Kig forbi Københavns sygeste museum i efterårsferien. - Medicinsk Museion\nInd i natten og den levende medicinhistorie: Kulturnat 2010 Den metaboliske kat: Ny udstilling om stofskifteforskning åbner 15/11 2010\nKig forbi Københavns sygeste museum i efterårsferien.\nAf Bente Vinge Pedersen Den 16 okt 2010 Under Uden emne · Add Comment\nFor et par uger siden udnævnte forfatteren Knud Romer Medicinsk Museion til sit yndlingsmuseum. Han begrunder det med, at det er noget helt ekstraordinært at se, hvis man bevæger sig inden for hos os her i Bredgade:\nHvis jeg skulle vælge et perifert museum, som umiddelbart ikke er i folks bevidsthed, ville jeg vælge Medicinsk Museion. Det har noget helt ekstraordinært at byde på. Når man lever en så kropsløs og renliggjort tilværelse, som vi gør, hvor vi tror, vi er ren bevidsthed og har totalt herredømme over virkeligheden – ja, så får man et chok, når man går på Medicinsk Museion. Pludselig bliver man mindet om en sårbarhed. Man bliver mindet om, at man er en kropslig ting – en dims, der kan gøres til genstand for alskens ulykker – og slukkes for. (Knud Romer i Politiken)\nJeg synes, det er en ganske god begrundelse, han kommer med. Det er noget ganske særligt, vi viser frem her på Medicinsk Museion. Dog slutter han med en lille misforståelse, nemlig at Medicinsk Museion ikke rigtig er åbent. Vi har faktisk åbent 4 dage om ugen (onsdag til fredag, samt søndag kl. 13-17), og i den kommende uge, hvor en stor del af Danmark holder efterårsferie, har vi endda udvidede åbningstider og lukker dørene op hver dag mellem den 17. og 22. oktober. Som sædvanligt kan huset ses på omvisninger, der begynder kl. 13.30, 14.30 og 15.30, og desuden er der særlige omvisninger for børn mellem 7 og 11 år hver dag kl. 13. Så der skulle være rig lejlighed til at bruge en regnfuld efterårsferiedag på byens sygeste museum.


Frederiksberg fyrer kommunaldirektør | DenOffentlige.dk\nNavnenoter Frederiksberg Kommune 19.06.19 af Redaktionen 0\nKommunaldirektøren gennem syv år er fritstillet. Frederiksberg ønsker en anden profil, lyder det. S tilsyneladende uenig i beslutningen.\nFrederiksberg Kommunes politikere har besluttet at fyre kommunaldirektøren gennem godt syv år, Torben Kjærgaard. Beslutningen begrundes med, at kommunen ønsker en anden profil. Ifølge lokalmediet minby.dk er der uenighed i magistraten.\n"Socialdemokratiet støtter ikke afskedigelsen af Torben Kjærgaard. Jeg synes han har udfyldt rollen fint i de syv år, han har været kommunaldirektør. Han er en økonomisk meget ansvarlig mand," siger socialdemokraternes leder, Michael Vindfeldt til lokalavisen.\nLÆS OGSÅ: Selvmodstrusler i byrådssalen\nKommunen oplyser ikke selv om uenighederne i magistraten, men skriver, at beslutningen nu skal godkendes af byrådet og der er indledt forhandlinger om vilkårene for fyringen.\n"Torben Kjærgaard har ydet en stor og kompetent indsats i de godt 7 år, han har varetaget stillingen som kommunaldirektør. Fremadrettet har kommunen et ønske om en anden profil i stillingen, og på den baggrund har magistraten besluttet at indstille til kommunalbestyrelsen, at samarbejdet ophører. Vilkårene for Torben Kjærgaards ophør drøftes med hans faglige organisation. Torben Kjærgaard er foreløbig fritaget for tjeneste," fremgår det af en pressemeddelelse.\nKommunen begrunder de få oplysninger med, at der er tale om en personsag.\n"Da der er tale om en personsag kan Frederiksberg Kommune ikke udtale sig yderligere."\nTorben Kjærgaard er 58 år gammel og anden halvdel af et brødrepar, der begge har været kommunaldirektører. Hans bror Niels Erik Kjærgaard var i en årrække kommunaldirektør i Ringkøbing-Skjern Kommune, hvorfra han i 2016 gik på pension.\nFra 1993 til 2000 ansat i KL, hvor han var kontorchef fra 1997.\n2000: Viceamtsdirektør i Frederiksborg Amt.\n2006: Kommunaldirektør i Greve.\n2009: Direktør i KL for området Velfærd og Service.\n2012: Kommunaldirektør i Frederiksberg Kommune med 105.000 borgere og 6.500 kommunale medarbejdere.\nEmneord: Frederiksberg Kommune, Torben Kjærgaard, Kommunaldirektører, Offentlige fyringer, 140619


Lyskabinettet af Morten Ramsland - Køb en billig bog med Bogpris.Nu\n'Lyskabinettet' af Morten Ramsland\nUhyrlige historier indeholder fem fantastiske Morten Ramsland fortællinger for børn. Det er historier om tilpassede børn med utilregnelige voksne, om indestængt vrede, fantasi og tankeflugt, uhyrer i skabet og monstre i toilettet, havmænd og himmelpistoler. Alt sammen illustreret i Charlotte Pardis vidunderlige, karakteristiske streg. Uhyrlige historier har tidligere været udgivet som individuelle billedbøger, titlerne på historierne er Onkel Pedro kommer hjem, Da Børge B blev gennemsigtig, Pedes uhyrer, Da Bernard skød ...\nÅret er 1981, stedet er Paradishaven, et rækkehuskvarter i Odense, hvor 11-årig Lars bor med sin familie. Det meste af tiden tilbringer han med sine kammerater. De spiller tennis med skrubtudser. De laver mærkelige ting med hunde. De leger sumobrydere bag nedrullede gardiner. Men først og fremmest tæver de de små og er på evig flugt fra de store. For Paradishaven er ikke noget paradis. I kvarteret hersker én lov, og den hedder tæsk. Men ...\nAsger må vende tilbage til Danmark for at tage afsked med sin døende farmor, familiens historiefortæller, som nu kun overlever på de dåser med frisk luft, der hver uge ankommer fra hjemstavnen Bergen. Nu er det op til Asger at samle familiefortællingernes mange tråde og måske finde den skat, der ifølge farmoren ligger nedgravet et sted på parcelhusgrunden. Den forunderlige skattejagt i slægtshistorien fører os blandt andet til Asgers farfar, den ...\n"Et sted i det østlige Tyskland løber din farfar tværs over en slette; jeg er begyndt at blive bange for, at han aldrig kommer hjem …" Sådan står der på det postkort Asgers farmor sender til hans lejlighed i Amsterdam efter flere års tavshed. Det står klart, at Asger må vende tilbage til Danmark for at tage afsked med sin døende farmor, familiens historiefortæller, som nu kun overlever på de dåser med frisk ...\nVed forsynets gunst kommer en fattig bondefamilie i besiddelse af et magisk æg af guld. Ægget er et frugtbarhedsæg og følger familien op gennem generationerne, fra middelalderen helt op til vore dage, hvor en dreng lytter til sin morfars rablende historier. Liggende i sitdrivhus med en øl på sin mave fortæller morfaren med lige dele humor og alvor om den kutteklædte muldvarpefænger, Thord, og hans søn, dværgen Sten. Han fortæller om Freja, ...\nSkriv en anmeldelse af 'Lyskabinettet'\n'Lyskabinettet' blev fundet billigst hos .


Electrolux Glaskeramisk Kogeplade 60 cm - HOC620X | Electrolux\nElectrolux Domino Kogeplade\nSmal kogesektion med to kogezoner og en enkelt udvidet kogezone. Touch betjent glaskeramisk kogeplade. Flere timer- og sikkerhedsfunktioner indbygget.\nAntal kogezoner 2\nType Glaskeramisk komfur\nMål BxD, mm 290x520\nElectrolux Glaskeramisk Kogeplade 60 cm\nGlaskeramisk kogeplade med én udvidet, oval kogezone, to mindre og en ekstra stor zone. Intuitiv slider touch betjening og flere elektroniske funktioner, som gør tilberedningen energivenlig og nem at arbejde med.\nMål BxD, mm 590x520\nSimpel glaskeramisk kogeplade med touch betjening. Kogesektionen har faste kogezoner, børnesikring og restvarmeindikator. Som ekstra sikkerhed har kogepladen naturligvis automatisk sikkerhedsslukning. Ramme med facetslebet kant på fronten.


Unikke firmaoplevelser og B2B koncepter\nIdéen bag Weber Grill Academy er at skabe unikke, skræddersyede oplevelser i et gastronomisk univers med grillen som omdrejningspunkt. Hvad enten det drejer sig om salgsmøde og servering af en færdig menu, teambuilding med jer selv i køkkenet eller sejltur på Københavns kanaler og efterfølgende foredrag, så kan I hos Grill Academy nyde godt af, at intet er umuligt i grillens univers. Åbne grillkurser\nFest (Virksomheder og private)\nHos Grill Academy møder I en fleksibilitet og originalitet, I aldrig har set mage til. I kan planlægge jeres eget teambuildingarrangement, I kan holde jeres firmafødselsdag hos os, I kan invitere samarbejdspartnerne med til et anderledes møde - eller I kan bare melde jer til en lærerig og inspirerende aften ved et af vores åbne grillkurser. Mulighederne er uendelige - omgivelserne er skabt til at kunne omdannes, og vi gør det gerne. Vores konsulenter er altid klar til at hjælpe med at gøre netop jeres event til en helt speciel oplevelse, som gæsterne vil huske i lang tid fremover. For ét er sikkert: Når I oplever den magi, der skabes i Grill Academy, så er jeres største problem, hvornår I mon har mulighed for at komme tilbage igen ... Grill Academy hæver simpelthen overliggeren for enestående events, for hvad I ønsker, skal I få.


2. december 2017 Sabine MuratiDrikkevarer, Jul, Julekalender\nI dag åbner vi den 2. låge i bloggens julekalender!\nBag 2. decembers låge gemmer sig opskriften på en rigtig antioxidantbooster – nemlig opskriften granatæblesmoothie med bær!\nFor et par år siden så jeg for første gang, hvordan man kunne presse saft af et granatæble (på en almindelig citruspresser) og siden da, er det blevet et af mine favoritindslag i smoothies.\nGranatæblesaft er noget af det lækreste! Det er sødt, surt og let bittert og det er meget interessant i diverse smoothies, hvor det bidrager med syrlighed, sødme og dybde. En kombination, der passer perfekt til andre klassiske smoothieingredienser som bær og banan.\nGranatæbler er i sæson netop nu og de er spækket med antioxidanter og sunde stoffer. I samspil med de næringsrige mørke bær, som smoothien også indeholder, er det derfor et sikkert hit til at booste din sundhed i den kolde tid.\n250g frosne mørke bær (fx en blanding af vilde blåbær, brombær og kirsebær)\nEvt. vand til at spæde op\nKokossmil til pynt\n1. Skær granatæblet over.\n2. Pres granatæblet på en almindelig citruspresser (manuel eller elektrisk) ligesom hvis det var en appelsin eller citron.\n3. Et stort granatæble giver ca. 1-2 dl lækker syrlig-sød og let bitter saft.\n4. Kombiner granatæblesaft, frosne bær, banan, kokosmælk og vanillepulver i en blender og blend til smoothien 5. er cremet og ensartet uden klumper.\n6. Juster evt. med lidt vand og blend igen.\n7. Top smoothien med lidt kokossmil inden servering.\nFølg med i morgen d. 3. december for flere julelækkerier (…og husk at tjekke ‘Julens bedste opskrifter på bagværk, konfekt og knas‘ – du sparer 60% lige nu og får eBogen til bare en flad 50’er!).\n: banan, bær, blåbær, brombær, drikkevarer, granatæble, jul, julekalender, kirsebær, kokoschips, kokosmælk, smoothie\nForrige indlæg Chai urtete og chaisirup Næste indlæg Hasselnøddekonfekt


Hotel Swifts Creek | De 10 bedste hoteller i Swifts Creek | Hotels.com\nHoteller i Swifts Creek\nSøg efter hoteller i Swifts Creek\nSe hoteller i Swifts Creek på et kort\nUdforsk Swifts Creek\nHotels.com kan hjælpe dig med at finde de bedste hoteller i Swifts Creek.\nFor at hjælpe dig med at finde det perfekte værelse, når du reserverer et hotel i Swifts Creek, Victoria, har vi gjort det let for dig at sammenligne hoteller, heriblandt vores mest populære hotelkæder. I øjeblikket er vores mest populære hotel i Swifts Creek Little River Inn - Hostel, som er blevet reserveret 5 gange inden for den sidste time.\nNår du reserverer dit ophold på Hotels.com, kan du optjene bonusovernatninger ved at tilmelde dig Hotels.coms loyalitetsprogram, Hotels.com Rewards. Det er gratis at tilmelde sig og tager kun to minutter. Når du har indsamlet 10 nætter, får du 1 bonusovernatning*. Så selv en weekend i Swifts Creek kan blive første skridt på vejen mod en bonusovernatning på et hotel.\nHvorfor reservere et hotel i Swifts Creek på Hotels.com?\nVi hjælper dig med at finde det perfekte hotelværelse blandt 1 hoteller i Swifts Creek. Med vores smarte søgefunktion kan du hurtigt sammenligne hoteller og filtrere dem efter:\n- Kvarterer i Swifts Creek\n- Seværdigheder i Swifts Creek\n- 5 anmeldelser skrevet af Hotels.coms gæster om overnatninger i Swifts Creek\n- Hotelpriser, der bliver opdateret hvert minut - Ledige datoer - Detaljerede oplysninger og billeder - Detaljerede kort, der viser hotellernes beliggenhed samt de nærmeste transportmuligheder og turistattraktioner i Swifts Creek.


