Sant Joan de les Abadesses presenta un projecte de creació de noves infraestructures al centre històric del municipi - Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses\nSant Joan de les Abadesses presenta un projecte de creació de noves infraestructures al centre històric del municipi\nL’Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses va presentar aquest dijous al matí el seu projecte de creació de noves infraestructures al centre històric del municipi al Col·legi de Periodistes de Girona. La presentació ha anat a càrrec de l’Il·lm. Sr. Ramon Roqué, Alcalde del municipi; el Sr. Martí Sabrià, expert en turisme; i la Sra. Violant Blanco, consultora al Grup Costa Brava Centre. Aquest projecte neix de la prioritat de l’Ajuntament d’ampliar l’oferta hotelera i de restauració al centre urbà, aprofitant l’existència d’alguns edificis emblemàtics actualment buits. Els motius que porten a l’Ajuntament a treballar en aquesta línia d’incentivar i facilitar la creació de projectes hotelers al centre històric són diversos i d’important consideració:\n- Sant Joan de les Abadesses es vol convertir en un espai d’atracció turística aprofitant la seva situació geogràfica equidistant de les Valls de Camprodon i la Vall de Ribes. Per això, l’Ajuntament està potenciant productes turístics com “Terra de Comtes i Abats” i ha posat en valor el patrimoni històric i arquitectònic del municipi, tot remodelant el Palau de l’Abadia, creant el Centre d’Interpretació del Mite del Comte Arnau,disposant d’un espai d’acollida al turista a la noves i confortables instal·lacions de l’Oficina de Turisme, i afrontant una remodelació integral i progressiva dels carrers i places de la Vila Vella i la muralla. Actualment, el centre històric de Sant Joan de les Abadesses atrau més de 30.000 visitants a l’any.\n- Sant Joan de les Abadesses en l’actualitat disposa d’una àmplia oferta d’activitats organitzades tant per gaudir de la natura, com per conèixer la història, la cultura i el patrimoni monumental de la comarca a través del programa Terra de Comtes i Abats que compren els municipis de Sant Joan, de Ripoll i de Gombrèn. En els darrers anys, es posa a disposició dels turistes paquets d’activitats i visites guiades que combinen la descoberta del territori amb la degustació de menús en els restaurants. Aquests paquets tenen en l’actualitat preus molt assequibles i generen anys rere any més reserves, tant de turistes individuals com de grups organitzats (enguany més de 2.400 persones s’han apuntat a aquestes iniciatives). A més a més, Sant Joan de les Abadesses posa a disposició durant els caps de setmana un ventall ampli d’esdeveniments, festes, aplecs, fires, mercats, etc. Una agenda d’activitats que es distribueixen al llarg de tots els mesos de l’any.\n- Aquesta línia de dinamització turística que s’ha engegat darrerament, ha portat a l’Ajuntament a incentivar la creació de places hoteleres especialment a les categories de 3 i 4 estrelles al centre històric, per cobrir el dèficit existent al nucli de la població.\nMartí Sabrià, Ramon Roqué i Violant Blanci, d'esquerra a dreta, en la presentació del projecte\nA dia d’avui s’ha analitzat i estudiat tres propostes d’ubicació de futur hotel. S’han elaborat tres estudis de viabilitat sobre tres finques d’entre 1.600 i 2.000 m2, dues situades a la Plaça Major de Sant Joan i una altra més petita al costat de l’Església de Sant Pol i al peu del Pont Vell. Això ha motivat poder disposar d’un ventall ampli de propostes que fins i tot permet disposar de diferents perfils d’establiment. S’ha treballat en col·laboració amb els tres propietaris dels edificis que veuen en aquest projecte una gran oportunitat per donar valor i ús públic a les finques.\nS’han dut a terme tres estudis de viabilitat que evidencien la rendibilitat del projecte al tercer any del seu funcionament, per tant, posen de manifest que un hotel de les característiques exposades és viable i, per tant, es pot considerar com una aposta d’èxit i alhora un benefici pel turisme i l’economia del municipi i la comarca del Ripollès. Aquests estudis, facilitaran a partir d’ara la tasca de trobar inversors interessats en aquesta proposta a Sant Joan de les Abadesses, i d’acord amb aquest context turístic favorable. Es preveu que les inversions, per posar en marxa els hotels oscil·larien entre 1.800.000 i 3.300.000 euros, depenent de la finca a rehabilitar.


Motel Cincis Teliucu Inferior Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Teliucu Inferior.\nLacului Cincis, Teliucu Inferior, Teliucu Inferior, Romania, 337465 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Motel Cincis\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Motel Cincis és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Teliucu Inferior. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Teliucu Inferior. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Piscina exterior, pesca de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Motel Cincis és una selecció idònia per a la vostra estada a Teliucu Inferior.\nAllotjaments a Teliucu Inferior\nTeliucu Inferior Motels


COL·LECTIU D'ANTIARTISTES: LA LLUM DE LA NIT DE DELPHINE DE VIGAN\nPublicado por Eduard en 19:26\nQuadern de mots 5 de febrer de 2013, a les 6:24\nTotes les ressenyes que he llegit el deixeu molt bé. D'entrada no m'atrau però si en tinc l'oportunitat el llegiré.\nEduard 5 de febrer de 2013, a les 17:15\nEspero que tinguis l'oportunitat. Realment crec que és un llibre que se la mereix!\nSílvia 5 de febrer de 2013, a les 9:49\nMolt bon article, Eduard! Vaig llegir aquest llibre i em va fascinar i captivar com escriu i com reflexiona sobre el procés d'escriptura. Per a mi és tot un model literari!\nHelena Bonals 5 de febrer de 2013, a les 12:37\nNo el llegiré mai perquè el suïcidi em deprimeix, però m'ha agradat molt el que en dius.\nEduard 5 de febrer de 2013, a les 17:21\nGràcies, Sílvia. Sí que pot ser tot un model literari. Estic segur que et serà de profit.\nHelena, tot i que en efecte la protagonista acabi suïcidant-se , no és ni de bon tros un llibre sobre el suïcidi. Jo crec que és més un llibre sobre la supervivència, sobre la capacitat d'extraure la llum de la fosca. La família protagonista (la materna de la narradora, doncs) és tot un univers,extrem i excessiu de vegades, amb experiències que podrien sonar irreals si no sabéssim que són autèntiques, però en conjunt es balancegen les parts fosques (que són moltes i profundes, certament) amb les imatges radiants de moments que amb justícia es podrien anomenar d'exultant felicitat.\nGEMMA 6 de febrer de 2013, a les 8:13\nHe anat saltant-me parts del que comentes per si decideixo llegir-me'l. Gràcies per la informació, dóna gust i és encantador topar amb lectures que aporten sacsegen. Salutacions, Eduard!\nOlga Xirinacs 6 de febrer de 2013, a les 18:05\nQuina atracció que exerceixen els suïcides... I les mares... Llavors entrem en el doble tema de la mare morta en tragèdia. Ja ho crec, que ha d'atrapar.\nEduard 6 de febrer de 2013, a les 18:18\nSí, he tractat en diversos articles d'aquest bloc el tema del suïcidi i sobretot les suïcides. Ara, crec que és el primer llibre que llegeixo que intenta comprendre en profunditat la mare com a ésser independent, com aquella persona que resulta ser, amb la seva llibertat i autonomia delimitada en la filla -i que acaba veient-se reflectida en la delimitació de la llibertat de la filla, inevitablement-.\nA part d'un lleu refredat que no m'ha impedit anar a la feina -jo encara la conservo!-, la salut m'acompanya. Que a tu també t'ompli!\nVicent Llémena i Jambet 7 de febrer de 2013, a les 1:42\nMira que ara que ho comentes el fet de barretjar ficcíó o pseudo-ficció, records sobrenaturals viscuts o imaginats escrits al costat de l'obra posem per cas assatjística, ho he arribat a fer jo, potser, no he llegit o he llegit molt pocs escriptors nous, deu ser per la connexió que tots tenim amb eixe inconscient col·lectiu, les idees i les maneres d'escriure a un escriptor ens vene d'eixa llum que ix de la foscor, que diu l'escriptora, del no-res si vols, de Déu si vols, perquè del no-res no pot surar res, potser és una idea molt platònica, però en els temps actuals aquest autor torna a reviscolar.


L’enginyer Josep Rubió treballa de forma altruista en un projecte de la Universitat d’Alabama || Constata que el confinament redueix contagis i defuncions\n© Josep Rubió Piqué resideix a Birmingham, a Alabama, des de fa cinc anys.\nJosep Rubió Piqué, un enginyer informàtic de Lleida de trenta-set anys que en fa cinc que viu als Estats Units, participa en un estudi d’investigació de la Universitat d’Alabama per crear un model de predicció de l’evolució de contagiats i morts pel coronavirus.\n“Vivia a Barcelona fins que fa cinc anys vaig venir aquí per treballar per al BBVA quan va comprar un banc nord-americà que tenia les oficines centrals a l’estat d’Alabama, a Birmingham, i ara valido models de riscos per al Regions Bank, que també té aquí la seu”, detalla. Indica que la crisi pel coronavirus va esclatar quan estava a punt d’acabar un màster en enginyeria de dades.\nArran d’això, “vaig buscar oportunitats de treballar en un projecte d’investigació i no trobava res que m’interessés, però a la Universitat d’Alabama, que és molt important en el camp de la medicina, hi ha un grup de bioinformàtica de l’àmbit de l’epidemiologia que treballa en l’elaboració de models de predicció de persones contagiades i víctimes mortals per coronavirus i van oferir places d’investigació per a estudiants”, explica. “Compten amb finançament i buscaven gent de forma remunerada, però jo m’hi vaig oferir voluntari sense cobrar, perquè ja tinc una feina”, afegeix.\nSubratlla que treballen en aquest model de predicció d’infectats i morts a partir de les dades d’Alabama, però que serà vàlid a nivell general. Sobre aquesta qüestió, tot i que assenyala que no pot avançar resultats, sí que constata que “els models canvien d’un dia per l’altre. Els primers dies pintava molt malament, però ara està clar que les mesures de confinament estan sent efectives, perquè quan es van començar a aplicar, les xifres van baixar”. En aquesta investigació participen el cap del departament, un estudiant de doctorat de bioinformàtica, un investigador d’informàtica i aquest lleidatà.\nRubió diu que l’estat d’Alabama va aplicar el confinament fa un parell de setmanes de forma molt semblant al que està vigent a Espanya. “Els bars i restaurants estan tancats i les botigues també, excepte les d’alimentació”, descriu, però precisa que “aquí no és tan dur, perquè es pot sortir a passejar”.\nEn aquesta línia, destaca que a Birmingham i bona part dels Estats Units la densitat de població és reduïda per les característiques de les ciutats. “A Birmingham i l’àrea metropolitana hi ha més d’un milió d’habitants, però la majoria viuen en cases grans amb jardí, per la qual cosa la gent es barreja poc”, afirma. També apunta que als Estats Units, encara que el Govern federal dóna directrius en relació amb la pandèmia, cada estat compta amb un marge de maniobra bastant ampli. Rubió indica que, inicialment, la població era reticent a mesures restrictives.\n“Aquest és un país amb valors molt liberals i al principi la gent deia que les autoritats estatals no havien d’imposar res, però quan van veure el que passava a Europa van començar les mesures de confinament”, afegeix. Actualment, a Alabama hi ha un amica més de 5.000 persones contagides confirmades quan la població supera els cinc milions d’habitants. En aquest sentit, Rubió manifesta que la pandèmia és especialment virulenta a l’estat de Nova York, Seattle i en menor mesura a San Francisco, però que a la resta del país la incidència és inferior.\nPel que fa a la insistència del president nord-americà, Donald Trump, en la seua teoria de la conspiració xinesa en relació amb l’origen del virus, considera que no té cap eco en la comunitat científica ni tampoc en els ciutadans que no simpatitzen amb el Partit Republicà. Rubió explica que manté un contacte gairebé diari amb els seus pares i també parla cada setmana amb els seus germans, però no sap si tornarà. Li tira la terra, però de moment viu a Birmingham amb la seua parella, que també es va mudar als Estats Units quan ell feia poc temps que hi era, i tots dos tenen el permís de residència.\n“Cada estat és bastant lliure d’aplicar mesures”\nEls diferents estats dels EUA no han aplicat accions uniformes per fer front a la pandèmia. “Cada estat és bastant lliure d’aplicar les mesures que consideri”, manifesta Rubió, que precisa que el Govern federal dóna unes orientacions generals. Així doncs, Rubió explica que la setmana passada el centre de control de malalties dels Estats Units va difondre una sèrie de directrius per iniciar un procés de desconfinament i recuperació de l’activitat econòmica en tres fases, però conclou que “cada estat l’aplicarà com vulgui”.


