed. Derfor er det\nvigtigt at kunne begge dele, forklarer Zenia, som var heldig\nat få en læreplads i en af Københavns hotteste saloner,\n”Moreteasir”, nede bag Det Kongelige Teater, hvor den\nkendte frisør Hasse Kliem blev hendes læremester.\nI den lillebitte salon kom en masse kendte mennesker, tvkendisser, skuespillere, balletdansere og komikere, og der\nvar altid høj musik og vin sidst på dagen.\n- Det var én lang fest. Der var en larm og en råben og en\nskrigen i salonen. Men det var også lidt det, folk kom for.\nHer kunne man slå en bøvs, hvis man havde lyst, uden at\nnogen rynkede på næsen ad det, fortæller Zenia med et\n- Jeg lærte rigtig meget. Hasse arbejdede desuden for Wella\nog underviste i hele Danmark. Så før jeg overhovedet havde\nlært at klippe, tog han mig med rundt for at undervise i\nmakeup, husker hun.\nDet var i ”Moreteasir”, Zenia for alvor begyndte at interessere sig for mode. Hun elskede at studere alle modebladene, der lå i salonen, og blev desuden gode venner med\nden tidligere model, stylisten og moderedaktøren Sassie\nBaré, som en dag spurgte, om ikke Zenia havde lyst til at\nlave en forside og en beautyserie til det nu hedengangne\nstilmagasin ”Romeo+Juliet”, hvor hun var redaktør. Det\nvar i 2004.- Jeg var pigen, som ingen vidste hvem var, som fik lov at\nlave en forside. Jeg havde ikke engang en bog eller et\nbureau, griner Zenia, som vakte stor opsigt med sin serie,\nhvor hun bl.a. havde sat en masse heste-klistermærker i et\nansigt, lagt makeup ovenpå og derefter fjernet klistermærkerne. Det gav en helt særlig effekt, at man kunne se\nkonturerne af heste i ansigtet på modellen.\nDa ”Romeo+Juliet” med Zenias forside kom på gaden,\nbegyndte det pludselig at gå stærkt for den unge frisør/\nmakeupartist, som på det tidspunkt ikke engang var færdigudlært.\nBureauet Unique kontaktede hende for at høre, om ikke\nZenia kunne tænke sig at blive repræsenteret af dem –\nallerede inden hun havde været oppe til sin svendeprøve på\nfrisørskolen – og Uffe Buchard og Kim Greenaa spurgte,\nom hun havde lyst til at komme forbi og vise dem sin\n- Jeg var så grøn, at jeg ikke anede, hvad de talte om. Hvilken bog?, griner Zenia.\nDa modemagasinet ”Cover” blev lanceret i februar 2005,\nvar det med Sassie Baré som moderedaktør, og hurtigt røg\nZenia med på holdet.\n- Det gik rigtig hurtigt. Jeg lavede forsider og serier, og folk\nbegyndte at lægge mærke til mig. Det var altid meget frit\nhos ”Cover”, der var ingen begrænsninger. Jeg lærte en hel\nmasse. Det, folk normalt lærer på ti år, lærte jeg på fem,\nfortæller Zenia, som også lavede en hel masse andet ved\nsiden af. Reklamer, ugeblade, modeserier, modeuger, you\n- Jeg var ikke flov over noget og sagde stort set ja til alt.\nJeg ville bare gerne arbejde og få noget erfaring. Det er\nden eneste måde, du kan blive god. Uanset om det, du\nlaver, nogle gange er til et eller andet lortemagasin.\nJeg gik bare ind og dyrkede det og lavede det så godt\nsom muligt. Det er også den eneste måde, du lærer folk\nat kende.— 59 —Fotograf. Signe Vilstrup. Fotograf. Bo EgestrĂ¸m. Fotograf. Hasse Nielsen.Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011Fotograf. Bo Egestrøm.— 62 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Jeg var ikke flov over noget og sagde stort set ja til alt. Jeg ville bare gerne arbejde\nog få noget erfaring. Det er den eneste måde, du kan blive god.Det er først senere, jeg er begyndt at stille krav til mine\nopgaver, forklarer hun.\nDet var ikke kun på arbejdsfronten, der var fart på den\nfarvestrålende frisør/makeupartist. Efter fyraften var der\nogså masser af fest og sjov.\n- Jeg havde kriller i røven og fyrede den af. Drak bajere,\ndansede og endte på morgenværtshuse. Men jeg var altid\nfrisk og klar næste morgen til arbejdet, siger hun, som på\ndaværende tidspunkt kom sammen med en techno-dj.\nDa det forhold sluttede i efteråret 2006, havde hun egentlig\ntænkt sig at forblive single i et stykke tid. Men det gik galt,\nda hun kort efter blev inviteret til julefrokost hos en veninde\ni Sønderborg i Sønderjylland.\n- Da jeg trådte ind til festen, sad Lars og kiggede på mig.\nHan var også kommet fra København. Det sagde bare\nbang. Love at first sight. Siden den dag var vi sammen,\nfortæller Zenia, som straks flyttede ud i Lars’ lillebitte kollegieværelse på Amager – ”Tømmerflåden”, som de kaldte det.\nEt halvt år og en masse fester senere flyttede parret i en\nlejlighed på Vesterbro. Nu skulle der, med Zenias ord, laves\n- Lars var ligesom mig vild med at feste. Men minus plus\nminus giver som bekendt plus, og pludselig blev vi bare\nhelt rolige begge to. Vi blev trætte af at drikke bajere og\nsidde på morgenværtshusene. Vi var klar til at komme\nvidere. Et halvt år senere blev jeg gravid.\n- Og når kvinder bliver gravide, sker der jo ting og sager.\nFor mig skete der det, at jeg begyndte at fokusere al min\nenergi indad og mod min karriere. Jeg var stadig fyldt med\nmin kreative energi, men nu vendte jeg den 100% mod mit\narbejde, forklarer hun, som valgte at nøjes med tre måneders barsel, hvorefter hun virkelig ”arbejdede igennem”,\nsom hun beskriver det.\nDen nybagte mor, som i mellemtiden var flyttet til Nørrebro med sin lille familie, sprudlede simpelthen. Hvor hun\nfør havde været den, andre kontaktede, når de fik ideer til\nf.eks. serier og kampagner, begyndte hun nu pludselig selv at\ntage initiativet. Det var, som om det hele rykkede et gear op.