Alle restauranter i Endicott Restauranter i nærheden af Oaks Inn\nIndisk restauranter i Endicott\nAlle aktiviteter i Endicott Aktiviteter i nærheden af Oaks Inn\nSøg USA›New York (NY)›Endicott›Restauranter i Endicott›Oaks Inn\nNr. 8 af 67 Restauranter i Endicott Udmærkelsescertifikatet $$ - $$$\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning 122 Oak Hill Ave, Endicott, NY 13760-2810 +1 607-748-2764\nRyd alle Begynd din anmeldelse af Oaks Inn Klik her for at vurdere\nOpdaterer listen... Rejsende, der kiggede på Oaks Inn, kiggede også på\nVestal, NY Alle restauranter I Endicott (85)\nHar du været i Oaks Inn? Fortæl om dine oplevelser! Skriv en anmeldelse\n122 Oak Hill Ave, Endicott, NY 13760-2810 Placering:\nHer er de spørgsmål, som tidligere besøgende har stillet, med svar fra repræsentanter fra Oaks Inn og andre besøgende\n2 spørgsmål Stil et spørgsmål Har du nogen spørgsmål? Få svar fra ansatte på Oaks Inn og tidligere besøgende.\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Er der mulighed for retter uden gluten? Er der krav til påklædning? Er hunde tilladte på den udendørs terrasse? I nærheden af Oaks Inn Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 42 anmeldelser West Endicott Park Carousel\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 112 anmeldelser Consol Family Kitchen Incorporated\n34 anmeldelser Joey's Italian Ice


Hokus pokus, kulturen i fokus | viborg-folkeblad.dk\nTryllekunstner Simon Olesen sparkede Kulturnatten i Viborg i gang med guld og konfetti. Foto: Morten Dueholm\nFor tredje år i træk stablede de frivillige kultur-entusiaster Anders Krisensen og Mads Georgi en Kulturnat på benene, der bød på alt fra magi og museum til salsa og sy-workshops.\n11 okt. 2019 kl. 20:46\nViborg: I klassisk forstand er kultur mestendels kunst, musik, litteratur og teater, men i virkeligheden er det langt mere. Fredag den 11. oktober viste Kulturnatten i Viborg en farverig palet af alt det, kultur kan være.\nViborg Hovedbibliotek var centrum for mange af begivenhederne, og klokken 17 blev "natten" på magisk vis sparket i gang med et trylleshow af Simon Olesen for både store og små.\nDen dobbelte danmarksmester i trylleri var sin opgave om at åbne aftenen meget bevidst, og han bad således publikummerne Janus og Irene om hjælp til at lave den vildeste præsentation.\n- Lov mig, I går helt amok, sagde Simon Olesen til publikum, da han havde stillet Janus klar med et "golden shower" og Irene med en konfettikanon.\nMed en stemme som den bedste talkshow-værts præsenterede Simon Olesen sig selv og sit trylleshow. Han gik igennem det guld-farvede gardin og kom igennem på den anden side til et brag fra kanonen og store klapsalver fra publikum, der gjorde præcis, hvad de havde lovet: gik helt amok.\nTrylleshowet beviste, at magi ikke kun er for de mindste. Foto: Morten Dueholm\n"Vi vil gerne sætte lys i byen, når byen lukker"\nGodt 80 folk nød tryllekunst og magi, der var lige så sjovt for de mindste som de ældste. Simon Olesen gjorde reb kortere og længere, slukkede cigaretter i bluser og læste folks tanker, mens han sneg vittige jokes og morsomme historier ind, hvor han kunne komme til det.\nAnders Kristensen, der sammen med Mads Georgi genoplivede Kulturnatten i Viborg i 2017 og siden har afholdt arrangementet årligt, fik mikrofonen og præsenterede programmet.\n- Vi vil gerne sætte lys i byen, når byen lukker, sagde han og talte lige ind i arrangementets formål, der både er at få viborgenserne ud af stuerne og ind i kulturlivet, men også at gøre kulturen lettere tilgængelig.\nMålet er selvfølgelig at arrangementet tager til i størrelse som årene går, og i år er der flere nye begivenheder. Nogle nød eksempelvis en stilhedsvandring i midtbyen, andre spillede billedlotteri på Vinstuen Under Torvet, og andre igen fik stillet nysgerrigheden til åbent hus ved Frimurerne.\nEt af de specifikke mål for næste års kulturnat er at få lavet noget specielt målrettet de unge. For selvom noget af musikken rundt om nok var for alle, så var mange af arrangementerne for de mindste eller de ældste.\nMærk roen sænke sig på stille byvandring\nMens tryllekunstner Simon Olesen "trak nye kaniner op af hatten", kom flere folk til. Foto: Morten Dueholm\nI trylleshowets ånd skulle publikum naturligvis også involveres i magien. Foto: Morten Dueholm\nKulturnatten i Viborg blev åbnet med trylleshow. Foto: Morten Dueholm\nAnders Kristensen, én af arrangørerne bag Kulturnatten, kunne - efter at have gennemgået programmet for forsamlingen på biblioteket - præsentere Souvenirs. Foto: Morten Dueholm\nMed ny dirigent og gæstesolist fra Japan synger Vocalia til ...\nKulturnatten nærmer sig: - Vi skal have viborgenserne ud af ...


Blodrøde læber - Klubben - Movellas\nJeg drev omkring i byen og ventede. Det var som om tiden sneglede sig af sted. Udelukkende for at irritere mig. Jeg kiggede ind af et butiksvindue. To piger kiggede på kjoler. De grinte og fjollede. Den ene virkede bekendt. Hun havde en nedringet pink kjole på og meget høje stiletter. Hun mindede mig om Diana. Deres hårfarver lignede hinanden. Okay Diana havde haft mere blå øjne og hendes hud havde været meget lysere. Diana. Jeg savnede hende. Okay hun havde været ude i stedet for at pylre om mig. Jeg havde handlet helt igennem egoistisk. Sådan var Diana. Hun havde det sjovt. Nu var hun ikke andet end en død krop. Min veninde var væk. Jeg kunne ikke tage tilbage. Catrine hadede mig nok. Og jeg var farlig. Jeg kunne godt styre mig. Da jeg så hende. Og med den gamle dame. Men hvis vi skændtes. Hvis jeg blev vred...\nJeg turde ikke tænke på det. Jeg kunne ikke gøre det mod Catrine. Jeg...\nJeg måtte skynde mig ned på klubben og finde ham. Han var nødt til at forklare mig det. Og gøre et eller andet. Hvad ved jeg? Et ellerandet så jeg blev normal igen!!\nMusikken dunkede inde fra klubben. Dørmændene log mig slippe ind uden vrøvl. Luften var tæt og varm. Der var masser af mennesker mast sammen i lokalet. Og de duftede appetitvækkende. Jeg prøvede at lade være med at fokusere på det. Mine øjne flakkede rundt i lokalet. Han SKULLE bare være her. Han skyldte mig en forklaring. Jeg kunne ikke se ham. Jeg var ved at panikke. Jeg kunne ikke klare endnu en dag. Jeg var nødt til at finde ham.\nSå fik jeg øje på ham. Han stod lænet op af væggen med armene over kors. Han havde solbriller på og stirrede ud i luften. Jeg småløb over til ham. Han så ikke ud til at bemærke, at jeg stod foran ham. Eller også ignorerede han mig bare.\nHan kiggede endelig på mig. Gad vide om han kunn genkende mig. Det var ikke til at se med solbrillerne på.\n"Hej" svarede han med løftende øjenbryn\n"Du skylder mig en forklaring!" jeg kom ubevidst til at hæve stemmen. Til min overraskelse grinte han dæmpet.\n"Gør jeg? Gør jeg virkelig det?"


