Proveïdors i fàbrica de tubs soldats de la Xina SSAW Q345B - Preu de descompte - CANGZHOU GALAXY\nInventari de tub d'acer\nPlaca d'acer o bobina\nCanonada de línia sense costura\nTubs d'estructura sense costures\nTubs sense costura Mechnical\nCaldera i tubs d'intercanviador de calor\nCarcassa i tubs\nEspiral de tubs dacer\nCanonada soldada LSAW\nTubs soldats ERW\nCangzhou Spiral Steel Pipes Group Co, Ltd\nCorreu electrònic: Lee@zrpipe.com\nContacte: Mr.Louis Lee\nContacte: senyor. Star Sun\nCasa > Producte > Tubs d'acer soldats > Espiral de tubs dacer\nSSAW Tubs soldats Q345B\nLes canonades SSAW (Soldadura d'arc submergit submergides) estan fetes de bobines d'acer laminat en calent. Aquests tubs s'utilitzen principalment en la indústria del petroli i del gas natural per transportar la construcció de líquid i acer inflamable i no inflamable. Amb 13 anys d'experiència en tubs de fabricació, els clients sempre poden trobar el que ...\nLes canonades SSAW (Soldadura d'arc submergit submergides) estan fetes de bobines d'acer laminat en calent. Aquests tubs s'utilitzen principalment en la indústria del petroli i del gas natural per transportar la construcció de líquid i acer inflamable i no inflamable. Amb una experiència de 13 anys en fabricació de canonades, els clients sempre poden trobar el que necessiten.\nEspecificació de SSAW Steel Pipe:\n1. Diàmetre exterior: Ф219 ~ 3420mm\n2. Gruix de paret: 5-25 mm\n3. Longitud: 3-24M\n4. Grau d'acer: Q345B, API X42 - X80, L245, L555\n5. Estàndard: SY / T5037-2000, GB / T9711.1-97, API Spec 5L\n6. Inspecció: anàlisi de components químics, propietats mecàniques (resistència a la tracció final, resistència del rendiment, elongació), propietats tècniques (prova d'aplanament, prova de flexió, prova de cops, prova d'impacte), inspecció de mida externa, prova hidrostàtica, prova de raigs X.\nCaracterístiques de SSAW Steel Pipe\n1. Ambdues cares de tubs d'acer SSAW són soldats per Arc\n2. Bona compactació\n3. Superfície llisa\nSuperfície: enllaç de fusió Epoxy, revestiment de carbó Epoxi, 3PE, revestiment de rebuig, recobriment de betum, recobriment d'oli negre segons el requisit del client\nTest: Anàlisi de components químics, Propietats mecàniques (resistència a la tracció final, resistència del rendiment, elongació), propietats tècniques (prova d'aplanament, prova de flexió, prova de cop, prova d'impacte), inspecció de mida exterior, prova hidrostàtica, prova de raigs X.\nHot Tags: ssaw pipe soldat q345b, Xina, proveïdors, fàbrica, barat, preu, descompte, a granel, personalitzat\nTub de caldera sense cost BS EN 10216-2 P265GH Mida:...\nTubs d'acer soldats ERW Diàmetre 711 mm\nTubs sense costures EN10216\nTubs sense costures en gran calibre\nTub de Galvanzined\nNo. 92 JieFang East Road, districte de Xinhua, ciutat de Cangzhou, província de Hebei, Xina\nCopyright © Cangzhou Galaxy Steel Pipe Co., Ltd Tots els drets reservats.


Joan Safont: de juliol 2014\nEl mirall de la mesquinesa (Publicat a El Matí)\nAvui Jordi Pujol i Soley és un personatge absolutament tràgic, sol i abandonat per tothom. Amb una carta inculpatòria on reconeix la vergonyant evasió fiscal de la fortuna familiar, ho ha perdut tot: del tractament de Molt Honorable al seu passat, esmenat a la totalitat per les misèries casolanes. Fins i tot, o especialment, ha perdut la posteritat que era l’únic que li quedava per construir. Des del 2003, Pujol només lluitava per construir el record que quedaria d’ell després de mort. Fins divendres, Pujol exercia de referència, d’oracle o de tòtem. Era algú capaç d’intervenir públicament quan es discutia sobre el país, sobre Europa, sobre valors, sobre política, sobre educació, sobre el que fes falta. I ningú, ni propis ni aliens, li discutia autoritat ni capacitats per fer-ho, per més que ara, hipòcrites, li retreguin dèries de pontífex o de predicador.\nPresident i arquitecte de la Catalunya que tenim, amb un full de serveis i una experiència indiscutible, i com a animal polític que era, treballador incansable, culte, poliglot, atent i ben connectat als grans debats i personalitats d’Europa, havia aconseguit dotar de contingut la categoria d’expresident. El seu ferm paper durant la dictadura i el seu patriotisme sense peròs li permetia mantenir una autoritat moral indiscutible, alhora que el seu exemple individual es podia estendre col·lectivament, com De Gaulle va convertir en resistents tots els francesos després de l’alliberament. Si participava en una conferència, tenia assegurat un públic amatent i interclassista. Memòries, llibres, articles... la seva producció intel·lectual era constant. La nòmina de col·laboradors de la seva fundació era envejable. Tot i l’edat, mantenia innates les seves arts per a la conversa i l’empatia en reunions, entrevistes o sopars discrets. Darrerament, molts consideraven que era un dels millors trumfos del procés independentista per convèncer els seus exvotants fidels.\nAvui Pujol és un personatge absolutament tràgic, sol i abandonat per tothom. Repudiat, renegat, lapidat, insultat, vexat. Els qui la hi tenien jurada no van trigar a fer acte de presència. Entre ells, els qui no van ser capaços de derrotar-lo ni electoralment ni intel·lectualment. Sense compassió, fent el paper que els tocava, segurament. Després van arribar els qui havien de marcar distància amb ell. Si repasséssim la llista de periodistes de capçalera, editors, entrevistadors, creadors d’opinió, confidents, ajudes de cambra, articulistes de VIA, becats, organitzadors d’actes i autors a qui havia presentat llibres, ens enduríem algunes sorpreses. La majoria d’aquests escrits, articles, tweets d’intel·lectuals, escriptors i pensadors han anat des del sentimentalisme tronat a la sang més pútrida. Fins i tot, les fotografies publicades als diaris d’aquests dies han estat premeditadament cruels amb el personatge.\nFinalment han arribat els “seus” que, per sobreviure, mantenir poder i prebendes i amb grans paraules i motius, han decidit amputar-se voluntàriament tot el que podia suposar Pujol per aturar la gangrena. En comptes de precisa i neta cirurgia, però, han optat per l’acarnissament i la salvatjada. No contents d’enviar-lo ben lluny a purgar els seus pecats, han decidit, per torns, cridar ben fort, com en una competició per trobar el càstig més rotund. Tots aquells que no s’entendrien sense el pujolisme l’han llençat als lleons dels quals olorant sang es delien per devorar-lo, com a forma de salvar-se. Els qui haurien portat el seu taüt i haurien llegit les odes fúnebres, avui afegeixen ansiosos un branquilló més a la pira, on també cremen les hipèrboles obsoletes que haurien usat. No contents, però, aquests dies faran tot el possible per fer-nos oblidar que algun dia va existir Jordi Pujol, fins que no en quedi res ni de l’activista, ni del processat, ni de l’autor de Des dels turons a l’altra banda del riu, ni del banquer, ni del fundador del partit, ni del polític, ni del President de Catalunya.\nLes reaccions cíniques, desconsolades, irades o hipòcrites d’aquests dies davant el lamentable i trist capvespre de Jordi Pujol són un mirall on podem quedar tots reflectits. I ara per ara són la mesura d’un país adolescent, profundament mesquí, altament sentimental, de reaccions exagerades i meridionals i incapaç de destriar el gra de la palla a l’hora del foc i els ganivets. A mi, que tinc flaca per aquests personatges tràgics, el país que em mostra aquest mirall no m’agrada, fins i tot tinc por d'imaginar d'on seria capaç d'arribar. Però em consolaria pensar que, entre els que callen o ploren en la intimitat, deurà haver-hi qui tindrà prou pietat per arreplegar la pellofa abandonada de l’heroi caigut amb deshonor, enfangat i estabornit, que és avui Jordi Pujol, i dir-li: “Tornem a casa, President”.\nLa monarquia renovada (publicat a Valors)\nAquest mes de juny que deixem enrere està marcat per l’abdicació de Joan Carles I i la proclamació de Felip VI com a nou rei d’Espanya. Moltes poden ser les causes que han portat a l’excap de l’estat, en el tron des de la mort del general Franco, a cedir la corona al seu hereu: Els escàndols econòmics dels ducs de Palma, l’atropellada cacera a Botswana, l’aparició en escena de bella Corinna, la seva fràgil salut, l’acumulació de temes pendents i espinosos com l’esclat sobiranista català o la implosió del bipartidisme i el sistema polític de la transició després de les eleccions europees... Tot plegat un aire de fin de siècle que ha portat al ja nou Rei a marcar distàncies amb el regnat del seu pare. “Una monarquia renovada per a un temps nou”, va prometre Felip davant les Corts.\nAra bé, el terme renovació topa frontalment amb el mateix concepte monàrquic, per definició un règim ancestral i antediluvià que es basa en la\ntradició, en la continuïtat, en l’herència i la dinastia, el matrimoni i la concepció, a més de la primogenitura i la masculinitat. O almenys ha estat així des que els diferents reis vassalls de l’emperador van afirmar la seva preeminència sobre els nobles i sota Déu, a l’Edat Mitjana. Resseguint les dades del Gotha de cada testa coronada, veiem que conformen una genealogia que pot explicar tota la història d’Europa, alhora que un gran culebrot: Matrimonis d’estat, guerres successòries davant la manca d’hereus o quan l’hereva era una dona, fills bastards, matrimonis morganàtics, morts sobtades i oportunes o inoportunes, assassinats, revenges, anul·lacions matrimonials i divorcis, instauracions i restauracions, operacions polítiques, cops contra la monarquia, revolucions, execucions, sang i fetge... Aquesta és l’essència de la monarquia europea, tal com la coneixem fins pràcticament el segle XX.\nEl monarquisme tradicional va començar a declinar quan a mitjans del segle XX les cases reials van començar a permetre que els seus plançons contraguessin matrimoni “per amor” amb cònjuges que no formaven part de l’exclusiu club de la sang blava: Rainer de Mònaco, Harald de Noruega, Carles Gustau de Suècia, fins arribar a Felip d’Espanya, Guillem d’Anglaterra, Haakon de Noruega... A partir d’aquí, els grans cognoms que havien regit Europa -Habsburg, Borbó, Orleans, Bragança, Orange, Bernadotte, Windsor,...- són en perill d’extinció per acabar convertint-se en les famílies López, Smith, Müller, Laarson...\nTot això, s’esdevenia mentre les darreres monarquies amb amplis prerrogatives cedien el poder, de grat o per força, esdevenint monarquies on els caps d’estat, merament representatius i simbòlics, no deixaven de comportar-se com a patriarques d’una família de classe burgesa, fotogènica i susceptible d’escàndols i afeccionada als luxes i la freqüentació de la jet-set... a compte de l’estat. Això porta a molts a creure que aquesta monarquia renovada que prometia Felip VI té un altre nom: República.


Paterna tindrà 1.200 nous arbres gràcies a les reforestacions d'escolars | Valencia Extra\nPaterna tindrà 1.200 nous arbres gràcies a les reforestacions i plantacions que s’han dut a terme en les últimes setmanes, amb la col·laboració d’alumnes i alumnes de 18 centres educatius de la ciutat.\nAmb aquesta iniciativa, tal com ha explicat la Tinenta Alcalde de Transició Ecològica, Nuria Campos, “hem volgut commemorar el Dia de l’Arbre a la Comunitat Valenciana amb accions que incidisquen directament en la millora dels nostres espais naturals”.\nDes de l’Ajuntament de Paterna es va informar els centres educatius de la ciutat de la possibilitat de participar en aquesta iniciativa, ja que, com ha afirmat Campos “creiem que és fonamental que els nostres xiquets i xiquetes aprenguen a respectar i a apreciar els arbres, coneixent els beneficis que ens aporten”.\nEn aquesta campanya de reforestació i plantació s’han utilitzat pins, carrasques, moreres, magraners, o llentiscle, espècies típiques del bosc mediterrani.\nLes actuacions s’han dut a terme en la zona forestal de Lloma Llarga nord, en la Pineda i el Panquemado a La Canyada i a l’interior d’alguns col·legis que així ho van sol·licitar.\nA més dels alumnes i alumnes dels centres participants, també han col·laborat la Coordinadora en Defensa dels Boscos del Túria i els integrants de la Falla Alborgí.\n“La campanya ha suposat – tal com ha conclòs Nuria Campos – un èxit de participació que demostra que la ciutadania i la comunitat educativa estan conscienciats de la importància de la preservació de l’entorn i la sostenibilitat mediambiental”.