\nZenia kom pludselig til at arbejde med fotografer somHasse Nielsen og Henrik Bülow. Og kunderne talte nu\nstort set udelukkende de stærkeste navne på den danske\nmagasin-himmel – samt selvfølgelig de to årlige modeuger.\nI efteråret 2009, da Zenia var tre måneder gravid med\nBusters lillebror Elmer, blev hun hyret til en opgave for\n”V Man” sammen med fotografen Hasse Nielsen. Med på\nshootet var den danske, New York-baserede frisør, Cim\nMahony, som fortalte, at hans agent, Brianne, booker i\nbureaet ”The Wall Group”, et af de tre største bureauer i\nNew York, havde set en serie, Zenia havde lavet i ”Dansk”\n(som hun i øvrigt selv havde sat op). Cim gav Zenia Briannes\nemail-adresse og opfordrede hende til at skrive til hende.\n- Når man får sådan en stor chance, så griber man den.\nOgså selvom jeg ventede mit andet barn, og vi lige havde\nkøbt kolonihavehus i Sydhavnen, fortæller Zenia, som første\ngang tog til New York i januar 2010, i tre uger – højgravid\n- Jeg var ved at dø, fordi jeg savnede min mand og min søn\nså meget. Men det var også vildt inspirerende. Jeg holdt\nmøder med ”The Wall Group”, som syntes, jeg var rigtig\ndygtig, og de hjalp mig med en masse ting. Bl.a. med at få\nlavet en seriøs bog, en hjemmeside, få trykt visitkort, osv.\nDet var også der, jeg besluttede at droppe frisørdelen i mit\narbejde. Når jeg er i New York, er jeg kun makeupartist,\nselvom jeg i Danmark stadig er begge dele, forklarer hun.\nSpørger man Zenia selv, hvad hun tror, der gør, at de store\nkanoner i New York har fået øje på hende, tøver hun og\nkigger eftertænksomt ud i luften, før hun svarer:\n- Jeg tror, det er fordi, jeg tør. Mange makeupartister er lidt\nbange, når de går i gang med en opgave. Jeg gør det bare.\nJeg bryder konventionerne og lader mig inspirere af hvad\nsom helst. Og så er jeg teknisk god. Det er vigtigt. Der er\nikke noget, jeg ikke kan rent teknisk, og det giver en ro.\nSelv ting, som umiddelbart virker simple, som f.eks. en\nsort maske, kan faktisk være superkompliceret at lave, hvis\nman ikke kan sit håndværk 100%.\n- Og så har jeg måske også en anden tilgang til arbejdet. Jeg\nbruger ansigtet som et lærred og ser det ikke bare som et\npigeansigt, der skal sminkes!— 63 —— 64 —— 65 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—5. Make up\nHår maria Hall\n—alt er holdt i den lyse ende for at\nunderstrege maries sarte look. For at\nunderstrege dette har vi lysnet hendes\nbryn med Chi infra High lift og 9%.\nHuden mættes med creme for et frisk\norganisk look. Hudtonen udjævnes\nmed concealer, og derefter lægges\nder et let lag mineral foundation.\nHele låget penslet let med en lys\nskygge med let highlight effekt. Der\nlægges et tyndt lag cremeøjenskygge\npå selve øjenlåget, og derefter lægges\nden tørre skygge på selve låget med\nen fast pensel, med to lilla toner. og de\ntones op mod brynet med en blødere\npensel. Der duppes shine i øjenkrogen samt på midten af låget.\nDer lægges blush i en c-form fra selve\n(æble)kinden og tones let op til oversiden af brynet. og der duppes en let\nhighligter oven på kindbenet.\nlæberne duppes let med en læbestift\ni hudtone, så læberne får et smukt\nVipperne bukkes let med en vippebukker, og der lægges 2-3 lag mascara\npå både under- og overvipper. til sidst\nlægges der lette og naturlige kunstige\nvipper på låget for at gøre de øverste\nvipper mere markante.\n—— 66 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nMake up marianne jensen\n—maries egen farve er lys blond 7 i\nbund og 8-9 i enderne. Vi har lysnet\nmaries hår med Farouks Grønne serie, CHi organics Chi infra High lift\nCb (Cool blonde) med 20 vol., der\npåføres bunden først og trækkes ud i\nspidserne til slut.\nklipningen: først er håret tørret med\nrejuvenating sealer fra simply organic. Denne løse klip er tørret først og\nklippes med spidsen af saksen, for et\nsiderne trækkes lige ud fra grostedet i vertikale inddelinger og klippes\nmed spidsen af saksen. Denne teknik\nfortsættes mod nakken, og derefter\nflades håret med frihånd for at håret\nikke fylder for meget på siderne.\ntil slut lægges toppen udover og\nklippes sammen i frihånd. Det deles\nind i horisontale inddelinger, og der\ntjekkes i begge sider for at balancen\ninden fotograferingen har vi brugt\nbangs & ends fra simply organic til\nat style håret løst og lækkert. som\nfinish, når håret er super i formen,\nsprayes let med oway express Wish\n—— 67 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 69 —Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—6. Make up\n—Huden mættes med creme for et frisk\nder et let lag mineral Foundation fra\ntromborg samt pudder i t-zonen.\nskygge med let highlight effect. Derefter lægges en sort kohl på den våde\nkant i øjet samt på selve øjeæblet,\nden fikseres med en sort øjenskygge\novenpå. skyggen tones i kanten med\nen blød pensel for at give en blød\novergang. Der lægges en våd eyeliner\npå låget langs vippekanten, som føres\nud i samme vinkel som kindbenet\ngår. Der duppes lidt highlight i øjenkrogen.\nkindbenet markeres med en kold\nlæberne duppes med lip balm samt\nfarves med en lip-liner i en lys naturlig\nnuance, bare for at ensarte læben.\nDer lægges to lag mascara samt\nkunstige vipper for at give øjnene et\nmere dramatisk look.