Morten Ebbe Juul Nielsen – Paradoks\nMorten Ebbe Juul Nielsen · 19. maj. 2022\nMorten Ebbe Juul Nielsen · 15. apr. 2021\nHvem skylder vi respekt, politisk set? Eller: Hvem kan og bør vi betragte som medborgere på lige fod med os selv og alle andre? Jeg vil her argumentere for, at der er former for moralske fanatikere, som vi ikke handler respektløst i forhold til, når vi ignorerer dem som fri og lige, selv hvis det er et fundamentalt og uomgængeligt krav til en legitim samfundsorden, at den behandler alle medborgere som fri og lige.1Der findes også faktuelle eller epistemiske fanatikere – personer, der holder faktuelle synspunkter selv i lyset af massiv evidens for synpunktets falskhed og/eller udbredt mangel på evidens for synspunktets sandhed. Vaccinemodstandere, tilhængere af alternativ medicin, kreationister… – kort sagt, dem der … Continue reading Jeg vil bruge begrebet “medborger” i en bestemt betydning, nemlig “en person, andre skal behandle som fri og lige i politisk sammenhæng.” Men visse moralske fanatikere skal ikke behandles (fuldt ud) som fri og lige. Så svaret på artiklens spørgsmål – kan moralske fanatikere være medborgere? – er i hvert fald delvist negativt: For nogle moralske fanatikere gælder det, at de ikke kan være (fuldt ud) medborgere.\nUnder alle omstændigheder står det klart, at undersøgelsen af spørgsmålet samt svaret kalder på eksplicitering af to koncepter, nemlig “moralsk fanatisme” og “medborger”.\nDette kræver imidlertid en lang omvej, hvor jeg bliver nødt til at præsentere læseren for en række emner, der hidrører fra den tradition i politisk filosofi, der kendes som social kontrakttænkning eller, mere kontemporært og præcist, public reason (herefter: PR). Ifølge min erfaring kender kun meget få fra det danske filosofiske (eller politiske) miljø PR, hvorfor denne artikel også kan ses som en introduktion til nogle udvalgte centrale dele af PR-tænkning.\nDer findes en tradition i politisk filosofi, der (på mange forskellige måder) tager udgangspunkt en den sociale kontrakt. Historisk er der tale om figurer som Hobbes, Locke, Rousseau, og Kant (i hvert fald i en vis udstrækning). Af samtidige figurer kan man pege på John Rawls,2John Rawls, Theory of Justice (Oxford: Oxford University Press 1971); John Rawls, Political Liberalism (New York: Columbia University Press, 1993). Gerald Gaus3Gerald Gaus, The Order of Public Reason (Cambridge: Cambridge University Press, 2011). og Jonathan Quong,4Jonathan Quong, Liberalism without Perfection (Oxford: Oxford University Press, 2011). uden at hverken den historiske eller den kontemporære liste er udtømt hermed.\nDenne form for kontrakttænkning5Social kontrakttænkning adskiller sig fra “kontraktarianisme” som kendt fra tænkere som fx Gauthier: Det er definerende for kontraktarianisme, at det hævdes, at vi kan lave quasi-moralske regler udelukkende ved appel til vores egeninteresse; social kontrakttænkning er “moraliseret” i den forstand, at ingen … Continue reading kan siges eksplicit eller implicit at være optaget af at undersøge mulighederne for en velfungerende samfundsorden (social og politisk, ikke kun politisk; det sociale felt er af enorm betydning for vores liv, men jeg skal i det følgende fokusere på det politiske), der genuint behandler borgerne som fri og lige. Eller sagt på en anden måde: Hvordan kan politiske regler og institutioner begrundes over for borgerne på en måde, der respekterer deres lighed og frihed?\nUdfordringen ligger i første omgang i overhovedet at have regler, der er autoritative for borgerne (dvs. at de kan begrundes som værende gældende for den enkelte borger) uden at være autoritære, dvs. uden at de trækkes ned over hovedet på den borger, der skal behandles som fri og lige. Dette er en omformulering af anarkismens udfordring – “hvordan kan vi have love/en stat og behandle borgerne som fri og lige” – som jeg mener er i hvert fald indtil videre velbesvaret.6Se fx William A. Edmundson, Three Anarchical Fallacies (Cambridge: Cambridge University Press, 1998).\nMen moderne kontrakttænkere er ude efter at løse et mere komplekst problem. Vi arbejder nemlig under fundamental men rimelig (eng.: “reasonable”) pluralisme; dyb, men ikke epistemisk eller moralsk urimelig, uenighed om moral og værdier (mere om pluralisme nedenfor). Tillempet efter Gaus’ tilgang i The Order of Public Reason søger de en udvej fra følgende trilemma:\nVi er fri og lige – ingen af os har en medfødt eller tilegnet autoritet til at fortolke og pådutte andre moralens love; der findes ikke filosofkonger.\nVi er fundamentalt uenige om moralske og værdimæssige spørgsmål, og denne uenighed er ikke (altid) moralsk eller epistemisk suspekt.\nVi har brug for (moralske og politiske) regler.\nEt par kommentarer: a) er udgangspunktet for udfordringen. Det er afgørende vigtigt at huske, at problemet ikke er at postulere denne eller hin moralske/værdimæssig teori og så implementere den politisk. Udfordringen er at karakterisere en samfundsmæssig orden, der respekterer borgernes status som fri og lige i lyset af vores rimelige uenighed. Man kan selvfølgelig komme ud af trilemmaet ved at benægte, at vi skal stræbe efter en samfundsmæssig orden, der behandler borgerne som fri og lige. Men prisen er høj, for i så fald må man forfægte en form for autoritær samfundsorden. Man må forfægte tyranni.\nAd b): Man kan komme udenom denne del af trilemmaet på to måder, men ingen af dem er plausible. Man kan nægte, at der empirisk set er belæg for påstanden om vores uenighed. Det forekommer sociologisk naivt. Alternativt kan det hævdes, at vores uenighed ikke er relevant, fordi der findes objektive sandheder om moralske og værdimæssige spørgsmål, som i hvert fald dem med den rette indsigt kan udfinde og proklamere (med andre ord kan man benægte, at vores uenigheder om moralske og værdimæssige spørgsmål er rimelige.) Men det er de facto det samme som at benægte a), og igen er prisen for dette, at man må hævde legitimiteten af tyranni.\nAd c): Igen er der to måder, hvorpå man kan benægte trilemmaets tredje ben, hvoraf ingen er indbydende. Man kan benægte, at vi har brug for moralske og politiske regler, fx fordi vi af natur er så hjertensgode og indsigtsfulde, at vi, når vi er frisat fra statens og moralens kvælende favntag, tvangfrit vil koordinere vores aktiviteter på en (moralsk?) acceptabel facon. Altså, igen en anarkistisk “løsning”. Det forekommer, igen, sociologisk naivt, og det er under alle omstændigheder udgangspunktet for den situation, som klassiske kontrakttænkere gerne vil ud af, nemlig naturtilstanden (tænk på Hobbes klassiske ord om livet i denne som værende “…solitary, poor, nasty, brutish, and short.”).7Thomas Hobbes, Leviathan, red. Rogers, G. A. J & Schuhmann, Karl (London: Bloomsbury Publishing, 1651/2006), 9. Man kan også prøve at benægte, at det er nødvendigt med moralske og politiske regler, eller i hvert fald med politiske regler, der har en moralsk begrundelse. Det er instrumentalisternes tilgang, altså de kontraktarianere som Gauthier, der hævder, at vi kan løfte quasimoralske normer ud af den rene selvinteresse. Men instrumentalismen er blevet kritiseret af bl.a. Parfit8Derek Parfit, Reasons and Persons (Oxford: Oxford University Press, 1986). for at være selvgendrivende. Også Gaus kritiserer instrumentalismen,9Gaus, The Order…, kap. 2. for den giver ikke et overbevisende svar på, hvorfor vi ikke skal “free ride” på quasimoralske regler, når det er i den enkeltes selvinteresse at gøre det (Hobbes’ Foole får ikke et ordentligt svar), og den giver ikke et svar på, hvorfor den enkelte skal bidrage til at opretholde quasimoralske regler (regelhåndhævelse er omkostningsfuldt), og Gaus hævder, at kun moralske (forstået som ikke udelukkende selvinteresserede) agenter, såkaldte altruistic punishers, kan forventes at bidrage tilstrækkeligt til regelhåndhævelse.10Gaus, The Order…, 187 et circa. Instrumentalisme er altså heller ikke en plausibel udvej.\nMed andre ord: For så vidt man ikke vil forfægte en tyrannisk samfundsorden, men at man rent faktisk vil finde en samfundsorden med sociale/politiske regler, der regulerer vores sociale samkvem, og som respekterer vores status som fri og lige borgere, også i lyset af rimelig pluralisme, så er trilemmaet en genuin udfordring. Hvordan løses denne udfordring?\nKontemporær liberal politisk filosofi: neutralisme og public reason\nFor at simplificere er det to grene af den kontemporære politiske filosofi, der for alvor adresserer trilemmaet: den “ortodokse” rawlsianske og den “radikale” udgave af public reason-liberalisme med Gaus og Vallier som bannerførere. Den ortodokse udlægning er med længder den mest velkendte, og den radikale udlægning forstås bedst på baggrund af denne, så lad mig starte med Rawls og den ortodokse udlægning af Rawls.\nI Rawls’ store værk fra 1971 A Theory of Justice var han optaget af at vise, at den mest retfærdige indretning af vores grundlæggende politiske institutioner i hvert fald delvist flød fra et kontraktmæssigt tankeeksperiment, Den Oprindelige Position. Her vil stærkt idealiserede agenter vælge en række leksikalsk ordnede principper for denne indretning, herunder det kontroversielle differensprincip, der giver en absolut distributiv prioritet til den dårligst stillede repræsentative gruppe i samfundet. Essentielt er det, at de stærkt idealiserede agenter ikke kender til deres egen position i samfundet, deres evner og talenter, samt, vigtigst, at de ikke kender til deres personlige begreb om det gode (“conception of the good”); altså deres subjektive overbevisninger og idealer, hvad angår det gode liv, dyder, personlige idealer osv. De ved, at alle har et sådant, og de ved eller antager, at det er af afgørende betydning, at man har en fair chance for at udleve eller leve efter de ideer, idealer osv., der er udtrykt i et begreb om det gode. Agenterne vælger bag Uvidenhedens Slør, der antages for at bortfiltrere de uenigheder (om det gode), der adskiller os fra hinanden, således at vi ikke i Den Oprindelige Position kan vælge principper, der forfordeler eller privilegerer bestemte begreber om det gode (fx religiøse eller æstetiske sådanne) i forhold til andre. Jeg antager i øvrigt konturerne af Rawls projekt i A Theory of Justice som værende læseren relativt velbekendte.\nVi ser med introduktionen af Den Oprindelige Position og Uvidenhedens Slør en ansats til at komme ud af trilemmaet nævnt ovenfor. Ved at udrangere begreber om det gode som begrundelsesmæssigt materiale – hvordan skulle agenterne i DOP kunne appellere til begreber om det gode, når de ikke kender til dem? – finder vi en (skal det vise sig delvis) løsning ift. trilemmaets andet ben, nemlig at vi ignorerer vores uoverensstemmelser vis-a-vis det gode. Ved at fjerne dem fra den politiske dagsorden “privatiserer” vi i en bestemt forstand vores uoverensstemmelser, eller vi flytter kamppladsen fra det politiske til ideernes markedsplads. Dette kendes også som “liberal neutralitet”: liberale institutioner bør, begrundelsesmæssigt set, være neutrale ift. begreber om det gode.\nEt par metaforer for denne manøvre er på sin plads. Brian Barry taler om “the strategy of privatization”,11Brian Barry, Culture and equality: an egalitarian critique of multiculturalism (Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 2001), kap. 2. Charles Larmore om “institutionalised myopia” (vores politiske organisationer bør være bevidst “nærsynede” og ikke lade sig forblænde af højtravende idealer),12Charles Larmore, Patterns of Moral Complexity (Cambridge: Cambridge University Press, 1987), 125. og Joseph Raz taler om “epistemic abstinence”: Der er grunde (dem, der stammer fra begreber om det gode), som den neutralistiske liberale stat afholder sig fra.13Joseph Raz, “Facing diversity: The case of epistemic abstinence”, Philosophy and Public Affairs 19, Nr. 1 (1990): 3–46. Det skal understreges at Raz er liberal perfektionist, ikke liberal neutralist. Disse grunde kan måske være personligt relevante (fx æstetiske eller religiøse grunde), men de er ikke politisk relevante.\nManøvren – vi sikrer enighed nok til at kunne begrunde liberale institutioner ved at fjerne det, vi er fundamentalt uenige om – er genkendeligt liberal: man kan ikke forbyde prostitution, homoseksualitet, brug af stoffer, ateisme, “afvigende” livsstile osv., fordi appeller til, at “det gode liv” er et rent heteroseksuelt liv uden prostitution etc., slet ikke kan (må) optræde i den politiske argumentation. Kun appeller til retfærdighed (eller mere generelt, personers rettigheder, defineret uafhængigt af partikulære begreber om det gode, der ikke er delt af alle borgere) kan anvendes i den sammenhæng.14En måde at illustrere dette: Man kan ikke forbyde mord ud fra en ide om, at godt liv er et liv uden mord, men man kan forbyde mord, med reference til at mord overtræder personers rettigheder. Det er klart at nogle af de netop anførte eksempler ville kunne diskuteres i lyset af retfærdighed/rettigheder. Det er ikke inkompatibelt med … Continue reading Respekt for medborgere betyder, at vi afstår fra at (forsøge at) begrunde politiske institutioner med reference til begreber om det gode liv. Årsagen er naturligvis, at vi ikke giver en begrundelse henvendt til de borgere, der ikke deler den partikulære begrebsliggørelse af det gode, når vi appellerer til en ikke-fælles begrebsliggørelse af det gode. Vi kan dermed begynde at indkredse, hvad moralsk fanatisme er: Som minimum må det involvere, at man ikke søger at begrunde sine handlinger til andre medborgere givet deres perspektiv. Dette er imidlertid kun en nødvendig, men ikke en tilstrækkelig, betingelse for moralsk fanatisme. Det skal vi vende tilbage til.\nRawls og post-rawlsianere efter A Theory of Justice – konstruktivisme og “en fritstående politisk doktrin”\nI en række artikler efter A Theory… og kulminerende med Political Liberalism (PL)15John Rawls, Political Liberalism (New York: Columbia University Press, 1993). gjorde Rawls op med nogle centrale antagelser (eller udfyldte nogle lakuner) i sin teori. I grove træk lod Rawls kernen vedrørende de distributive principper og primære borgerlige rettigheder være intakt, men der skete en fundamental omkalfatring af opfattelsen af, hvad en teori (og en praksis) om en retfærdig samfundsorden, der respekterer borgerne som fri og lige, skal, må og ikke må.\nEn måde at fremlægge dette på, der er særdeles relevant ift. denne artikels formål, er som følger: Forestil dig en borger, der lever i en rawlsiansk (modus A Theory…) samfundsorden, og som måske nok tilslutter sig liberaldemokratiske principper bredt betragtet, men ikke deler det filosofiske (primært kantianske) grundlag, som A Theory… bygger på. Det kan være, at personen mener, at det moralske udsyn i kantianismen er for rigidt, eller at den individualisme, der synes indbygget, ikke er appellerende, eller… Denne borger vil med rette kunne stille spørgsmålet: Hvorfor skulle jeg, der ikke anerkender de bagvedliggende begrundelser for denne samfundsorden, mene, at jeg er blevet behandlet som fri og lige?\nRawls søgte en teori for en stabil retfærdig samfundsorden, men ikke en samfundsorden, der er stabil “af de forkerte årsager” (tvang, indoktrinering, manipulation etc.). Det burde derfor være klart, at begrundelsen/begrundelserne for samfundsordenen må være ikke bare neutral ift. kontroversielle begreber om det gode, men neutral og tolerant i en videre forstand.\nFor at opnå dette sætter Rawls efter A Theory… ind med flere manøvrer, der skal sikre muligheden af en overlapping consensus, dvs. muligheden for, at borgere med meget diverse opfattelser skulle kunne tilslutte sig en neutralistisk, liberal samfundsorden:\nFor det første tilsluttede Rawls sig en form for “politisk konstruktivisme”: Ideen var at gå bort fra at prøve at udfinde den sande teori om samfundets indretning og i stedet prøve at finde en teori, der er “passende” til vores forhold, nemlig at vi arbejder under rimelig pluralisme, hvad angår moralske, filosofiske, værdimæssige og religiøse forhold. I stedet for (autoritært) at skære igennem uenigheden blev projektet at finde en strengt politisk teori, der ikke aspirerer til “sandhed” i nogen dybere forstand, men netop bliver på overfladen og gør sig fri af bindinger til kontroversielle “sandheder” om den rigtige moral, metaetik, socialontologi etc.\nIn Theory [of Justice] a moral doctrine of justice general in scope is not distinguished from a strictly political conception of justice. Nothing is made of the contrast between comprehensive philosophical and moral doctrines and conceptions limited to the domain of the political. In [PL] […] these distinctions and related ideas are fundamental.16Rawls, PL, xv.\nFor det andet skærper Rawls kravene til, hvad der kan passere politisk (i hvert fald hvad angår “constitutional essentials and matters of basic justice”). Det grundlæggende spørgsmål, der optager Rawls fra PL og fremefter, er: “How is it possible that there may exist over time a stable and just society of free and equal citizens profoundly divided by reasonable though incompatible religious, philosophical, and moral doctrines?”17Rawls, PL, xviii. Hvordan skal vi så gå frem? Udtrykt metaforisk: 1) En rimelig politisk doktrin må være “smallere” end vores fulde sæt af overbevisninger om moralske og andre idealer, det vil sige, dens bærende udsagn må i udgangspunktet være langt mindre kontroversielle og vidtrækkende end enhver borgers fulde doxastiske sæt. Og 2) den må være “free standing”, hvilket vil sige, at den ikke hviler på nogen kontroversielle elementer af nogen kontroversiel doktrin. Dermed er PL ikke “comprehensive”, den er “free-standing”:\nPolitical liberalism is not comprehensive liberalism. It does not take a general position on [e.g., questions about moral authority; the question about moral realism; or the question about metaethical internalism vs externalism] […] but leaves these to be answered in their own way by different comprehensive views.18Rawls, PL, xxvii.\nDeraf følger også visse procedurale regler for hvordan vi skal debattere politik, og ultimativt hvordan vi legitimt kan begrunde politiske handlinger:\n[I]t is normally desirable that the comprehensive philosophical and moral views we are wont to use in debating fundamental political issues should give way in public life. Public reason […] is now best guided by a political conception of the principles and values which all citizens can endorse. That political conception is to be, so to speak, political and not metaphysical.19Rawls, PL, 10, min kursivering.\nDette udmønter Rawls i kravet om “a duty of civility”: Denne pligt applicerer på forskellig vis til borgere (når de fremlægger politiske synspunkter), dommere (når de skal fortolke lovene) og, naturligvis, politiske magthavere. I sin essens tilsiger denne pligt os, ud fra et krav om gensidig begrundelse, kun at fremlægge begrundelser, som vi seriøst mener vores medborgere accepterer (givet i hvert fald et minimum af grundig tænkning og givet et ønske om gensidig begrundelse). Vi er kun oprigtige – og vi behandler kun vores medborgere som medborgere, når vi “…sincerely believe that the reasons we would offer for our political activities – were we to state them as government officials – are sufficient, and we also reasonably think that other citizens might reasonably accept those reasons”.20Rawls, PL, 447.\nFor at samle trådene: I tiden fra A Theory… og indtil Rawls efterhånden begyndte at justere sin oprindelige version af Justice as Fairness, opererede liberale neutralister primært indenfor en hypotetisk kontrakttænkning – Den Oprindelige Position – hvori agenter, der skulle vælge principper for en retfærdig samfundsorden, var under uvidenhedens slør, hvilket gjorde det umuligt for dem at vælge principper, der promoverer en bestemt opfattelse af det gode liv. Ved at borteskamotere disse fra det mulige begrundelsesgrundlag undgår man, at bestemte opfattelser af de gode liv – fx religiøse – tryner andre. Herigennem udtrykkes der en grundlæggende form for respekt for alle (rimelige) opfattelser af det gode liv og derigennem en form for grundlæggende respekt for alle borgere som herrer over, men også ansvarlige for, eget liv. En medborger er her en borger, der er rimelig, og som ikke afstår fra at bruge sin politiske magt til at gennemtrumfe sin egen, partikulære opfattelse af det gode liv, givet andre medborgere afstår fra det samme. Medborgere trækker kun på “fornuftens fællesmængde” – argumenter og værdier, der er fælles. Det er en person, man kan indgå i et politisk fællesskab med uden at være bange for at blive moraliseret, majoriseret eller tyranniseret af. En medborger er en person, der skyldes, og skylder andre, gensidige begrundelser, og accepterer disse krav. En moralsk fanatiker må her være en person, der er politisk moralsk fanatisk i den forstand, at den tidlige Rawls fokuserede eksklusivt på det politiske, ikke det sociale, og at den politisk moralske fanatiker kan defineres som en, der ønsker at gennemtvinge sin partikulære moralitet igennem det politiske system. En (politisk) moralsk fanatiker er en person, der ikke mener, at det er nødvendigt at give gensidigt gældende begrundelser over for politiske medborgere, når staten skal anvende sin magt.