Els hotels gironins són els que tenen més reputació - Diari de Girona\nEls hotels gironins són els que tenen més reputació\nTant Girona com Segòvia repeteixen en el «top 5» per segon any consecutiu\nEls hotels de Girona, juntament amb els de Santiago de Compostel·la, són els allotjaments espanyols amb més reputació a Internet, fins al punt d'obtenir 8,09 punts sobre 10 en un estudi realitzat per Vivential Value, consultora especialitzada en Gestió d'Experiència de Clients. L'anàlisi, sota el nom iRON_HU'10, ha estat elaborada basant-se en els més de 1.900 establiments existents en les 52 capitals de província espanyoles, i analitzant les prop de 805.000 opinions disponibles en una desena de pàgines web d'hostaleria i turisme. Després es posicionen Burgos, amb un 8,03 punts; i València i Segòvia, totes dues amb 8,01 en puntuació.\nTant Girona com Segòvia repeteixen en el 'top 5' per segon any consecutiu, mentre que València i Santiago ascendeixen des de posicions ja destacades el 2009. De totes, Burgos és la ciutat que ha experimentat un creixement interanual més alt.\nL'estudi també ha reflectit, a més, que el 46,10% dels hotels presenten una nota mitjana en les pàgines web inferior a vuit punts sobre deu. No obstant això, el 10,43% dels allotjaments han obtingut una valoració mitjana igual o superior a nou.\nEn el nombre d'opinions localitzades pels usuaris en les diferents webs de turisme i hostaleria, la companyia destaca l'"important increment", ja que s'ha passat de les 560.000 opinions de 2009, a les 803.696 de 2010, un augment de més del 40%.


El 18% dels vehicles nous aplicats a llicència de taxi el 2013 van ser de set places - Taxi\nEl 18% dels vehicles nous aplicats a llicència de taxi el 2013 van ser de set place...\nEl vehicle més aplicat a una llicència de taxi durant aquest període ha estat el Toyota Prius 09 (28%), de tecnologia híbrida. El segueixen els models SeatToledo 12 (15%) i Seat Altea Xl (12,68%), ambdós amb una acceptació bona per part dels professionals taxistes.\nEl 18% dels models nous preferits pels taxistes han estat els vehicles de set places, els quals van ser autoritzats per l'IMET l'octubre de 2011. Els models aplicats han estat el Volkswagen Caddy (98), l'Opel Zafira (81), el Fiat Scudo (31), el Seat Alhambra (21), el Mercedes Viano (12) i el Volkswagen Caravelle (3).\nDes de l'1 de gener fins al 30 de desembre de 2013, el 12,7 % del parc de taxis s'ha renovant seguint la mateixa tònica dels darrers anys marcats per la crisi econòmica generalitzada.\nVehicles autoritzats per a taxi . Data: juny de 2014


Boiron Oscillococcinum homeopàtic 30 DOSI\nOscillococcinum 30 DOSI és un medicament homeopàtic indicat per al tractament dels símptomes de la grip (calfreds, mal de cos, febre). Oscillococcinum és adequat per a totes les edats.\nS'associa amb: Boiron Oscillococcinum Homeopàtics 6 DOSIS\nPresentació de Oscillococcinum medicina homeopàtica\nOscillococcinum és un medicament homeopàtic indicat per al tractament dels símptomes de la grip (calfreds, mal de cos, febre).\nLa dosi de Oscillococcinum medicina homeopàtica\nLa dosi de Oscillococcinum varia depenent del moment en què es produeix:\n- Durant la temporada d'hivern: prendre una dosi de Oscillococcinum setmana.\n- La grip de l'Estat en el seu començament: Oscillococcinum prendre una dosi tan aviat com sigui possible. Opcionalment 2 Repetiu 3 vegades amb un interval de 6 hores.\n- Influenza Estat va dir que una dosi de Oscillococcinum matí ia la nit durant 1-3 dies. Deixeu que es fongui sota la llengua tot el contingut del tub de dosi de Oscillococcinum sense menjar.\nEls nens menors de 6 anys: dissoldre els grànuls en aigua abans de prendre a causa del risc d'aspiració.\nPer als nadons: deixar que es fongui en una mica d'aigua i una dosi de Oscillococcinum donar-li una cullera o biberó.\nÚs recomanat l'Oscillococcinum medicina homeopàtica\nEs recomana prendre Oscillococcinum entre hores, 15 minuts abans o 1 hora després.\nOscillococcinum és més eficaç i ràpida acció que es pren d'hora, al primer senyal de símptomes semblants a la grip.\nSi els símptomes persisteixen per més de tres dies, consulti al seu metge.\nPrecaucions i advertències de la medicina homeopàtica Oscillococcinum\nSi el seu metge li ha dit que té una intolerància a certs sucres, consulti amb ell abans de prendre aquest medicament Oscillococcinum.\nA causa de la presència de la sacarosa, Oscillococcinum aquest medicament no es recomana per als pacients amb intolerància a la fructosa, malabsorció de glucosa i galactosa o maltasa-iso sacarasa (malalties hereditàries poc freqüents).\nA causa de la presència de lactosa, aquest Oscillococcinum medicament no es recomana en pacients amb intolerància a la galactosa, deficiència de lactasa Lapp o malabsorció de Lapp de glucosa i galactosa (malalties hereditàries rares).\nComposició de la medicina homeopàtica Oscillococcinum 30 dosis\nIngredients Actius: fetge autolisat filtrada i el cor Anas Barbariae va augmentar el 200 K.\nExcipients (sacarosa, lactosa) qs 1 dosi d'1 g de cèl · lules.\nHistòria de Oscillococcinum medicina homeopàtica\nEl Oscillococcinum per Boiron: un cas molt especial en l'homeopatia.\nDurant una epidèmia global de grip severa de 1919, el Dr Joseph Roy, amb seu a Dijon, observada en els pacients, una taxa que oscil estat qualificat i "swing" d'un microbi que els anomenats oscillocoque . Per a ell, la oscillocoque apareix com un germen universal, però la seva existència no ha estat provada.\nAquest metge creu que observar uns anys més tard, el mateix microbi en diverses malalties virals (herpes, varicel · la, les galteres, el xarampió, l'herpes zòster) i també en la sang de pacients amb càncer o tuberculosi. Proveu primer per tractar aquests teràpia vacuna contra el càncer per, des d'un extracte del seu oscillococcinum. Però aquesta teràpia basada en la soca oscillococcinum multiplicar enormement la situació d'alguns pacients. Malgrat aquest contratemps, Roy continua experimentant en tot el Oscillococcinum. Per utilitzar el seu descobriment per al tractament preventiu i curatiu, Roy tria una font de producció de llavors: el fetge i el cor dels ànecs de Berberia. Oscillococcinum és una dilució infinitesimal extractes dels animals: al voltant d'1 part en 10.400.\nL'ús d'Oscillococcinum no es basa en la llei de similitud, ni en la individualització del tractament, que són dues bases de l'homeopatia. Oscillococcinum és una excepció en els tractaments homeopàtics, pel que és criticat per alguns homeòpates i especialista en homeopatia.


Oci i pedagogia al parc infantil de Balaguer "De Nadal a Reis"\nOci i pedagogia al parc infantil de Balaguer “De Nadal a Reis”\nEspais amb inflables, videoconsoles, jocs tradicionals, tallers, contes i un parc d’educació viària omplen el pavelló d’inpacsa en una nova edició del parc infantil “De Nadal a Reis”. Amb aquesta amplia oferta d’activitats es pretén que els més petits gaudeixin de les vacances de Nadal amb una barreja d’oci i pedagogia per a tots els gustos i per tal que les famílies també hi puguin participar.\nCom a novetat d’enguany s’hi incorpora l’escola Ermengol que organitza diàriament tallers d’arts plàstiques i educatius i els tallers culinaris a càrrec de l’Associació Gastrobar i Slow Food. A més, l’Institut Dental la Noguera ha organitzat dues sessions de contacontes.\nEl parc romandrà obert des d’aquest dimecres fins el proper 4 de gener. El preu de l’entrada és de 3 euros i l’abonament 15.\nSense resposta per “Oci i pedagogia al parc infantil de Balaguer “De Nadal a Reis””


Tot a punt per la Flaütada, la setmana de la joventut de Vilanova de Prades\nTot a punt per a la Flaütada, la setmana de la joventut de Vilanova de Prades\nDel 9 al 12 d'agost es duran a terme tot un seguit d'actes i activitats culturals i socials\ndijous, 2 d’agost 2018 - 16:07h | Actualitzat a 02/08/2018 17:01h\nEl 10 d'agost se celebrarà el Piscineja una activitat que omplirà de flotadors i jocs les piscines del municipi | Cedida\nVilanova de Prades es prepara per celebrar una nova edició de la Flaütada. Aquesta festa tindrà lloc del 9 al 12 d'agost, un cop s'acabi la Festa Major 2018 del municipi, i consisteix en una setmana dedicada a la joventut. Així doncs, s'han organitzat diversos actes culturals i socials perquè tant veïns com visitants gaudeixin de música i bon ambient.\nPrograma de la Flaütada, la setmana de la joventut\nEl calendari d'actes començarà el dijous, 9 d'agost, a partir de les 12.00 hores, amb un taller d'orelletes al Casal. Es faran dues sessions i estarà obert a tots els públics. A les 23.00 hores, tindrà lloc la Festa del Mojito a les piscines municipals. A més, els DJ's David i Joan amenitzaran la nit amb la seva música.\nEl divendres, 10 d'agost, a les 11.00 hores se celebrarà el Piscineja, una activitat que omplirà de flotadors i jocs d'habilitat les piscines del municipi. A la tarda es duran a terme dues activitats molt interessants per a tota la família. Així doncs, a les 18.00 hores a l'Espai les Escoles es realitzarà una sessió de Jocs Tradicionals. En canvi, a les 19.30 hores, l'historiador Biel Serra oferirà una xerrada a la sala del Casal on explicarà diferents històries de Vilanova de Prades. A les 21.30 hores a la Closa se celebrarà el sopar Flaüt.\nDissabte, 11 d'agost, a partir de les 11.00 hores a la sala del Casal, s'inaugurarà l'exposició en 3D «Rapa Nui» de Joan Díez, amb la col·laboració de Micropobles. A les 12.00 hores del migdia, a l'Espai les Escoles, tindrà lloc una activitat cultural en la qual es realitzarà un taller creatiu sobre l'element festiu de Vilanova de Prades. A les 18.00 hores a la sala del Casal es farà la presentació del llibre de Salvador Domènech 'Vilanova de Prades. Com el mestre Civera va revolucionar el poble'.\nDiumenge, Vermutet Flaüt i activitats dels Joves de Vilanova\nFinalment, els actes es clouran el diumenge, 12 d'agost. Per tant, a les 12.00 hores a la plaça del Casal se celebrarà lloc el Vermutet Flaüt, un concurs de tapes per combatre la gana i prendre un refrigeri. Cal destacar que els participants anònims podran preparar fins a un màxim de tres tapes diferents, que posteriorment es degustaran entre el públic assistent a mode de vermut dominical.\nA les 18.30 hores, al Camp de Poblet, tindrà lloc l'estrena de la primera edició del concurs «El millor pagès i pagesa de Vilanova de Prades», una activitat organitzada pels Joves de Vilanova. Per acabar la setmana de la joventut de Vilanova de Prades, els joves del municipi delectaran al públic amb un concert a la sala del Casal.\nVilanova de Prades música gastronomia joventut


Pension Mühlbachhof Abuja Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHnr. 507, Alpbach, Abuja, Àustria, 6236 - Veure al mapa\n"Very friendly hosts, comfortable rooms, good breakfast, beau..."\nMés informació sobre Pension Mühlbachhof\nDissenyat tant per oci com per negoci, Pension Mühlbachhof està situat idealment a Alpbach; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Abuja. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen servei de bugaderia, ascensor, bar, caixa forta.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, sala d'estar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Pension Mühlbachhof és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Abuja.