\n—— 72 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n—sophias hår er indfarvet i en ren\nsort sensus farve nr. 1, som er uden\nHåret er tørret i Ylang Ylang fra Pure\nPact, en vægtløs conditioning mist,\nsom gør håret blødt og nemt at arbejde med.\nstart inddelingerne med at dele toppen fra.\nnakken er delt fra øre til øre og klippet af i 45 grader for at opnå en rund\nnakke. selve længden klippes med\nspidsen af saksen kort op mod øret.\nPå siderne holdes der en øget længde\nmod ansigtet. På den store side friseres\ntilbage bag øret for at være sikker på,\nat der holdes længde mod fronten.\nen trekant over bakkenbarten i siden\nflades i frihånd for at åbne op ind til\nDer er en asymmetrisk balance, klipningen er længere i den store side.\nVi styler med kevin murphys night\nrider Voks og laver finish med lime\nblossom Finishing spray.\n—— 73 —Dansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\nDansk FrisĂ¸r & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 80 —Søren Bach\n1911-2011af Jette Damgaard“KuNStNER MED KÆMPEStORt K”. STYLIST, DESIGNER, MODIST, KUNSTNER…\nUANSET HVAD MAN KALDER SØREN BACH, ER HAN UDEN TVIVL EN AF LANDETS MEST KREATIVE\nOG OVERRASKENDE FRISØRER. HAN HAR SLÅET SIT NAVN FAST INTERNATIONALT MED\nEN FULDSTÆNDIGT ENESTÅENDE KOLLEKTION AF PELSHATTE, DER BÅDE HAR FÅET STOR\nOPMÆRKSOMHED I UDLANDET OG VUNDET FORNEMME PRISER.Det er næsten to år siden, at Søren Bach bestemte sig for,\nat han havde fået nok af London. Han trængte til at komme\ntil en mindre by, hvor han bedre kunne koncentrere sig om\ndet arbejde med pels, som han har forelsket sig så meget i.\nMen han er endnu ikke faldet helt på plads i Danmark –\nhan arbejder dels i en lejet kælder under den salon i\nKøbenhavn, hvor han lige nu sidder og klipper i pels, og\ndels hjemme i stuen.\nSøren Bach er rykket op i salonen, fordi kælderen er for\nkold her om vinteren, og han benytter sig af, at ejeren ikke\ner der i dag. Derfor sidder han helt alene i en kundestol og\narbejder med et stykke pels, der skal blive til en pude.\n”Jeg kalder mig stadig for frisør, men jeg har jo papir på,\nat jeg også er designer og hattemager. Og jeg har et visitkort, der siger konsulent og udvikler for Kopenhagen Fur,”\nMedlemmerne af Kunstrådet mener, at det han laver er\nkunst, og derfor tildelte de ham sidste år et legat på\n”Jeg har lidt svært ved at kalde mig selv for kunstner. Men\njeg er enormt flatteret over, at folk udefra betragter mig\nsom kunstner - og jeg har da også helt klart en mere\nkunstnerisk tilgang til modeverdenen end de fleste,” medgiver han.Uanset hvilken titel eller betegnelse, man hæfter på Søren\nBach, så er han uden tvivl unik. Han kommer konstant\nmed nye påfund og idéer, som ingen har fået før.\nHan brugte alle de teknikker, han har lært som frisør, til at\nskabe en fuldstændig enestående pelskollektion, der har\nfået stor opmærksomhed internationalt. Idéen blev udviklet\nog forfinet i løbet af tiden i London, hvor Søren Bach blev\noptaget på den næsten uopnåelige designskole Royal College of Art.\nDet var hans afgangsprojekt fra skolen, der for alvor åbnede dørene til en helt ny verden, hvor berømtheder som\nJoan Collins, Kate Moss og Naomi Campbell bruger hans\nutraditionelle pelshatte. Hattene er blevet fotograferet til\nutallige modemagasiner, fortæller Søren Bach, mens han\nviser en scrapbog frem med de bedste af billederne.\nMen selv om det hele kørte derudad i London, var det\nalligevel tid til at forlade den britiske hovedstad.\n”Jeg havde fået det ud af byen - og meget mere til – end jeg\nhavde regnet med. Jeg var der i seks år og kunne mærke, at\ndet var nok. Jeg trængte til at komme hjem til Danmark,\nhvor jeg bedre kan koncentrere mig om mit arbejde”, fortæller Søren Bach.\nOg da han samtidig blev tilbudt et samarbejde med Kopenhagen Fur, der er verdens største auktionshus for pelsskind, faldt det hele på plads.— 81 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Jeg kalder mig stadig for frisør, men jeg har jo papir\npå, at jeg også er designer og hattemager.Opgaverne for Kopenhagen Fur har været mange og forskellige. Søren Bach har blandt andet lavet hatte og jakker,\nog lige nu er han i gang med et møbelprojekt, der skal\nudstilles i Milano.\n”Det foregår på den måde, at de ringer til mig og siger: Vi\nhar en bænk og seks puder. Kan du klippe noget i dem, så\nde kan indgå i et tema med hav og strand? Og så kigger jeg\nnærmere på det inspirationsmateriale, de arbejder med,”\nforklarer Søren Bach.\n”Jeg tænker på, hvordan en strandkant ser ud. Der kunne\nfor eksempel være drivtømmer, og det forsøger jeg så at\ngengive på puden ved at lave nogle træ-årer. Og sofaen har\njeg valgt at klippe et reb igennem,” forklarer han, mens\nhan viser de prøver, han har arbejdet med.\nSøren Bach har sat et stykke pels fast på en hård plade.\nI stykket har han klippet nogle reb magen til dem, han\nendte med at lave på sofaen. På den lille pels-prøve har\nhan prøvet sig frem for at finde ud af, hvor brede rebene\nskal være, hvor dybt han skal klippe, og om rebet skal gå\nhele vejen rundt– og derefter gik han i gang med at klippe\ndirekte i den store pels på sofaen.\n”Jeg har prøvet at bruge en skabelon, men det bliver for\nstift. I stedet tegner jeg motivet op på et stykke papir, så\njeg har en ide om, hvad det hele skal ende med - og så\nklipper jeg ellers bare i fri hånd, ” forklarer han.\nHårkunstneren stiller store krav til sig selv, når han går i\ngang. Der må for eksempel aldrig gå pels til spilde, så derfor skal alt være perfekt første gang.