Un Reportage de Nuria Precios la panoramica me nacanta ep i la del tunel ep i totes les demes una sortida fantastica un peto i fins molt aviat !!!\n29 de juliol de 2015 a les 12:32\nCom sempre Anna, fantàstiques!!! Aquest indret sempre m'ha tingut el cor robat... de ben petit... :-)\n29 de juliol de 2015 a les 12:58\nEstic d'acord amb en Cinto, la panoràmica és molt maca. I Núria, sempre han estat el que en dic "els nostres" Pirineus, els que cauen més propers a casa, els que he trepitjat més vegades. I tot i aixó, per descomptat que cada sortida és una nova descoberta. Molt bon reportatge i bon estiu.\n29 de juliol de 2015 a les 13:06\nMolt maques Anna\n30 de juliol de 2015 a les 1:15\nBon reportatge Anna, totes les fotos fantàstiques i la panoràmica de les roques de "Tot lo mon" es com si hi estiguessis al davant, tinc ganes de fer la caminadeta, crec que hi ha una hora i poc mes de anada, per el moment nomes he estat a Fontalba i es per tornar-hi. Una abraçada i endavant.\nP.D.- Encara que sigui tard espero que passessis un bon dia per el teu sant.\n30 de juliol de 2015 a les 8:54\nMolt bones fotos Anna, són totes ben boniques, has fet una bona tria, mira que he trepitjat innombrables ocasions el lloc i sempre veus un enquadrament nou i amb el teu toc personal encara mes.\nMai és tard per conèixer gent meravellosa i que per sort la vida algun cop ens dóna aquestes alegries.\n31 de juliol de 2015 a les 2:59


Barcelona serà la seu del Congrés Mundial de la Naturalesa l'octubre 2008.\nLa comunitat mundial de la conservació de la naturalesa es reunirà a Barcelona a l'octubre de 2008. Espanya va ser seleccionada com país amfitrió per al pròxim Congrés Mundial de la Naturalesa. El consell de la Unión Mundial per a la Naturalesa (UICN) va designar a Espanya com seu del quart Congrés Mundial de la Naturalesa.\nEl Congrés tindrà lloc a Barcelona a l'octubre de 2008. El consell de la UICN, que és la instància principal de presa de decisions de la Unión Mundial per a la Naturalesa, va avaluar les dues propostes finals de les possibles seus: Etiòpia i Espanya. Inicialment, onze països van expressar el seu interès a acollir el Congrés. El govern espanyol, juntament amb el govern de Catalunya i els governs provincial i municipal de Barcelona, seran els amfitrions del congrés en 2008. Tant el President de l'Unió, Valli Moosa, com el consell de la UICN, van expressar el seu profund reconeixement als governs de Etiopia i Espanya pel seu treball i compromís excepcional a preparar les propostes. El Congrés Mundial de la Naturalesa, que té lloc cada quatre anys, és un dels majors i més diversos esdeveniments dedicats a millorar el maneig de l'ambient, considerant al mateix temps el desenvolupament humà, social i econòmic.\nL'últim congrés, que va tenir lloc a Bangkok al novembre de 2004, va reunir a més de 5000 persones de tots els racons del planeta per a discutir i prendre decisions pel que fa a assumptes ambientals i de desenvolupament. El congrés és en part un fòrum, i en part una assemblea dels membres de la Unión. El fòrum, una gran mostra de la comunitat internacional de la conservació; reuneix a governs, agències governamentals i no governamentals, empreses privades, polítics, científics, líders socials i sindicals, empresaris, periodistes, grups indígenes, artistes i músics; per a discutir, compartir i aprendre. L'Assemblea, la màxima instància de presa de decisions de la Unión, reuneix a les més de 1000 organitzacions membres per a debatre i votar pel que fa a polítiques, aprovar el programa de treball de la Unión per als pròxims quatre anys, triar el següent consell i manejar els assumptes de negocis de l'Unió. Les sis comissions de la Unió, que representen a 10.000 dels científics i experts més reconeguts de la conservació, també estaran presents en el Congrés en 2008. El congrés de 2008 es portarà a terme en el Centre Convencions Internacional Barcelona (CCIB), a la vora de Mediterrani i a pocs minuts del centre de la cuitat. Les dates per al Congrés són del 6 al 16 d'octubre de 2008.


Pere Grases i Gonzàlez - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPere Grases i Gonzàlez\n(S'ha redirigit des de: Pere Grases)\nPere Grases i González (Vilafranca del Penedès 1909 - Caracas 2004) fou un escriptor i filòsof català.\n(es) Pedro Grases González\n2004 (94/95 anys)\nEscriptor i filòsof\nInstituto Pedagógico Nacional (en)\n(1993) Premi Nacional de Literatura de Veneçuela\n(1969) Orde Francisco de Miranda\n(1968) comanador de l'Orde del Sol\nEs llicencià en filosofia i lletres a la Universitat de Barcelona el 1931. Col·laborà a Acció i Gaseta de Vilafranca, de la qual fou codirector, i un dels fundadors de la revista catalana d'avantguarda Hèlix. El 1932 fou catedràtic de literatura a l'Institut Escola del Parc de la Ciutadella i professor de llengua àrab a la Universitat Autònoma de Barcelona.\nExercí també com a advocat i, des de la proclamació de la Segona República Espanyola, fou secretari de l'alcalde de Barcelona Carles Pi i Sunyer. En començar la guerra civil espanyola ajudà a salvar molts persones. El 1936 s'exilià a França i el 1937 s'establí a Caracas (Veneçuela), on fou professor de l'Instituto Pedagógico Nacional fins al 1946, i catedràtic i fundador de la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat Central de Veneçuela.\nVa estudiar i revaloritzar figures com Andrés Bello o Simón Bolívar, i publicà nombrosos treballs i monografies, així com nombrosos estudis sobre la història del periodisme, de la impremta i de la bibliografia veneçolanes. Paral·lelament, col·laborà activament en les tasques del Centre Català de Caracas. El 1976 donà la seva biblioteca particular (uns 65 000 volums) a la Universitat Metropolitana de Caracas, que construí un edifici que porta el seu nom.\nHa format part de nombroses institucions acadèmiques americanes i europees i rebé nombrosos honors i condecoracions, entre els quals el títol de doctor honoris causa de les universitats de Mérida, Santigo de Xile, San Marcos de Lima, Coral Gables de Miami i Barcelona. L'Amherst College de Massachusetts creà el 1982 el Pedro Grases Prize per a estudiants de llengua i cultura hispàniques.\nEl 1992 formà part de la Comissió Amèrica i Catalunya, des d'on impulsà el Diccionari dels Catalans d'Amèrica (1992) amb Prócoro Hernández i Albert Manent. Sempre mantingué un contacte permanent amb Catalunya, on hi desenvolupà una prolífica tasca cultural mitjançant conferències, publicacions, animació i promoció d'estudis de temàtica catalana. Per aquest motiu el 1982 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya\nAndrés Bello, el primer humanista de América (1957)\nEstudios bibliográficos (1961)\nHores de joventut i maduresa (1975)\nFèlix Cardona i Puig. Mite i realitat al cor d'Amèrica del Sud (1982)\nRessenya sobre Pere Grases\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pere_Grases_i_Gonzàlez&oldid=26216743»\nDarrera modificació: 1 feb 2021 a les 23:32\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 feb 2021 a les 23:32.


L'Ajuntament invertix quasi 30.000 euros per a millorar el Centre Municipal d'Adopció d'Animals\nEl Centre Municipal d'Adopció d'Animals de València, ubicat a Benimàmet, compta amb un quiròfan que permetrà que l'entitat gestora d'este equipament puga realitzar xicotetes intervencions als animals d'acolliment i reforce el Pla d'Esterilització Felina. Amb este nou instrument, "l'Ajuntament s'evitara despeses en clíniques veterinàries externes i podrà realitzat gratuitament l'esterilització dels gats de les colònies felines de la ciutat".\nAixí ho ha anunciat hui la regidora delegada de Benestar Animal, Glòria Tello, en donar compte d'una partida pressupostària de quasi 30.000 euros (28.851 euros) que s'ha destinat a l'esmentat centre.\nConcretament, 15.190 euros s'han invertit en l'adquisició de material divers per a la dotació del quiròfan, destacant un equip d'anestèsia de gasos, esterilitzador d'instrumental, fonendoscopi, llum, taula i instrumental bàsic per a quiròfan (pinces, tisores, portaagulles, etc).\nGlòria Tello, que ha aclarit que esta entitat ja comptava amb un quiròfan que per falta de manteniment i reposició es va anar deteriorant, ha detallat que altres 10.100 euros s'han destinat a l'adquisició de dos tipus de gàbies, unes per a albergar animals i altres tipus "parany" per a capturar gats. De les primeres s'han adquirit 16, amb el seu equipament incloent casetes per al seu refugi. I de les segones s'han adquirit 13, necessàries per a poder dur a terme el Pla d'Esterilització Felina, dins del Pla Colonial Felina Municipal.\nFinalment, tal com ha informat Glòria Tello, l'Ajuntament ha invertit 3.561 euros en reparacions menors en iluminació i obra de paleta que ha escomès l'empresa FOVASA (contracta de l'Ajuntament de València).


El passat dimarts 26 de novembre, els alumnes de 5è de primària vam realitzar al Caprabo de l’Espai Gironès el taller “Tria bo, tria sa”. Després de comentar la piràmide d’aliments, ens vam organitzar per grups i vam confeccionar un menú per un dia. Amb un carro i una targeta, cada grup vam anar per tot el supermercat comprant els productes que necessitàvem pel menú que havíem confeccionat. Que divertit va ser anar pel supermercat tot sols, sense els pares! Triar, escollir, agafar, posar-ho al carro… Ah…i finalment passar per caixa! Uf…sort que la targeta que ens van donar va servir per pagar! Tots vam posar cada producte comprat a la piràmide d’aliments i vam poder observar si eren aliments que podíem consumir diàriament o de tant en tant. Vam tornar cap al col·legi molt contents, amb la bossa que ens va regalar el Caprabo, amb pa, formatge, fruita i aigua. Quin esmorzar!\nCategories:\t5è de Primària


TheProject | DIANA KRALL INAUGURARÀ EL 47 VOLL-DAMM FESTIVAL INTERNACIONAL DE JAZZ DE BARCELONA PRESENTANT WALLFLOWER, EL SEU DARRER TREBALL\nGuanyadora de cinc premis Grammy i vuit premis Juno, Diana ens presentava el passat mes de febrer el seu nou àlbum, Wallflower, produït per David Foster, guanyador de 16 premis Grammy. Un cop més, ens trobem amb una Diana Krall que vas més enllà en la interpretació de cadascuna de les seves noves cançons. Ens presenta grans temes del pop de tots els temps, des de clàssics dels anys 60 fins a cançons actuals, i fins i tot un tema inèdit de Paul McCartney If I Take You Home Tonight, tots ells interpretats amb l´elegància indiscutible que només una gran artista sap oferir.\nWallflower World Tour, nom que rep la seva pròxima gira mundial, vindrà carregat de clàssics del pop com California Dreamin´ de The Mamas and the Papas, Desperado de Eagles o el Wallflower de Bob Dylan, entre molts altres. La seva admiració per Elton John quedava també gravada en aquest nou treball i en la gira, on no faltarà Sorry Seems to Be The Hardest Word, un tema que forma part de la vida de Diana des que, sent adolescent, escoltés per primera vegada l´àlbum Blue Moves.\nEn el seu retorn i sota una sofisticada producció, la veu i piano de Diana Krall estaran acompanyats a l´escenari per Anthony Wilson (guitarra), Dennis Crouch (baix), Stuart Duncan (violí), Karriem Riggins (bateria) i Patrick Warren (teclat).