\nFra og med Rawls’ såkaldte “politiske vending”, og kulminerende med PL, skærper eller modificerer Rawls kravene. I lyset af at baggrunden for A Theory… og dens konception af det politiske selv fremstår som kontroversielle – primært givet dens stærke forankring i en form for kontroversiel kantianisme eller i en form for “comprehensive liberalism” (hvad vi i dag ofte kender som perfektionistisk liberalisme), søgte Rawls at løsrive sin teori fra kontroversielle metafysiske, metaetiske osv. antagelser. Teorien skal være “politisk, ikke metafysisk”, hvorfor Rawls antager en form for konstruktivisme, hvor kodeordet ikke er, om en politisk doktrin er “sand”, men om den er “rimelig”. Rawls projekt var at konstruere en fritstående politisk doktrin, der er kompatibel med alle overbevisninger om det gode, der er rimelige – eller med alle borgere, der mener, de skylder hinanden gensidigt gældende begrundelser, om man vil. Det klargøres ved “the duty of civility”, at vi skylder hinanden begrundelser, som vi seriøst mener, at andre kan acceptere. Rawls fastholdt imidlertid kernen i Justice as Fairness: primært at alle har ret til det mest omfangsrige system af rettigheder foreneligt med samme rettigheder til alle, sekundært det distributivt ambitiøse differensprincip, der tilsiger, at vi skal ordne uligheder på en måde, der maksimerer udkommet for den dårligst stillede repræsentative gruppe i samfundet.\nPost-rawlsiansk PR: radikal pluralisme\nDen opmærksomme læser vil her (og andre steder) spotte en asymmetri mellem det gode (forstået som begreber om det gode liv) og retfærdighed. Det gode (for så vidt det ikke er ukontroversielt og fælles) er udrangeret; det kan ikke bruges som gensidig begrundelse. Derimod kan det retfærdige, fx som appel til gensidigt gældende rettigheder etc., fungere som begrundelse.\nMen hvorfor denne asymmetri? Er det rimeligt at forudsætte en (tilstrækkelig) enighed om retfærdighed, medens der hævdes en (oftest) uoverstigelig uenighed om det gode?\nGroft fremstillet kan man sige, at denne problematik leder til tre udviklingsspor i liberal politisk filosofi: 1) liberal perfektionisme, der hævder, at visse begreber om det gode eller “comprehensive doctrines” rationelt kan forsvares som legitimt materiale for begrundelse (fx Joseph Raz; Steven Wall). Denne gren af liberalisme kan ikke siges at være en del af public reason-familien. Den benægter, at trilemmaet ovenfor er et problem ved at benægte validiteten af a) og/eller b). 2) “ortodokse” videreudviklinger af Rawls’ program, der mener, at asymmetrien kan forsvares (fx Quong Liberalism…), og så 3) radikale pluralister og antiperfektionister, der mener, at PR-projektet skal videreudvikles i lyset af, at rimelig uenighed ikke kun angår begreber om det gode liv, men også angår rimelige uenigheder om retfærdighed (fx Gerald Gaus, The Order…). Jeg vil fokusere på 3) de radikale pluralister, da de leverer det for mig at se skarpeste og mest ambitiøse svar på spørgsmålet om, hvad det vil sige at være medborger, og hvad moralsk fanatisme består i.\nRadikale pluralister (herefter RP) tager altså udgangspunkt i, at der – alt andet lige – er lige så meget grund til at forudsætte (rimelig) uenighed om retfærdighed, som der er grund til det, når det drejer sig om det gode. De mener fx således, at den del af Rawls’ teori, der angår redistribution – differensprincippet – må forkastes, da nogle medborgere – eller som det hedder i traditionen fra Gaus, “Members of the Public” – med rimelighed kan forkaste den ambitiøse omfordeling, som differensprincippet implicerer. Hvorfor nu det?\nRP minder på nogle måder om en anden udmøntning af den sociale kontrakttænkning, som man ser hos Scanlon. Hos Scanlon er handlinger, der er i modstrid med et princip, som ingen med rimelighed ville kunne forkaste, forkerte. For RP er en regel/et princip, som en medborger med rimelighed ville kunne forkaste, en illegitim regel. At påtvinge en medborger en sådan regel er autoritært. Og for RP som Gaus ville nogle medborgere med rimelighed kunne forkaste et stærkt fordelingsprincip som differensprincippet, fx med henvisning til fortjeneste (“desert”) – et princip, der ikke har nogen gang på jord hos Rawls.\nHer ser vi, at RP er pluralister (og mere pluralistiske end Rawls): Medborgere skal i udgangspunktet kunne trække på hele deres palette af værdier, inklusive fortjeneste, men også non-sekulære værdier – og deres begreber om det gode liv. Kun regler (der er relevante for en given social praksis), som alle ville foretrække frem for fraværet af regler, er legitime regler, der kan udøves vis-a-vis medborgere uden at være autoritære. De er derimod autoritative; det er regler, som medborgere har grunde til at følge og internalisere, givet andre også gør det. Dette umuliggør (med næsten 100 % garanti) restriktive regler, der er moralistiske, som fx forbud mod prostitution, brug af narkotiske stoffer etc. Det er ikke uden grund, at mange sætter lighedstegn mellem RP og libertarianisme.21Dette er imidlertid forhastet. RP er forenelig med at Members of the Public bliver enige om fx socialliberale samfundsordener, eller socialdemokratiske, så længe der gives undtagelser for dem, der ønsker mere libertære regler. RP er forenelig med ret radikal polycentri. Desuden baserer RP sig ikke på fx en stærk … Continue reading\nDette kalder naturligvis på spørgsmålet: Hvordan skulle medborgere nogensinde kunne blive enige om nogen som helst regler? Med en så grundlæggende pluralisme og en så inklusiv forståelse af, hvilke værdier der kan appelleres til, vil der så ikke altid være mindst en medborger, der foretrækker ingen regel (på et givent område) fremfor nogen regler?\nI sin essens består svaret at tre dele: 1) Husk, at agenterne i Rawls’ oprindelige position er stærkt idealiserede. Det er et vanskeligt fortolkningsspørgsmål, hvorvidt Rawls fastholdt den stærke idealisering fra PL og fremefter. Det er dog evident, at RP som Gaus opererer med en svag (i litteraturen bruges termen “moderat” ofte) idealisering.22Se Jonathan Quong, “Public Reason”, Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2017 (tilgået 23. marts 2021). For det følgende, se især Gaus The Order…, 261–332. Agenterne – medborgerne – der opereres med, er idealiserede, således at de værste epistemiske excesser er udraderede, men dog ikke så idealiserede, at Members of the Publics – de svagt idealiserede agenters – tankegang og værdisæt er fremmede for de faktiske agenter, medborgerne. Der forudsættes endvidere en form for forpligtelse til reciprocitet, herunder at hævdelse eller forkastelse af en regel ikke kun afhænger af ens nuværende sociale rolle (en parathed til, at de, der fremsætter en regel, ville underkaste sig reglen, også hvis de var i en anden social rolle, hvis interesser reglen ikke ville tilgodese). 2) Gaus fremhæver, at vi har meget store interesser i at have et generelt sæt af sociale/politiske regler, som vi alle som medborgere efterlever, for kun med koordinerende og straffende regler kan vi høste frugterne af socialt samarbejde.23Se Gerald Gaus, “Public reason liberalism”, i The Cambridge Companion to Liberalism (Cambridge: Cambridge University Press, 2015), 112–140. Fraværet af regler er lig naturtilstanden, som vi alle har grunde til at ville undgå. 3) Endelig minder Gaus os om, at vi har stærke grunde til at tænke det politiske anti-idealistisk i en bestemt og i denne sammenhæng ekstraordinært relevant forstand. Politik (og det sociale “spil”) bør ikke tænkes som et sted, hvor personer søger det ideelle, da vi har grunde til at tro, at “det ideelle” langt fra er det ideelle for alle medborgere. For at tage et banalt eksempel: Ved en fest, hvor der er rygere og ikke-rygere, vil det ideelle for førstnævnte være fri rygning, og sidstnævnte vil finde et totalt rygeforbud ideelt. Ingen af disse to “idealer” er foreneligt med begge gruppers ønsker, hvorfor en rimelig løsning er, fx, udpegede rygearealer. Dette er muligvis suboptimalt for begge grupper, men er tilstrækkeligt til, at begge grupper betragtes som fri og lige. Det næstbedste er næsten altid det bedste, vi kan få – hvis altså vi faktisk ønsker at begrunde vores beslutninger over for hinanden og betragte hinanden som fri og lige. At ville gennemtrumfe ens foretrukne moralske regler – “det ideelle” – uden begrundelse over for medborgere er fanatisk.24Et lille aber dabei: Nogle radikale pluralister, fx Van Schoelandt, synes at arbejde med en lidt anden model: Centralt er stadig, at det er fanatisk (og illegitimt) at søge at gennemtrumfe politikker, der med rimelighed kan afvises af nogle medborgere, men fanatismen per se ligger så at sige ikke hos den enkelte vælger, men (muligvis … Continue reading\nUdkommet af disse (og en række tilstødende argumenter) er, at Gaus og hans konsorter ikke mener, at vi ender med et tomt sæt af fælles regler. Vi har meget ofte grunde til at foretrække en (subjektivt set) suboptimal regel frem for ingen regel på et givent område. Men det er givent, at mange områder ville forblive fri for politiske eller sociale regler – i hvert fald fri for autoriserede regler – givet nogle medborgere (eller deres svagt idealiserede deliberative kopier, Members of the Public) med rimelighed ville foretrække et fravær af regler frem for nogen som helst regler på nogle felter.\nPublic reason, Medborgeren, Fanatikeren\nPublic reason søger en udvej af trilemmaet nævnt ovenfor. Radikale pluralister mener, at vi skal inddrage så mange af vores værdier og overbevisninger som muligt, samtidig med at de hævder, at der er regler, som vi som svagt idealiserede agenter ville blive enige om. Når der er enighed, behandles en medborger ikke som ufri eller ulige, når vi håndhæver en regel. Udvejen af trilemmaet er at fokusere på de regler, vi i kompromisets ånd alle ville kunne enes om (givet et gensidigt ønske om at finde regler for fri og lige borgere). Ja, vi er fri og lige (a), ja, vi har brug for regler (c), og (b) er sand for mange, men ikke alle regler.25Læseren skal tilgives, hvis vedkommende sidder tilbage med et indtryk af public reason, der siger, at PR betragter diversitet og uenighed som et problem, der skal løses. Det ville da være nemmere, hvis vi alle var enige! Men det er et skævt billede. Pluralisme og uenighed er noget Rawls, og a fortiori Gaus og Vallier, ser som potentialer … Continue reading I lyset af dette er en medborger en person, der genuint ønsker, at gensidigt gældende regler er regler, som alle medborgere ville foretrække frem for ingen regler (på et givent område). Det er således ikke respektløst, at en borger ikke kan “bosse” sin foretrukne (subjektivt optimale) regel igennem. Men det er respektløst – for vores status som fri og lige – at underlægge en medborger en regel, hvor vedkommende med rimelighed ville foretrække ingen regel. En person, der følger dette, er en medborger. En person, der insisterer på en regel, selvom den med rimelighed er forkastet af blot en enkelt medborger, er en moralsk fanatiker.\nDet følger af dette, at der findes moralske fanatikere, for der er mange, der prøver at fremme regler og beslutninger, som andre med rimelighed ville kunne afvise. Tænk på radikale kræfter, der ønsker at pålægge alle at spise vegetarisk, eller som med loven i hånd vil tvinge alle til at producere økologisk. Eller som vil gennemtvinge bestemte religiøse love. Eller vil påtvinge børnehaver at servere frikadeller. Et cetera ad nauseam. Det følger også, at det ikke er respektløst at ignorere sådanne moralsk fanatiske kræfter. Det er rigtigt, at meget politisk debat involverer overdrevne udsagn, grandstanding, virtue signalling og andre former for strategisk kommunikation, og når man kradser i overfladen, så viser der sig en langt mere pragmatisk tilgang. “Vi mener jo ikke rigtig, at al udledning af CO2 skal stoppe i morgen; det klinger bare bedre end ’tilstrækkelige reduktioner over tid’ ”. Men det udelukker ikke, at der en rest af genuine moralske fanatikere (politiske og non-politiske).\nSådanne moralske fanatikere kan ikke være medborgere, da de ikke omgås begrundelser på måder, der kan være gyldige for uenige medborgere set som fri og lige. Så der findes moralske fanatikere, der ikke er medborgere.\nDet er ikke klart, at det forhold, at man er moralsk fanatiker på et område, betyder, at man skal kendes som moralsk fanatiker på andre. Jeg er tilbøjelig til at mene, at vi skal være tolerante og “lokale” i vores gensidige forhold her: Måske er en person ikke medborger i forhold til spørgsmål x, men fuldgyldigt medborger i forhold til y, z, etc. Dette efterlader et kompliceret spørgsmål, nemlig om man skal mene, at en person ikke kan være medborger, hvis vedkommende generelt ikke anerkender kravet om gensidigt gældende begrundelser henvendt til andre som fri og lige. Jeg er usikker på svaret her, men er tilbøjelig til at mene, at en sådan person er moralsk fanatiker på et niveau, hvor vi generelt må mene, at der ikke er tale om en medborger. Heraf følger ikke, at en sådan person skal behandles anderledes end andre borgere – personens rettigheder skal ikke afkortes. Men det er ikke disrespekfuldt at ignorere en sådan person politisk.26Se diskussionen i Quong, Liberalism…, kap. 10.\nDet er i det ovenstående vist, at der er moralske fanatikere, som vi ikke kan betragte som fuldt ud medborgere. Findes der moralske fanatikere, vi ikke kan betragte som medmennesker? Det følger jo ikke af at være moralsk fanatiker, at man ikke kan betragtes som medmenneske. Tænk på Shylocks tale i Købmanden fra Venedig: “If you prick us do we not bleed? If you tickle us do we not laugh?” etc. Det er nemt for os, vil jeg hævde, at “se” selv relativt rabiate moralske fanatikere som medmennesker, selv når vi ikke kan se dem som medborgere. Dybe uoverensstemmelser er fuldt ud forenelige med et møde som medmennesker – også når mødet ikke er mellem medborgere.\nEt spørgsmål der melder sig her (for mig, i hvert fald), er som følger: Findes der moralske fanatikere, der er så ekstreme – der i ekstrem høj grad tilsidesætter kravet om gensidigt gældende begrundelse – at vi som medmennesker må betragte dem som “mindre end medmenneskelige”? At vi må betragte dem mere som patienter, der skal behandles, eller som sygdomme, der skal holdes nede?\nDet vil oplagt være mest komfortabelt, hvis det ikke var tilfældet (i hvert fald hvis man sætter tilfælde af klar psykopati eller andre svære forstyrrelser til side), og, hvis jeg må være psykologisk spekulativ, så vil det også passe bedst til de fleste forfægtere af genkendeligt liberale synspunkters selvopfattelse: Tolerancen må udstrækkes så langt som overhovedet muligt, også til opfattelser (og de personer der forfægter dem) af såvel det moralske og det politiske, der af liberale må opfattes som afskyelige.\nMen som liberal udfordres man fx af politisk moralske personer/doktriner, der ønsker at sikre ens frelse også gennem vold (religiøs fundamentalisme) eller visse former for politisk ekstremisme, fx radikaliserede dyreaktivister, der seriøst ville ofre menneskelig velfærd for at tilgodese dyr, planter eller “naturen”. Kan man opretholde et genuint menneskeligt bånd til en person, der af non-instrumentelle grunde ville overveje om et menneske eller et dyr skulle hjælpes ud af et brændende hus? Eller som ville redde en gammel person, der står til at dø snart alligevel, frem for et redde et ungt menneske med livet foran sig, blot fordi den gamle har ens foretrukne religion? Jeg har ikke svaret, men jeg forbeholder mig min stilling.\n1. Der findes også faktuelle eller epistemiske fanatikere – personer, der holder faktuelle synspunkter selv i lyset af massiv evidens for synpunktets falskhed og/eller udbredt mangel på evidens for synspunktets sandhed. Vaccinemodstandere, tilhængere af alternativ medicin, kreationister… – kort sagt, dem der kaldes sølvpapirshatte. Der er masser at sige om disse, men denne artikel vil være tavs desangående.\n2. John Rawls, Theory of Justice (Oxford: Oxford University Press 1971); John Rawls, Political Liberalism (New York: Columbia University Press, 1993).\n3. Gerald Gaus, The Order of Public Reason (Cambridge: Cambridge University Press, 2011).\n4. Jonathan Quong, Liberalism without Perfection (Oxford: Oxford University Press, 2011).\n5. Social kontrakttænkning adskiller sig fra “kontraktarianisme” som kendt fra tænkere som fx Gauthier: Det er definerende for kontraktarianisme, at det hævdes, at vi kan lave quasi-moralske regler udelukkende ved appel til vores egeninteresse; social kontrakttænkning er “moraliseret” i den forstand, at ingen sociale kontrakttænkere mener, at vi kan have stabile og nogenlunde retfærdige samfundsordener uden at hævde visse moralske grundhensyn, der går ud over vores egeninteresse. Se fx David Gauthier, Morals by Agreement (Oxford: Oxford University Press, 1986). Med “quasi-moralske” regler mener jeg regler, der udfylder (nogle af) de funktioner, som moralske regler/normer normalt antages at udfylde (regulering af vores sociale samkvem), men uden appel til “moral” i den ordinære forstand, altså i den forstand, at moralen nogle gange tilsiger os, at vi ikke må eller burde tilgodese kun vores egeninteresse.\n6. Se fx William A. Edmundson, Three Anarchical Fallacies (Cambridge: Cambridge University Press, 1998).\n7. Thomas Hobbes, Leviathan, red. Rogers, G. A. J & Schuhmann, Karl (London: Bloomsbury Publishing, 1651/2006), 9.\n8. Derek Parfit, Reasons and Persons (Oxford: Oxford University Press, 1986).\n9. Gaus, The Order…, kap. 2.\n10. Gaus, The Order…, 187 et circa.\n11. Brian Barry, Culture and equality: an egalitarian critique of multiculturalism (Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 2001), kap. 2.\n12. Charles Larmore, Patterns of Moral Complexity (Cambridge: Cambridge University Press, 1987), 125.\n13. Joseph Raz, “Facing diversity: The case of epistemic abstinence”, Philosophy and Public Affairs 19, Nr. 1 (1990): 3–46. Det skal understreges at Raz er liberal perfektionist, ikke liberal neutralist.\n14. En måde at illustrere dette: Man kan ikke forbyde mord ud fra en ide om, at godt liv er et liv uden mord, men man kan forbyde mord, med reference til at mord overtræder personers rettigheder. Det er klart at nogle af de netop anførte eksempler ville kunne diskuteres i lyset af retfærdighed/rettigheder. Det er ikke inkompatibelt med denne forståelse af rawlsiansk liberalisme at diskutere legaliteten af prostitution eller stofbrug (selvom det nok kan være irrelevant at diskutere disse fænomeners moralske status).\n15. John Rawls, Political Liberalism (New York: Columbia University Press, 1993).\n16. Rawls, PL, xv.\n17. Rawls, PL, xviii.\n18. Rawls, PL, xxvii.\n19. Rawls, PL, 10, min kursivering.\n20. Rawls, PL, 447.\n21. Dette er imidlertid forhastet. RP er forenelig med at Members of the Public bliver enige om fx socialliberale samfundsordener, eller socialdemokratiske, så længe der gives undtagelser for dem, der ønsker mere libertære regler. RP er forenelig med ret radikal polycentri. Desuden baserer RP sig ikke på fx en stærk selvejerskabstese eller andre fundamentale antagelser om ukrænkelige (ejendoms-)rettigheder.\n22. Se Jonathan Quong, “Public Reason”, Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2017 (tilgået 23. marts 2021). For det følgende, se især Gaus The Order…, 261–332.\n23. Se Gerald Gaus, “Public reason liberalism”, i The Cambridge Companion to Liberalism (Cambridge: Cambridge University Press, 2015), 112–140.\n24. Et lille aber dabei: Nogle radikale pluralister, fx Van Schoelandt, synes at arbejde med en lidt anden model: Centralt er stadig, at det er fanatisk (og illegitimt) at søge at gennemtrumfe politikker, der med rimelighed kan afvises af nogle medborgere, men fanatismen per se ligger så at sige ikke hos den enkelte vælger, men (muligvis eksklusivt) hos den politiske beslutningstager. Det er med andre ord ok at stemme på en politisk moralsk fanatiker, men det er ikke ok for den politisk moralske beslutningstager at udøve sin magt på en måde, der med rimelighed kan forkastes af en medborger. Denne lidt skizofrene model forekommer mig ultimativt uholdbar, men det ville række for vidt at gå ind i den diskussion.\n25. Læseren skal tilgives, hvis vedkommende sidder tilbage med et indtryk af public reason, der siger, at PR betragter diversitet og uenighed som et problem, der skal løses. Det ville da være nemmere, hvis vi alle var enige! Men det er et skævt billede. Pluralisme og uenighed er noget Rawls, og a fortiori Gaus og Vallier, ser som potentialer og styrker. Gaus (indrømmet svært tilgængelige) The Tyranny of the Ideal siger ligeud, at kun dybt pluralistiske samfund kan komme til at vide, hvad det ideelle samfund er (men samtidig vil et sådan samfund ikke kunne indfri det ideelle, netop fordi det er et pluralistisk åbent samfund). Alt dette er i Poppers ånd: The Open Society er ikke det uniforme samfund!\n26. Se diskussionen i Quong, Liberalism…, kap. 10.