\n”Det kræver lidt mod. Da jeg gik i gang med sofaen, var\nalt færdigmonteret, og så kan man ikke fortryde. Desuden\nvar jeg under pres, for jeg havde kun én dag til at klippe\nden – men jeg nåede det, fordi jeg skulle!,” smiler Søren\nTiden er en vigtig faktor, når Søren Bach arbejder. Når\nhan er færdig med de seks puder, der skal matche sofaen,\ner der lang tid til, at hans næste store projekt skal være\nfærdigt. Men inde i hans hoved rumsterer det konstant.\n”Tankerne er der hele tiden. Arbejde og privatliv flyder\nsammen, for jeg arbejder jo også derhjemme. Rent fysiskkan jeg godt gå på café eller ud at spise med venner, men\nhovedet arbejder altid,” fortæller han.\n”Jeg går i lang tid og planlægger processerne i en opgave\ntrin for trin i mit hoved og prøver at forudse de problemer,\njeg kan komme ud for. Jeg gør det for at eliminere alle\noverraskelser, fordi jeg arbejder bedst lige op til deadline\n- og så er der ikke noget, der må gå galt,” forklarer han.\nLige nu er der seks måneder til, at Søren Bachs næste hattekollektion skal være færdig, så han har alle muligheder for\nat være i god tid – men den kreative frisør går først i gang\nmed at lave hattene cirka en måned før deadline.\n”Det er først der, at gnisten og kampgejsten kommer. Det\npassede mig perfekt, at jeg for eksempel kun havde en\nenkelt dag til at lave sofaen – så var der ikke tid til, at jeg\nkunne sidde og ryge smøger. Og jeg var superstolt, da jeg\nhavde klaret en hel sofa på én dag,” fortæller han.\n”Jeg er perfektionist – og derfor er det meget godt, at blive\ntvunget til at blive færdig. Ellers kunne jeg blive ved med\nat tage en millimeter mere af hele tiden. Det stopper ikke,\nfør jeg er nødt til at aflevere opgaven – og det sjove er jo,\nat det kun er mig, der ved, hvornår noget er færdigt. Andre\nkan jo ikke se, hvordan det kunne have set ud, hvis jeg var\nSøren Bach bruger cirka halvdelen af sit arbejdsliv på at\narbejde med pels og udvikle nye kollektioner. Resten af\ntiden laver han modeshows og reklamer. Det er en god kombination, for det er meget krævende at skabe noget nyt.\n”Det er en ensom proces, der kræver så meget koncentration, at jeg ikke kan have andre folk omkring mig. Det kan\nvære svært at fungere ved et middagsselskab, når hovedet\ner fyldt med idéer og tanker – så hvis jeg altid kun arbejdede med mine egne projekter, ville jeg nok blive lidt af en\nsærling,” mener Søren Bach.\n”Derfor er jeg glad for, at jeg har modeverdenen ved siden\naf, hvor arbejdet tit er meget opløftende. Vi har det sjovt,\nsamtidigt med at vi laver vores arbejde, og stemningen er\nnoget særligt,” fortsætter han.\nSøren Bach har netop været med til at lave en kampagne\nfor smykkefirmaet Hartmann’s. Den erfarne stylist har— 82 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Han brugte alle de teknikker, han har lært som frisør, til at skabe en fuldstændig enestående\npels-kollektion, der har fået stor opmærksomhed internationalt.udfordret sig selv og lavet tre frisurer, der er formet som\nfacet-slebne diamanter – og resultatet er blevet så flot,\nat kampagnen har vundet den eftertragtede reklamepris\n”Jeg får ofte tilbudt den slags ekstravagante jobs. Det er jo\nenormt privilegeret, men det er også med til at sætte mig i\nbås. Mange er bange for at booke mig, fordi de tror, at jeg\nikke vil lave almindelige jobs. Økonomisk er det lidt ærgerligt, for der er jo mere kommercielt arbejde end der er\nekstravagante opgaver,” fortæller Søren Bach.\nSandheden er nemlig, at livet som freelancer til tider er\nhårdt, selv om man er internationalt kendt og har mange\ntangenter at spille på.\n”Nogen gange har jeg masser at lave, andre gange halter\ndet. Jeg må indrømme, at jeg ind imellem er ved at give op\nog tænker på at finde et fast arbejde. Men så dukker der\nsom regel noget op,” siger han.\nSøren Bach lægger ikke make-up, og det er en begrænsning, når han skal finde arbejde i Danmark. Her forventer\nman, at stylisten kan lave det hele selv. Til gengæld har han\nnoget, som betyder meget mere, end han troede, da han\n”Erfaring betyder rigtig meget. Da jeg var yngre, kunne jeg\nikke forstå, at jeg ikke bare fik lov til at lave alle de vilde\nting, jeg gerne ville. Når jeg nu kunne, hvorfor skulle jeg så\nikke også have lov? Gennem årene har jeg lært, at tingene\nskal passe sammen. Det er designeren eller modebladet,\nder bestemmer stilen, og så handler det om at sætte sig ind\ni designerens tankegang og finde frem til en fælles beslutning. Det er et teamwork – og det var noget af det, jeg\nlærte af at gå på designskole,” forklarer Søren Bach.\nDer bliver ikke længere klippet almindelige kunder med\nSøren Bachs sakse, men almindelige danskere kan faktisk\ngodt bestille en hat hos ham. Og det gør de også – men\n”Jeg har enkelte kunder, der køber en flot pelskrave eller\nen naturhat. Det er nemt arbejde i forhold til meget af det\nandet, jeg laver, men det er klart, at det alligevel bliver lidt\ndyrt, fordi jeg laver alt fra bunden selv,” forklarer han.De fleste bestillinger fra enkeltpersoner kommer fra artister\nsom for eksempel de fire medlemmer af bandet Aqua, der\nbåde har pengene og har brug for en gennemslagskraft,\nfortæller Søren Bach, der stadig er glad for sin beslutning\nom at arbejde i Danmark – men han vil ikke udelukke, at\nhan skal ud på nye eventyr.