Les sabates de la model\nLa model és la musa que els artistes estimem i necessitem. Ens ofereix generosament el cos. La seva nuesa és analitzada i copiada amb avidesa per estudiants plens de somnis o artistes més o menys experimentats en busca de la bellesa. Ens regala intimitat i sentiments. Ens ofereix, a més, la personalitat pròpia o simulada, una interpretació quasi teatral o, vés a saber, un exercici com de ballet. Un silenci absolut presideix les trobades, només se sent l'esgarip del llapis fregant el paper. Com en una contesa a mort, sintetitzes, fixes proporcions i copses el moviment per, tot plegat, convertir-lo en una sola línia que intenta caminar cap a la perfecció.\nPer falta de concentració, deixadesa, poca habilitat o potser per haver-se llevat per la mala espona, a vegades, el cos esdevé un discurs sense sentit. Aleshores, com un acte d'impotència, de menyspreu, de protesta o de ràbia, no ho sabria dir, el calçat de la model, impassible al peu de la tarima, agafa un protagonisme inesperat.\nPublicat per Jordi a 9:18 Cap comentari:\nClaustre del Monestir de Sant Joan de les Abadesses\nEl claustre major del monestir, d’estil gòtic català, va ser construït a partir de l’any 1448 per encàrrec de l’abat Pere de Montcorb. Va substituir-ne un, d’estil romànic, que havia quedat malmès a causa d’un terratrèmol esdevingut vint anys abans.\nLa seva forma trapezoïdal és motivada per la necessària adaptació a les dependències monàstiques situades al seu voltant.\nÉs una construcció simple, formada per ampits, columnes de pedra nummulítica de Girona, capitells i arcs, elements tots ells idèntics, que aguanten un embigat de fusta damunt el qual s’hi disposa la coberta.\nA l'angle nord es conserven unes arcades romàniques de l'antiga Sala Capitular del monestir. Una interessant contraposició d'estil romànic i gòtic.\nTé les característiques pròpies d’altres construccions catalanes de l’època i és de nobles i esveltes proporcions.\nPublicat per Jordi a 4:15 3 comentaris:\nBany a Pals. Crònica\nEl socorrista passa volant amb el seus estris. Els jubilats suquen els peus al mar per retornar d'immediat al sillonet. Recorregut de senyores amb pamela xiuxejant confidències. Passen viatgers amb motxilles i sabates penjades en direcció qui sap a on. De tant en tant una deessa sortida com d'un fresc cretenc et deixa embadalit.\nLa senyora ros platejat, arrogant i autoritària, clienta francesa de l'hotel, indica al cambrer la situació i orientació exacte de les pesades gandules que ha carretejat per mitja platja. Tot seguit arriba el marit, vell i encarcarat a prendre possessió de la treballada possessió. Després es fan servir un refresc, per ells i els nets, amb una indignació generalitzada.\nHan arribat l'Albaro, la Carla, en Felipe amb tota una colla de nens mal criats. Anuncien que ara bajan els Aguirres (Si arriba l'Esperança em moro!). Banyadors a la última, ulleres brillants de coloraines, tovallola de Accionista del Santander. La nombrosa tertúlia s'anima i entre els grans, els nanos i el gos envaeixen els veïns que els miren malament.\nEl Sol no té pietat amb uns anglesos acabats d'arribar que ja comencen a agafar coloret i demà estaran com cuits a la brasa de Can Padrès. Han desplegat tota la col·lecció de gadgets de plàstic per un infant blanc com la mantega, que protegeixen sota el para-sol acabat d'estrenar.\nFa tramuntaneta. Els paddel surf remen i remen incansablement i els surfers ballen sense defallir. El veí, expert en navegar, l'hi ha costat, però ha entrat el catamarà a l'aigua i ara fuig a tota velocitat.\nCoco rico de la Habana, el senyor dels cocos, talment com una aparició, crida l'atenció dels més petits que si acosten. La mateixa roba, galleda, trompeta, bromes, tot exactament igual com fa anys i panys. Realment, és l'únic que es conserva igual!\nLa calma i benestar de primera hora ha deixat pas a una calda i tragí atabaladors. És hora de plegar el meu para-sol, sillonet, llibreta i colors i correr a fer una dutxa i buscar la fresca del pati.\nPublicat per Jordi a 9:22 Cap comentari:\nEl mercat de Palafrugell no està concentrat en una plaça com és costum. Va des de la plaça Nova fins el carrer dels Valls. El carrer de Pi i Margall cada dia es a vessar de pagesos i parades. Presideix el mercat cobert, edifici modernista de totxana, coronada per un escut de la vila acompanyat d'uns corns de l'abundància. A tocar, el mercat del peix, construcció moderna amb escultura i tot. La gentada de compradors i badocs es mou entre les parades de tota la vida que deixen bars, galeria i botigues en segona fila. L'antiga Impremta Ribas, amb la persiana baixada temps ha, és testimoni de la prosperitat i antiga esplendor modernista. El mercat és un bé de déu de queviures del país, de l'hort i del mar, d'una qualitat remarcable, un regal extraordinari per la cuina i la taula. Al darrera, el campanar s'ho mira indiferent. Els diumenges s'amplia l'oferta amb roba i objectes. S'allargassa, passa el carrer de Begur i, com un congost, s'esmuny costa amunt fins al carrer del Suro. Una riuada de gent de la vila, estiuejants i immigrants que hi posen una nota de color, comparteixen compres, aturades, empentes i entrebancs. Va ser un plaer dibuixar-ho junt amb els companys sketchers de Palafrugell.\nPublicat per Jordi a 4:08 2 comentaris:\nUltramort. Trobada d'Urbansketchers de Catalunya\nUltramort està situat dalt d'un monticle coronat per l'església. El campanar vigila la vall de conreus, potser els antics aiguamolls. Poble de pas que sempre veiem al passar a tocar la carretera però mai ens hi aturem. Potser per això, encara és lliure de comerços, quincalles, menjars artesans i urbanites badocs. Cases, carrers i places semblen esperar el negoci que el convertirà en un pessebre medieval igual que els pobles veïns. La baluerna on visqué Gil de Biedma s'exhibeix, altiva, com a exemple. Silenci i tranquil·litat de migdia. S'intueix la rutina de temps passats als poblets de l'Empordanet. Alguns casalots, conserven encara les servituds i usos de l'agricultura. Eixides, eres, corts, reixes, estris, encara disposats a servir, aparentment abandonats, semblen esperar una mirada atenta que els valori i en deixi testimoni. Dibuixants de tot Catalunya es mouen d'un lloc a l'altre amb una certa parsimònia. Un vehicle de venda ambulant de peix, aparca just davant el paisatge i et torna a la realitat. Una inoportuna regada des d'una balconada de gust sospitós que ens aixopluga de l'angoixant soleiada, fa que especulacions i dibuix donin fi precipitadament. Allò que temps ha, en deien acabar com el rosari de l'aurora.\nPublicat per Jordi a 8:29 Cap comentari:\nDibuix al jardí de l'Ateneu Barcelonès\nEl diumenge passat, 5 de juny, al jardí romàntic de l'Ateneu Barcelonès i col·laborant amb el Cercle Artístic de Sant Lluc, es portà a terme una sessió de dibuix al natural al jardí romàntic. Una invitació a treballar durant unes hores davant tres models que anaven canviant de posa cada cinc minuts. Un entorn molt agradable però no habitual. Bona assistència de dibuixants. Un silenci que convidava a concentrar-se i treballar. Els models, bons profesionals, en especial la Júlia, sensible, amb una presència escènica notable, un domini perfecte del cos i una generositat extraordinària. Va ser un plaer tornar a tenir una model així. Heus aquí el reportatge de la meva carpeta.\nPublicat per Jordi a 11:17 Cap comentari:\nEl mercat de Sant Joan de les Abadesses\nPublicat per Jordi a 3:51 3 comentaris:\nBust-homenatge a Ramon Cotrina. Making off\nEn Ramon Cotrina és fill de Sant Joan de les Abadesses, estudià teologia al seminari de Vic i amplià estudis a Alemania i a la Pontificia Universitat Gregoriana de Roma. Fou capellà de Manresa i Castellterçol. Dirigí el Col·legi de Sant Miquel de Vic i fou professor del seminari. Desvinculat de la seva condició eclesiàstica, juntament amb Ricard Torrents, fundà l'Escola Universitària de Mestres d'Osona, embrió de la futura Universitat de Vic i també la seva editorial Eumo. Després dirigí el Laboratori de Sociologia de l'Institut Catòlic d'Estudis Socials de Barcelona i qui sap quantes coses més que no sabem, perquè és molt reservat. Només sé que passa de puntetes per la seva feina malgrat tingui una simplicitat, bellesa, armonia i elegància extraordinàries.\nLa seva narració "Retaule de Pols", que ara, quasi amb quaranta anys de retard, ha estat editada, va obtenir el primer premi de prosa a la Novena Festa de Cultura Popular Pompeu Fabra, celebrada per Òmnium Cultural a Vic, l'any 1977. Més coses que ha fet: Traduit Borchert, Brecht i kafka de l'alemany, Quoist del francés i Rodari de l'italià. És també, biògraf de Prat de la Riba.\nAmb en Ramon Cotrina i el seu inseperable company Josep Esteve, orgullosos de ser santjoanins practicants, varem bastir complicitats i una sincera amistat, quasi gremial, per culpa de les arts gràfiques. Estetes com eren, foren uns clients incondicionals que vaig afillar-me a l'estudi de disseny gràfic. Estaven absolutament orgullosos de la seva doble militància: santjoanins i activistes culturals, mestres de la paraula i l'Esteve dibuixant ocasional excepcional. Això ens va portar a col·laborar en molts projectes, incondicionalment, desinteressadament, durant molt anys... potser des d'aquells dies que iniciaven l'ofici de poeta. Quan estaven cicloestilant l’antologia dels set poetes Estudiants de Vic juntament amb Josep Maria Riubrogent, Josep Grau, Josep Junyent, Segimon Serrallonga i Antoni Pous amb el pròleg de Carles Riba i que el superiors del seminari varen prohibir per por de que l'escurçó del catalanisme niués al seminari. Va ser un inici brillant, combatiu i espectacular en la trajectòria d'aquells joves escriptors. Una lliçó de valentia i fidelitat a Catalunya. Aquesta mateixa fidelitat cap a la seva gent de Sant Joan. La Vila ho ha volgut recordar per sempre en el bell claustre renaixentista, reproducció exacta de l'Anunciació de Fra Angèlic, amb un bust d'homenatge. Cada dia, quant els nois entrin a l'institut-escola podran pendre exemple com cal estimar les persones, la llengua i la Pàtria.\nAquesta petita col·lecció de fotos és un reportatge de la realització del monument. Desde la maqueta fins a la implantació. La pedra és de la pedrera de Can Camps al peu de la Serra Cavallera, treballada i polida per Roc Wall by Rustey. El tall d'acer corten i la implantació ha estat obra de Serralleria Llamas. El disseny del conjunt vaig fer-lo amb l'assessoria d'en Ramon Vila i en Francesc Fajula.\nPublicat per Jordi a 8:47 3 comentaris:\nRellotge de sol a l'església de Sant Pol\nJa fa temps que les campanes donen vida al campanar de Sant Pol. Ara se li ha afegit un nou element: un rellotge de sol. És un rellotge de magnífica factura, de pedra molt ben tallada i daurada com si el mateix sol l'hagués pintat. Té una forma de línia elegant i molt ben dibuixada. La mateixa numeració i els signes que marquen els solsticis i equinoccis, vesteixen finament la pedra. És com si el campanar s'hagués mudat.\nPotser preguntareu: per què un rellotge de sol si ara podem consultar amb tota facilitat l'hora exacta? Calia? La resposta és: no era necessari com a rellotge, però sí com a recordatori, com a recuperació d'un tros de la nostra història. Durant anys un rellotge de sol va presidir la façana de migdia d'aquest campanar, i els nostres avantpassats comptaven el temps per l'ombra que feia l'agulla d'acer (en deien gnom o gnòmon). Aquest rellotge, doncs, vol ser un homenatge a tots els ulls que es van alçar, durant segles, per saber si era hora de plegar o d'anar a la feina, si faltava gaire perquè arribés la persona estimada, per adonar-se que feia tard al a cita...\nTots els rellotges duien una llegenda de caire moral, perquè la gent pensés que la vida és breu, que és inevitable l'hora del traspàs, que cal aprofitar el temps. Eren normalment en llatí, costum que ha perdurat des de l'edat medieval. Aquest nostre rellotge també en conté una: "Tempus omnia revelat" (el temps tot ho revela), és a dir que si vols que una cosa no se sàpiga, no la facis, perquè tard o d'hora el temps ho descobrirà.\nÉs un enriquiment artístic de la vila i, tal com hem dit, un homenatge als nostres avantpassats.\nEl marbre emprat ha estat extret de les pedreres de la Sénia. Una roca calcària recristalizada de gra fi i color crema rosat. Francesc Clarà va fer el càlcul, Jordi Canelles el disseny gràfic, Ramon Vila va tenir la iniciativa, Ramon Cotrina va escriure la ressenya de justificació i llegenda, Marbres Facundo va tallar el marbre i la Serralleria Llamas realitzà l'estructura i muntatge d’acer corten. Té unes dimensions de 230x150 cm i pesa quasi 300 kilos.\nPublicat per Jordi a 10:55 1 comentari:\nPou de l'abat Pere de Soler\nÉs en un pou que bastia d'aigua el Palau de l'Abadia de Sant Joan de les Abadesses. Està situat a la part frontal de l'edifici, quasi davant de la porta principal. Fou construït a l'època de l'abat Pere de Soler a principis del segle XIII. És un exponent magnífic d'enginyeria civil. Estava documentat excavat per Puig i Cadafalch a principis del segle XX. Aquest estiu passat, per iniciativa d'en Ramon Vila va ser rescatat de l'oblit. Devia tapar-se al'entrar en desús qui sap els anys. Es van treure més de 10 metres de runa. S'ha aixecat del nivell de terra amb pedra sortida de la mateixa excavació. La boca superior s'ha protegit amb una reixa acabada amb uns dibuixos dissenyats a partir d'un ocell procedent del Drap de les bruixes, teixit hispano-àrab del s XII de Sant Joan, que es conserva al Museu Episcopal de Vic. Està tallat amb làser en acer corten.\nPublicat per Jordi a 8:09 Cap comentari:


GRÀFIC Reducció d'hospitalitzats al Taulí; increment dels ingressos a l'UCI | NacióSabadell\nGRÀFIC Reducció d'hospitalitzats al Taulí; increment dels ingressos a l'UCI\nEl nombre de defuncions s'eleva a 55 i ja és el tercer pitjor mes des de l'esclat de la pandèmia\nper Albert Hernàndez , 24 de gener de 2021 a les 11:00 |\nLes hospitalitzacions a l'Hospital Parc Taulí s'han reduït en aquesta penúltima setmana de gener, passant de 180, fa una setmana, a 176 i 174 fins el passat dijous, segon dades del mateix centre hospitalari. En canvi, els ingressos a les UCI/semicrítics segueixen incrementant-se, ja ha arribat als 43, per sobre de la pitjor dada de la segona onada.\nLes hospitalitzacions han encadenat uns dies de descens, però tot i així segueix estant per sobre dels registres de la segona onada, que va arribar a tenir 164 pacients en la primera setmana de novembre.\nQuant a UCI/semicrítics s'ha consolidat la tendència a l'alça d'aquest gener, quan va obrir el mes amb 17 en aquesta unitat i des d'aleshores ha encadenat pujades després de cada recompte diari. Els 43 ingressos suposen la pitjor dada, fins al moment, d'aquesta tercera onada i encara es troba lluny dels 70 de l'abril.\nEn relació amb les defuncions, se n'han comptabilitzat sis més, cosa que eleva el total de la setmana -fins dijous- a 16, el mateix que en tota la setmana anterior. Amb aquestes morts, aquest mes de gener ja n'hi ha hagut 55, el tercer pitjor registre des de l'esclat de la pandèmia al Taulí.\nMAPES Les UCI del Vallès Occidental tenien una pressió més alta en el pitjor moment de la segona onada\nMAPES Sabadell detecta més de 150 casos de mitjana diària per setmana fins a la primera quinzena de gener\nSocietat, UCI, defuncions, Hospital Parc Taulí, pandèmia, virus, salut, coronavirus, Covid-19, Covid


setembre 2013 | El Portal de les entitats de Terrassa\nEl 26 de gener de 2014, la Mitja Marató de Terrassa complirà la seva quinzena edició que es celebrarà conjuntament amb la novena edició de la Cursa Popular Santi Centelles, de5 km.. Des del dia 24 de setembre, les inscripcions…\nSuport 27 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint\nUs agrada corre? Voleu participar a la 15a Mitja Marató de Terrassa gratis ? I emportar-vos regals? Ara ho podeu aconseguir amb aquest sorteig d´octubre, que organitzem des de l´AEMMT També válid per la 9a Cursa Popular Santi Centelles, que…\nSuport 26 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint\n7è FESTIVAL DE SOPES DEL MÓN 2013\nDe nou estem organitzant el festival de sopes del MÓN MUNDIAL, el dia assenyalat es el diumenge 20 d’Octubre 2013 , a partir de les 11 h, al carrer d’Àlaba, a la zona de pícnic que hi ha al costat del parc de Gernika. Renovem la trobada dels soperos del món i arribem a la […]\nSuport 24 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint\nAquest octubre comença la tardor al Casal\nApartir del proper 20 d’octubre comença Teatre a la Tardor: Quatre setmanes de teatre a la Sala Crespi (carrer Major de Sant Pere, 59) , organitzat per PAM Teatre.\n20/10 a les 18:30…\nSuport 23 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint\nEl próximo día 17 de Noviembre tenemos previsto celebrar el “Día de los Hinojos” en la masia dels Bellots, es la fiesta familiar de nuestra Asociación, devido a la perdida de Isabel, no se pudo celebrar a finales de Sptiembre. Ahora y como homenaje a esta extraordinaria mujer hemos creado el “I Concurso de tapas Isabel […]\nSuport 19 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint\nConvocada a Madrid mobilització antimonàrquica el 28 de setembre: #JaquealRey\nFont: Coordinadora 25S\nLa temporada 2013-2014 es posa en marxa\nSuport 15 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint\nEn el BOE núm. 198, de 19 d’agost de 2013, s’ha publicat la Resolució de 13 d’agost de 2013 per la qual es convoquen ajuts per a alumnat amb necessitat específica de suport educatiu per al curs acadèmic 2013-2014. Le sol·licituds poden efectuar-se per Inernet fins al 30 de setembre, en la següent adreça: https://sede.educacion.gob.es […]\nEngeguem el curs\nDesprés de les vacances d’estiu, tornem a engegar les activitats de l’associació amb energies renovades.\nSeguir llegint… Engeguem el curs\nSuport 13 setembre 2013 Notícies de les entitats Seguir llegint


La Fortalesa, la nova joia a Girona | topgirona.com\nLa Fortalesa, la nova joia a Girona\nLa Fortalesa de Sant Julià de Ramis, a 7 km de Girona, és una nova manera d’entendre l’art i el turisme de luxe, però també la gastronomia d’autor amb el segell de qualitat i alta cuina del xef Jordi Cruz.\nAquesta antiga fortalesa militar rehabilitada neix fruit d’un projecte privat fet amb la sensibilitat i excel·lència que caracteritza l’empresa familiar DOR Joiers, que vincula el món de l’artesania i l’art amb el turisme i l’hostaleria, tenint sempre com a fil conductor l’univers de les joies i de les pedres precioses.\nAixí, sorgeix un nou concepte únic al territori que reuneix un museu de joieria i un centre d’art, un hotel amb encant de 5 estrelles, un espai per a esdeveniments corporatius i socials i dos restaurants d’alta cuina.\nAl DOR Museum, museu de joieria i centre d’art, el visitant entendrà per què una joia és sempre l’expressió d’un sentiment i podrà gaudir de la bellesa de la gemmologia, l’orfebreria, l’escultura i la pintura que formen part de les seves col·leccions permanents o de les exposicions temporals.\nLa vinculació de la Fortalesa amb l’art no acaba aquí, ja que el conjunt també compta amb l’Espai Quim Hereu, màxim representant del moviment estrambòtic del nostre país.\nLa Fortalesa també acull un hotel boutique de 5 estrelles, El Sants Metges, ubicat a la part més alta del recinte i amb una vista panoràmica de 360º a l’entorn, que disposa de 15 habitacions per als amants de la tranquil·litat, la intimitat, la natura i l’alta cuina.\nPerò el recinte encara ofereix més. La Fortalesa és també un conjunt d’espais on les empreses i els particulars poden celebrar diferents tipus d’esdeveniments: presentacions, reunions o sopars de gala, casaments, festes d’aniversari i altres cites importants.\nL’espai més important per als esdeveniments és La Cúpula, una sala d’actes diàfana, d’una bellesa indiscutible i amb una coberta feta amb materials naturals que farà les delícies dels convidats.\nQui visita la Fortalesa descobreix un món de sensacions noves que l’empenyen a viure una experiència única, un espai incomparable on gaudir la joia de viure.


Esports - Bàrbara Pla vol guanyar l'Europeu de rugbi a 15 amb la selecció espanyola\nBàrbara Pla vol guanyar l'Europeu de rugbi a 15 amb la selecció espanyola\nBàrbara Pla, amb la selecció espanyola / Font: Ferugby.com\nel 29/set/16 Joan Garcia Rugbi PDF\nLa jugadora santcugatenca Bàrbara Pla disputa amb la selecció espanyola de rugbi a 15 l'Europeu entre dijous de la setmana vinent i el 15 d'octubre a Madrid. El combinat estatal està obligat a guanyar la cita europea per accedir a la fase prèvia de classificació per al Mundial de 2017. Pla veu facticle guanyar l'Europeu i destaca que Rússia i Holanda són les dues seleccions que competiran per guanyar la competició.\nBàrbara Pla afronta un nou repte amb la selecció espanyola de rugbi a 15 després d'aconseguir el diploma olímpic amb el combinat de rugbi a 7. El combinat estatal disputa l'Europeu a Madrid on són les grans favorites per guanyar la competició. Les espanyoles han quedat enquadrades amb la República Txeca i Bèlgica, i han de quedar primeres per accedir a la final. Pla destaca la superioritat del combinat estatal.\nNo hauríem de tenir gaire problemes per guanyar l'Europeu.\nLa selecció espanyola ha de guanyar l'Europeu per jugar la fase prèvia per anar al Mundial. El combinat estatal jugaria una eliminatòria davant Escòcia a doble partit al novembre amb una plaça en joc per a la cita mundialista.\nseleccio espanyola.sant cugat


Instal·lació d`Aires Condicionats per Conductes a Vinaròs\n> Instal·lem> Instal·lació d`Aires Condicionats per Conductes a Vinaròs\nInstal·lació de Aires Condicionats Inverter per Conductes a Vinaròs\nSom una empresa de Tarragona instal·ladora de Aires Condicionats Inverter Mono Split 1x1, Multi Split 2x1 i 3x1, Terra-sostre, per Conductes i climatització en general. Els nostres instal·ladors treballen a totes les localitats de la província de Castelló, i per descomptat instal·lem a la ciutat de Vinaròs a la comarca de Baix Maestrat. Pot comprar aires condicionats inverter per conductes de les marques Daikin, Fujitsu, Haier i Mitsubishi Electric.\nA Vinaròs pot comprar tots aquests Aires Condicionats Inverter per Conductes i molts més. Si desitja que li instal·lem li podem fer un pressupost a mida.


Retrat avantatjat de l’autora d’un crim (Mònica Planas)\nRetrat avantatjat de l’autora d’un crim\n3 min. 13/03/2018 22:18\nLa cobertura televisiva de la mort del Gabriel va mantenir certa prudència informativa mentre es desenvolupava la recerca del nen. Un cop trobat el cadàver i detinguda l’autora confessa del crim, hem tornat, un cop més, a l’espectacle de l’horror habitual que costa considerar periodisme: imatges en bucle de la família i la culpable, tertúlies d’hipòtesis i filosofia barata sobre la maldat humana, retransmissió de la capella ardent i el funeral en directe per TVE, Antena3 i Telecinco, entrevistes a un suposat entorn que plorava, saturació de connexions en directe en llocs buits de contingut i el remat final de La Sexta presentant-se a la porta del cementiri a esperar el fèretre. Programes llarguíssims amb poca informació però molt reiterada. Tanta intensitat emocional porta al col·lapse: els reporters han acabat plorant davant les càmeres.\nPerò el cas de la mort del Gabriel ha tingut una singularitat: la culpable ha estat molts dies interactuant amb els mitjans de comunicació i amb la família. Les televisions disposaven de múltiples imatges i entrevistes amb ella. I això ha comportat un nou tipus de relat: la crònica insòlita i avantatjada de l’autora del crim. Ana Julia Quezada, la culpable, ha tingut una sobreexposició mediàtica i ha teatralitzat les emocions, i això s’ha convertit en un mannà televisiu molt innovador per al sensacionalisme. Totes les cadenes s’han dedicat a analitzar cadascuna de les intervencions televisives i radiofòniques que ha dut a terme abans de ser descoberta. Han teoritzat, a posteriori, sobre els trets que la retrataven públicament com a culpable: han analitzat el seu to de veu en parlar, la manera de plorar i sanglotar, la conducta narcisista, el baix nivell d’empatia i la fredor. A totes les cadenes es fixaven en com els pares del nen interactuaven amb ella o com fingien una bona relació. Tot això a misses dites, esclar.\nL’exposició mediàtica dels pares del Gabriel, molt més intensa que en altres desgràcies com a estratègia per a la investigació, ha estat premiada pels mitjans. No han parat de lloar-los una actitud d’humanitat que, un cop resolt el cas i destrossats, s’han vist obligats a mantenir. S’han sotmès a entrevistes tràgiques. Isabel Jiménez, per Informativos Telecinco, els feia la pregunta més inútil: “ ¿Cómo estáis?” Després els considerava responsables d’un mèrit que ningú voldria: “ Todo este afecto lo habéis conseguido vosotros”, els deia felicitant-los per la reacció social. Trist honor quan t’han matat un fill. ¿És mèrit dels pares o d’un cas tan cru? L’espectacle, aquesta vegada, ha culminat com a tal. Acabada la cerimònia, els pares van sortir al carrer, on tot estava disposat com un gran escenari. Van besar el taüt i, agafats de les mans, van saludar el públic i les càmeres que els esperaven. Després de 12 dies, es clausurava l’acte amb tothom aplaudint i victorejant els protagonistes de la tragèdia. Cau el teló.