Blog del Vic Vòlei AEE Jaume Callís : Jornada 7 (17 i 18 de novembre)\nJornada 7 (17 i 18 de novembre)\nCV l'Atmetlla de Vallés - AEE Jaume Callís (3-0) 25-15, 25-20, 25-11\nVam jugar el dia 17 de novembre, contra l’equip de l’Atmetlla del Vallés. Vam jugar molt bé, al segon set, vam estar a punt de guanyar. Van fer pocs punts directes, quasi cap, així que les recepcions les vam tocar totes. Hem quedat 3 – 0, però va ser un partit que vam jugar molt bé.\nCV Torelló - AEE Jaume Callís (1-3) 14-25, 13-25, 25-22, 27-29\nEl passat diumenge dia 18 de novembre a les 10:00 del matí al Jaume Callís va jugar el seu setè partit de la lliga del AEE JAUME CALLIS de la categoria cadet, contra CV Torelló amb victòria 3-1 a favor del AEE JAUME CALLIS. El partit va esta bé, vam jugar bé però podríem haver jugat millor. Tot i que vam jugar bé encara falta millorar algunes coses com passar la pilota a la col·locadora i algunes coses més. Vam esta contentes amb els resultats. El següent partit es disputarà el pròxim dissabte a Lloret de Mar contra el CV Lloret.\nCV Torelló - AEE Jaume Callís (3-1) 25-15, 24-26, 25-18, 25-18\nAnna Gironella Mundet - AEE Jaume Callís (3-0) 25-7, 25-9, 25-12\nPublicat per Vic Vòlei Callís a 13:29


La realitat del judici no coincideix amb la de TV3 - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 6 de Març de 2019. 19:55h.\nLa cadena va restar importància a la sortida pel terrat, però la secretària judicial declara que va tenir "por"\nEl Telenotícies vespre d'aquest dimarts va restar importància a la sortida de la secretària judicial Montserrat del Toro de la conselleria d'Economia. La cadena pública va emetre un reportatge en què una funcionària de la conselleria mostrava les facilitats del recorregut que va fer la secretària judicial per poder marxar i, fins i tot, va explicar que en altres manifestacions "algun director general ha sortit per aquí".\nLa facilitat amb la qual s'explicava la sortida de la secretària judicial contrasta amb la declaració que ella mateixa ha fet aquest dimecres davant el Tribunal Suprem, on ha destacat la gravetat de la situació i ha afirmat que va "passar por tot el dia" però sobretot quan va finalitzar el registre. La lletrada ha explicat que a l'exterior de l'edifici hi havia un "mar de ciutadans" i "una allau" de persones que bloquejava la sortida, fet que va comportar que ella demanés un helicòpter "en veure el que hi havia fora".\nEl reportatge, emès al final de l'informatiu, va mostrar les imatges del pati interior de la conselleria que comunica amb el Teatre Colisseum i es va entrevistar a Àngels Miró, treballadora de la conselleria. En la peça, Miró afirma que "nosaltres li vam dir-li que si volia sortir barrejat amb altres noies o nois del departament a l'hora d'esmorzar podia sortir, l'haguéssim acompanyat". "No vam tenir cap problema d'entrar, sortir, anar a esmorzar, quan la gent se li acabava l'horari laboral sortien amb total normalitat" ha explicat.\nLa treballadora de la conselleria també explica que els Mossos van ajudar la secretària a saltar un mur, va pujar "unes escaletes" i que va sortir pel teatre "barrejada amb la gent del públic" després d'esperar-se que acabés la funció.\nEl testimoni entrevistat per la televisió pública difereix considerablement del que la secretària judicial ha ofert en la seva declaració. Montserrat del Toro ha explicat que fins i tot el responsable del teatre no volia deixar-los passar. "Un cop vaig arribar als camerinos del teatre Colisseum, el responsable es va desdir i va decidir que no em deixava passar. El van haver de convèncer" ha manifestat davant la Sala. "Jo vaig entrar al teatre quan tot el públic havia marxat, més enllà de les dotze de la nit. Al teatre hi quedaven només els actors" ha apuntat.\nTV3, Procés, Tribunal Suprem, Judici del procés


El cessament d'Adriana Pousa es va fer efectiu a finals d'abril\n3 min. Palma 06/05/2019 18:36\n651x366 El xibiu de Cala Torta. / GOB El xibiu de Cala Torta. / GOB\nLa cap de Demarcació de Costes del Ministeri per a la Transició Ecològica a les Balears, Adriana Pousa, ha dimitit només set mesos després de prendre possessió del càrrec, segons ha pogut saber l'ARA Balears i han confirmat fonts de la Delegació del govern espanyol a les Illes. El lloc, que queda buit, previsiblement no es cobrirà fins després de la constitució del nou govern espanyol. El cessament de Pousa es va fer efectiu a finals d'abril. El compromís era que partia el seu de lloc de funcionària de la Conselleria de Territori l'endemà de les eleccions estatals. Va anunciar que marxava fa com a mínim, un mes, segons fonts de l'administració estatal.\nPousa és funcionària de carrera i té plaça a la Direcció General d'Ordenació del Territori de la Conselleria de Territori, Energia i Mobilitat del Govern balear, com a cap de secció del Servei d'Estudis Territorials, on feia feina abans d'assumir la direcció de Costes a l'Arxipèlag. Fonts de la Delegació del govern espanyol afirmen que Pousa va assumir el càrrec de manera provisional quan Pedro Sánchez va assumir la presidència. Amb tot, fonts de l'Administració estatal també admeten que és possible que problemes interns del seu departament i el fet de cobrar un sou més baix que el que tenia com a funcionària hagin influït en la seva decisió de deixar el càrrec. Pousa va plasmar en un informe, mentre era cap de Demarcació de Costes, que faltaven inspectors i altres treballadors i que hi havia jubilacions i baixes que no s'havien cobert, segons admeten fonts de l'Administració estatal. Aquest informe ha de servir per al traspàs de les competències al Govern.\nLa manca de personal és una de les causes de les queixes dels ecologistes del GOB, d'Alternativa per Artà i de la Conselleria de Medi Ambient del Govern, que han criticat negativament la gestió que ha fet aquesta Administració estatal del litoral de les Balears. El GOB, per exemple, ha xifrat en "centenars" les instal·lacions de platja que funcionen sense llicència des del juliol del 2018, quan es varen complir 30 anys de l'entrada en vigor de la Llei de costes 22/2018. La llei havia de comportar l'extinció automàtica d'habitatges, esplanades sobre roques que s’utilitzen com a terrasses de bars, solàriums i piscines d’hotels aferrats o pròxims a la mar, i també estructures de molts de xalets i cases particulars. Aquest és el cas de la terrassa i piscina de l'hotel Cala Vinyes, el complex Puro Beach a Can Pastilla, la piscina del periodista Pedro J. Ramírez a la costa dels Pins i el xibiu de Cala Torta.\nEl GOB demana la retirada de les ocupacions sense títol de la costa