\n”Hvis det rigtige job kommer, så er jeg da klar igen! Det\nkunne for eksempel være som accessory-designer for et\nstørre mærke eller hattemager for et af haute couture-husene\ni Paris,” siger han med et smil.\nSelv om Søren Bach efterhånden har lagt navn til mange\nstore projekter, skal der endnu mere til, hvis man skal sparke\ndøren ind til de store modehuse.\n”Jeg har kontakt til et af modehusene, men jeg er nødt til\nat finde tiden til at lave noget, de aldrig før har set. De skal\nføle, at det jeg kommer med, er deres helt eget,” forklarer\nSøren Bach, der forsøger at finde tid, overskud og penge til\nat kunne bruge nogle måneder på at lave en kollektion af\nprøver, som han kan vise modehusene.\n”Den store udfordring er, hvordan jeg skal dosere mine\nideer. Jeg har jo hele tiden gang i flere projekter, og hvis\nnoget af det, jeg egentlig havde tænkt mig at gemme til\nmodehusene, passer ind i et tema, jeg arbejder med lige nu\n– ja, så bruger jeg jo idéen her og nu,” smiler Søren Bach\nog lægger den pelspude, han har arbejdet med til side.\nDet der skal forestille årerne i et træ er endnu ikke klippet\nfærdig, og puden bliver lagt ned i en stor kuffert, som\nSøren Bach tager med sig hjem, da vi siger farvel. Selv om\ndrømmen om de store modehuse ligger og lurer, er han\nklar til at give København chancen for alvor, og han har\nderfor investeret i en lejlighed, der er ved at blive sat i\n”Den er kun 40 kvadratmeter stor, og meningen er, at\nden skal fungere halvt som værksted og halvt som bolig,”\nsmiler frisøren, hattekunstneren og designeren Søren Bach,\nder stadig både er meget beskeden og lever meget ydmygt,\nselv om hans navn er tæt forbundet med storhed, ekstravagance og haute couture.— 83 —— 84 —— 85 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Jeg er perfektionist – og derfor er det meget godt at\nblive tvunget til at blive færdig. Ellers kunne jeg blive\nved med at tage en millimeter mere af hele tiden.FAKtA:\n— Søren Bach er født i 1967 i Nykøbing Mors i Nordjylland. Her kom han også i lære som frisør.\n— Efter et kort ophold i Århus nåede han til København,\nhvor han arbejdede i salon i syv år, inden han begyndte at\narbejde som freelance-hårstylist.\n— Søren Bach har blandt andet arbejdet hos Style Counsel\nog Monroe i København. Han har også været frisør på\nbandet Aquas halvandet år lange turne verden rundt i\nkølvandet på succesen med Barbie Girl.\n— Han flyttede til London i 2003, hvor han arbejdede som\nhårstylist, indtil han kom ind på Royal College of Art i\n2005, hvor han blev uddannet modist (hattemager).\n— Da han forlod skolen efter den sidste eksamen i 2007,\nvar det som vinder af skolens fineste pris, The Excellence\nAward, for hans idé med at overføre frisørens klippe- og\nfarve-teknikker til pels. Det er aldrig set før.\n— Siden 2007 har Søren Bach arbejdet med auktionshuset\nKopenhagen Fur og lavet modeshows og reklamer verden\nMake-up Sine Ginsborg/Agentur\nModel Boline/Unique— 86 —— 87 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011- Det er svært at farve pels. En pels er lavet til at beskytte dyret, og den er utroligt god til at forhindre\nbåde skidt og hårfarve i at trænge ind.— 88 —Del 2.Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011af Jette DamgaardtåLMODIGHED ER EN DyD. SØREN BACH HAR SOM DEN FØRSTE NOGENSINDE FUNDET\nPÅ AT BRUGE FRISØRENS KLIPPE- OG FARVE-TEKNIKKER TIL PELS-ARBEJDE. DET KRÆVER BÅDE\nOPFINDSOMHED OG HÅRDT ARBEJDE AT OPNÅ GODE RESULTATER I ET SÅ ANDERLEDES\nMATERIALE.Søren Bach har netop lavet et stort projekt til møbelmessen\ni Milano sammen med den kinesiske designer Zhu Xiau Jiu,\nder har flere end 40 designbutikker i Kina. Samarbejdet kom\ni stand, efter at designeren ved et tilfælde så fem hatte med\nblomster, som Søren Bach har lavet ved at klippe og farve på\nén gang. Det gav Zhu Xiau Jiu den idé, at man også kunne\nbruge den danske frisørs teknik på møbler. Det kræver både\ntid og tålmodighed at fremelske blomster i pels.\n”Først klipper jeg mønstret på fri hånd. Så lægger jeg skyggerne ind, ligesom når man laver lyse striber. Når skyggerne\ner på plads, kommer farverne, som jeg lægger på med pels,”\nSelv om det måske lyder enkelt - og selv om Søren Bach\nfaktisk bruger almindelige frisørteknikker – så er det alligevel\nanderledes end at farve Fru Hansens hår.\n”Det er svært at farve pels. En pels er lavet til at beskytte\ndyret, og den er utroligt god til at forhindre både skidt og\nhårfarve i at trænge ind.\nDerfor er man nødt til at lægge farven på i meget tynde lag,\nså jeg farver nærmest hvert enkelt hår for sig for at komme\nigennem den tykke underuld. Farven skal lægges på igen og\nigen,” forklarer Søren Bach.\n”Det er hårdt for både øjnene og kroppen at sidde bøjet\nover pelsen i så mange timer. Det er også hårdt for psyken,\nfordi man skal så mange processer igennem, der alle sammen skal lykkes – hvis noget går galt, er mange ugers arbejde\nspildt,” fortsætter han.Det tog Søren Bach i alt tre måneder at lave de fem hatte\nmed roser. Inspirationen til pels-blomsterne fik han fra gamle\ntræudskæringer – og den banebrydende frisør bliver ved\nmed at få nye idéer.\n”Der er så meget med pels, jeg gerne vil lave, og så mange\nfrisørteknikker, jeg gerne vil afprøve. Jeg har masser ideer til\nklippeteknikker og farvning, som jeg tror vil kunne gøre sig\ngodt i pels,” fortæller han.