Mogut pel seu voluntarisme i la seva obsessió antiterrorista, José María Aznar ha trencat una regla no escrita de la política exterior de l'Estat espanyol des del segle XVIII: absoluta prudència i mantenir-se darrere la roca en les grans decisions de política exterior. I això per una raó molt senzilla: quan Espanya deixà de ser potència, voler assolir protagonisme implica, per un costat, no aconseguir cap avantatge a la taula dels grans acords internacionals i el que és més greu: incrementar les contradiccions internes dins del propi Estat.\nPel que es veu, Aznar no sap història. L'únic que l'interessa és sumar-se al carro del vencedor i esperar després el seu suport per acabar amb ETA. Es tracta d'un error de càlcul enorme, perquè el problema basc res no té a veure amb l'Iraq, i els mateixos nord-americans el consideren un problema intern. Per contra, Aznar ha desfermat una gran reacció en contra de la guerra dins l'Estat espanyol i ha aconseguit unir tots els partits en contra seva. Així, ha erigit José Luís Rodríguez Zapatero com el líder que pot aspirar a derrotar el PP l'any que ve. A més, la crida a la pau té un indubtable suport entre amplis sectors de la societat. Aznar ha pecat de tossudesa, de manca de visió i, el que és més greu, de poca memòria històrica. I això ho pot pagar molt car el seu successor quan s'hagi d'enfrontar a les urnes d'aquí poc més d'un any. Les guerres sovint acaben en contra dels que les promouen.


Arran nega l'autoria de la pintada contra el PSC de Sant Adrià i diu que és "un muntatge" - Diari de Sant Adrià\nArran nega l’autoria de la pintada contra el PSC de Sant Adrià i diu que és «un muntatge»\n27/9/2013. La pintada resa «Fora de Catalunya» i està signada per «Arran», al costat d’una estelada.\nEl PSC ha denunciat l’atac que ha patit la seu del partit a Sant Adrià, on uns desconeguts han fet pintades a la persiana exterior del local. La pintada resa «Fora de Catalunya», seguit d’un «Arran» com a signatura, al costat d’una estelada.\nDes d’Arran, l’organització de joves de l’esquerra independentista, es nega «rotundament» , tot rebutjant «totalment aquesta acció». «La pintada és falsa, un muntatge, i cap cas respon a res del que defensem», afegeix Arran en un comunicat. «Som una organització que pertany a l’independentisme revolucionari, d’esquerres, i com a tal combatim tota mostra de xenofòbia i racisme com la que es desprèn d’aquesta pintada», continua.\n«El Partit dels Socialistes de Catalunya vol expressar la seva enèrgica condemna a l’atac que ha sofert la seu de la seva agrupació a Sant Adrià de Besòs i vol manifestar tot el seu suport als militants i simpatitzants d’aquest municipi», ha apuntat el PSC en un comunicat. «Lamentem fets d’aquestes característiques perquè la democràcia i la convivència es basen en el respecte a les persones i les institucions, i en el diàleg i el civisme», afegeixen els socialistes.\nArticle anteriorConsulta y especies invasoras\nArticle següentL’UBSA s’estrena a la Copa Catalunya (88 a 85)


habitatge | l'Optimista\nLa Plataforma no s’atura.\nAhir la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca va presentar una nova proposta per seguir donant força i suport a tots els que d’alguna manera o altra es troben empantanegats en les sorres movedisses de les hipoteques impagables i l’abús insaciable de les entitats bancàries: El Manual de l’Obra Social de la PAH. Una obra dedicada plenament a l’últim recurs que queda després de la negociació i la mediació i quan el sistema només et deixa una opció: el carrer.\nAl llarg de més de 20 pàgines es desgrana tot el que cal saber per plantejar-se la recuperació d’immobles abandonats i les estratègies que des de la Plataforma es consideren adequades.\nA més, aquesta setmana la PAH va avançar que al septembre es publicarà un informe realitzat a través de més de 10000 enquestes als seus membres sobre el perfil i les característiques d’aquests.\nUn cop més, aquest moviment social torna a cridar ben alt que la diferència entre solucionar o no un problema és la voluntat. Quan sembla que ja no poden fer més, quan hi ha la impressió que més enllà no es pot anar sense el suport institucional, la Plataforma segueix creant i continua obrint noves vies.\nLa pregunta que un no pot deixar de formular-se és fins quan. Fins quan haurà de ser un moviment com la PAH qui es preocupi de donar oportunitats i possibilitats de justícia a la gent afectada. Quan arribarà el moment en què l’Estat pensa atendre’ls i buscar una solució estructural a aquesta situació. Quan arribarà l’hora que els mitjans de comunicació deixin de fer soroll sobre si unes o altres pràctiques d’aquest moviment són legals o no i prendran un rol actiu per a exigir-ne un debat públic i transparent, i abandonar aquesta lluita obscura a la que se’ls ha enterrat fins ara.\nMentre arriba aquesta hora, almenys hi ha el convenciment que aquest moviment no té aturador i que tot i el que diguin, Sí, sí que es pot.\nPosted in Comunicació, dació en pagament, PAH\nEtiquetat Els Referents del País, habitatge, Manual de l'Obra Social de la PAH, PAH\nLa Darrera Mà Estesa.\nFruit de la contundent intervenció d’Ada Colau en el si de la Comissió d’Economia del Congrés dels Diputats fa un parell de dies, moltes han estat les línies que diferents tertulians i opinòlegs han destinat en els diferents mitjans.\nEn la majoria dels casos sempre es comença en defensa de la portaveu de la PAH i s’enalteix la noblesa de la causa que defensa. Encara que de la mateixa manera que inicien les seves paraules en aquest sentit, molts d’aquests no dubten també en abocar-se a una defensa estereotipada i superficial de la democràcia com a única manera de donar sortida al malestar produït per l’estafa duta a terme pel sector financer amb connivència per part dels partits polítics. Llegeixo inclòs una demanda a Ada Colau perquè emprengui carrera política.\nPerò el discurs de la Plataforma d’Afectats per l’Hipoteca sembla anar molt més enllà d’això. No és només fer de lobby en favor dels desnonats, no és simplement pressionar fins assolir la dació en pagament. El missatge és molt més radical: no podem confiar en les institucions polítiques que avui ens representen. S’equivoquen els que s’emparen en la inqüestionable Democràcia com aquells que banalitzen una i altra vegada la Constitució.\nLa Democràcia no és el límit. L’Estat de Dret no és el límit. El límit és la dignitat i justícia. Quin sentit tenen uns Partits Polítics que no articulen la voluntat general? Quin sentit té un Estat del Benestar que no procura garantir els drets dels seus ciutadans sinó afavorir els interessos particulars i de lucre d’una oligarquia? La resposta és clara: el mateix sentit que la construcció d’aeroports sense passatgers.\nQuè passarà si, com sembla inevitable, la ILP que la PAH presentarà al Congrés dels Diputats és deixada de banda? Quina via deixen al milió de signants d’aquesta iniciativa legislativa popular? Què hi ha de més democràtic que el procés que estan construint les Plataformes arreu d’Espanya?\nSi la nostra democràcia no pot gestionar una veu tan clara i precisa com aquesta, no calen més raons per declarar-la obsoleta. La crida de fons d’aquest moviment social és clar i va directe al cor del sistema: les lleis, els polítics i l’estat són només una eina, un instrument per assolir una organització social que ens acosti a l’equitat i la justícia. Si aquestes institucions no són capaces de fer-ho estant condemnades a una cruïlla de la qual no podran escapar-ne. A una banda s’obre el sender del canvi i la transformació cap a un model que respongui a les necessitats de la ciutadania. L’altra porta a l’agitació creixent, a l’augment de la tensió social i a l’imprevisible esclat dels que aviat ja no tindran res a perdre.\nLa ILP empesa per la PAH és molt més que una llei, qui sap si és la darrera mà que els moviments socials estendran a la política i a les institucions democràtiques per demostrar que poden honrar el seu nom.\nPosted in Ada Colau, Comunicació, dació en pagament, habitatge, ILP, Opinió, PAH, Política\nEtiquetat Ada Colau, Comunicació, dació en pagament, habitatge, ILP, Opinió, PAH, Política\nPAHs a PAHs\nAixí com en entrades anteriors ressaltàvem el pes i el protagonisme d’entitats civils com l’ANC i Òmnium a la capçalera de la columna independentista, avui toca plànyer la seva absència. No dubto ni un instant que aquestes no han deixat de treballar, que segueixen picant pedra i fent feina de formiga. Encara que hi ha un interrogant que espero que no sigui passat per alt: Per què ja no ocupen ni una sola pàgina de les portades de la premsa, la ràdio o la televisió?\nEl debat sobiranista segueix més present que mai en l’agenda política catalana, però tot aquell pes social i ciutadà que solien emprar per marcar una posició clara ha quedat negat i ocultat darrera l’espessa boira insuflada pels Partits Polítics. Després de tastar la glòria edulcorada de fer arribar les seves propostes i raons a les esferes més altes, sembla que pública i mediàticament n’hagin estat espoliades.\nSincerament espero que no es permeti que tot el circ parlamentari anestesiï de manera permanent aquest motor de mobilització social. La pressió i la vigilància sobre el procés i els esdeveniments que es vagin succeint no han de cedir.\nLluny de voler provocar una comparació entre moviments ciutadans, doncs no em queda cap mena de dubte que en aquests casos es tracte de fronts complementaris. No voldria deixar de enaltir un cop més la increïble tasca de les Plataformes d’Afectats per la Hipoteca. Tot i que no han deixat de patir el silenci dels mitjans de comunicació, encara que han estat abraçats per l’apatia dels partits polítics, les PAH han estat capaces d’extendre’s arreu del territori. Recollint, acompanyant, donant veu, donant suport, denunciant l’estafa escomesa per les elits extractives d’aquest país.\nAunque se vista de seda, mona se queda. I és que per molt de maquillatge lingüístic, per molt rimmel tecnocràtic i acadèmic que se li apliqui, la realitat no s’immuta i parla de manera clara: la crisis és el llacet amb el que s’intenta disfressar el que amb el temps segur serà analitzada com l’estafa al sector públic més gran viscuda.\nLes PAHs no s’han arrugat i la setmana passada ja van anunciar que havien aconseguit el nombre de firmes necessàries per iniciar la Iniciativa Legislativa Popular per entrar al Parlament Espanyol la necessitat de regular la dació en pagament.\nLa tasca d’aquesta xarxa de suport és inqualificable i totalment contraposada a la duta a terme per l’Estat i les seves administracions. Allà on els polítics només han sabut crear sistemes de dependència, les plataformes han creat espais de dinamisme i creativitat. D’ajuda mútua, de solidaritat i, especialment, de construcció de propostes, de recuperació del poder de decisió, d’inconformisme vers el fatalisme institucional.\nLa mà estesa que en alguns moment ofereixen els sectors adherits a la lògica institucional i política ha de ser considerada i atesa de manera condicional i sense por a ser enfrontada. Cal evitar que el Govern cregui possible engolir les demandes ciutadanes i digerir-les en les condicions i termes que els seus dirigents i els seus cercles pròxims considerin millors. No n’hi ha prou, i així ho representa de manera molt característica les PAH, en prendre un rol de denúncia i proclama.\nL’Estat és un actor més i la seva participació no hauria de substituir ni reemplaçar el paper de cap moviment ni entitat civil. És necessari recuperar la voluntat de ser partíceps i protagònistes.\nHo Volem Decidir Tot.\nPosted in Catalunya, habitatge, Opinió, PAH, Política\nEtiquetat Catalunya, habitatge, Opinió, PAH\nLa PAH parla Clar.\nJa fa vora 3 anys que la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca lluita per a posar fi al drama que viuen a diari milers de persones en el nostre país degut a l’asfixia a que són sotmesos pels bancs i caixes, mentre aquests són rescatats una i altra vegada amb fons públics.\nHan estat necessari tot aquest temps perquè primer els mitjans de comunicació de gran abast, i després els partits polítics majoritaris es fessin ressó d’aquesta problemàtica i iniciessin el concurs de veure qui és més sensible a aquest tràgica realitat. Patètic.\nAfortunadament, com ja ens té acostumats la PAH, en pocs dies han sabut reaccionar per denunciar el circ que tan les grans cadenes de televisió com els partits polítics estant muntant per tal de treure profit d’aquesta greu problemàtica. Aquí us adjunto el comunicat que Ada Colau va emetre el dia 12 de Novembre i en el que deixa ben clara la posició de la Plataforma.\nAbans de concloure aquesta nota, no volia deixar de tornar a remarcar la inconmesurable feina que les diferents Plataformes d’Afectats estant duent a terme al llarg del territori. Mai es podrà reconèixer de manera suficient la seva tasca de suport i defensa de tots a les víctimes de l’acció premeditada i perversa de les entitats bancàries.\nPosted in 25N, Comunicació, habitatge, Opinió, Política\nEtiquetat 25N, Catalunya, Girona, habitatge, Opinió, Política