“El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” | SARA MUÑOZ | Entrevista | La República\n“El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” + “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” E-mail\nALBERT CALATRAVA I ANA PARDO DE VERA\nPERIODISTES I COAUTORS, AMB EIDER HURTADO, DE ‘L’ARMADURA DEL REI’\n“El retorn de Joan Carles ja s’està negociant”\nTres periodistes s’han unit per recollir en un volum totes les vergonyes del rei emèrit i d’aquells que durant dècades han tapat les seves misèries. En parlem, sense embuts, amb dos dels autors\nEls dos periodistes són habituals seguidors de l’actualitat a la capital espanyola. JOSEP LOSADA.\nCalatrava i Pardo de Vera, fotografiats fa uns dies. JOSEP LOSADA.\n“El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” “El retorn de Joan Carles ja s’està negociant” E-mail\nL’ARMADURA DEL REI Editorial: Ara Llibres (català) i Roca (castellà) Pàgines: 240 Preu: 18 euros\n“Apostaran per una falsa transparència, potser una auditoria anual dels comptes de la casa reial, però sense passar pel Congrés”\n“A La Moncloa tenen preparats tots els escenaris sobre com actuar amb l’emèrit: si torna, si no ho fa... Fins i tot com serà el seu funeral”\n“Buscava presentar-se com el salvador del ‘cop d’estat’. Va amb el llenguatge de la dreta, i Felip és molt de dretes, més que el seu pare”\nS’ajunten un català, una basca i una gallega... Podria ser l’inici d’un acudit sobre la unitat d’Espanya.\nA.P.: A més, es pot dir que som tres persones molt territorialitzades, molt de la nostra terra.\nA.C.: La veritat és que ja ens coneixíem, sobretot l’Ana i jo, i que plegats hem treballat molt bé.\nS’ha de ser molt agosarat per ficar-se amb la casa reial?\nA.C.: Les primeres trucades que fas per sondejar el terreny no són fàcils. Era un moment en què sortia molta porqueria, però després t’adones que s’obre una porta i que aquesta persona et pot portar a una altra... Però costa molt que la gent doni la cara.\nSorprèn que persones que ja deuen estar retirades de la vida pública encara avui dia parlin des de l’anonimat, tot i que s’intueix decepció en les seves declaracions.\nA.P.: En general hem tingut bastanta més recepció de la que esperàvem. Hem hagut d’insistir, això sí. A més, l’hem fet en temps de pandèmia, però hem trobat receptivitat, i aquells que s’han emparat en l’anonimat han parlat sense embuts. Han acceptat una responsabilitat col·lectiva de la qual formaven part i han assumit determinats comportaments, i això és molt difícil d’admetre de cara a la galeria. Al mateix temps, però, ens han remès a altres fonts, ens han donat pistes. Al final, crec que hem aconseguit l’objectiu que perseguíem: donar la visió que va existir un entramat d’estat disposat a sacrificar la mateixa democràcia per emparar el rei. És molt fort. La mateixa persona a qui atribuïm el retorn de la democràcia amb la seva actuació durant el cop d’estat del 23-F, que és l’inici del joancarlisme, estava emparada contra la democràcia. La democràcia no podia actuar contra ell.\nNo tothom de l’entorn del rei emèrit coneixia els seus tripijocs.\nA.P.: El més curiós és que hi havia gent amb molta responsabilitat que no estava al cas de coses que en canvi sí que sabia gent de menys responsabilitat però més influència, com ara grans funcionaris públics. Hi ha dues qüestions fonamentals que anirem veient a mitjà termini: la reforma de la llei dels secrets oficials, fonamental per al 23-F i per al tema dels GAL –en què el rei estava implicat, al contrari del que ens han explicat–, i la reforma que es faci per intentar salvar Felip VI, fins i tot a costa de matar el pare.\nA.C.: Alguna cosa s’està coent. Les negociacions que hi va haver entre La Zarzuela i La Moncloa per planejar la sortida de l’emèrit s’han reprès perquè s’ha de buscar com donar un rellançament a la figura de la corona. Segurament, es farà quan torni el rei emèrit.\nTenen claríssim que el veurem trepitjar territori espanyol?\nA.P.: Sí, d’aquí a uns mesos, sempre que no mori abans.\nLa seva defunció evitaria uns quants maldecaps a més d’una persona?\nA.P.: Ell està molt bé, avorrit com un bolet, però molt ben cuidat. No obstant això, ell és d’Espanya, de les seves festes i dels seus amics, i allà no té res d’això.\nA.C.: La seva mort segurament facilitaria la feina a algunes persones. Hem de pensar que el seu retorn comporta problemes. On l’allotges? La Zarzuela està pagada per Patrimoni de l’Estat. Qui el vol? Amb qui viurà? Tot això s’està negociant ara, encara que no ho sembli. I es torna a forjar una armadura, però aquesta vegada no per protegir el rei Joan Carles, sinó per protegir Felip VI, que valora la feina que està fent l’actual govern socialista, malgrat que alguns puguin pensar el contrari.\nA.P.: Com el mateix Joan Carles, que pensa que Pedro Sánchez vol ser el president de la república. El veu com un traïdor perquè el govern va dir que la situació era insostenible i que Joan Carles havia de marxar. Per a l’emèrit això és el pitjor que li podia passar, tenint en compte que ell volia tornar el mateix dia que estava marxant. El govern està ajudant la corona, com ho ha fet sempre el PSOE. Sense el suport del PSOE, un partit republicà, la monarquia s’acaba.\nAssenyalen Felip VI i Pedro Sánchez com les persones que decideixen la marxa del rei emèrit, però quin paper hi va jugar la vicepresidenta Carmen Calvo?\nA.C.: A mi m’arriba que va negociar coses, però de vegades als polítics els agrada vendre més del que estan fent. La decisió la va prendre Pedro Sánchez. Les qüestions burocràtiques potser les va conduir Carmen Calvo, però la decisió la va prendre Sánchez. Carmen Calvo i Jaime Alfonsín –cap de la Casa del Rei– porten les qüestions tècniques, també ara que es parla de la reforma o d’alguna altra cosa, però ho fan un cop han rebut el vistiplau des de dalt. L’Estat és una maquinària molt complexa. A La Moncloa tenen preparats tots els escenaris sobre com actuar amb el rei emèrit. Què fer si es mor, què fer si torna, què fer si Felip decideix treure-li la condició d’emèrit... Han d’estar preparats per a qualsevol escenari. Això no ho explica ningú, però sabem que ho tenen acordat i fins i tot hi ha documents. Saben fins i tot com serà el funeral.\nL’objectiu final de qualsevol forma de procedir és protegir Felip VI?\nA.P.: El rei Felip és la institució, com ho va ser el seu pare, i ara es tracta de salvar un règim que fa aigües per tot arreu, però del qual formen part tant el PP com el PSOE. El règim del 78 es va construir al voltant de la corona. Si cau, s’armarà un bon sidral. I encara hi ha massa gent que no s’ho pot permetre perquè viu d’això. És una xarxa de privilegis molt potent.\nAra es donen les condicions per crear per a Felip VI una armadura similar a la que ha protegit el seu pare?\nA.C.: La mateixa és impossible. La de Felip serà una armadura 2.0, diferent. El primer pas és marcar la diferència amb el pare. L’element següent serà una llei de la corona, tot i que ja es veu que no serà fàcil, perquè has de portar el debat al Congrés dels Diputats, on tens Podem al govern i formacions republicanes que poden obrir la caixa dels trons. Com pot quedar tot plegat? Algú creu que es pot protegir Felip VI amb una falsa transparència que no sabem si serà una auditoria anual dels comptes de la casa reial, però per la porta del darrere, sense passar pel Congrés. Tanmateix, aquesta armadura no es podrà acabar de construir fins que no es trenqui la del rei Joan Carles. Una manera de demostrar que Felip VI està net de les actuacions del seu pare seria publicar els seus béns i patrimoni. El rei està callat perquè, segons ens diuen, ells van partir peres el febrer de l’any passat, quan va saber que tot estava a punt d’esclatar. I no parla públicament del tema.\nA.P.: És impossible, perquè el context no té res a veure. Amb Joan Carles sortíem d’una dictadura i la democràcia era molt fràgil. El Partit Comunista va defensar la monarquia parlamentària i fins i tot Carrillo es va convertir en el primer joancarlista. Felip VI és el símbol de la dreta i de la ultradreta, però hi ha fets provats que relacionen Felip amb els comptes del seu pare, com la lluna de mel pagada, que sortia com a beneficiari de les fundacions off shore Lucum i Zagatka. És més, un any abans que se sabés que era beneficiari de Lucum ja havia renunciat a l’herència. Per què triga a explicar-ho? Estava esperant a veure si colava? Ara ens estan intentant vendre la moto, però estem parlant d’una institució les raons de ser de la qual són, se suposa, la transparència i l’exemplaritat.\nFelip VI ha de tenir una conducta irreprotxable si vol mantenir privilegis?\nA.P.: No és com el seu pare, però també ha tingut les seves coses, com l’amistat amb el gendre de Villar Mir, Enrique López Madrid, el compi yogui, investigat pel finançament il·legal del PP, entre altres escàndols.\nA.C.: Crec que els mitjans estem sent poc crítics amb Felip VI i estem carregant tota la responsabilitat al pare. És una protecció mediàtica i també política. Aquesta legislatura ja hi ha hagut nou intents de crear una comissió d’investigació, i no hi ha manera. Els lletrats han autoritzat la de les targetes black, però ni així.\nEl procés d’elaboració del llibre què els ha donat, més alegries o més maldecaps?\nA.P.: Alegries, quan algú ha accedit a parlar amb nosaltres, la majoria sempre homes, ja que el rei emèrit és molt masclista i s’envolta d’homes, tret d’algunes excepcions conegudes.\nA.C.: També ens ha comportat alguns maldecaps, perquè és un tema molt complicat, amb poca documentació. És que la llei de secrets oficials és franquista, del 1968, i no s’ha tocat. El PNB ho està intentant i està fent propostes, però Pedro Sánchez li va donant allargues. Crec que tampoc volen obrir cap meló que suposi un conflicte per al govern de coalició. I aquesta llei és clau per accedir a la informació reservada.\nLa corona no deu ser l’única interessada que no s’obri aquest meló.\nA.C.: Segurament, però hi ha documents referents al 23-F accessibles a Alemanya, als Estats Units... i aquí no n’hi ha que ho siguin.\nA.P.: Podrien sortir moltes coses. Només coneixem la punta de l’iceberg.\nCom s’ho fa el PSOE per anar tapant les boques discordants dins del partit en relació amb la corona reial?\nA.P.: En cada congrés, les joventuts socialistes presenten una esmena o proposta per avançar cap a una república, però sempre els acaben convencent amb falses promeses d’avenços. Rubalcaba i Jáuregui n’eren experts. Quan els partits governen també desapareixen els esperits crítics.\nNo arribarem a veure cap revolució dins del PSOE?\nA.P.: Ha de ser una revolució social, i la gent en aquests moments té altres prioritats. Falta pedagogia. La supressió de la monarquia dona rèdit i la gent no és conscient dels beneficis de la ideologia republicana.\nA.C.: Fins i tot expliquem com Odón Elorza va intentar defensar que tocava fer una llei de transparència total amb la corona i ho feia per salvar-la. I els seus ni se’l van escoltar.\nAmb el discurs del 3-O, Felip VI mirava d’emular el seu pare durant el 23-F i presentar-se com el salvador de la democràcia davant el ‘cop d’estat’ dels independentistes catalans?\nA.C.: El que ens ha arribat és que ho va fer perquè va acabar negre amb Mariano Rajoy pel tema català, ja que l’acusava d’inacció i de deixar que els problemes es resolguessin sols. Ens arriba que Felip VI creu que era necessari aquell discurs, tot i que Rajoy li va advertir que si el feia tan enganxat a l’1-O semblaria que li estava esmenant la plana. Per això el rei va esperar dos dies, tot i que volia sortir l’1 d’octubre a la nit. I La Zarzuela va assumir que el discurs era necessari però amb la perspectiva del temps i amb la boca petita admeten que no va ser el millor discurs. Felip VI corre el risc de convertir-se només en el rei d’una part de la societat espanyola, que és la dreta.\nA.P.: Ell buscava presentar-se com el salvador del cop d’estat. Va amb el llenguatge de la dreta, i ell, ideològicament, és molt de dretes, més que el seu pare. Però això no li donava dret a fer un discurs polític, a ignorar les càrregues policials, de les quals es feien ressò els mitjans internacionals, i a dirigir-se només a una part de la població, i aquest va ser el seu gran error. El seu pare, el 23-F, es va adreçar a tothom sense fer distincions.\nEs plantegen fer un treball similar però sobre Felip VI?\nA.P.: Amb el temps probablement es podrà fer, però ara està massa blindat. Espero no necessitar quaranta anys, perquè confio que la monarquia caigui abans. Però els cercles de Felip són més petits, no té les relacions amb altres polítics que tenia el pare i seria un llibre molt menys divertit, perquè Felip VI és molt sonso.\nUna de les coses que deixen molt clara és fins a quin punt al rei emèrit li agradava la festa, i així s’entén el discurs desastrós de la Pasqua Militar del 2014, quan tothom pensava que tenia problemes de salut i el que tenia era una ressaca de cal déu.\nA.P.: Tenia molta ressaca, perquè venia de Londres de celebrar l’aniversari amb Corinna i, a sobre, va fotre una esbroncada als seus col·laboradors dient-los que no veia les lletres del discurs perquè eren molt petites, quan eren enormes. Recordo el bo de Javier Ayuso, director de comunicació, que n’ha passat de tots colors, a qui aquell dia li va donar una lipotímia.\nA.C.: El rei emèrit té molt mal caràcter quan s’emprenya i fot unes bones esbroncades... No li agrada que li portin la contrària ni que li diguin què ha de fer. Aquell dia molts mitjans van concloure que Joan Carles ja no podia continuar al càrrec.\nEls embolics de faldilles del rei emèrit eren vox populi des de feia anys, però se li van anar perdonant. Forma part de la mentalitat masclista de bona part de la societat espanyola?\nA.C.: Estava molt normalitzat no entrar en detalls de la seva vida privada. Se sabien els embolics de faldilles, però ell era el rei, i a veure qui tenia capacitat per dir-li res. El rei veia una dona per la tele que li agradava i ja la volia conèixer.\nDarrere l’expulsió de l’emèrit també hi ha un punt de revenja de Felip VI per la vergonya que ha fet passar a la seva mare?\nA.C.: La reina Sofia sempre ha patit molt i, per tant, Felip VI ha tingut més vincle amb ella que amb el pare, que desapareixia del mapa. És molt simptomàtic el capítol del safari de Botswana, enmig d’una crisi econòmica brutal. I si no hagués tingut l’accident ni ens n’hauríem assabentat.\nA.P.: És aleshores quan s’inicia una operació d’estat per posar fi a tota aquella aventura, ja que Corinna no només era l’amant, era també sòcia dels seus negocis.\nLa figura de Corinna és clau perquè comenci a destapar-se la claveguera reial?\nA.P.: Hi ha gent propera al rei Joan Carles que et diu que si no fos per Corinna tot seguiria igual. Té collons que sempre fotin la culpa a les dones.\nA.C.: Hi ha un to molt masclista en alguns comentaris de la gent, del tipus Corinna és la dolenta i la reina Sofia no és tan bona com alguns han volgut vendre.\nMolts mitjans de comunicació han contribuït a forjar aquesta armadura del rei emèrit. Buscaven prestigi o potser es jugaven la seva continuïtat?\nA.P.: Eren pocs mitjans al principi i se’n van anar afegint. El rei Joan Carles t’oferia un tracte molt especial, de tu a tu. I els periodistes hi entraven perquè sabien que tampoc no els deixarien publicar articles en contra de Joan Carles. Eren periodistes comprats, a qui convidaven a viatges, els feien regals... Hem de fer un exercici d’autocrítica molt fort, perquè alguns d’aquests mitjans encara tallen el bacallà.\nA.C.: Ell citava directors, els donava de menjar, els posava la mà a l’espatlla i els deia: “Tu i jo som amics.” Ara estem habituats que els grups del Congrés preguntin sobre la monarquia, però no fa tant, en aquest mateix segle, qui s’atrevia a fer-ho podia rebre advertiments.\nA.P.: Jo espero que no, perquè la gent està molt farta dels privilegis de la família reial. I crec que es pot donar l’escenari que Elionor no arribi a regnar. També és cert que la gran obsessió de la reina Letícia és que la seva filla regni, així que al PSOE estan convençuts que els ajudarà en el tema de la transparència per tal de salvar la institució.\nA.C.: Jo crec que regnarà, perquè ens vendran que és una dona qui regna, que les coses canviaran amb ella... També caldrà veure si Felip VI s’entesta a morir sent rei o abdica abans per deixar lloc a la seva filla.\nSense una gran protecció forjada pels poders polítics, mediàtics, econòmics i judicials, el rei Joan Carles no hauria campat al seu aire ni s’hauria pogut beneficiar del seu càrrec per enriquir-se, encara més, per vies il·legals. Ara, Albert Calatrava (delegat de TV3 a Madrid), Ana Pardo de Vera (directora del diari digital Público) i Eider Hurtado (periodista d’ETB) han recopilat en un llibre totes les martingales de l’emèrit, posant l’accent en la xarxa de protecció que es va teixir per aïllar-lo de qualsevol entrebanc. L’armadura del rei és un llibre farcit de confessions, públiques i anònimes, que demostren que Joan Carles es podia creure el més llest de la classe perquè massa gent feia la vista grossa.\nEL REI FELIP VI NO ES TOCA\nDonen per fet que, a arribats a aquest punt, algú de la casa reial s’ha llegit el llibre, però de moment no els ha arribat cap reacció, i ara ja ni l’esperen. “Sí que se’ns ha adreçat gent de l’entorn de Joan Carles, que ens dona la raó en tot el que expliquem al llibre”, especifica Albert Calatrava. Si es tracta de criticar l’emèrit, la veda està oberta, i moltes persones pugen al carro, si bé és cert que els primers contactes no van ser gaire fructífers “perquè la gent no volia parlar”. Ara bé, la cosa canvia si s’apunta cap a Felip VI. Ana Pardo de Vera ho comprova en algunes tertúlies de cadenes espanyoles: “A les tertúlies de Mediaset pots dir el que vulguis de Joan Carles, però si parles de Felip VI arrufen el nas.” Respecte al fet que moltes fonts s’emparin en l’anonimat per parlar, el periodista català creu que “tenen la necessitat de començar a explicar coses perquè alguns són els primers sorpresos amb tot el que ha anat sortint sobre Joan Carles, però són o han estat amics seus i encara han de fer un procés intern abans de donar la cara”.\nLa República 24-04-2021, Pàgina 16


Mare Terra - Fundació Mediterrània - Deute climàtic\nEs va publicar el dijous, 12 gener 2012\nUn estudi publicat a la revista Nature Climate Change en el qual participen investigadors del Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF) revela que papallones i ocells es mouen cap al nord a ritmes diferents.\nEls ocells es troben 212 km allunyats de les seves àrees climàtiques òptimes i les papallones ho estan uns 135 km. "Per això, moltes espècies que abans convivien en un mateix espai ara ja no coincideixen i els ecosistemes europeus canvien a velocitats mai vistes", assenyala l'article.\nSegons aquest treball, durant les dues últimes dècades, la distribució de les comunitats d'aus i de papallones a nivell europeu ha anat responent de forma descompassada l'escalfament global. Aquest fet ha provocat una "deute climàtic" que posa en perill aquestes comunitats. L'estudi s'emmarca en el projecte MONTES Consolider que lidera el CREAF i en el projecte europeu SCALA que coordina el centre alemany UFZ.\nL'article també posa en relleu que la "deute climàtic" és diferent en ocells i papallones. Aquest fet podria tenir conseqüències molt greus per al funcionament dels ecosistemes. Per exemple, moltes comunitats d'ocells i papallones que abans convivien en un mateix hàbitat ja no coincideixen, així que cal pensar que molts ocells que s'alimenten d'erugues de papallones no tindrien aliment, i que en general, això podria repercutir en una menor disponibilitat de recursos per a un altre bon nombre d'espècies.\nL'estudi s'ha dut a terme amb dades de Finlàndia, Suècia, Regne Unit, els Països Baixos, la República Txeca, França i Catalunya. L'augment del CTI durant el període d'estudi és manifest en la major part de països europeus\nEn l'article han participat tres investigadors catalans, el Dr Lluís Brotons, del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya i el Dr Constantí Stefanescu, del Museu de Granollers de Ciències Naturals, ambdós investigadors associats del CREAF, juntament amb el Dr Sergi Herrando, de l'Institut Català d'Ornitologia.