Hem » Kroatien » Norra Dalmatien » Sibenik » CDV927\nLige ved havet ligger disse rummelige og smagfuldt indrettede ferielejligheder. Grebastica er en rolig lille by mellem byerne Primosten og Sibenik. Terrassen ved CDV927 og CDV929 giver jer en skøn panoramaudsigt over havet og bugten. I byens centrum er der restauranter og caféer samt tilbud til en sportslig fritid. Vi anbefaler en udflugt til den nærliggende strand Galesnica, der ligger i en skjult bugt og derfor er ideel til at bade og sejle ved. Til andre tilbud inden for fritid og gastronomi er Primosten det rigtige valg.


Et rigtigt liv indledes med sætningen: Begravelsen finder sted en forårsdag. Et rigtigt liv handler om juristen Filip, som ikke er sikker på særlig meget i livet, men en ting er sikkert: han vil ikke... læs mere\nAf lisefc den 03. januar 2021\nSkøn bog, som du bliver fanget af med det samme. Som læser ser man jo det hele lidt fra oven, og man sidder flere gange og tænker, åh nej, lad nu være, eller så gør dog noget ... Jeg synes det er en meget gribende roman, hvor du virkelig kan sætte dig ind i de følelser der beskrives. Nu er det 2 dage siden jeg har læst bogen færdig, og jeg går stadig og tænker over den. Det er ikke en "feel good" bog, men en bog, der får der til at tænke ... Tak, for den gode læseoplevelse.