Internacional | Nosaltresllegim | Pàgina 13\nTrauma (Les cares de Victoria Bergman 2), d’Erik Axl Sund\nAmics del Nosaltres, aquesta es la segona entrega de la que se suposa que ha de ser la trilogia del l’any… i la veritat és que la cosa promet molt!!\nEn el primer volum la cosa es quedava amb la mort de diversos nens en condicions estranyes, torturats de manera gairebé salvatge, obra de qui o de què? D’un sàdic, d’un sonat, d’una persona totalment trastocada? Això és el que intenta esbrinar la inspectora de policia Jeanette Kilberg amb els seus col·laboradors, però no es una tasca fàcil i senzilla… ni molt menys! Al cos de policia, com a tot arreu, hi ha interessos ocults, gent amb ganes de posar-li pals a la roda a la Jeanette, de complicar-li la vida, com si no en tingués prou amb el que li toca viure.\nEl seu fill, tot just acaba de sortir de l’hospital i no és el mateix nano. D’acord que és un adolescent amb tot el que això comporta però després de l’estrany accident que pateix després de pujar a una atracció de fira amb la companya, mes ben dit, amb la estranya companya de la psicòloga Sofía Zetterlund el nano ha quedat com “tocat”… Alguna cosa li passa i la seva mare es desfà per saber de què dimonis es tracta.\nTampoc ajuda gaire que tot just el seu marit acabi de deixar-la per la seva marxant d’art. El paio viu en el seu món meravellós, viatjant, pintant, gaudint del seu nou amor, i la veritat és que passa ben poca pena tant per la seva exdona com pel seu fill. Així doncs, la Jeanette només troba consol entre els braços de la Sofía, tot i que de tant en tant reconeix que la psicòloga és una mica complicada. És… pertorbadora?\nVolen les coincidències, si és que aquestes existeixen, que sigui la pròpia Sofía la persona que ajudi a la Jeanette a establir el perfil psicològic de l’assassí. La cosa comença a anar massa enllà quan ja no només són nens assassinats: també hi ha pares de família, homes importants dins del món de la política o les finances. Això sí, tots ells tenen un denominador comú: han estat torturadors de nens. Alguns fins l’últim alè de vida.\nCom no podria ser d’altra manera, la forma com s’han carregat a tots aquest individus és espectacular. No hi manca cap detall. És una feina feta a consciencia. Què es el passa aquí?!\nPer si no en teniu prou, resulta que a la psicòloga cada cop perd encara més la xaveta. Els seus buits de memòria cada cop són mes freqüents, no sap què ha fet la nit abans, ni per què al menjador de casa seva hi ha la taula parada per diversos comensals, ni tant de menjar a les escombraries, ni qui s’ha begut el vi… El seu mític abric de color blau cobalt i les sabates humides i brutes de fang que troba al rebedor de casa tampoc és que la ajudin gaire a posar en ordre les seves idees.\nEn fi, que quan tenim la mel a la boca, resulta que hem d’esperar al tercer volum! Brrrr…!! Això no es fa, home!\nLa veritat es que els dos llibres que he llegit d’aquesta sèrie són llibres intrigants, diferents i amb un tema central que té molta mala baba (tot el tingui a veure amb el maltractament de nens, en té, de mala baba). Però s’ha de reconèixer que els autors saben dosificar amb precisió de cirurgià la informació que estan disposats a donar-nos, i per desgràcia nostra depenem d’ells per treure l’entrellat d’aquesta trilogia apassionant.\nEn fi espero amb ganes la tercera entrega de Les cares de la Victoria Bergman!\nTítol: Trauma (Les cares de Victoria Bergman 2)\nAquesta entrada s'ha publicat en Ficció, Narrativa, Negra i s'ha etiquetat amb Erik Axl Sund, Internacional el 5 d'agost de 2015 per Lia.


decibel.cat : Sau\nDurant el Nadal de 1986 neix a Vic (Osona) el grup Sau de la mà de Carles Sabater i Pep Sala. El seu estil de música és el pop rock. Els components del grup són Pep Sala a la guitarra i veus, Carles Sabater com a cantant , Ramon Altimir als teclats, Pep Sánchez al baix i Carles Oliver i Quim "Benítez" a la bateria.\nEl 1987 van treure a la venta el seu primer disc "No puc deixar de fumar" (Audiovisuals de Sarrià) que porta el nom d'una de les cançons, el primer senzill del qual, "Sense estil", va ser punxat per primer cop a la ràdio al programa del Mikimoto una nit del Nadal de l'any 87.\nAmb l'èxit del primer disc, el 1989 treuen el disc titulat "Per la porta de servei" (Picap) i comencen a fer concerts per terres catalanes. D'aquest disc se'n poden destacar les cançons "Només ho faig per tu", "Corre, corre't corre" i "No he nascut per militar", que tocaran a pràcticament tots els concerts de la seva carrera.\nEl 1990 treuen el seu tercer disc "Quina nit" (Picap), que és el que els llença a la fama i definitivament es converteixen en un dels grups de rock en català més coneguts i escoltats, en aquest tercer disc es troba una de les cançons més famoses: "Boig per tu"(canço núm. 8), dedicada a la lluna. Aquesta cançó des que la van fer l'han interpretada a tots els directes. També hi ha la cançó de "Glòria per tu", una de les més estimades de Sau per la lletra dedicada a Gerry Duffy.\nTot seguit, l'any 1991 fan el primer doble LP amb el nom de "El més gran dels pecadors" (Emi) i aquest mateix any participen al concert del palau Sant Jordi juntament amb Sopa de Cabra, Els Pets i Sangtraït, que va ser rècord europeu d'assistència en local tancat, concretament 22.104 persones van omplir el palau. Durant aquests últims anys no paren de fer concerts, i un d'ells és recopilat en un disc anomenat "Concert de mitjanit" (Emi) l'any 1992, que és el seu primer disc en directe, on la cançó "Boig per tu" la canta el Carles Sabater juntament amb la Luz Casal.\nEl proper any, 1994, treuen el seu sisè disc titulat "Junts per primer cop" (Emi), i aquest mateix any degut al seu èxit, que cada vegada era més gran, composen el tema "El teu estiu", la cançó de l'estiu de TV3. Una vegada TV3 els hi va demanar, els va agradar la idea i en Pep Sala va composar la música en una setmana, despres van fer la lletra i més tard van gravar el clip.\nEl 1995 és un any de bastant silenci de Sau, no obstant van treure un disc amb remescles i versions alternatives titulat "Cançons perdudes, rareses, remescles" (On the rocks).\nEl 1996, treuen el disc "Set" (BMG), que com el nom ho diu és el setè, i aquest any també, composen el tema Laia, cançó principal de la pel·lícula del mateix nom dirigida per Jordi Frades.\nL'any 1997 surt el "Bàsic" (Picap) i l'estiu d'aquest any fan una Gira pel centre d'Europa en la qual van tenir bastant d'èxit. Després van deixar una mica oblidat el grup, ja que el Carles Sabater es va dedicar al teatre, on ha protagonitzat l'obra de "Els pirates" de Dagoll Dagom, i en la televisió va participar en la sèrie "Sitges" de TV3. Paral·lelament, en Pep Sala va editar el doble CD amb "La banda del bar".\nI, finalment, l'any 1998 treuen el seu últim disc titulat "Amb la lluna a l'esquena" (Fanàtic) i fan un munt de concerts per tot Catalunya i després per tota Europa.\nL'any 1999 no va poder començar pitjor per Sau, el grup començava la gira "XII", en la qual commemoraven els seus 12 anys de carrera. El primer concert era el dia 12 de Febrer a Vilafranca del Penedès. En Carles, després de fer vibrar el públic amb les seves cançons, va sofrir un desmai al camerino, tothom es pensava que simplement era degut al cansament. Quan els seus companys van veure que no es reanimava van cridar una ambulància, i en Carles ja va ingressar a l'hospital mort, va tenir una aturada càrdio-respiratòria.\nLa història de Sau finalitza el dia 27 d'abril de 1999, quan els components de Sau juntament amb una pila de col·laboracions de la música i del teatre, reuneixen 18.600 persones al palau Sant Jordi per fer el concert d'homenatge a Carles Sabater.\nEl 2003, la discogràfica Picap decideix editar un triple CD recopilatori amb les cançons més emblemàtiques de la banda i d'altres que s'havien enregistrat en versions alternatives, però que no havien estat mai publicades.\nNombre de lletres: 46\nNo Oficial ( http://www.geocities.com/SunsetStrip/Gala/5135 )\nHomenatge ( http://www.minorisa.es/rsantpedor/carles.html )\nCanal #Sau ( http://www.canalsau.com )\nNo Oficial ( http://www.geocities.com/boigxsau )\nCLAM SAU ( http://www.clamsau.net )\nNo Oficial ( http://www.liniademar.com/unhomenatgeasau )\nNo Oficial ( http://usuarios.lycos.es/gotisweda )


Ja et pots descarregar les ponències de les jornades "Compostatge municipal, comunitari i domèstic a Mallorca. Reptes i alternatives" - Amics de la Terra\nCom ja sabeu, Amics de la Terra, la Mancomunitat des Raiguer i l’ajuntament de Porreres han organitzat 5 activitats sota el lema “Compostatge municipal, comunitari i domèstic a Mallorca. Reptes i alternatives” que han analitzat la situació actual dels residus orgànics a Mallorca, els principals reptes als que s’enfronta i possibles alternatives.\nPodeu veure més info dels cursos, jornades i programa aquí.\nA les jornades tècniques 4 ponents experts en residus van fer un recorregut per exposar la legislació europea, estatal i balear en matèria de residus; l’aprofitament dels residus orgànics a Mallorca; les oportunitats i avantatges del compostatge domèstic; com millora la fertilitat del sòl; si la orgànica són residus o recursos; experiències de compostatge comunitari i supramunicipal a Navarra; i altres exemples estatals i europeus de gestió local dels residus orgànics.\nPonencia Joan Mateo Horrach_Consell de Mallorca\nPonencia Alodia Pérez_Amigos de la Tierra\nPonencia Joseba Sanchez_Navarra\nPonencia Ramon Plana_Expèriencies estatals i europees\nAquí us podeu descarregar el fulletó de com construir una compostera amb palets.\nFulletó amb instruccions per construir la teva compostera\nTambé podeu veure les fotos a la nostra galeria web.\nAquest projecte ha estat finançat per l’Eix Leader:


Club Gimnàstic Osona: de setembre 2012\nEl CAR de Sant Cugat cedeix material de gimnàstica artística a la Federació Catalana per als clubs catalans de tecnificació\nEl secretari general de l’Esport i president del Consell d’Administració del CAR, Ivan Tibau, ha presidit l’acte de cessió de material de gimnàstica artística de les antigues sales del CAR de Sant Cugat a la Federació Catalana de Gimnàstica per tal que es distribueixi entre els seus clubs de tecnificació.\nL’import del material cedit és de més de 50.000 euros i inclou elements com cavalls de salt, cavalls amb arc, barres fixes, paralel·les, trampolins, matalassos i pistes, entre d’altres. Els clubs beneficiaris d’aquest material són CLUB GIMNÀS LLENAS (Sabadell), CLUB GIMNÀSTICA ESPLUGUES LES MORERES (Esplugues de Llobregat), CLUB GIMNÀSTICA ARTÍSTICA L’HOSPITALET, CLUB GIMNÀS MOLINS DE REI, CLUB GIMNÀSTIC SANT BOI, CLUB GIMNÀSTIC TERRASSA, CLUB DE GIMNÀSTICA EGIBA (El Bages), GIMNAS ARTÍSTIC ESPORTIU RUBI i CLUB GIMNÀSTIC OSONA.\nIvan Tibau ha explicat que la cessió d’aquest material “és una bona injecció pels clubs” i que l’objectiu d’aquesta acció és rendibilitzar un material perquè “sigui útil per a la preparació dels i de les vostres esportistes”. El secretari general de l’Esport ha aprofitat per agrair la tasca dels clubs, perquè “formeu esportistes però també persones en els valors que només dóna l’esport”.\nPublicat per Gimnàstic Osona a 19:16 Cap comentari:\nRevisions mèdiques temporada 2012-2013\nLa Federació Catalana de Gimnàstica obliga a cada gimnasta a realitzar una revisió mèdica anual per a poder complimentar la llicència esportiva. Per a tal cosa, serà obligatori obtenir un certificat mèdic oficial per a la pràctica de l’esport.\nLa realització de la revisió s’haurà de fer a qualsevol dels centres homologats que hi ha a la comarca, malgrat tot hi haurà la possibilitat de realitzar-la al mateix club.\nEls dies 1, 2 i 3 d’octubre un grup de metges col·legiats adscrits al centre grup 9 Serveis Mèdics, SL amb número de registre E 08614949, amb especialitat de medicina de l’educació física i l’esport, es desplaçaran a les instal·lacions del club per realitzar les revisions.\nSi esteu interessats a fer la revisió al mateix club, cal que ho notifiqueu a secretaria en horaris d’oficina. Les revisions es faran en horari d’entrenament, per tant no cal demanar hora.\nEs realitzaran dos tipus de revisions:\nInclou revisió general i electrocardiograma. Aquesta revisió té un preu de 20,00€ i és obligatòria a les categories següents:\nTecnificació Base fins a nivel 4\nPromoció i nivells 1,2 i3\nBÀSICA AMB PROVA D'ESFORÇ AMB CICLOERGÒMETRE\nAquesta revisió té un preu de 30,00€ i és obligatòria a les categories següents:\nTecnificació Via Olímpica nivells 5,6,7,8,9 i 10\nSi hi ha algun o alguna gimnasta que estigui interessat en realitzar la prova d’esforç encara que no hi estigui obligat, pot sol·licitar-ho a secretaria.\nNo cal dir que aquest certificat és obligatori i ha d’estar a disposició del club abans del 31 d’octubre.\nPublicat per Gimnàstic Osona a 19:30 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Revisions\nEl CAR de Sant Cugat cedeix material de gimnàstica...


Les partides del dimarts: magnífica partida del Gran Premi Savipecho - PilotaVeu\nDivendres, 14.7.2017 15:00h Participa\nLes partides del dimarts: magnífica partida del Gran Premi Savipecho\nNéstor va caure derrotat junt a Pablo i Coeter II.\nCoeter II, Ian, les partides del dimarts, Nestor, Oliva, Pablo, partides del dimarts, Sanchis\nCom cada dimarts, el Club de Pilota Oliva anunciava dues partides de raspall ben interessants.\nLa primera partida de la vesprada la jugaven Cerver i Pinet, de blau, i Sergio i Adrian, de roig. Esta partida, que va ser prou ràpida i amb poca emoció, va estat tot el temps dominada per l'equip roig, però va haver-hi molts errors no forçats per part dels dos equips i l'equip blau va tindre molt mala sort en les pilotades: o no entraven a la mà o baixaven de la galeria. L'equip roig va estar impecable, partida curta però bonica a la vegada. A la fi, 25 per 0 a favor del equip roig i partida sabatera.\nLa segona partida la jugaven un trio contra una parella i corresponia al Gran Premi Savipecho. Pablo, Coeter II i Néstor van vestir de blau mentre que Ian i Sanchis ho van fer de roig.\nPer fi tots els espectadors del trinquet van eixir contents per la magnifica partida que van fer els cinc jugadors del gran premi. Una partida on es va veure que ningú volia perdre. Van jugar amb cap i va estar igualada fins al 15 per 15. L'equip blau va jugar barbaritats, va tindre en diverses ocasions Val i 30 per fer el joc, però els dos mestres de l'equip roig estaven fets uns bous i era impossible fer-los el joc. A la fi, va caure la partida a favor del bàndol roig per un marcador de 25 per 15. No obstant això, els cinc jugadors mereixien el reconeixement del públic pel molt bon espectacle de pilota.\nTorna a llegir ací totes Les partides del dimarts.\nMiquel Colomar / Oliva.\n896 lectures Cap comentari Envia


Una programació diversa i de qualitat a l'Auditori: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nUna programació diversa i de qualitat a l'Auditori\nL’Auditori Can Roig i Torres, que celebra el 10è aniversari, estrena la programació aquest divendres 10 (21h) amb el IV Festival del Blues.\nEl IV Festival de Blues de Santa Coloma de Gramenet obrirà la proposta d’aquest semestre de l'Auditori (divendres 10 de febrer, 21 hores) amb un homenatge a les grans dames del gènere, a càrrec de Big Mama & Sister Marion. També hi serà la cantant Oneida James el dia següent, el dissabte 11 a les 21 hores. Can Roig i Torres albergarà un tribut particular a la desapareguda Edith Piaf, un dels mites de l’escena cultural francesa.\nPel que fa a la música clàssica, cal destacar l’actuació a dos pianos de la instrumentista australiana Diane Baker i el barceloní Xavier Pardo, el concert de Dalia Quartet, jove formació d’instrumentistes de corda, així com el recital de violí i piano de Kostadin Bogdanoski i Astrid Steinschaden.\nL’Escola Municipal de Música és una part clau de la programació. No hi faltaran els tradicionals concerts de ¾, les Matinées Musicals dels diumenges, les actuacions de músics emergents, les produccions de l’Escola i els concerts de l’alumnat. El talent musical colomenc estarà representat de manera molt especial per Rafael Bueno, cantaor de dilatada carrera que s’ha fet popular per la seva participació en el programa televisiu La voz.\nLes entrades ja estan a la venda a www.ticketea.com i a la taquilla del Teatre Sagarra els divendres de 10.00 a 14.00 i de 17.00 a 20.00 h. Els preus són assequibles i es mantenen els descomptes habituals.


Projecte SUMEM | Fundació Renal Jaume Arnó\n8 mar�, 2016\nL’ Obra social “La Caixa” col·labora amb el Projecte SUMEM\nL’Obra Social ”la Caixa” reafirma el seu compromís a Alfarràs, amb un donatiu de 6.000 euros a la Fundació Renal Jaume Arnó, per col·laborar en un projecte de detecció i prevenció de necessitats psicològiques i socials en pacients amb malaltia renal crònica. La signatura del conveni ha anat a càrrec del president de la Fundació Renal Jaume Arnó, Jaume Arnó, i el Director de Banca d’Institucions de CaixaBank a Lleida, Geremi Cami.\nDetecció i prevenció de necessitats psicològiques i socials en pacients amb malaltia renal crónica.\nLa insuficiència renal és una malaltia que genera un ampli ventall de situacions estressants que ocasionen trastorns tan físics com psicosocials. La pèrdua de salut provoca un gran impacte emocional que pot interferir en les activitats normals de la vida quotidiana, i es detecten alteracions significatives en la qualitat de vida, tant dels pacients com dels seus familiars més directes.\nEls objectius d’aquest projecte son: detectar necessitats psicosocials,avaluar les necessitats detectades i treballar casos de forma individual i/o grupal\nAquest projecte està plantejat per construir eines de treball que a partir de la informació sobre les necessitats de pacients en l’àmbit psicosocial, s’ofereix suport emocional i social i es treballen els casos des del servei de psicologia i treball social de la Fundació Renal Jaume Arnó.\nSegons dades de la Sociedad Española de Nefrología, al voltant de 52.000 persones pateixen malaltia renal crònica i d’aquestes més de la meitat viuen amb un ronyó trasplantat i la resta està en tractament de diàlisis. A més a més cada any es diagnostiquen més de 5.000 casos.


Eco7 - Estades en el extranjer\nEco7 porta més de 25 anys dedicant-se a l'ensenyament d'idiomes, més o menys els mateixos anys que HES Idiomes porta organitzant programes i cursos d'idiomes a l'estranger, així com campaments d'estiu\nHES Idiomes és membre de ASEPROCE (Associació Espanyola de Promotors de Cursos a l'Estranger) oferint una garantia addicional de professionalitat, qualitat i seguretat en la contractació dels seus cursos i programes.\nAssesorament de qui et coneix\nNingú millor que el teu professor i el cap d'estudis de l'escola en la qual estudies et pot assessorar i orientar cap al curs d'idiomes o el programa que més s'adapti a les teves necessitats.\nCamp d’estiu exclusivament en anglès, per a nens de 8 a 16 anys. El complex està situat en un lloc idíl·lic, els Pirineus lleidatans, en el parque natural de l’Alt Pirineu. Classes al matí, esports i aventura a la tarde: diversió garantizada!\nPer a nens i joves a partir de 12 anys. Programes a l'estranger en aquelles destinacions preferides pels joves, on sentir-se còmodes, fer amics, conèixer noves cultures i formes de vida diferents i, sobretot, aprofitar bé l'estiu per aprendre un altre idioma.\nPràctiques en empreses (work experience) a partir de 18 anys\nPrograma especialment dissenyat per a estudiants universitaris, graduats recents i joves professionals que desitgin ampliar el seu currículum en un país i entorn laboral diferent. El participant podrà adquirir experiència relacionada amb els seus estudis ( màrqueting, informàtica, finances, hostaleria, etc.)


El comú de la capital estudia traslladar el Cirque du Soleil a un altre indret per alliberar l’aparcament del Parc Central, que nodreix el centre de places. Justament aquesta és una de les queixes principals dels botiguers de la zona\nActualitzada 19/05/2018 a les 06:32\nLa falta d’aparcament és una de les queixes recurrents dels botiguers de molts indrets i d’algunes parròquies, que ja castigades per la disminució de visitants i la caiguda cada cop més alarmant de les vendes, veuen com a sobre els potencials compradors tenen dificultats per aparcar el cotxe. Disposar d’aparcament, gratuït o de pagament, especialment en aquelles zones amb un teixit comercial dens i ple de petits establiments, esdevé bàsic per assegurar la vitalitat i el futur del sector. I més en un país que depèn del turisme, però no només, ja que els residents també han de disposar de places d’aparcament lliures per moure’s i fer la compra. I és important que l’aparcament sigui de fàcil accés i estigui a l’abast del consumidor perquè anar a comprar no esdevingui una cursa d’obstacles ni un periple etern que porti el ciutadà a desistir d’endinsar-se al centre urbà. Aquest diagnòstic sol ser compartit pels representants de les diferents associacions de comerciants, però s’agreuja en el cas d’aquells barris especialment tocats per la davallada de les vendes. Un d’ells és Riberaygua i Travesseres, que els darrers mesos s’ha vist afectat per la desaparició de places d’aparcament arran de les obres d’embelliment i manteniment de l’avinguda Tarragona. Ja llavors van posar el crit al cel en una denúncia que no cessa i que ara s’ha reprès amb la discussió al voltant del trasllat del Cirque du Soleil. És ben sabut que es tracta d’un espectacle que ocupa una parcel·la (l’aparcament del Parc Central) que nodreix de places el cor del centre comercial del país, i no pas per poc temps, ja que deixa la zona sense pàrquing durant cinc mesos a l’any, a banda dels altres esdeveniments que s’hi organitzen. Ara, la majoria comunal s’ha avingut a posar sobre la taula la possibilitat de reubicar el Cirque du Soleil i la Fira d’Andorra la Vella a altres indrets de la parròquia, un extrem que encara no està concretat (al·leguen la dificultat de trobar un solar adient) però que l’oposició ja ha saludat per la importància que l’aparcament del Parc Central té per als residents que van a treballar o a comprar al centre, i també per als visitants. Tot i així, caldrà saber trobar l’equilibri, perquè la pèrdua de les activitats relacionades amb l’envelat no comportin una baixada de clients i aguditzi encara més les queixes dels botiguers de la zona.