Vine a Donostia!\nAquesta setmana aquells socis que ho desitgin podran cotinuar fent la reserva del viatge a Donostia pel partit de Copa del Rei entre el Lleida i la Real Sociedad que es jugarà a Anoeta el dimecres 29 de novembre a les 19.30 hores. El preu del viatge és de 25 euros per als membres de la Grada d’Animació del Lleida Esportiu i de 27€ per als socis. En el moment de fer la reserva del viatge s’ha d’adquirir l’entrada del partit, que és de 25€.\nInformació per no socis\nEl públic general també podrà fer la seva reserva pel viatge a Donosti i també comprar la seva entrada. El preu del viatge és de 30€ i l’entrada 25€. Els no socis que vulguin viatjar pel seu compte particular a Donosti hauran de comprar les entrades a les oficines del Camp d’Esports.


EXCURSIONS PER RIUS MÉS BELLS. BARBA VILLARAZA, CESAR. Libro en papel. 9788482167541 Fundació Llibreria Les Voltes\nCatalunya és un país petit, però amb una xarxa hidrogràfica força densa de rius, rierols i torrents. Les rutes que es proposen en aquest llibre ens endinsen per rierols que zigzaguegen entre boscos de ribera, vells ponts de pedra, cascades que juguen entre roques, torrents embravits que es prenen un descans en arribar a uns gorgs, antics assuts, rescloses i vells molins. Hi trobareu paisatges riberencs coneguts, com el riu Cardener pels voltants de Cardona; la ruta del Ter pel Baix Empordà; el Llobregat\nAltres rutes us portaran per llocs mig amagats i fins i tot sorprenents, com la riera de les Gorgues, el riu de Peguera, o lAlt Onyar, un dels trams més desconegut i millor conservat del riu gironí.\nLa majoria de les rutes proposades són circulars. Quan no ho són, sha buscat que tant el lloc dinici com el final de lexcursió estiguin ben comunicats per transport públic.\nAlguns a peu i altres en bicicleta, tots els recorreguts inclouen una fitxa pràctica que ens permet veure ràpidament si el tipus ditinerari sadapta al nostre interès i forma física.\nEXCURSIONS A FORADADES, FINESTRES I PONTS NATURALS\nLes foradades, els ponts naturals i les finestres han estat motiu dinterès de lexcursionisme des dels seus orígens. A la nostra guia hi trobareu una selecció daquest patrimoni geològic repartit per Catalunya. Podem classificar les formacions geològiques de la guia en arcs de roca (arcades, arcs i coves-túnel), és a dir, formacions en forma darc; finestres (foradades i ulls)...\nEl 6 de juny de 2015 el Barça completa el triplet conquerint la Champions a Berlín. En plena eufòria culer, Josep Maria Bartomeu guanya sense discussió les eleccions a la presidència. Però, només cinc anys després, la seva gestió ha ensorrat el club, amb múltiples escàndols econòmics, administratius, esportius i institucionals. Hem passat del triplet al col·lapse. La periodista...\nLES MILLORS FERRADES DE CATALUNYA I L'ARAGÓ ORIENTAL\nDescobreix el meravello´s mo´n de lofici dels bombers! Com e´s el camio´, quina roba fan servir, quines eines necessiten... Ra`pid, emerge`ncia! ...


Premis VIIè certamen Vedruna – vedrunaimmaculada.cat\n19 juny, 2019 Posted by Daniel BadiaESO\nTal i com us vam avançar a l’anterior publicació, ahir es va celebrar el VII è Certamen Vedruna. Al matí, els alumnes van fer exposicions als membres del tribunal i als seus companys de l’ESO, tal i com us vam explicar a una publicació ahir. A la tarda, els alumnes van repetir exposicions per als pares i després ens vam trobar tots a la sala d’actes pel lliurament de premis.\nPer una banda els premis assignats pels alumnes: al llarg del matí els alumnes de 1r, 2n i 3r d’ESO van passar a veure les exposicions dels seus companys de 4t que estaven ubicats en dos espais, la biblioteca i l’aula polivalent. Ells van votar aquell treball que els hi va agradar més i en funció d’aquestes votacions, es va donar un premi a cada espai, un als treballs de la biblioteca i un altre als de l’aula polivalent. Els premiats van ser:\nLa Laia Morilla i la Claudia Blasco pel seu treball ” Estudi del comportament dels alumnes i les alumnes de 2n d’ESO davant la pressió exercida amb una ordre directa”\nLa Laura Martí i la Laia Aulet pel seu treball “Estudi de la influència del tempo de la música que s’escolta sobre el ritme cardíac”\nPer altra banda els premis lliurats pel jurat format pels membres de l’associació MAGMA, un professor de l’escola i un exalumne. En aquesta categoria es donen tres premis, el primer consisteix a l’assistència a un congrés de treballs de recerca el curs vinent a Càceres. El segon i el tercer premi els deixen en reserva per aquest congrés en cas de que els guanyadors de primer premi no puguin anar-hi. Els guanyadors van ser\n1r premi: Laura Martí i la Laia Aulet pel seu treball “Estudi de la influència del tempo de la música que s’escolta sobre el ritme cardíac”\n2n premi: Cristina García, Milena Bes i Ainhoa Marimón pel seu treball ” Estudi de la homogeneïtat dels pantalons de la talla 38 del mateix estil en diferents botigues i de la percepció de les alumnes d’ESO sobre el tallatge”\n3r premi: Emma Barranco, Maria Bernárdez i Aina Dalmases, pel seu treball “Estudi de la influència de la visualització de vídeos i de l’edat en la percepció d’imatges basades en la idea de Rorschach”\nP3B LA DANNA ÉS LA NOSTRA PROTAGONISTA!!


Reobrin els parcs infantils de tot el municipi – Revista07500\non 28/11/2020 29/11/2020 ajuntament salut\nL’Ajuntament ha informat que es desinfectaran diàriament, els set dies de la setmana\nEls parcs i les zones de jocs infantils de tot el municipi ja tornen a estar oberts després de setmanes d’espera. En total són 28 les àrees de joc, repartides en tot el municipi, que tornen a estar desinfectades i a punt per ser disfrutades: 13 a Manacor, 6 a Porto Cristo, 4 a S’Illot, dues a Son Macià, i una a Cala Magrana, una a Cales de Mallorca, i una a Cala Murada.\nL’Ajuntament ja ha informat que es desinfectaran diàriament els set dies de la setmana, encara que recorda, evidentment, que cal respectar les distàncies de seguretat, l’ús de mascareta i pensar a rentar-se les mans sovint. Això suposarà una despesa municipal de 6.000 euros al mes.\nPrevious Article Manacor impulsa un cap de setmana comercial de descomptes i cultura\nNext Article Emotiva benvinguda als manacorins confinats


Més que una moda | Revista | EROSKI CONSUMER\nPosar-se un pírcing és més que sumar-se a una moda estètica, ja que comporta riscos i complicacions importants que cal tenir en compte abans de col.locar-lo\nSembla només una moda inofensiva que convida a tenir una imatge transgressora. Malgrat això, el pírcing implica una agressió física que no està exempta de riscos, una perforació que es practica en la pell de diferents parts del cos per col·locar-hi una arracada o unes anelletes.\nNo totes les persones poden fer-se un pírcing. El grup dels qui ho tenen vetat està compost per:\nAfectats d'hemofília i els qui reben tractaments anticoagulants, per l'alt risc d'hemorràgia.\nPersones que desenvolupen amb facilitat al·lèrgies als metalls.\nEls qui sofreixen malalties de la pell, com ara psoriasi, o que cicatritzen amb queloides (lesions hipertròfiques i antiestètiques).\nPersones amb pròtesis del cor, ja que la manipulació de la pell pot produir-los una infecció i una endocarditis (inflamació de la membrana que recobreix totes les cavitats del cor, a causa d'una infecció).\nD'altra banda, les dones que volen ser mares en el futur no haurien de posar-se un pírcing al melic, ja que pot provocar problemes a la zona perforada amb la distensió abdominal que es produeix durant l'embaràs. Tampoc les que desitgin alletar el nadó se l'han de posar als mugrons, perquè pot resultar dolorós per a la mare, un risc per al nadó i causar una alteració hormonal dels nivells de l'hormona prolactina que regula la lactància, entre altres efectes indesitjables.\nUna vegada col·locats, els pírcings poden derivar en complicacions, en general, poc després de posar-los i, de forma anecdòtica, a llarg termini. Aquest seria el cas de les persones que al cap d'un temps desenvolupen una intolerància als metalls del pírcing. A curt termini, el risc és inherent al pírcing, ja que no s'ha d'oblidar que es fa una petita cirurgia o agressió que crea una ferida i que sempre pot provocar infecció, hemorràgia, mala cicatrització, inflamació, envermelliment de la zona i, després, al·lèrgies o dermatitis per contacte amb els metalls utilitzats, com el níquel. A més, si la punxada per a perforar s'efectua sense les condicions higienicosanitàries degudes, hi ha risc de contagi pel virus de l'hepatitis C (VHC) o el virus de la immunodeficiència humana (VIH). A aquesta llista de complicacions generals, cal afegir-ne altres de més específiques segons la seva localització.\nAl nas. Té més risc d'infectar-se per estar en contacte amb la part interna nasal i la mucosa.\nA l'orella. Perforar el cartílag auricular, una zona poc irrigada, augmenta el risc d'infecció amb relació a la perforació del pavelló auricular, localització habitual de les arracades.\nA les celles. És recomanable col.locar-lo a la part més externa, en comptes de fer-ho a la més interna, ja que és molt pròxima al conducte del lacrimal, una zona molt elàstica procliu a inflamar-se molt.\nAl melic. La cicatrització és molt lenta, pot trigar fins a vuit setmanes i, per tant, la ferida també està més temps exposada a les infeccions.\nAls genitals. Tant femenins com masculins, també pot haver-hi infeccions. A més, la col.locació d'un pírcing al penis pot provocar problemes en la uretra, com estenosi o estretor que dificulti la sortida de l'orina, cosa que eleva també el risc d'infeccions.\nMereix un esment a banda una altra localització típica dels pírcings: la boca (llavis) i la cavitat oral (la llengua). Quan aquests no estan ben subjectes, hi ha la possibilitat que es desprenguin i empassar-se'ls. Però, més enllà d'aquest accident, comporten un gran nombre de perills, analitzats de manera detallada el 2008 per l'investigador José Andrés Sobrino, llavors vinculat a la Clínica Odontològica de la Universidad Rey Juan Carlos (URJC).\nSegons aquest estudi, la llista de greuges per a la salut bucodental és àmplia, ja que el 72% dels subjectes que es va entrevistar per a aquest treball van afirmar que havien patit alguna complicació després d'haver-se posat un pírcing. Entre aquestes les més comunes van ser la inflamació (en el 35% dels casos), el dolor (18%) i alteracions de la parla i la masticació (15%). Altres alteracions menys freqüents van ser les del gust o disgèusia (5%), l'augment de la salivació o sialorrea, la sensació de formigueig i infeccions (sumades, un 2%) i les al.lèrgies (1%).\nA les parts dures de la boca (les dents), els pírcings poden provocar lesions, com ara fissures, abrasions i alteracions de la pigmentació; i, als teixits tous, poden produir queloides o úlceres, entre d'altres. Però, sens dubte, les lesions que els odontòlegs sempre consideren més devastadores són les periodontals i, en el cas dels pírcings, més del 48% de les persones que en porten diuen que n'han patides.\nFONT: Josep Lluís Ballvé, metge de família de l'EAP Florida Nord, de l'Hospitalet (Barcelona) i soci de la CAMFIC (Societat Catalana de Medicina de Família i Comunitària)\nConsells per a persones que porten pírcing o en volen\nPosar-se'l en establiments que reuneixin les condicions higièniques i sanitàries adequades, amb material estèril i d'un sol ús, i amb professionals autoritzats. Informar-se de les complicacions i els riscos futurs. Mantenir la zona neta i higiènica rentant-la amb aigua i sabó. Dutxar-se diàriament i, fins i tot, dues vegades al dia els primers dies, però sense banyar-se o submergir-se. Aplicar un desinfectant si la ferida ho requereix, com ara iode o alcohol. Deixar la ferida a l'aire lliure tret que corri el risc d'embrutar-se. Si cal tapar la ferida, utilitzar una gasa estèril i una tireta. Consultar el metge de capçalera en cas de patir una inflamació, vermellor o al.lèrgia a la zona del pírcing. Visitar un altre professional sanitari quan s'observin danys provocats pel pírcing en una localització concreta, com el dentista, en el cas de la boca o de la llengua.