\nHvor andre designere som regel starter med en ide om,\nhvordan for eksempel en jakke eller en hat skal skæres, for\nderefter at finde mønstret, så går den succesfulde danske\nfrisør den anden vej.\n”Som regel sidder jeg bare og eksperimenterer med pels.\nLige nu arbejder jeg for eksempel med at ætse hår væk – og\nså finder jeg bagefter ud af, hvordan kan jeg integrere metoden\ni en hat,” fortæller Søren Bach, der ofte finder inspiration\nlangt fra frisør-verdenen.\n”Jeg synes, at det er vildt inspirerende at samarbejde med\nfolk fra andre brancher. Da jeg gik i gang med at lave møbler\nfor Zhu Xiau Jiu, var jeg på besøg hos ham i en uge og så\nhans workshop og måde at arbejde på. Det var den vildeste\noplevelse sådan at komme ind i en anden persons univers!\nAlt i huset passede sammen, det hele var lavet i hans stil, og\nselv hans påklædning var en del af helheden. Det er vildt\ninspirerende – og syret,” smiler Søren Bach.\nMøbelprojektet er nu afsluttet og bliver først udstillet i Hong\nKong og derefter på møbelmessen i Milano.— 89 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 90 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nModel nis Fra sCooP moDels\n—inddel håret, så toppen friseres højt\nfra, en anelse tungere over hvirvlen.\nDer startes i siderne mod ansigtet,\nhvor håret deles vertikalt ind, og der\nklippes fladt på.\nDet følger hovedets runding hele vejen\nrundt. alle kanterne klippes kam over\nsaks med spidsen af saksen for et lidt\nmere struktureret og mindre nyklippet look.DaN\nHaIRover hvirvlen klippes øget længde\nmed guiden fra midterstykket til toppen, hvor der holdes længde.\ntil slut klippes toppen, hvor det er en\nanelse kortere mod skilningen for at\nopnå et stejf af gammeldags smukt\nherrehår, og håret styles fra en lav\nsideskilning med med iDentity soft\nmatt voks fra DanHair.\n—— 91 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 92 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 93 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 94 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nModel Vala Fra 2Pm\n—lange løse etager på en fast bund.\nHåret tørres med padle brush og\nglattes med glattejern.\nDerfra klippes alt i tørt hår, da det\nmeste klippes i frihånd for et løst,\nuklippet råt udtryk.\nFronten deles ind i diagonale passeer,\nhvor første passe trækkes frem foran\nansigtet og klippes af i frihånd. start\nmed pandehåret og klip af blødt\npå selve næselængden, så når håret\nfalder ud på siderne, rammer det\nsmukt kindbenene ind. Denne længde\ner guide for siderne, derfra klippes\npandehåret ned til selve længden af\nalt håret trækkes frem til ansigtet - og\ngå derfra til at sætte nakken af i horisontale inddelinger og klip selve\nlængden lige over med spidsen af\ninddelingerne her er meget vigtige,\nda det er her man kan holde kontrol\nover sin klipning.\nValas egen farve er helt naturlig og\nholdes helt tørt i strukturen til selve\nstylingen, hvor vi bruger surf spray\nfra HH simonsen og en lille smule\nhårlak ligeledes fra HH simonsen.\nValas hår er rullet op i små passeer\npå dobbelt krøllejern, der giver et\nmoderne, supersmukt krøllet look.\n—— 95 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 96 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 97 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 98 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\nfor NoirHåR & MAKE-uP MARIANNE JENSEN\nFOtOGRAF NOAM GRIEGST\nMODEL CHARLOTTE / 2PM\ntAK tIL NOIR / NOIR.DK— 99 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 100 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 101 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 102 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 103 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 104 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 105 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011—9. Make up\nModel VenDela Fra 2 Pm\n—Vendela med paryk, indfarvet i flere\nforskellige farver crazy color, en lilla i\nbunden, det næste stykke indfarvet\nmed postkasserød og sidst i enderne\nDenne paryk kræver farve på makeuppen, for at Vendela ikke forsvinder\nDet, vi har gjort, er at fugte huden\ngodt og bruge mineral Foundation\npå og en smule concealer, der hvor\nDerfra en heftigt neon orange øjenskygge, som er lagt på op til globelinien og tonet derfra.\nPå kanten af øjet er der lagt sort liner,\nsom er trukket en anelse ud for at forlænge øjet en smule. Der tilføjes en\nlille ekstra vippe, som kun skaber lidt\nkant til øjet yderst i øjenkrogen.\nDerfra påføres en masse mascara, der\nlægges på i to omgange. Husk at lade\nhvert lag tørre først.\nsidst men ikke mindst er der lavet\nen smuk mund af glimmer. Det kan\nlægges glidecreme fra apoteket ovenpå, det er det bedste til at holde\nglimmeret på plads.\nHvis der kommer noget uden på selve\nmunden, kan det fjernes med tape\nfor ikke at skrubbe for meget på den\n—— 106 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n—LOOK 1. Håret er rullet op på den lille\nsyl fra HH simonsen, den bruger kun\n23w strøm og er derfor godkendt af\nGrøn salon i sverige, hvilket jo gør\nden rigtig interessant.\nalt håret rulles op på sylen og hæftes\nfast til krøllerne er kolde for at opnå så\nstort spænd i håret som muligt. Dette\nlook er vigtigt, det har en god energi,\nog det virker som om at håret ikke\nkender tyngdekraften. når alle krøllerne er børstet godt ud, tilføres pudder i farven Pearl Powder fra HH\nsimonsen for at holde fylden og det\ntørre i strukturen.