El temps a Palamós: Els ametllers comencen a florir\nCom sel ser habitual durant el mes de gener, ja comencem a trobar algun ametller situat en zones baixes i a prop de la costa, en plena floració. Sens dubte, la bona climatologia dels darrers dies ha ajudat a aquesta floració, la qual es sol avançar o retrasar segons la varietat d'ametller (n'hi han més de 50 varietats), siguent les varietats "Desmai llargueta", "Marcona Garrigues", "Vivot" i "Pou de Felanitx" les més primerenques, també hi influeix la rigurositat de l'hivern o la seva situació. Cal destacar també, que com és llògic, les varietats primerenques són les que estan més exposades als efectes de les glaçades.\nLes fotografies que veieu són d'un ametller situat a la zona de la Fosca, a St. Joan de Palamós., degut a la seva posició a prop del mar a ple sol, cada any sempre és un dels primers que veig florir. Les fotos estan realitzades ahir dissabte.\nL'estudi i recopilació de dades sobre la floració de les plantes, és una part de la fenologia, ciència que estudia la relació entre els factors climàtics i els cicles dels éssers vius. El moment i la durada dels esdeveniments fenològics particulars varia segons els anys depenent de la corresponent situació meteorològica.\nLa Fitofenologia és la part de la fenologia que estudia com afecten les variables climatològiques a les manifestacions periòdiques o estacionals de les plantes (floració, maduració de fruits, aparició i caiguda de fulles, etc).\nLa Zoofenologia és la part de la fenologia que estudia com les variables i les inèrcies climatològiques afecten les activitats periòdiques dels animals (migracions, hivernacions, muda de pell, canvis d'activitat...).\nLes dades fenològiques es prenen en petits jardins annexos a observatoris meteorològics, com a l'Observatori Fabra de Barcelona, per part de les dades subministrades per afeccionats voluntaris o en centres especialitzats com és el cas de la finca La Higueruela a Toledo que depen del CSIC (Consejo Superior de Investigaciones Científicas).\nS'ha de tenir en compte a efectes comparatius, que les diferents varietats de plantes conreades tenen cicles completats en períodes de temps també diferents.\nLa recopilació de dades amb sèries de molts anys poden contribuir a una millora de la gestió i el rendiment dels conreus. En el cas d'espècies silvestres constitueix també un avís sobre canvis climàtics, abundància d'espècies, estat sanitari etc.\nA la Xina hi ha registrat un calendari fenològic des de fa mil anys i a Kyoto (Japó) es registra la data de floració dels cirerers des de l'Edat Mitjana.\nFotografies realitzades per Tempspalamos i informació extreta de wikipedia.\nEtiquetes de comentaris: Articles de meteorologia, Fotos, Plantes


Comença l’esporgada a Premià de Mar, que busca adaptar-se cada cop més a les particularitats de cada arbre | Premià Notícies\n← Torna el Gafarrock, un aparador de rock i un espai per rodar-se\nDenuncien el xofer d’un bus per conduir ebri a la C32 →\nComença l’esporgada a Premià de Mar, que busca adaptar-se cada cop més a les particularitats de cada arbre\nPlàtans a la rambleta de La Lió\nL’àrea de Medi Ambient de l’ajuntament ha començat a fer l’esporga dels arbres dels carrers de la ciutat. Les primeres espècies on es farà l’esporgada són aquelles que per les seves característiques provoquen brutícia o olors, començant per les troanes i les moreres. L’esporgada la duu a terme una empresa externa i es fa es fa mitjançant tècniques adaptades a cada espècie. Mercè Carbonell, és tècnica de l’àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament:\nCarbonell ha explicat que els plàtans ubicats a carrers on s’hi posarà il·luminació nadalenca estaran esporgats a principis de novembre per facilitar la col·locació de les garlandes. A Premià de Mar hi ha 3.100 exemplars d’arbres. Els treballs d’esporga finalitzaran el mes de gener.\nEscolta l’entrevista sencera a Mercè Carbonell:\nFiled under medi ambient Tagged with Esporgada


Restaurant Braseria Marc, Sant Fruitós de Bages\nFem tant dinars com sopars. La nostra especilitat són les carns a la llosa i a la brasa, que cuinem des de fa 15 anys. Les nostres carns són cuites en forn de llenya. I també fem cuina de temporada, oferint aquells plats que típicament es serveixen a les diferents èpoques de l'any (cargols, escudella, calçots...).\nBraseria Casolana Catalana\nxai a la brasa graellada de carn calçots cua de bou cargols bacallà a la catalana\nPer a grups Amb llar de foc Comiat de solter\nEl mejor restaurante de auténtica comida catalana y carnes a la brasa, somos ya clientes habituales, hacen calçots con la mejor salsa romesco, escudella auténtica, buenísimo. Chuletón y entrecots\nRelacio qualitat-preu deixa molt que desitjar, pèssima. Una amanida d formatge de cabra i poma, amb presentació correcta però algunes fulles d'enciam musties, amb un xurrasco de segon, un tallat i\n06/12/2013 OPTAMOS POR MENU DE CALÇOTS UNOS 20 EUR,LOS CALÇOTS MINUSCULOS Y ADEMAS POQUISIMOS Y CRUDOS.IMPOSIBLE PERARLOS SI NO ERA PELEANDOTE CON ELLOS.LA CAMARERA SE EXCUSA DICIENDO QUE ES UN CAM\n93 876 07 90


Javier Cámara, protagonista d'una comèdia política per a TNT\nMediapro produeix 'Vota Juan', una sèrie per al canal de pagament\n2 min. Barcelona 08/05/2018 16:51\n260x366 Javier Cámara, en una imatge compartida per ell a Instagram durant la promoció de 'The young Pope' / INSTAGRAM Javier Cámara, en una imatge compartida per ell a Instagram durant la promoció de 'The young Pope' / INSTAGRAM\nL'actor Javier Cámara protagonitzarà la nova sèrie de producció pròpia del canal de pagament TNT, 'Vota Juan', una comèdia ambientada en el món de la política espanyola. La ficció, produïda per Mediapro, ha estat creada per Diego San José ('Ocho apellidos vascos') i Juan Cavestany ( 'Vergüenza'). Cámara ja té experiència en l'àmbit televisiu: va debutar amb 'Siete vidas' i últimament ha participat en produccions internacionals com 'Narcos' i 'The young Pope'.\n'Vota Juan', que s'estrenarà la temporada que ve, se centra en la figura de Juan Carrasco, un avorrit ministre d'Agricultura que, després d'una sèrie de casualitats, decideix presentar-se a les primàries del seu partit i, així, poder optar a la candidatura a la presidència del govern. En la seva nova carrera política, el Juan no està sol. L'acompanyen la seva cap de premsa, la responsable del seu gabinet i el seu assessor personal, tres professionals que intenten suplir la seva inexperiència i falta d'habilitat política amb picaresca i improvisació.\n"La sèrie 'Vota Juan' s'emmarca dins d'un pla de producció que tindrà continuïtat en els pròxims anys i que forma part de l'estratègia internacional de la nostra companyia: apostar, d'una banda, per grans produccions globals i, de l'altra, per continguts locals i més pròxims a l'espectador", explica Daniel González, director general de TNT a Espanya i Portugal.\nJavier Cámara vol ser president


Martínez-Maíllo: "Si triomfa la moció de censura, Espanya serà ostatge dels independentistes" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl coordinador general del PP ataca amb duresa el líder del PSOE: "Passarà a la història com el Judes de la política espanyola"\nacn 26.05.2018 | 15:13\nEl coordinador general del PP, Fernando Martínez-Maíllo, ha carregat amb força aquest dissabte contra la moció de censura impulsada pel líder del PSOE, Pedro Sánchez, i s'ha centrat en la seva recerca de suports entre Podem, ERC, PDeCAT i Bildu. "Pedro Sánchez vol arribar a la Moncloa de la mà dels que volen trencar Espanya i de qui son els hereus del terrorisme", ha etzibat Martínez-Maíllo durant la seva intervenció a la Junta Directiva Provincial del PP de Zamora. "Algú pensa que els independentistes donaran suport al PSOE sense demanar res a canvi?", s'ha preguntat en veu alta el coordinador general del PP, que ha ironitzat amb la possibilitat d'un Sánchez anant a "mendicar" el suport a Puigdemont a Berlín. "Si triomfa la moció de censura, Espanya serà ostatge dels independentistes", ha recalcat Martínez-Maíllo, que ha fet un pas més i ha qualificat de "traïdor" Pedro Sánchez per voler pactar amb ERC i PDeCAT per tirar endavant la moció. "Passarà a la història com el Judes de la política espanyola", ha sentenciat el coordinador general del PP.\n"La moció de censura és una irresponsabilitat i una immoralitat", ha insistit Martínez-Maíllo, que afirma que el líder del PSOE vol arribar a la presidència del govern espanyol "a tota costa". "Pedro Sánchez ha passat del 'no' és 'no' al 'jo' és 'jo' perquè el seu únic objectiu és arribar a la Moncloa a qualsevol preu", ha disparat el coordinador general del PP, que ha posat sobre la taula les conseqüències econòmiques d'aquesta moció del PSOE. "Està posant potes enlaire Espanya, amb una pujada de la prima de risc, una baixada de la borsa i posant en risc els pressupostos generals de l'Estat. Tot això no li pot sortir gratis", ha enumerat Martínez-Maíllo, que s'ha mostrat convençut que la moció de censura acabarà fent figa. "Existeix últimament una sobreexcitació a la política espanyola que neix d'aquells que volen deslegitimar el PP com a partit de govern. Jo vaticino que aquest intent de fer fora el PP fracassarà, i Rajoy i el PP sortiran reforçats de cara al futur. Ja ho veureu", ha pronosticat entre aplaudiments el coordinador general popular.\n"El que passa és que alguns encara no han acceptat el resultat de les urnes. I són les urnes i els espanyols qui legitimen els partits. A Pedro Sánchez li han dit, no una, sinó dues vegades, que no el volen a la Moncloa", ha recordat Martínez-Maíllo, fent referència a les eleccions de 2015 i 2016. "Si els espanyols no el volen perquè hem d'acceptar un president com aquest?", ha qüestionat el coordinador general del PP, que seguidament s'ha dirigit directament als barons del PSOE perquè impedeixin qualsevol pacte amb l'independentisme per tirar endavant la moció de censura. "Demano als socialistes que facin reflexionar Pedro Sánchez. On estan aquells com la senyora Susana Díaz, el senyor Lambán, la senyora Armengol o el senyor García-Page? Tots aquells que li van dir a Sánchez que amb els independentistes no? Aquells que el van fer fora de la secretaria general precisament per això?", s'ha interrogat en veu alta Martínez-Maíllo. "Els demano que ara no callin. I, si ho fan, seran còmplices de la traïció a Espanya que representa aquesta moció de censura", ha conclòs el coordinador general del PP.\nDecepció i cares llargues a JxBerga per no haver pogut guanyar la CUP


El proper dimecres 13 d'octubre a les 18 h, es celebrarà una nova sessió telemàtica del Consell Municipal de les Dones d’Abrera\nEl Consell permet articular i canalitzar la participació de les dones, amb l’objectiu d’avançar cap l’equitat de gènere. Després que durant l’any 2020 amb l’arribada de la COVID-19, les trobades del Consell Municipal de les Dones es veiessin amb la necessitat d’ajornar-se, enguany aquest òrgan participatiu s’ha reactivat amb l’impuls des del passat mes d’abril i tot aprofitant l’espai per treballar conjuntament de forma participativa en el procés d’elaboració del Pla d’Igualtat Local per la ciutadania d’Abrera que s’està duent a terme.\nEl Consell Municipal de les Dones té com a objectiu la participació de les dones del municipi, facilitar espais de relació i coordinació entre les diferents entitats i dones que treballen per a la igualtat\nEl dilluns 26 d’abril passat es va celebrar la darrera trobada del Consell Municipal de les dones d’Abrera. En aquesta ocasió, s’hi van reunir 14 membres del Consell Plenari format per la representació de dones dels sindicats, dels partits polítics i de les entitats municipals, així com dones que a títol individual també hi participen involucrant-se en les polítiques d’equitat d’Abrera. La reunió es va dur a terme de forma telemàtica com a mesura de prevenció de la Covid-19.\nParticipa al Consell Municipal de les Dones del proper dimecres 13 d'octubre! Volem sentir la teva veu!


Picasso menjava poc, però, per al poc que menjava, pintava molt [ÀUDIO] | Paula Molés\nL’exposició «La cuina de Picasso» compila totes les obres del Pablo Picasso pintor, ceramista i escriptor relacionades amb la cuina i els aliments, elements imprescindibles en la seva vida i en la seva creació artística. Fem un recorregut per l’exposició amb el director del Museu Picasso, Emmanuel Guigon, i amb una de les comissàries, Claustre Rafart. També despertem el cuiner de Les Moles, Jeroni Castell, i descobrim què s’esmorza a Hondures. Escolta aquí el «No som foodies» de EL SUPLEMENT!\n← Quina relació tenen els canelons amb Rossini i el consomé, amb Verdi? [ÀUDIO]\nGrans bevedors de ficció i no ficció: de Bukowski a Tintín [ÀUDIO] →