Det handler om mennesker og projekter med muligheder | AGF | stiften.dk\nDet handler om mennesker og projekter med muligheder\nPubliceret 04. oktober 2014 kl. 09:42\nMens Tanzanias A-landshold var et nederlag til Elfenbenskysten fra at komme til VM i Brasilien, så var Jakob Michelsen også selv tæt på at sende sine ungdomslandshold fra den lille østafrikanske fodboldnation ud på den store scene. U20-holdet blev dog slået ud på vejen mod VM af Nigeria, mens U17-landsholdet havde vundet 1-0 hjemme, men tabte 0-2 ude i de afgørende playoff-kampe. Arkivfoto: Helene Bagger\nJakob Michelsen har været med til at bygge succeser op i Skovbakken, Hobro og så fjernt som i Tanzania. I morgen skal han som Skive-træner forsøge at spænde ben for AGF.\nDer er noget med fodboldtræneren Jakob Michelsen og hold, der spiller i gult og blåt. Sådan var det i Skovbakken, i Hobro, i Tanzania, og sådan er det nu i Skive IK.\nJakob Michelsen fyldte 34 år i tirsdags, men han har allerede masser af trænererfaring i divisionerne fra sine ophold i Skovbakken, Hobro og nu Skive, der i morgen gæster NRGi Park. Foto: Kim Haugaard\nDer er noget med Aarhus-tilflytteren Jakob Michelsen og aftaler af halvandet til to års varighed. Sådan var det i Skovbakken i tre omgange - først som træner for klubbens ældste ungdomsspillere på pigesiden, derefter for damerne og siden herreseniorerne. Og sådan var det i Hobro og i Tanzania.\n
Født: 30. september 1980 (34 år)

Uddannelse: Lærer fra Aarhus Lærerseminarium (færdig 2007)

Profession: Fodboldtræner (UEFA Pro-Licens færdig 2013)

Civilstand: Gift med Katrine Korsgaard (anfører på Skovbakkens 3F-liga)

Karriereforløb:

Ungdomstræner i TM Tønder (U10-U14). Begyndte som 14-årig som assistent på U10 og kan dermed fejre 20 års trænerjubilæum i år.

Ungdomstræner i Kolding (U17 og U19 division)

2005-2007: Ungdomstræner i Skovbakken (U17 PigeDM)

2007-2009: Dameseniortræner i Skovbakken (3F liga)

2009-2010: Herresenior i Skovbakken (Danmarksserie/2. division)

2011-2012: Hobro IK (1. division)

2012-2013: Tanzania (U17- og U19-landstræner samt assistent på A-landshold)

Fra marts 2014: Skive IK (2. division/1. division), hvor kontrakten udløber til sommer
\nOg så er der noget med sønderjyden Jakob Michelsen og projekter, som han kan se muligheder i - muligheder for at udvikle fodboldspillere og opnå resultater forståes. Sådan var det i Skovbakken:\n»I 2006 vandt vi PigeDM, og med 3F-ligaen blev vi nummer fem og fire, inden jeg afleverede dem som nummer to, da jeg skiftede til herrerne halvt inde i sæsonen. Herrerne lå sidst i 2. division, da jeg overtog dem, og vi rykkede også ned, men da jeg afleverede dem to år senere, var vi nummer fem i 2. division,« husker Jakob Michelsen.\nSådan var det - altså det med mulighederne - i Hobro, som han to gange reddede fra nedrykning i 1. division:\n»I mit sidste halve år i Hobro var vi det næstbedste hold i 1. division kun overgået af Esbjerg fB. Det er selvfølgelig ikke min fortjeneste, hvor holdet er i dag, men jeg var med til at rykke klubben på det tidspunkt, jeg var der. Blandt andet gik spillerne fra at træne tre gange til fem gange om ugen,« siger Jakob Michelsen om sine aktier i sæsonens store succeshistorie i Superligaen.\nSådan var det i Tanzania, som han sammen med den tidligere Aarhus Fremad-træner Kim Poulsen var én kamp fra at sende til sommerens VM i Brasilien:\n»Tanzania var først og fremmest et eventyr og en mulighed, som jeg ikke kunne sige nej til. Det passede godt ind i vores liv (Jakob og hustruen Katrine, red.) på det tidspunkt, og opholdet har givet mig rigtig meget både menneskeligt, kulturelt og sportsligt. Jeg havde ansvaret for U17- og U20-landsholdene og var assistent for Kim Poulsen på A-holdet. I den afgørende kamp for at komme til VM mødte vi Elfenbenskysten med navne som Didier Drogba, Gervinho, Salomon Kalou og Touré-brødrene. Der var 70.000 mennesker på stadion i Dar es-Salaam, og vi kom foran 1-0. Med en sejr havde vi fået billetten til Brasilien på deres bekostning, men det endte med et 2-4 nederlag,« fortæller Jakob Michelsen.\nOg sådan et mulighedernes-projekt er han nu også i gang med i Skive, som han har rykket tilbage i 1. division, hvor klubben endvidere har fået en mere end godkendt start med foreløbigt 14 point for 10 kampe og en aktuel sjetteplads i tabellen.\n»Jeg overtog holdet i marts, hvor vi førte 2. division med ni point. Kravet var selvfølgelig, at vi skulle rykke op, og det gjorde vi med et forspring på 22 point til nummer to,« forklarer Jakob Michelsen.\nI morgen gælder det oprykningsfavoritterne fra AGF. Og Jakob Michelsen lægger ikke skjul på, at Skive inden da godt kan få brug for at træne holdets defensive organisation ved indlæg, som også var emnet, da han skrev sin afsluttede opgave og bestod Pro-træneruddannelsen i august i fjor.\n»Vi kommer nok til at modtage en del indlæg i løbet af kampen, og den del skal vi gerne lykkes med, hvis vi skal have noget med fra NRGi Park og mødet med blandt andre Mate Vatsadze og Kim Aabech. Der vil nok ikke være mange uden for vores omklædningsrum, der tror på vores chance, og det er da også først og fremmest en bonuskamp for os, som vi glæder os rigtigt meget til i en flot kulisse. Det er to verdener, der mødes. Fuldtid mod deltid. Rækkens bedste trup mod rækkens vel nok yngste trup. Men spillestilen er nogenlunde ens. Vi vil forsøge at spille spillet som AGF. Det går vi ikke på kompromis med, og det er ikke ren romantik, men fordi vi tror på, at vi kan klare os på den måde, selv om AGF nok vil have bolden mere end os i kampen,« vurderer Jakob Michelsen.\nHan er helt på det rene med, at en klub som Skive IK er et led i fodboldens store fødekæde. For mens AGF har haft held med at hive spillere ned fra Superliga-hylden i form af profiler som Daniel Christensen og Kim Aabech, så har Jakob Michelsen kun forstærket sin trup med en enkelt spiller fra 1. division siden oprykningen i sommer - den fra Fredericia-tilbagevendte nigerianer Ayinde Lawal. I stedet har Michelsen og Skive suppleret truppen fra lavere niveauer blandt andet med tre spillere med fortid hos morgendagens modstander - nemlig lejesvenden Edafe Egbedi fra AGFs reservehold, Victor Nielsen fra AGFs U19 og Kasper Kempel fra Aarhus Fremad og tidligere ungdomsspillere hos de hviie. Andre forstærkninger er hentet i Rishøj (Andreas Albech), Thisted (Mathias Petersen) og Kjellerup (Anders Vestergaard).\nTopscorer væk igen\nTil gengæld har Skive blandt andet mistet sin topscorer Anders Hostrup til Fredericia, men det at miste klubbens bedste målscorer er ikke noget nyt på de nordvestjyske kanter. De seneste sæsoners skarpskyttere spiller i dag alle i større klubber: Thomas Dalgaard i hollandske Heerenveen, Anders Albers i Vejle og Morten Beck i Silkeborg. Øjeblikkets målkonge i Skive hedder i øvrigt Mikkel Jespersen. Den tidligere midtbanespiller har som angriber scoret seks gange i de seneste fire kampe.\nDerfor består en stor del af Jakob Michelsens stillingsbetegnelse også af at scoute spilleremner. I modsætning til spillerne i Skive er han nemlig ansat på fuld tid.\n»Der er det jo en fordel at bo i Aarhus, hvor der er mange lokale hold i 2. division og i Danmarksserien. Jeg er også tit på Fredensvang for at se AGFs reserve- og ungdomshold. Tidligere tog jeg også tit ud og så førsteholdets træning, fordi jeg bor tæt på anlægget, men det gør jeg ikke længere, fordi vi nu er i samme række. Det ville være upassende,« mener Jakob Michelsen og fortsætter:\n»Man kan sige, at vi forsøger at samle dem op, som andre ikke vil have, men som vi ser et potentiale i, og jeg synes, at vi har et ærligt fodboldhold. Spillerne har en god indstilling, og de vil gerne arbejde hårdt. Det handler om at få meget ud af lidt, og det handler for os om at udvikle til fremtiden, men også om at skabe resultater nu, for ellers kan det jo være lige meget,« siger Skive-træneren og understreger, at målsætningen i Limfjordsbyen hedder nummer 10.\nOverlevelse. Slet og ret.\nUmuligt at planlægge\nKontrakten med Skive løber til næste sommer. Så har forholdet varet halvandet år - der var den igen - og så er spørgsmålet om trækfuglen, nomaden eller fodboldcampisten om man vil igen skal videre. Sådan plejer det jo at være med Michelsen.\n»Det er umuligt at planlægge i fodbold. Selvfølgelig har jeg nogle drømme, men processen derhen er også vigtig for mig. Jeg elsker presset, at arbejde med motiverede mennesker og at få en gruppe til at præstere sammen, men det skal først og fremmest være et projekt, som jeg kan se muligheder i. Mit mål er at komme til at træne på så højt et niveau som muligt og at have med så gode spillere at gøre som muligt. Jeg har ikke spillet 100 landskampe selv, så jeg ved godt, at jeg skal arbejde hårdt for at komme frem i fodboldverdenen, og måske viser det sig, at det er 1. division, det rækker til, men så er det sådan, det er. Jeg brænder for udvikling og holder alle muligheder åbne. For mig kan det være indland eller udland, klubhold eller landshold, ungdom eller seniorer, herrer eller damer. Det handler om at have en spændende hverdag, så man også kan nyde at være dér, hvor man er,« siger Jakob Michelsen.


Slæde genua - kun kr. 627.00\nForside / Butik / Køretøjer og dele / Køretøjer / Vandfartøjer / Motorbåde / Slæde genua\nSlæde genua, med nylon glider, til forkanten af masten. Med stop. Vælg mellem flere størrelser. … læs mere her\nVarenummer (SKU): 40227348 Kategorier: Køretøjer, Køretøjer og dele, Motorbåde, Vandfartøjer\nNavn: Slæde genua\nPris: DKR 627.00\nSlæde genua er populær blandt sejlere\nSlæde genua er en af de førende varer her på shoppen, og ligger i vores varekategori Køretøjer og dele > Køretøjer > Vandfartøjer > Motorbåde. Det er ren luksus at få hele 30 dages returret som er en fin sikkerhed for dig, hvis du nu fortryder dig køb af din vare. Du kan roligt gøre som rigtig mange andre har gjort før dig og købe din Slæde genua online hos webshoppen Marineudstyr.dk, der giver dig det store udvalg af de produkter du leder efter. Blandt alle varerne i shoppen kan du helt sikkert finde noget du kan li, som jo fx kan være produktet er på siden. Ved at købe dine varer i en webshop kan priserne findes lavere end i butikker- når webshoppen sparer de penge som en almindelig butik bruger, så kommer det dig til gode.\nSlæde genua marineudstyr\nHandler du varer i en dansk webbutik, får du andre fordele, som ikke er en selvfølge i fysiske butikker. Du skal kunne returnere dine varer i 14 dage. efter dit online køb, der findes også shops, der er endnu bedre og giver mere der kan forlænge din standard returret med både uger og måneder. Webshops er nødt til at skilte med deres priser på varerne online, og priser og betingelser er let for dig at sammenligne, i de mange webshops der er på det danske marked. Det er let i dag at sammenligne priser – du kan gøre det fra mobilen eller en tablet uden brug af en computer. Når du handler online er du også fri for, at skulle få det hele til at passe med de forskellige buslinjer og tidspunkter. Når du har købt dine varer, sendes de til din adresse, medmindre du vælger at få dem sendt til din arbejdsadresse, så vælg det, der passer bedst til dig. Den irriterende kassekø undgår du ved at handle online køer er en saga blot, her er det direkte til kassen og betale med det samme, så ungå de trælse frustrationer over, at det kan tage så lang tid for folk at finde de sidste mønter frem.\n30 anmeldelser af Slæde genua\nVær den første til at anmelde “Slæde genua” Annuller svar