\ntil slut er der brugt hårlak fra HH simonsen til at holde en anelse på formen.\nLOOK 2. kuglen i crepe, som vi\nkalder den. Dette er et moderne\nrokokolook. Der sprayes med texturespray fra joico. alt håret er kreppet\nmed kreppejern, de nye små i lille\nstørrelse også kaldet volumenjern.\nDet er meget vigtigt, at det er de små\nog ikke de gamle store, det skal ikke\nligne et gammelt look fra melodi\nSIMONSeNså touperes håret med lidt hårlak fra\nHH simonsen, hver passe, og når det\ner gjort, lægges der 6 valke på, som er\nformet som en rund bold. og derpå\nlægges alt håret udenpå i små passeer\nop mod selve kronen.\nmeget vigtigt at alt håret holdes tørt\nog levende - og lad endelig noget hår\nflyve i vinden.\n—— 107 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 108 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 109 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 110 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 111 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011Takudgivet i 2011 København af DFKF\nVed Poul Monggaard.\nMagnus Mols Møller\nBoline, Astrid Unique, Jacob, Unique.dk\nVendela 2pm, Vala, 2pm.dk\nMarie, Sophia, Sophie\nPoul Nejlund & Ole Jepsen Jean-Leonard\nKøbmagergade 13, 1 sal\nFrisør for Hendes Majestæt Dronningen.\nJean-leonard.dk— 112 —— 113 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n— —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 115 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 118 —Dansk Frisør & kosmetiker ForbunD\n1911-2011— 119 —4VOL.4\nISSN 19019297All pages:5811161719212226313236374043455254596061656869747583848588919397108109114InfoSaveLikeShareDownloadMoreVol 4 Published on Aug 7, 2011 Book design for Danish Hairdressers and make up artists Union in collaboration with hairdresser Marianne Jensen. Beauty shots: Morten Bjarnh...See Morejette.tostiFollowRead moreRead moreSimilar toPopular nowJust for youGo explore


Friede til kæreste med køleskabsmagnet: Her er Peter Sommers bedste Smukfest-minder | Festival | DR\nFriede til kæreste med køleskabsmagnet: Her er Peter Sommers bedste Smukfest-minder\nMusikeren Peter Sommer har været på Smukfest hvert år, siden han var otte år gammel.\nPeter Sommer skulle i år have været på Smukfest for 37. gang. (Foto: Helle Arensbak © Ritzau Scanpix)\nPeter Sommer forlod Smukfests Bøgescene en sen lørdag aften. Han havde fået nok. Nok at drikke, men også nok af den basmusik, som pumpede derudad.\nHan endte på festivalpladsens gade med boder, der forhandler souvenirs og anden "ragelse".\n- Jeg var lidt fuld, men også meget fuld af kærlighed - til hende, jeg ønskede skulle blive min kone. Jeg tænkte, at jeg måtte have et frierredskab med hjem, som jeg kunne have i hånden, når jeg skulle fri, siger Peter Sommer.\nI en bod faldt han over en køleskabsmagnet med ordene "a true love story never ends", eller "en sand kærlighedshistorie slutter aldrig" på dansk, kombineret med et billede af en skrivemaskine.\n- Hun er forfatter, så jeg tænkte, det var meget passende, siger Peter Sommer.\nDa han kom hjem, friede han til sin kone med køleskabsmagneten.\n- Hun sagde ja. Og alt omkring det her blev til sangen 'En sand kærlighedshistorie', fortæller Peter Sommer i DR2-programmet 'Peter Sommer på Bøgescenen'.\nLyt til 'En sand kærlighedshistorie':\nPeter Sommer - Sand kærlighedshistorie\nOg det er langt fra det eneste festivalminde, den 45-årige musiker har fra Smukfest. Første gang han kom der, var som otteårig.\nSmukfest blev afholdt for første gang i år 1980 og skulle have holdt 40 års jubilæum i år.\nDe senere år er festivalen blevet besøgt af omtrent 50.000 mennesker hvert år.\nFestivalen fokuserer primært på dansk musik. I år skulle kunstnere som Gilli, Joyce, L.O.C., Volbeat, Tessa, Artigeardit og Herbie Hancock have spillet.\nJeg husker bongopatter og masser af flaskepenge.\n- Jeg husker bongopatter og masser af flaskepenge. Dengang var der stadig sådan lidt hippiestemning tilbage. En gang imellem skulle man kramme kvinderne for at få deres flasker. Det lyder lidt mærkeligt at sige i 2020, men dengang var det bare fedt og sjovt og hyggeligt. Og så scorede man flasker, siger Peter Sommer.\nSiden har han ikke misset festivalen et eneste år, og dermed skulle Peter Sommer for 37. gang have besøgt Bøgeskoven i forbindelse med Smukfest i disse dage. Det kommer af åbenlyse årsager ikke til at ske. Men noget kunne tyde på, at festivalens største scene, Bøgescenen, har en nærmest magnetisk tiltrækning på musikeren.\nI hvert fald endte han alligevel med at spille på den i 2020. Godt nok udelukkende med et par joggere og en hundelufter som publikum. Men det skete.\nI 'Smukfest 2020 LIVE på DR2' hyldede og mindedes vært Pelle Peter Jencels det særlige ved Smukfest, og fik også musikalsk besøg af et udpluk af de kunstnere, der skulle have optrådt på årets festival -herunder Peter Sommer. Se hele programmet her i DRTV.\nFor i marts, mens coronanedlukningen var på sit højeste, fik musikeren og en ven nemlig en lys idé.\n- Vi tænkte: "Vi har ingen penge, vi har ingen opgaver, og vi skal ingenting. Det er nu, vi skal gøre de der ting, hvor man siger: Det kunne være fedt, hvis vi…".\nFør Peter Sommer vidste af det, spillede han midt i en rapsmark på Mols med behørig afstand til de øvrige medlemmer af det i alt seks mand store liveband, Peter Sommer og Tiggerne.