Requisits del sistema de Sniper Elite 4 per a ordinadors: comproveu-los abans de comprar-lo - Joc\nRequisits del sistema de Sniper Elite 4 per a ordinadors: comproveu-los abans de comprar-lo\nSniper Elite 4 podria ser el tirador més gran i avançat de la Segona Guerra Mundial mai construït. Com a jugador, la vostra missió principal és alliberar la Itàlia de la guerra del control del feixisme. El joc es basa en el combat tàctic en tercera persona, llargues tirades èpiques en nivells complexos que desafiaran fins i tot als millors jugadors.\nSniper Elite 4 porta els jugadors a boscos antics, valls de muntanyes i colossals megastructures nazis. Estigueu alerta perquè els enemics s’amaguen a tot arreu. Lluitaràs al costat dels valents homes i dones de la Resistència italiana per derrotar una nova amenaça amb la possibilitat d’aturar el combat aliat a Europa.\nTrobeu hores de joc captivador en enormes nivells de campanya amb centenars d’enemics, vehicles i oficials nazis d’alt rang per caçar. Forgeu el vostre propi camí cap als vostres objectius, descobriu nous nius de franctirador, trobeu missions secundàries secretes, col·leccionables i molt més.\nSniper Elite 4 arriba el 14 de febrer, cosa que fa una idea interessant si el vostre altre és un jugador. Si teniu previst comprar-lo, no oblideu comprovar els requisits del sistema. Assegureu-vos que l’ordinador sigui capaç d’executar Sniper Elite 4 per evitar problemes tècnics greus.\nSniper Elite 4 requisits mínims del sistema\nEL : Windows 7 de 64 bits, Windows 8.1 de 64 bits o Windows 10 de 64 bits\nProcessador : CPU Intel Core i3-2100 o equivalent AMD\nMemòria : 4 GB de RAM\nGràfics : AMD Radeon HD 7870 (2 GB) o NVIDIA GeForce GTX 660 (2 GB)\nSniper Elite 4 requereix els requisits del sistema\nProcessador : CPU Intel Core i7-3770 o equivalent AMD\nGràfics : GPU Nvidia GeForce GTX 970 / AMD GPU Radeon RX 480\nPer obtenir més informació, consulteu el tràiler següent:\nJa es pot precarrega el joc per reproduir-lo tan aviat com es publiqui a Steam.\nNota de l'editor: Aquesta publicació es va publicar originalment el febrer de 2017 i des d’aleshores ha estat completament renovada i actualitzada per obtenir frescor, precisió i amplitud.\nerror no es permet el perfil actual\nEl proper DLC de Battlefield 1 s’enfrontarà al territori francès\nDays of War és un divertit joc de trets de la Segona Guerra Mundial que necessita un parche\nSolució: Ultimate General Civil War no es llançarà o no respon\nps4 no pot continuar utilitzant l'aplicació, no es pot llegir el disc\ncodi d'error en viu xbox 80151103\nEl servidor de proves pubg continua fallant


Presentació del nou llibre de Mn. Ramon Cabana ~ Biblioteca Pere Casaldàliga\nPresentació del nou llibre de Mn. Ramon Cabana\n14.5.14 Biblioteca Pere Casaldàliga de Balsareny No comments\nEl proper dijous 22 de maig, a les 19.00h, Mn. Ramon Cabana i Vilardell ens presentarà el seu últim llibre:\nQuaranta cursos, quaranta classes\nMn. Cabana és rector de la parròquia de Gargallà a Montmajor, i el seu últim llibre exposa les seves vivències plasmades en articles de diferents temàtiques.\nEl llibre reflecteix tot allò que ha viscut al llarg de 40 anys a les aules, impartint classes, compartint molt moments amb alumnes i també amb professors.\nSón experiències personals sobre temàtiques tan diverses com poden ser la vocació, la virginitat, l'educació, l'homosexualitat, la integració, el muntanyisme, la política, les sectes, l'avortament i la sida\nQuaranta cursos, quaranta classes es pot trobar en diferents llibreries del Berguedà, el Bages i el Solsonès.\nVine a la presentació, i descobreix més coses d'aquest fantàstic llibre i del seu autor!\nPosted in: Activitats 2014,Activitats per adults,Novetats,Presentació de llibre


L'onada de fred s'allargarà fins dimarts - Teleponent\nInici El Temps L’onada de fred s’allargarà fins dimarts\nL’onada de fred s’allargarà fins dimarts\nProtecció Civil ha activat l’alerta per l’onada de fred que segons les previsions meteorològiques del Servei Meteorològic de Catalunya s’allargaran fins dimarts. Les temperatures seran baixes arreu de Catalunya, amb especial incidència a les comarques de l’interior i especialment al Bages, Noguera, Solsonès, Vallès Occidental i Vallès Oriental. En canvi, a les zones del litoral, especialment a les Terres de l’Ebre i Barcelona, no patiran temperatures mínimes molt més baixes de les habituals.\nA les comarques de Ponent hi haurà boira gebradora. De fet, Protecció Civil ha alertat que cal tenir especial precaució “en la conducció de matinada i primera hora del matí en zones obagues a on les temperatures seran més baixes i serà molt probable la presència de gel a la calçada”.\nParal·lelament, s’ha donat per finalitzada l’alerta del Pla Especial d’emergències per risc de vent a Catalunya, el Ventcat, i la prealerta del Pla Neucat per risc de nevades.\nArticle anteriorTejerina: “Amb el 155 hem desbloquejat 1.500 milions destinats a Catalunya”\nArticle següentJunqueras, Forn i els Jordis continuaran a presó


ELECTRODOMÈSTICS - Hiper Centro\nCOMODITAT PER A LA TEVA LLAR\nEquipa ca teva amb les millors marques\nGeleres, televisors, rentadores i tot el que necessites per equipar la casa. Descobreix els millors preus a Hiper Centro.\nRentar la roba la serà molt més fàcil i agradable amb la rentadora i assecadora adequades.\nRentar els plats a mà pot ser ben avorrit. Ajuda’t d’un rentaplats i gaudeix del teu temps.\nGeleres i congeladors\nManté els teus aliments i begudes frescs en tot moment.\nPlaques de cuina, forns i campanes\nCuina com un xef professional amb una bona placa de gas, vitroceràmica o inducció.\nEls petits detalls fan la diferència, com les nostres torradores,\nmicroones, cafeteres i robots de cuina.\nAspiradors i llimpiesa\nManté la casa neta amb aspiradors d’última tecnologia, que fan les tasques tots sols.\nConverteix casa teva en un cinema amb aquests televisors QLED, Smart TV, etc.\nTelevisors i equips de so\nGaudeix d’una qualitat d’imatge i so sense iguals, amb TV de les marques Samsung, Sony, LG o Grundig, entre d’altres.\nLes eines de feina més essencials del moment, els ordinadors, els teclats, ratolins i accessoris.\nQue no se t’escapi res, passa’t als smartphone i està sempre connectat.


La Cambra de Comerç Barcelona ha fet una crida a pimes i treballadors autònoms perquè demanin l’ajornament d’impostos. Això, és segons la corporació, “una de les poques eines” que de moment tenen per garantir liquiditat en els propers mesos.\nI és que el passat dijous 12 de març el Consell de Ministres va aprovar una sèrie de mesures per donar resposta a la crisi de la Covid-19, recollides en el Reial Decret 7/2020, entre les quals s’inclou com a objectiu flexibilitzar l’ajornament dels deutes tributaris a pimes i autònoms.\nLes condicions de la mesura estableixen, entre d’altres, que es podran ajornar, sense haver de presentar garanties, els deutes d’imports inferiors als 30.000 euros. Aquesta mesura afectarà, principalment, a les declaracions del primer trimestre i a les mensuals dels mesos de febrer, març i abril. Així mateix, pot afectar a les declaracions-autoliquidacions de l’Impost de Societats de subjectes passius, sempre i quan el tancament de l’exercici fiscal no coincideixi amb l’any natural.


Cullera limita la velocitat en el centre a 20 i 30 km/h per a evitar atropellaments – RiberaTV\nL’ajuntament vol protegir la integritat física dels vianants després de registrar-se diversos accidents\nAixí, en els carrers de coexistència es podrà circular a una velocitat màxima de 20 km/h mentre que en la resta del centre el límit se situa en els 30 km/h, ha explicat l’alcalde i responsable de la Policia Local, Jordi Mayor.\nEn les últimes setmanes s’han senyalitzat —o es procedirà— diversos carrers amb els nous límits de velocitat, entre ells el carrer de la Séquia, plaça de la Verge, carrer del Mar, part de 25 d’Abril, carrer del Riu o plaça d’Andrés Piles, entre d’altres.\nDe fet, des de la Policia Local s’han notificat diversos accidents i atropellaments en els últims temps pel que calia prendre una mesura que «protegisca» els vianants i «concilie» el dret a la circulació de vehicles i persones, ha indicat la màxima autoritat local.\n«Hi ha xiquets i persones majors o amb mobilitat reduïda que corren un gran risc per la imprudència de molts conductors i d’esta forma el que volem és que quede clar que pel nucli urbà s’ha de circular amb sentit comú», exposa l’alcalde\nEncara que no s’han senyalitzat tots els carrers del centre per a evitar generar un impacte visual innecessari, la limitació s’estén a tot el nucli antic. L’ajuntament ha demanat «sentit comú» als conductors perquè encara que la llei diu que on no existix senyalització el límit és de 50 km/h hi ha carrers molt estrets en les quals és «impossible» circular a eixa velocitat i la norma exigix que esta s’adapte a les condicions de la via.\nD’altra banda, amb la mesura el govern municipal seguix avançant cap a un procés de recuperació dels carrers per a les persones. Este estiu ja es convertí en zona de vianants dos carrers de Sant Antoni i temporalment s’ha restringit el trànsit en la plaça de la Verge, mesures que han sigut tot un èxit perquè a més de disminuir la intensitat de la circulació «s’ha donat vida a zones com el centre que abans estaven mortes», conclou Jordi Mayor.\nCullera limita la velocitat en el centre a 20 i 30 km/h per a evitar atropellaments added by Ribera Televisió on 14 febrer, 2017


molta fressa i poca endreça - Diari de Girona\njosep quintanas bosch 11.10.2015 | 00:00\nJunts pel sí dona l'oportunitat a les CUP de donar una lliçó de coherència i d'estar al servei del públic, sobretot per contrast amb la seva actitud. Fins a les 20 hores del 27-S, No tenien cap importància ni el balanç governamental, ni el programa ni el govern. Sols el procés, la independència. A partir de les vuit del vespre del 27, cau el teló: si Mas no és president, "el procés" descarrila. Si fins el 27 era el poble qui impulsava i marcava el camí cap a la independència, a partir del 28, si no hi ha Artur Mas a la presidència de la Generalitat, tot és inviable, tot és temps perdut. Les CUP diuen el mateix ara que en campanya; les CUP, amb els seus actes, no mostren cap ambició personal ni col·lectiva que no sigui fer el que s'han compromès a fer.\nPerò sota la retòrica, si els llegiu bé, es conformen amb focs d'artifici i, a canvi, "tindran alçada de mires" i no sé què més. O sigui, se senten pagats amb paraules i gestos. Un d'ells pot ser el boicot a Catalunya de les eleccions del 20 de desembre. Molta fressa, més pressió a l'olla social, però de desafiar la legalitat, res. Una vegada investit president, Mas farà el que li semblarà més convenient. Perquè el seu full de ruta és clar: qui dies passa, anys empeny. S'ha abraçat a l'independentisme per romandre al poder. Per sobreviure ell i les restes de CDC. Creant una mena de Moviment Nacional on reencarnar-se i on ERC li fa de crossa. Les CUP acabaran essent els tontos útils. Entre altres coses, perquè no aguantaran ni el festeig ni la pressió. Són pocs a tot Catalunya i la majoria són persones qualificades. No costarà tant assolir la plena ocupació de la seva gent.\nUna altra reflexió neix tot recordant Salvador Espriu. Quina llàstima que ningú el recordi en aquests moments: "A vegades és necessari i forçós// que un home mori per un poble,// però mai ha de morir tot un poble// per un home sol".