Supernova – Fysikleksikon - Niels Bohr Institutet - Københavns Universitet\nKrabbetågen, Messier 1. Resterne af en supernova, der blev observeret i 1054. (NASA, ESA, J. Hester, A. Loll (ASU)).\nEn supernova er en kraftig eksplosion fra en døende stjerne. Når stjerner ikke længere har mere brint til fusions-processen i kernen (se grundstofdannelse i stjerner), vil de begynde at brænde tungere grundstoffer, hvis de er store nok (stjerner som Solen er ikke tunge nok til at kunne ende i en supernova). Disse processer går hurtigere og hurtigere for at danne energi nok til at modstå tyngdekraften. Når stjernen når til jern, får den ikke længere energi ud af disse processer. Der er derfor intet til at modstå tyngdekraften, og stjernen begynder at falde sammen. Når kernen til sidst er presset så meget sammen, som det er fysisk muligt, bliver materialet sendt udad i stedet i en meget energirig eksplosion.\nEfter en supernova-eksplosion bliver kernen tilbage i form af en neutronstjerne, eller hvis stjernen har været tung nok, falder den helt sammen til et sort hul.\nEn supernova er en kraftig eksplosion fra en døende stjerne. Når stjerner ikke længere har mere hydrogen til fusionsprocessen i kernen, vil de begynde at brænde tungere grundstoffer, hvis de er store nok (stjerner som Solen er ikke tunge nok til at kunne ende i en supernova). Disse processer går hurtigere og hurtigere for at danne energi nok til at modstå tyngdekraften. Når stjernen når jern, kommer der ikke længere energi ud af fusion, fordi jern er så tæt bundet, at der skal tilsættes energi for at skabe tungere grundstoffer. Der er derfor intet til at stå imod tyngdekraften, og stjernen begynder at falde sammen under sin egen vægt.\nEn tung stjerne - med en masse på over 8 gange Solens - ender sine dage med at eksplodere som en supernova. Inden det sker, er der dannet tungere og tungere grundstoffer i lag omkring stjernens kerneområde. (Mediafarm).\nStjernens kerne vil da kollapse og blive presset mere og mere sammen, indtil den når et punkt, hvor den stærke kernekraft ikke tillader stoffet at blive presset mere sammen. Dette sker meget pludseligt, så det indfaldene materiale danner en chokbølge, der bevæger sig udad og fører energi til de ydre dele af stjernen og resulterer i en eksplosion.\nComputersimuleringer af supernovaer viser imidlertid, at der ikke føres nok energi ud fra kernen gennem denne chokbølge. En af de nuværende teorier for, hvordan stjernen så eksploderer er, at neutrinoer, der er meget energirige, udsendes fra kernen og tilføjer den energi, der skal bruges. Der er dog stadig meget, vi ikke forstår om supernovaer.\nEfter en supernova-eksplosion bliver kernen tilbage i form af en neutronstjerne, eller hvis stjernen har været tung nok, falder den helt sammen til et sort hul (se neutronstjerner og sorte huller).\nForløbet, der fører til en type Ia supernova. (NASA)\nEn bestemt type supernova, der kaldes type Ia, kan bruges til afstandsbestemmelse i universet. Supernova Ia menes at være resultatet af en hvid dværg (se stjerner) i et dobbeltstjerne-system, der får overført masse fra sin ledsagestjerne. En hvid dværg modstår tyngdekraften gennem tryk skabt af elektroner. Dette tryk kan kun modstå en vis masse, så når massen af den hvide dværg bliver for stor, fordi der overføres materiale fra den anden stjerne, er der intet til at stå imod tyngdekraften, hvilket igen resulterer i en supernova. Grunden til, at disse supernovaer kan bruges til afstandsbestemmelse er (simplificeret), at vi ved, hvor stor en masse der indgår i eksplosionen, og denne er altid den samme. Derfor vil lysstyrken også være næsten den samme. Denne kan vi så sammenligne med, hvor kraftig vi observerer supernovaen til at være, hvorved vi kan beregne afstand ud fra afstandkvadratloven.


Kender i de lyssky ting i jeres by? - Side 2 - Debatten\nDato og tid er 26. jun 2019, 15:10\nKender i de lyssky ting i jeres by?\nIndlægaf Pax Romana » 15. okt 2018, 07:56\nJeg ved det ikke. Har aldrig opsøgt noget af det eller bare interesseret mig for det.\nIndlægaf Straniera » 15. okt 2018, 07:56\nJeg kender intet til lyssky ting, og har ingen anelse om, hvor den slags er i min by.\nIndlægaf Straniera » 15. okt 2018, 08:01\nIndlægaf Neverkont » 15. okt 2018, 08:04\nArtem skrev: På det sidste er det gået op for mig at jeg ikke kender de lyssky ting i min by/kommune.\nDet siger nok en del (pænt) om dig.\nJeg har tidligere haft kendskab til steder, der blev handlet med "noget jeg ikke har så meget forstand på".\nDer hvor jeg boede før, som ellers var et ganske pænt kvarter, flyttede en voksen søn ind hos sin ældre mor, og det blev hurtigt tydeligt, at der "foregik noget". Dels kørte en ung gut på knallert nærmest i pendulfart til og fra opgangen. Og dels kunne jeg på den sene aftentur med hunden ofte se politiet holde på en p-plads på den anden side af blokken.\nI den modsatte ende af kvarteret boede en mand, hvor man kunne se en lignende trafik, og her holdt politiet også ofte på en nærliggende vej sent om aftenen.\nJooo, hundeluftere ser mange ting.\nDa jeg flyttede til min nuværende bolig så jeg jævnligt, at ovenstående mand kom i bil, med chauffør, og gik ind til en enlig kvinde længere henne i blokken, og gik igen kort efter. Samme kvinde kunne jævnligt ses i færd med "en eller anden overlevering" i nærheden af blokken.\nOg eftersom denne mand i en periode på et halvt års tid sad ved kassen i Kvickly, og senere i Føtex, så formoder jeg, at han er/var på en eller anden form for overførselsindkomst.\nIndlægaf Studsgaard » 15. okt 2018, 09:55\nDer er vist ingen bordeller i vores lille by. Men jeg ved hvor der er nogle i oplandet på nogle landevej. Netop pga de har blinkende “open” skilte og resten af vinduerne dækket med gardiner og selve husene ligner noget der er løgn.\nJeg har for nyligt fået at vide at man skal gå på byens bodega hvis man skal have stoffer. En mor jeg snakkede med til et møde om alkohold og stoffer, var nemlig lige så uvidende som mig. Og havde så set det en dag hun var blevet lokket med der op.\nJeg ved hvem byens rockeren er - min datter er gode veninder med hans datter.\nMen der er sikkert meget mere jeg ikke aner noget om, for det intressere mig ikke.\nIndlægaf TakeAChanceOnMe » 15. okt 2018, 10:34\nJeg aner ikke præcist hvor det er man kan få fat i de ting, men jeg tænker ikke at det ville være svært at finde ud af.\nDa jeg boede i Danmark vidste jeg hvor der var et bodel, men hverken hvor man kunne købe stoffer eller våben. Var faktisk utrolig uvidende og troede at det var ret svært at få fat i stoffer. Så ung og naiv jeg har været.\nDa jeg flyttede til England vidste jeg indenfor en uge hvem man skulle snakke med hvis man ville have fat i stoffer. Der boede omkring 5 dealere i den studiebolig blok jeg boede i. Et par stykker der kun solgte hash, men også nogle der var værre.\nEn i min vennegruppe købte alt han kunne få fat på over the dark web, eller altså, alt pånær crystal meth.\nSå gik fra at være ganske uvidende til midt i det hele.\nIndlægaf Zombie » 15. okt 2018, 10:35\nJeg går hver dag på Istedgade, Skelbækgade og ved Halmtorvet i Kbh. Jeg er på fornavn med to faste ludere, der var utrygge ved min hund, men nu elsker hende. Jeg har boet her halvanden måned og har allerede fundet min første pose med stoffer, som en presset dealer har smidt, og jeg fik prejet politiet til at hente det.\nSå. Alt omkring mig?\nJeg kan godt lide de skæve eksistenser og de kan godt lide/tolererer mig.\nIndlægaf achillaxedprune » 15. okt 2018, 11:14\nFormerlyKnownAs skrev: Jeg kender faktisk kun et sted i min hjemstavn som er bordel, det er i en gammel kirke. Der var et andet, eller ikke bordel, det var faktisk bare pølsedamens lejlighed hvorfra hun prostituerede sig. Det var ikke derfor at hun blev kaldt pølsedamen, men hun havde også en pølsevogn ved centeret, eller arbejdede i hvert fald i den.\nJeg aner intet om stoffer og våben. For 20 år siden ville jeg vide hvem jeg skulle gå til, men jeg er jo blevet gammel. Umiddelbart er de samme mennesker dog stadig at finde i gadebilledet og ligner sig selv og hænger stadig ud med hinanden, så jeg tænker at de nok stadig kan kontaktes hvis man mangler noget til næsen. Men aner det ikke.\nHahaha, pølsedamen som ludernavn er da genialt!\nMen nej, jeg aner overhovedet ikke hvor man kan købe ulovligheder i den forstand til KBH, som jeg er flyttet til. Min mand har dog våbentilladelse, så guns har jeg adgang til. Hashish kan fås på Christiania. Hårde stoffer ville jeg faktisk ikke vide, hvor jeg skulle opstøve. Men jeg har en idé om hvem, jeg vil kunne spørge, der sikkert kender nogen, der kender nogen.\nIndlægaf Mani » 15. okt 2018, 12:23\nNej, jeg ved meget lidt om det. Jeg blev faktisk overrasket over hvor meget af det der er i min lille provinsby, da jeg var i selvhjælpsgruppe med en tidligere misbruger.\nIndlægaf Petrix » 15. okt 2018, 13:43\nDer er vidst et brunt værtshus i min by, hvor man kan købe hælervarer. Da jeg studerede vidste jeg også, hvorhenne man kunne købe hash, men udover det så tror jeg ikke der foregår så meget hemmeligt i min by.\nIndlægaf Mistermor » 15. okt 2018, 13:52\nEn af mine naboer får med jævne mellemrum ransaget sin lejlighed, og sidst fandt de både hash og kokain, ellers har det kun været hash. Der er også andre, der sælger hash på vores p-plads.\nJeg har indtryk af, at der sælges en del stoffer i træningscentrene, og at rigtig mange af thaimassageklinikkerne har happy ending, - våben ved jeg ikke, men vi har da en rockerborg, omend jeg har til gode at se en rocker der. (Jeg bor i Randers) Så jeg ved ikke noget konkret. Jeg har heldigvis heller ikke brug for det.\nHvad angår min nabo, er det ikke særlig rart, når han sælger, fordi der bliver et rend af ukendte unge mennesker, - mest fordi vi bor på svalegange, så man får folk rigtig tæt på.\nIndlægaf Anilara » 15. okt 2018, 14:18\nAltså... Jeg bor i Brønshøj, så kan næsten ikke undgå at kende nogle lyssky steder.\nMen kender dog arbejdskommunens bagsider en del bedre, grundet præventivt arbejde.\nIndlægaf Honningprut » 15. okt 2018, 14:23\nI og med at jeg selv har hentet stoffer på et givent tidspunkt i mit liv i den lyssky side af den by, hvor jeg kommer fra - så ja, jeg ved godt hvor de steder ligger. Selvom jeg er clean i dag, og har været det i mange år efterhånden, så hilser jeg sgu stadig på min gamle pusher nede i Fakta. Det er jeg altså lidt ligeglad med. Herre Gud. Vi er vel alle mennesker i samme univers.\nJeg ved også hvor bodellet ligger, det ved alle - jeg kommer fra en lille by.\nLikede indlæg: 8467\nIndlægaf Pandesteg » 15. okt 2018, 14:30\nNej slet ikke. Tvivler på der foregår noget rigtig ulovligt i vores lille bondeby, det eneste jeg kan komme på af ulovligheder er at jeg har haft lejet noget musikudstyr sort af en gymnasieelev og at folk gik amok i vores FB-gruppe over, at bageren havde stillet noget brød til afkøling udendørs, fyyyh...\nMen man kan jo blive overrasket\nIndlægaf FletpArkett » 15. okt 2018, 14:30\nJeg er blank som en nymalet væg. Jeg ved INGENTING. Det interesserer mig heller ikke.