\nFire fotografer filmede det ske, og dermed var forsamlingsforbuddet overholdt. Resultatet blev tv-koncerten 'Peter Sommer og Tiggerne', som du kan se her.\nPeter Sommers ven, fotografen Jannick Børlum, havde spottet en flot, gul rapsmark på Mols. Og med en corona-tom kalender, var der ikke langt, fra tanken var opstået, til de stod midt på den knaldgule mark. Strømmen til instrumenterne kom fra en generator udlånt af Smukfest. (Foto: Søren Lynggaard / Mikkel Suppras / Peter Gramstrup / Frederik Erfurt © dr)\nI foråret optog Peter Sommer to livekoncerter under coronanedlukningen.\nDen første optog han sammen med sit liveband, Tiggerne, i en rapsmark på Mols. Se den her.\nDen anden optog han på det sted, hvor Bøgescenen plejer at stå. Og hvor den i disse dage skulle have stået, hvis ikke det var for coronavirus. Peter Sommers optræden er kombineret med historier fra mennesker, der har et særligt forhold til Bøgescenen. Simon Kvamm medvirker blandt andre. Se udsendelsen her.\nOg når de nu var i gang, kunne de lige så godt spille på Bøgescenen også. Eller måske rettere: På pladsen, hvor Bøgescenen i dag burde have stået.\nDe optog en livekoncert på den øde plads uden nogen som helst plan for, hvad der skulle ske med materialet. Men det lykkedes Peter Sommer at afsætte materialet til DR, som lørdag sendte det i forlængelse af programmet 'Smukfest 2020 LIVE på DR2'. Du kan se koncerten, 'Peter Sommer på Bøgescenen', her.\n- Det var fedt at stoppe med at mugge over aflysningerne og i stedet bare gøre noget. Musikken lever videre, selvom den har haft det hårdt, siger Peter Sommer.\nVi har spurgt Peter Sommer ind til hans tre største minder fra Smukfest. Eller "Skanderborg Festival", som han selv kalder den.\n1. Peter Sommers ground zero\nEn yngre Peter Sommer fotograferet i 2004. (Foto: NIELS AHLMANN OLESEN © Scanpix)\nÅret var 2001, og længe havde Peter Sommer og hans kompagnon Carsten Valentin i musikduoen Superjeg forsøgt at overbevise Smukfests booker om, at de skulle spille på festivalen.\n- Vi havde virkelig forsøgt at komme til at spille på den festival i nogle år. Vi fik ret mange afslag, husker Peter Sommer.\nSærligt ville han gerne åbne den store scene. Og der var tradition for, at det var lokale musikere, der fik netop den ære. Så med Peter Sommers lokale rødder og Skanderborg-hyldestsangen '8-6-6-0' i repertoiret, virkede Superjeg på mange måder som den oplagte kandidat til opgaven.\nLangt om længe lykkedes det. Peter Sommer fik lov at spille på Smukfest. Men i stedet for at åbne den store scene, fik han lov til at spille på Ram Jam-scenen; en scene, der var kendt for at være "mere åben og hippieagtig", som musikeren siger det.\n- Det var særligt fedt at spille '8-6-6-0' foran gamle hippier fra byen og mine forældre. Det var ligesom ground zero i festivalmæssig sammenhæng for mig. Særligt det der med at gå fra at samle flasker og drikke bajere til selv at komme lidt på scenen. Det var stort.\nLyt til '8-6-6-0':\n2. Gennembrudskoncert foran 'relativt fucking pakket' scene\nPeter Sommer og Simon Kvamm, tilsammen De eneste to, har optrådt på Smukfest flere gange. (Foto: Martin Ballund © Scanpix)\nPræcis ti år efter, at Peter Sommer første gang havde fået tilranet sig et spillejob på Smukfest, stod han igen på en af festivalens scener. Denne gang var Ram Jam-scenen dog skiftet ud med Bøgescenen, og kompagnonen erstattet med Simon Kvamm.\nDet var eftermiddagstid, og Peter Sommer vidste af festivalerfaring, at koncerterne ofte er tyndt på befolkede på den tid af dagen.\n- Men så træder vi ud på scenen og ser, at der er relativt fucking pakket, fortæller Peter Sommer.\nI det øjeblik går det op for Peter Sommer, at den musik, han sammen med Simon Kvamm har lavet i duoen De eneste to, for alvor er slået igennem i den brede befolkning.\n- Publikum på Skanderborg Festival repræsenterer mere end de fleste andre festivaler et ret præcist tværsnit af befolkningen. Derfor ved du, at hvis der kommer mange til din koncert på Skanderborg, og der er syng-med-stemning, så er du gået bredt.\n- Så der stod jeg med min bedste ven og spillede på to akustiske guitarer til tunge beats. Og for første gang stod jeg med noget, jeg selv havde lavet, som var gået helt vildt bredt.\n3. Koncertoplevelse for livet med en bedøvet Beck\nBeck vendte efter sin koncert i 2006 tilbage til Smukfest i 2015, hvor dette fotografi er taget af den 50-årige musiker fra Los Angeles. (Foto: Axel Schütt © Scanpix)\nDet var en mørk og regnfuld søndag aften i 2006. Så der var ikke specielt mange stimlet sammen foran Bøgescenen for at se Beck spille.\n- Så der stod fucking Beck, og man kunne komme helt tæt på og bare ryge lidt og være søndagsagtig, siger Peter Sommer.\nBeck spillede "alle hittene". Men Peter Sommer bemærkede, at Beck spillede en anelse underligt.\n- Det viste sig, at han havde haft en form for breakdown omme bag scenen, så han var stærkt medicineret. Han kunne knapt få guitaren på, så helt bedøvet ud og kunne nærmest ikke bevæge sin krop.\nMen det virkede, som om bandet ville kompensere for deres svækkede styrmand. Det overkompenserende band, kombineret med et vildt show, der blandt andet indeholdt en dukketeater-kopi af bandet, der blev fremført samtidig med koncerten, gjorde det til "den bedste koncert i stort set hele Peter Sommers liv".\n- Det var dødcool! Og så midt i vores egen bøgeskov i Skanderborg. Det var et kæmpe højdepunkt, siger Peter Sommer.