Augmenta l’atur a Badalona i parlem dels estrangers | merce-rius.cat\nAugmenta l’atur a Badalona i parlem dels estrangers\n5 Juny 2013 Badalona, Políticamerceriuss\nAhir el govern del PP de Badalona, encapçalat per l’Alcalde Xavier García Albiol ens va informar del padró de l’any 2013, i l´únic que en van destacar és que la immigració ha disminuït a la nostra ciutat. Degut a tot això, he buscat xifres de municipis propers, per tal de veure si les dades eren excepcionals i, com suggeria l’Alcalde, eren atribuïbles a la crisi i a haver posat planxes als pisos, o eren dades similars a tot arreu i per tant no es podia parlar de l’efecte planxes.\nTal com ens tenen acostumats, s’han d’agafar aquestes manifestacions del govern amb pinces, ja que són especialistes en jugar molt amb les xifres, per a fer-les coincidir amb el seu discurs triomfal. Recordem per exemple els titulars en els quals es felicitava per a ser el municipi del Barcelonès on menys augmentava l’atur, o el milió de superàvit que a l’hora de la veritat no ha servit per a res. I per cert, aquest mes que ha augmentat l’atur a Badalona, mentre que a la resta de Catalunya ha disminuït, també podem concloure que és gràcies al govern del PP o això només passa quan l’atur disminueix? No cal fer-ne una nota de premsa, o es treu la del padró per a despistar?\nLes dades que he trobat corresponen al municipi de Barcelona, municipi amb un percentatge de persones immigrants del 17,4%, enfront del 15,3% de Badalona. A Barcelona, la disminució del nombre d’immigrants des del 2012 ha estat del -0,8%, mentre que a Badalona el percentatge ha estat del -0,79%. Es a dir, que podem dir que la disminució ha estat la mateixa a Barcelona sense planxes, que a Badalona amb planxes, i si molt afinem, a Badalona ha estat lleugerament inferior. I si ens fixem en la dada a nivell de tot Catalunya, veiem que els immigrants han disminuït molt més, concretament un -2,72%. Per tant, i per molt que ens ho vulguin fer creure, i sense voler menysprear la funció que poden tenir les planxes instal·lades en els pisos, ni les planxes han fet marxar la població estrangera, ni tots els que ocupaven els pisos buits eren estrangers.\nEn conclusió, la disminució de la població estrangera a Badalona, és similar a la d’altres municipis propers i inferior a la mitjana catalana, i per tant, no pot ser associada a la gestió del govern. I seria bo que el Sr. García Albiol deixés d’aprofitar qualsevol ocasió per a culpabilitzar el estrangers. I per tant, aquesta vegada, i per molt que la notícia la publiqui la Vanguardia, no em creuré que les vaques volen.\n← La mida no és el que importa Sr. Rajoy\tEl perquè de tot plegat →


LA FONT D'EN CARRÒS: 2010\nHui ha vingut el sr Ismael Ferrer, Director general d'Obres per posar la primera pedra dels carrers que delimitaran el solar de l'escola, que es pagarà amb el Pla Confianza. Una cosa si que està clara ja tenim un cartell més gran que que l'anterior, bé de fet dos, immensos. També hem assistit a florits parlaments, però no s'ha posat cap pedra ja que no hi havia cap màquina, una pala que hi havia ha marxat més apressa que els polítics. Això sí, el que hi havia era un copiós vi d'honor, que per cert, ha sobrat quasi tot. Ens han dit representants de l'empresa COESMI que començaran les obres a partir del dia 10, esperem.\nEnviat per FONTER a 17:43 2 comentaris:\nEL BLOC NACIONALISTA DE LA FONT US DESITJA BON NADAL A TOT I TOTES\nAcí teniu la novetat d'enguany en les felicitacions de nadal, els LIP DUB:\nPrimer el que han fet al Col·legi Escolàpies de Gandia\nTambé el que ha fet el Bloc Jove, tot i que aquest no és de Nadal\nEnviat per FONTER a 14:24 Cap comentari:\nCom ja hem dit amb l'entrada anterior la Societat Musical Carròs ha fet el concert de Nadal i l'audició de l'escola de música. L'assistència als dos actes ha estat important, especialment a l'audició on es va omplir quasi tota la planta baixa de la Casa de Cultura, eixa tan "xicoteta" de Xavi Castillo; per cert, no ha tornat a la Font des de que el PP programa el teatre. Tornant als actes del cap de setmana; diumenge es va fer el tradicional concert de Nadal, amb marxa i palmes inclosa. Aquest any l'auditori no estava ple, inclús a l'hora de començar estava prou buit, amb l'arribada dels tardons i els qui eren a missa s'ha fet una bona entrada. S'ha tirat a faltar l'assistència de membres del govern municipal, segur que tindrien altres obligacions. El concert ha estat magnífic.\nEnganxem dos vídeos de l'audició la del grup de dolçaines i el grup de trompetes.\nEnviat per FONTER a 22:11 3 comentaris:\nEl cap de setmana que ve es faran al nostre poble la ja tradicional audició dels educands de l'escola de música de l'agrupació Artístic musical Carròs. Serà el dissabte a les 18 hores a la Casa de Cultura. El diumenge a les 12 30 serà el concert de nadal de la Banda. interpretaran temes com el pas-doble "Churumbelarias", diversos temes nadalencs i el més interessant, emulant el concert d'any nou de Viena, la marxa Radensky de J. Strauss. Esperem que el mestre Josep Marti ens faça disfrutar i participar com ho fan els grans directors que dirigeixen la Filharmònica de Viena fixeu-vos i disfruteu de per anticipat del concert: com va fer Baremboim en 2009\nO Georges Pétres en 2010\nEnviat per FONTER a 23:30 Cap comentari:\nEnviat per FONTER a 11:34 3 comentaris:\nEnviat per FONTER a 20:59 2 comentaris:\nAquest diumenge la companyia Engrata Teatre representa l'obra MAMA10 ací teniu la fitxa tècnica de l'obra\nEnviat per FONTER a 11:36 Cap comentari:\nEl rector nascut a la Font ha complert 101 anys. Moltes felicitats. Tot i que no s'ha fet una festa tan lluïda com la del centenari també ha rebut la visita de l'arquebisbe. Trobareu un breu al diari Las Provincias. En aquest blog ja en parlàrem quan va fer 100 anys, punxeu. Que en complisca molts més.\nEnviat per FONTER a 19:41 Cap comentari:\nDins de la mostra de Teatre Ligorio Ferrer tenim l'actuació amb l'obra "La gàbia"\nAquest és el missatge que ens han fet arrivar:\nBona vesprada companys i companyes, amics i amigues, coneguts i conegudes i a tota eixa gent que gaudeix en passar unes hores veient teatre. El proper dilluns 6 de desembre a les 19:00 tenim representació al Teatre Raval de Gandia, dins de la Mostra de Teatre Ligorio Ferrer. El preu de les entrades és de 7 €. Si teniu ganes de riure i passar 90 minuts divertits, VOS ESPEREM!!!\nEnviat per FONTER a 17:56 Cap comentari:\nLA BANDA DE LA FONT ENTRE LES BENEFICIADES DE L'AJUDA DE LA DIPUTACIÓ\nAhir el president de la Diputació de València va fer entrega a diferents Bandes i Agrupacions musicals de material. Ho va fer a Beniarjó on a més va inagurar el nou local de l'Agrupació musical. es nota on hi ha un alcalde que sap cercar ajudes pel seu poble, altres sols saben portar basures (fixeu-vos qui està a la dreta de la foto). El fet és que, com diu Las Províncias, moltes bandes de la comarca han rebut instruments. La foto també és de Las Provincias.\nTambé podeu llegir la notícia a Onda Naranja.\nEnviat per FONTER a 8:53 Cap comentari:\nSI COMPANYS, LA CARRETERA DE BENIARJÓ JA ESTÀ OBERTA.\nHo han dit aquest matí en un bando\nEnviat per FONTER a 12:59 Cap comentari:\nEnviat per FONTER a 18:33 3 comentaris:\nGASPAR HA MENTIT AL POBLE. COLAU, UNA VEGADA MÉS T'HAN ENGANYAT\nEl senyor alcalde al darrer plenari municipal va dir mentirós al regidor del Bloc. El fet que falte, insulte i desprecie als regidors de l'oposició no és nou; sols demostra la mala educació de l'alcalde, qualsevol que acudeix al plenari municipal ho veu. No és feina dels polítics valorar la mala educació dels companys, però si valorar la seva incompetència.\nEn el dia de hui en tota la premsa comarcal hem llegit la publicació d'ajudes a les escoletes públiques el DOGV ho diu així :\nRESOLUCIÓ de 5 d’octubre de 2010, de la direcció general\nd’Ordenació i Centres Docents, per la qual es resolen\nles ajudes per a la construcció, l’ampliació i l’equipament\nd’escoles infantils de primer cicle d’Educació Infantil, que\nsuposen la creació de noves places escolars públiques,\nconvocatòria 2010 (per llegir-la completa punxa)\nSembla clar que la nova escoleta del poble acompleix tots els requerits, bé tots no. Encara que l'alcalde Colau i la regidora d'educació així ho diuen a qui els vol escoltar; a la Font no s'han creat places públiques, ho són privades i per això no tenim ni un cèntim de subvenció. Podríem pensar que son poquets diners, però no, a Gandia li han donat 539 437 €. per la construcció i equipament d'una escoleta. Almenara, un poble com la Font te 514.325 €. La Font cero. La postura del Bloc ha estat clara des de fa tres anys (punxeu) ara:\nQUEDA CLAR QUE GASPAR HA MENTIT AL POBLE, L'ESCOLETA NO ÉS PÚBLICA I NO REP LES AJUDES QUE REBEN LES ESCOLETES PÚBLIQUES.\nEnviat per FONTER a 20:15 Cap comentari:\nEnviat per FONTER a 15:45 Cap comentari:\nCom tots els anys penjem la programació teatral que ens fa arrivar la Casa de Cultura; més endavant anirem comentant més coses, sols dir que és molt similar a altres anys, segueix mantenint el bon nivell.\nEnviat per FONTER a 0:07 1 comentari:\nEnviat per FONTER a 17:04 1 comentari:


COM QUE NO SABIA QUE ERA IMPOSSIBLE HO VAIG FER! | ESCOLA PRAT DE LA RIBA\nCOM QUE NO SABIA QUE ERA IMPOSSIBLE HO VAIG FER!\nAquest matí, la Laura del CosmoCaixa, ha vingut a la nostra classe per enregistrar el conte que vam escriure i que ha guanyat el concurs de la XVI edició “Fem Contes de Ciència” organitzat per l’Obra Social “La Caixa”.\nLa nostra tutora, juntament amb tres mestres més, ens va proposar participar al concurs de “Fem Contes de Ciència” ja que havíem estudiat l’aparell circulatori i la Maria, una bioquímica, havia vingut a l’escola a explicar-nos per què la sang és vermella. A més, havíem participat en la V Fira Tastet de Ciència organitzada pel Centre de Recursos Pedagògics del Baix Camp. També, estem col·laborant amb l’organització d’una campanya de Donació de Sang del Banc de Sang i Teixits.\nEl passat divendres 11 de maig, les mestres ens van comunicar que havien guanyat el premi de la categoria C, Cicle Mitjà de Primària, de tota Catalunya. Vam cridar i saltar d’alegria i ens vam sentir orgullosos, feliços, emocionats, motivats, enèrgics…estàvem bojos d’alegria! Tot això sense saber quin premi havíem guanyat, perquè per a nosaltres ja era una gran satisfacció haver escrit un conte científic tots junts.\nLes mestres ens van explicar que el premi consistia en:\nInvitacions familiars per a CosmoCaixa per a tota la classe guanyadora.\n1000€ per adquirir material didàctic.\nUn lot de llibres de ciència.\nLa publicació del treball premiat al web d’EduCaixa.\nL’enregistrament en vídeo del conte llegit pels alumnes.\nA més, anirem a Barcelona el 30 de maig a recollir el premi a l’Auditori del CosmoCaixa on veurem la representació teatral del nostre conte i gaudirem d’un psicolabis. Aprofitarem el dia per visitar el museu.\nTot és posible, treballant en equip!\nAlumnes de 4t (La Classe Els Xiquets de Reus)\nAquest article s'ha publicat dins de Cicle mitjà, Escola, medi per MONICA GOMEZ SOLAN. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Arxius de Cinema El Casal » El Casal d'Olesa\n9 d’octubre – Chomón per als nens Al ser l’any Segundo de Chomón, els nostres amics de la Filmoteca de Catalunya vindran a fer dos tallers sobre els orígens del cinema mut. Podeu registrar-vos-hi seguint aquest enllaç. Els tallers són … Continued\nby Ferran Manya | posted in: Actes Varis, Cinema El Casal, Teatre, Xarxa Olesa | 0\nArranquem el curs 2021-22 amb moltes activitats per aquest setembre! Començarem amb una doble proposta de xarxa, al parc municipal per aprofitar el bon temps. El dia 12 al migdia hi haurà l’espectacle Picabaralla de contes, i a la tarda, … Continued\nCinema: La boda de Rosa\nLa nostra aposta per tancar la temporada 2020-2021 és La boda de Rosa, una pel·lícula del 2020 que ha estat guardonada per totes bandes. Heus aquí la sinopsi: A punto de cumplir 45, Rosa se da cuenta de que ha … Continued\nCicle de Chaplin al maig: Temps moderns i El gran dictador\nEstimats cinèfils del Casal, Tenim el plaer d’anunciar-vos que aquest proper mes de maig podrem gaudir de dues pel·lícules de Charles Chaplin, en motiu del centenari de l’estrena de la seva primera pel·lícula. Contraintuitivament, no posarem la seva primera pel·lícula, … Continued\nLa pel·lícula del mes d’abril serà Herois, un drama de 2010 amb la següent sinopsi: Doblement guardonada al Festival de Màlaga, la nostàlgia per una època pèrdua és aprofitada per Pau Freixas per compondre un exercici de fascinació pels anys … Continued\nAquesta propera setmana santa us oferim, per pasqua, una pel·lícula… Mira, sabeu què? No tinc ganes de redactar una entrada happyflower. Al cap i a la fi, aquesta pel·lícula és per anar-la a veure amb els col·leguis i en tot … Continued\nCinema: Ocean’s 8\nLa pel·lícula d’aquest mes de març és Ocean’s 8, de la qual aquí teniu el tràiler, i aquí la sinopsi: Debbie, la germana de Daniel Ocean que acaba de morir, surt de la presó després de cinc anys. Ha passat … Continued\nCinema de febrer: The farewell\nUs heu fixat que aquest mes de febrer és perfecte? Quatre dilluns, quatre dimarts, quatre dimecres, quatre dijous, quatre divendres, quatre dissabtes i quatre diumenges. Doncs el quart diumenge, dia 28, projectarem la pel·lícula The Farewell, que explica una història. … Continued\nAquest mes de març la pel·lícula que proposem és Mientras Dure la Guerra, d’Alejandro Amenábar. És un destacable document cinematogràfic de temàtica històrica, on hi veurem la vida a la rereguarda franquista a través de l’òptica de Miguel d’Unamuno, que … Continued\nEl cinema d’aquest mes: “Les Choristes”\nSí, toca recordar un clàssic d’aquells que emocionen: els “chicos del coro”! Per si no la recordeu de quan ho va petar a tots els guardons de cinema, aquesta és la sinopsi en castellà perquè al webmàster li fa mandra … Continued


El cian és un color pigment primari: de febrer 2016\nDissenyant vestits amb la Tania\nAvui ha estat un dia "estupendu". Ens ha vingut a fer un taller la Tania, la mare d'una de les nostres alumnes de 2n de l'ESO i l'hem ben aprofitat. Gràcies Tania pels teus consells, per la teva experiència i per la teva generositat al venir de manera altruista a ensenyar-nos moltes coses per fer els nostres vestits, ràpids i bonics.\nLa Tània té una botiga a Salou de robes i costura a prop del carrer Barcelona\nT'esperem un altre dia Tania!!!\nAquí us deixo un vídeo de les dues hores del taller. Hem tingut fins i tot una princesa que li quedava la mar de bé el vestit dissenyat\nPublicat per Lí a 13:47 Cap comentari:\nDibuix de transformació d'un objecte a un altre\nUn dels exercicis que hem fet a la matèria de Dibuix Artístic I és transformar un element en un altre a través d'unes fases. Els alumnes partien del dibuix de la fulla del plataner que vam fer feia dies i havien de buscar a casa un objecte que els inspirés i que parlés d'ells.\nPodien introduir color i el que si han introduït és el concepte del temps en el dibuix...moltes coses. Us deixo els resultats perquè són molt macos, realment.\nDibuix de la Beatriz Monje\nDibuix de la Júlia Abando (està una mica tallat...)\nDibuix de la Clàudia Gandullo\nDibuix de la Laia Granero\nDibuix de la Marta Martínez\nDibuix del Jordi Nadal\nDibuix de la Shayan Ramírez\nDibuix de la Zulema Romero\nDibuix de la Ruo Xi\nDibuix de la Inés Toledo\nDibuix de la Natàlia Gamo\nDibuix del Nikita Pogorelov\nDibuix del Pablo Perales\nDibuix de la Muriel Fuentes\nPublicat per Lí a 13:55 Cap comentari:\nFinal de l'any amb pastís i regals\nEl passat dia 22 de desembre els meus alumnes en van fer un munt de regals i jo els hi vaig portar un pastís de xocolata. Havien treballat molt i els hi vaig prometre. El dels regals va ser super sorpresa!!! Gràcies per ser com sou! Sou estupendus!!! I no ho dic pels regals...\nFotos de l'event!\nPublicat per Lí a 8:04 Cap comentari:


Gemma Ruiz: “Si nosaltres no valem res!’, em deia la meva besàvia” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nGemma Ruiz: “Si nosaltres no valem res!’, em deia la meva besàvia”\nLa periodista fa a 'Argelagues' (Proa) una crítica social, tendra i crua alhora, a través dels relats de les seves àvies\nBarcelona 28 SET 2016 - 14:02\tCEST\nLa periodista i escriptora Gemma Ruiz. Joan Sánchez\nLa Gemma Ruiz diu que la seva ha estat una família normal, gairebé estàndard, del segle passat. Però no és del tot cert. De fet, té prou substància per escriure'n tota una novel·la, Argelagues (Proa), un llibre escrit amb tendresa, amb cruesa i amb realisme que recull la història de la seva besàvia i les seves àvies i una crítica oberta d'una societat terriblement masclista que no només avergonyia les dones, sinó que, a sobre, les feia sentir culpables: "Una culpabilitat patrocinada pel sistema", diu l'autora.\nDurant anys, amb molta paciència, la Gemma va recollir el que li explicaven la seva besàvia, la seva àvia, la seva tia... "Em va costar moltíssim fer-les parlar i gravar-les", admet. "Mai no s'havien donat cap importància, tenien una autoestima zero i no entenien el meu interès. 'Si nosaltres no valem res!', em deien. Les havia d'enganyar, les convidava a berenar i davant d'una xocolata desfeta s'obrien i començaven a parlar". El primer triomf de Gemma Ruiz va ser canviar aquest concepte que les àvies tenien de si mateixes: "Van acabar adonant-se de la importància de les seves vides".\n“Després de parlar molt amb elles, les meves àvies van acabar adonant-se de la importància que tenia la seva vida”\n"La meva família té tot el que m'interessava explicar: una família de poble, de pagès, que la misèria empeny a les fàbriques, que absorbeix la immigració interior i exterior, que perd la guerra... És una història dura que, per sort, a mi no m'ha tocat viure i, precisament per això, em sento en l'obligació d'explicar-la explícitament, més enllà de la nostàlgia i de la memòria", diu Ruiz. "S'havia d'explicar perquè trobo que n'hem tret molt poca cosa, dels silencis". Som davant d'una saga familiar marcada per una època (tot un segle, ben bé!) molt concreta. "Em sembla al·lucinant que jo vingui d'aquells temps!", diu. Ella es considera a anys llum de la seva besàvia: "Hi ha un salt abismal, un tall històric brutal". I li tocava a ella reflectir-ho. "Crec que la vida dels meus néts, afortunadament, serà molt semblant a la meva. No caldrà que ells escriguin la meva història".\n"Elles es consideraven, com a dones, simples unitats reproductores que havien de treballar a casa, per a l'home..." Van viure uns temps inconscientment masclistes, en què imperava "la llei dels germans", la dels homes. I ningú ni tan sols es plantejava queixar-se'n. S'acceptava, gairebé alegrament.\nA la novel·la, una narració íntegrament en femení, els personatges masculins tenen la seva importància: "Me n'he enamorat, del Martí!", revela l'escriptora, en parlar del marit de la seva besàvia. la Remei. "No el vaig conèixer, però tot el que me'n van explicar és preciós. Era una persona coherent, inquieta, sensible... i em serveix com a contrapunt de l'altre tipus d'home, el pare de la Nina [la seva tia àvia], un home realment de l'època".\n“He intentat transcriure la parla de la meva besàvia tal com ella m’explicava les coses”\nPerò el contacte d'aquesta família gens polititzada amb la vida de l'època l'aporta un altre personatge masculí, Marià Burguès, un terrissaire i cronista de Sabadell que realment no va tenir contacte amb la família de la Gemma però que ella es pren la llicència novel·lesca de convertir-lo en l'amic i conseller del seu besavi. "Hi posa el context a la història. És un bohemi, un lluitador preocupat per l'educació, per la política... És qui abraça la República i qui més critica la Guerra Civil".\nEl cronista Burguès ha estat, a més a més, una de les moltes fonts de documentació que ha utilitzat la periodista per bastir la narració. Els cronistes de l'època han aportat tot el rigor historiogràfic. "I he redescobert amb altres ulls una ciutat com Sabadell, que va ser realment la Manchester catalana i va acollir aquest substrat obrer tan avançat". I ha consultat documentació dels anys més foscos del franquisme: "He tingut a les mans quaderns d'escola de nens de 10 anys i et puc dir que són gore! Ja podem riure del festival de Sitges!", exclama, fent referència als temaris i les argumentacions. D'altra banda, la periodista ha recorregut Castellterçol, Vacarisses, Sabadell..., ha visitat Cartagena i fins i tot Roma per documentar al més fidelment possible els escenaris de la novel·la.\nLa fidelitat és present, també, en el llenguatge. Trobem paraules i expressions com perxò, oi tant, radere, delaguard... "He posat ordre a l'oralitat", explica, orgullosa de la seva delicada feina. "He estat molt inflexible a l'hora de posar per escrit certes paraules perquè tenia molt clar el model de llengua que volia, tal com la parlem i com la parlaven les meves àvies. Crec que fem un bé a l'oralitat". També ho han considerat els correctors del llibre. Tant l'Adriana Plujà, de Proa, com el lingüista Rudolf Ortega han acceptat la gosadia de la periodista. "Els he fet anar de corcoll!, però al final han abraçat la llengua de les argelagues (encara que s'hagin punxat una mica amb aquesta planta)".\nUna futura obra de teatre?\nLa Gemma Ruiz fa la crònica teatral a TV3. I el teatre l'ha ajudat a escriure Argelagues. Em va influenciar molt Barcelona, de Pere Riera, perquè també era una història de dones i de l'època de la guerra. També té un regust de l'autor canadencolibanès Wajdi Mouawad, autor d'Incendis o de la duríssima Ànima: "El seu pare li preguntava per què escrivia dels crims que havien fet els seus", diu la Gemma. "A mi també m'interessa d'on vinc, per això escric. Però Mouawad és molt inclement amb la tragèdia, jo faig un relat cru i gens ensucrat, però dic les coses clares, sense embolicar-me gaire". Veurem una versió teatral d'Argelagues? "Uf... no m'ho imagino. Però seria un honor que algú veiés teatre en la meva història". No s'atreveix a dir quines actrius podrien donar vida a la Remei o a la Rosa: Clara Segura? "No me la jugo", diu. "Però curiosament en la presentació a la Biblioteca de Catalunya de dijous precisament la Clara Segura i la Màrcia Cisteró llegiran passatges del llibre..."