AARHUS: Ny aarhusiansk toprestaurant med ambitiøst europæisk køkken | White Guide\nAllerede ved den varme velkomst slås den højtidelige og afslappede stemning an. Den lækre baggrundsmusik og det perfekte indeklima bakker kun op. En frisk blanc de blancs-champagne fra Jean Vesselle serveres sammen med seks forskellige meget delikate snacks, hvor især den rørte tatar på rødbedechips stikker ud med sin perfekte balance mellem sødme, salt og umami. Også den lille cordon bleu med røget skinke er en udsøgt fornøjelse og føjer blot til forventningerne om en god aften.\nFørste forret er en lækkert fersk terrine af torsk og tun med aspargescreme, æbler, sortfarvet, røget silderogn og skilt sauce. Silderognene gør det eminent som dansk kaviar og tilfører retten et smukt afstemt saltniveau. Den ledsagende Blauschiefer Riesling fra Weingut Kerpen i Mosel er perfekt med sin mineralitet og sødme til rettens røgede præg.\nDen følgende duetservering er en hyldest til sort dansk hummer og kartofler. Først en yderst velsmagende treenighed af perfekt tilberedte hummerhaler, nye kartofler med skind og tørret løvstikke. Herefter spinatfarvede ravioli med hummerklør og kartoffelmos lagt på konfiterede kartofler og serveret med en letskummet intens hummerbisque. En decideret himmerigsmundfuld. Til hummeren skænkes en Dry Riesling fra Lemelson Vineyards i Oregon, som med sin afstemte sødme står perfekt til hummeren og det saltede præg.\nDe glaserede brisler med stegte æbler, løg og et generøst skud friskrevet trøffel er en både flot og meget grøn ret, hvor den eminente tilsmagning giver en både intens og fin smagsoplevelse. Den ledsagende chassagne-montrachet ”Vielles Vignes” fra Domaine Bruno Colin er et sikkert valg til syren og den friskrevne trøffel. Den nærmest guddommeligt møre kalvemørbrad rullet i svampesoufflé og serranoskinke serveres med rischips, svampe og fuldendes af en sauce bordelaise med svampe, som bidrager med en skøn smag af umami og jordbund. 2014 Inopia Rouge fra Lucien Le Moine sidder med saft og begyndende modenhed lige i skabet.\nDen todelte dessert består først af en dejlig rødgrød på jordbær serveret med en skøn myntefløde og syltede jordbær. Anden del er en terrine af røde og grønne jordbær, jordbærpuré, skumfiduser, marengs og en meget luftig skyrcreme med mynte, som sammen med Moulin Touchais fra Coteaux du Layon i en gammel elegant årgang udgør et fantastisk punktum for en flot aften.\nRestaurantens 24 seatings betjenes afslappet og vidende, diskret og nærværende af et team af yderst kompetente mennesker, hvor der er fokus på detaljen og alligevel plads til smil og latter.


Lokalplan nr. 11.55 for Strandby Høje (etageboliger) og ny busterminal ved Hundige Station og Tillæg nr. 6.1 til Kommuneplan 2017 - Greve Kommune\nBekendtgørelse om forslag til Kommuneplantillæg nr. 6.1 og Lokalplan nr. 11.55 for Strandby Høje (etageboliger) og ny busterminal ved Hundige Station\nLokalplanområdet omfatter et areal på ca. 19.000 m2 ved Hundige Station mellem baneområdet og Hundige Stationsvej.\nByrådet udbød i foråret 2020 et areal i Hundige Strandby (tidligere kaldt Hundige Øst) til opførelse af varierende typer af boliger og vedtog i august 2020 valg af byder. Lokalplan nr. 11.55, som udgør et delområde i udbuddet, omhandler etageboliger og en ny busterminal ved Hundige Station. Projektet betyder, at der er udarbejdet en ny lokalplan og et kommuneplantillæg for området.\nIntensionen med lokalplanen er, at opføre et etagebyggeri med varierende størrelser af boliger og ny busterminal, der ligger i sammenhæng med stationen. Sammen skal de være med til at skabe en større tryghed i området. Projektet opføres som længebygninger der er vinklet i forhold til hinanden, så der bliver skabt forskellige typer af uderum omkring bygningerne. Bebyggelsen har markante taghældninger, som gør Strandby Høje til et ”landmark” i Hundige. Derudover får byggeriet altaner på de østvendte facader og dermed får de øverste etager udsigt ud over Køge Bugt.\nLokalplanen har et stort fokus på tryghed i og omkring boligerne og busterminalen, så den sætter krav til både belysning og beplantning i forbindelse med fælles friarealer til boligerne og byrum ved busterminalen samt indretning af den.\nSom forudsætning for udarbejdelsen af Lokalplan nr. 11.55 for Strandby Høje (etageboliger) og ny busterminal ved Hundige Station er der blevet udarbejdet et Kommuneplantillæg nr. 6.1, idet en realisering af lokalplanen strider imod den gældende kommuneplanramme 1BE2, der udlægger området til blandet bolig og erhverv.\nKommuneplantillægget sikrer derfor, at lokalplanområdet for Lokalplan nr. 11.55 får sin egen kommuneplanramme med anvendelse boligformål samt formål for teknisk anlæg og trafikanlæg. Derudover ændrer kommuneplantillægget også bebyggelsesprocenten, etageantal og bygningshøjden for rammen. Den giver også mulighed for at opføre 350 m2 detail- og servicefunktioner i forbindelse med busterminal og S-togsstation.\nDer er i forbindelse med udarbejdelse af forslag til Kommuneplantillæg nr. 6.1 og Lokalplan nr. 11.55 udarbejdet en miljøvurdering efter Lov om miljøvurdering af planer og programmer. Miljøvurderingen er i høring sammen med Kommuneplantillæg og Lokalplan.\nAfgørelsen kan påklages til Planklagenævnet, jf. Planlovens § 58, stk. 1, nr. 3. Klagefristen er 4 uger fra offentliggørelsen. Klagen skal oprettes via Klageportalen, som videresender den til kommunen. De nærmere regler for indgivelsen af klage kan ses på Nævnenes Hus\nForslag til Kommuneplantillæg og Lokalplan er den 22. marts 2021 godkendt af Greve Byråd. Planforslagene er i offentlig høring i perioden fra den 24. marts til den 19. maj 2021.\nForslag til Lokalplan nr. 11.55 for Strandby Høje (etageboliger) og ny busterminal ved Hundige Station\nForslag til Tillæg nr. 6.1 til Kommuneplan 2017\nDerudover kan I se forslag til kommuneplantillæg og lokalplan på hjemmesiden Hundige Strandby sammen med tidsplaner og videre proces for Hundige Strandby.\nHøringssvar skal være modtaget senest den 19. maj 2021.\nBemærkningerne vil indgå i Byrådets videre behandling af forslagene efter høringsfristen afslutning. Du vil således først få svar på dine bemærkninger efter den politiske behandling.\nDer gælder efter planlovens § 17 et midlertidigt formod mod udstykning, bebyggelse og ændringer af anvendelsen. Den eksisterende lovlige anvendelse af ejendommen kan fortsætte som hidtil. De midlertidige retsvirkninger gælder indtil offentliggørelsen af en vedtaget lokalplan, dog højst til 24. marts 2022.\nForslag til lokalplan nr. 11.55


Kraftig konkursbølge går uden om Region Sjælland - sn.dk - Sjælland\nTimm Jeppesen, administrerende direktør i kreditoplysningsbureauet Risika A/S forventer, at vi kommer til at se en del zombie-selskaber Foto: Risika A/S\nArtiklen: Kraftig konkursbølge går uden om Region Sjælland\nKraftig konkursbølge går uden om Region Sjælland\nSjælland - 08. april 2021 kl. 07:04\nNu ser vi for alvor konsekvenserne af Coronakrisen. Ifølge det danske kreditoplysningsbureau Risika A/S er 35 virksomheder i Danmark gået konkurs hver eneste dag i de første tre måneder af 2021 mod kun 14 daglige konkurser i samme periode sidste år.\nSamlet set har første kvartal i år budt på 3.165 konkurser mod 1.274 konkurser i de tre første måneder af 2020, svarende til en stigning på 148 procent.\nKonkurserne har ramt ret forskelligt i landet. Værst er det gået ud over virksomheder i Hovedstaden, hvor stigningen har været på 240 procent siden sidste år. Til sammenligning har Region Sjælland kun oplevet en stigning på 19 procent. Jylland og Fyn ligger mellem de to yderpunkter.\nBaggrunden for, at Region Sjælland klarer sig så godt, er særligt byggeanlægsbranchen, som sammen med industrien på Sjælland ikke er blevet ramt så hårdt. Industrien har kun tabt få arbejdspladser, og i byggeriet er antallet af job steget.\n- Coronakrisen er en helt anderledes krise end de kriser, vi har set før. For hvor Finanskrisen var ekstra hård ved Sjælland, netop fordi vi har mange virksomheder inden for byggeanlæg, så har coronakrisen ikke ramt byggeanlæg. Det gør, at vi står i en gunstig situation, har Mads Váczy Kragh, direktør i Erhvervshus Sjælland tidligere udtalt til avisen.\nNår Hovedstaden bliver ramt knusende hårdt i sammenligning med Region Sjælland skyldes det især ét faktum.\n- Hovedstaden har en stor overvægt af restauranter, hoteller og virksomheder, som opererer inden for oplevelsesøkonomien. Det er en branche, som har været hårdt påvirket af Corona-restriktioner, og derfor har der været en langt større stigning i Region Hovedstaden end i andre dele af landet, siger Timm Jeppesen, administrerende direktør for det danske kreditoplysningsbureau Risika A/S.\nHan forventer ikke, at situationen bliver bedre i de hårdt ramte områder lige med det første.\n- De seneste måneder har vi oplevet en stor stigning i antallet af konkurser, og det er desværre nok en udvikling, som vil fortsætte resten af året og ind i 2022, fordi hjælpepakkerne på et tidspunkt udløber, og fordi mange virksomheder mødes med et krav om tilbagebetaling af udskudt moms og skat, siger Timm Jeppesen\nDe dystre udsigter ser dog ikke umiddelbart ud til at ramme Region Sjælland. Erhvervslivet her i regionen er inde i en positiv udvikling, og den kan sagtens fortsætte i de kommende år. Her spiller anlægget af Femern-forbindelsen en rolle, særligt de lange effekter i forhold til eksport og internationalisering, som kan løfte og regionens erhvervsliv.\nLige som man så det i kølvandet på finanskrisen forventer Timm Jeppesen, at der opstår en række zombieagtige selskaber, som bliver holdt i live, selvom de ud fra en teknisk betragtning må betegnes som »døde«, fordi kreditorer på den måde undgår at realisere store økonomiske tab. Zombie-selskaberne vil på overfladen holde antallet af konkurser lavere end den realøkonomiske udvikling egentlig tilsiger.\n- Så selvom vi forventer over dobbelt så mange konkurser i år, er den reelle udvikling nok endnu værre, for der vil være mange zombie-selskaber, som egentlig burde have været likvideret, men ikke bliver det, forventer Timm Jeppesen.\nIfølge anklagemyndigheden fik en 19-årig besked på at dræbe en kvinde...


Berygtet børsfusker kræver møde med Hollande – Ekstra Bladet\nlige nu Nikolaj Jacobsen afpresset af hackere 37 minutter siden Ø på tidsrejse: Vil indhente New Zealand 30 minutter siden Medina saboteret for åben skærm 28 minutter siden Arrig Ståle: - Direkte løgn! 25 minutter siden Kvinde trampet halvt ihjel af ko lige nu Nikolaj Jacobsen afpresset af hackere\nSøndag d. 18. maj. 2014 - kl. 19:01Opdateret søndag d. 18. maj. 2014 - kl. 22:18 0\nBerygtet børsfusker kræver møde med Hollande\nDen franske børsfusker Jérômee Kerviel vil have præsident Hollande til at gå ind i sin sag\nVed midnatstid natten til mandag udløber den 37-årige franskmand Jérôme Kerviels tidsfrist for at vende tilbage til Frankrig og afsone en fængselsdom på tre år for børsfusk.\nKerviel befinder sig i nabolandet Italien, hvorfra han søndag eftermiddag bekendtgjorde, at han ikke havde i sinde at tage til Frankrig for at afsone sin fængselsstraf.\nSøndag aften er han dog kommet på andre tanker, og han meddeler, at han vil tage til Frankrig "til fods".\n- Men kampen vil fortsætte. Ligegyldigt hvad der sker, så vil Société Générale (den bank, han arbejdede for, red.) og finanssektoren fortsat høre fra mig, siger Kerviel ifølge Reuters.\nSamtidig kræver han, at den franske præsident, François Hollande, griber ind i hans sag.\nTilbage i 2008 blev Jérôme Kerviel dømt for at have gennemført uautoriserede handler, forfalskninger og computermanipulation, der ledte til et tab på 4,9 milliarder euro for den franske bank Société Générale.\nHan blev idømt tre års fængsel og til at betale 36,7 milliarder kroner for bankens tab, men ankede dommen, fordi han mener, at banken kendte til hans ulovlige handler, men ikke stoppede dem på grund af en "kultur med fokus på profit".\nI slutningen af marts 2014 stadfæstede den franske højesteret hans fængselsdom, men fritog ham fra det voldsomme erstatningskrav.\nDen 37-årige franskmand har brugt de sidste to måneder i Italien, hvor han har forsøgt at overbevise omverdenen om, at han er blevet behandlet uretfærdigt af det franske retssystem.\nKerviel kræver, at præsident Hollande ser på "de alvorlige mangler", der ledte til hans anholdelse. Den tidligere bankmand ønsker ikke at benådes, men han beder Hollande om at bevilge immunitet til potentielle vidner, der kan vidne til Kerviels fordel.\nKerviels advokater oplyser, at de fra søndag aften vil være "tilgængelige" til at diskutere sagen med præsident Hollande eller hans folk. Hollandes kontor oplyser, at der ikke er nogen planer om at diskutere sagen, og at præsidenten "vil respektere højesterettens afgørelse".