ELS PAPERS DE CAN PERLA: de juny 2009\nLA POESIA COM A RETRET, COM A VENJANÇA\nAnticrístic és un poema de David Jiménez Cot (Sant Celoni, 1987), del llibre inèdit L’escata i el vers, que s’inclou en l’apartat La ferida en el vent, el qual he pogut llegir junt amb tres poemes més en la web Daltabaix poètic! de l’escriptor Lluís Calvo. Es tracta d’una oració destinada a un déu que se suposava que era gran, sapientíssim, honest, respectable, just, equànime i amb una gran capacitat per a exercir el mestratge. Però un dia el poeta descobrix que aquesta aparença no és sinó una màscara que oculta les misèries d’un déu menor, la prepotència cruel d’un mandarí ebri de poder sobre els creadors, un diable, l’anticrístic, l’antimestre.\nAnticrístic no és un poema hermètic, els seus versos són diàfans, marcats per la ironia i el sarcasme, en les seues línies habita el dolor i fins i tot la ràbia que el desencant ha estat capaç de provocar en el poeta, com també el maltractament que li ha infligit el déu mesquí.\nLa poesia com a retret, com a venjança.\nPublicat per Manuel Alonso Català a 20:54 Cap comentari:\nUNA MIRADA A L'OBRA DE RAMON GUILLEM EN INICIAR-SE EL NOU SEGLE\nSempre he estat una rata de biblioteca, una rata estranya, ja que he passat hores alimentant-me entre les prestatgeries dedicades a la poesia. Fa més d’una dècada em vaig trobar a la biblioteca del meu poble Ramon Guillem. O millor dit, el que era el seu primer llibre de poesia en valencià, D’on gran desig s’engendra. En obrir-lo vaig ensopegar amb alguns poemes que realment em van agradar, tant que fins i tot en vaig reproduir un en un periòdic local que aleshores dirigia.\nMesos més tard, en una tertúlia que es feia a les quatre de la vesprada al café Rialto de València, on eren habituals Marc Granell, Vicent Alonso, Francesc Calafat, Vicent Berenguer, Enric Sòria i Lluís Roda, entre altres, el vaig poder conéixer. Des d’aleshores que d’una manera o altra hem estat sempre en contacte.\nRamon era un home prim, d’una estatura mitjana alta, de cabells bruns i en retirada, barba fina i cuidada, nas recte i mesurat, una mica nerviós, d’intel·ligència desperta i amb una manera d’expressar-se que em recordava la d’un xiquet gran.\nA aquell primer llibre li va seguir un segon, que en la meua modesta opinió és un dels millors treballs no sols de l’autor sinó dels publicats per autors valencians en la dècada dels huitanta, un treball d’una gran bellesa, amb magnífics versos, el qual em va colpir, em referisc a L’hivern remot (Gregal, 1987).\nUn llibre amb el qual Guillem ens feia una promesa:\nDes d’ara, agost de no sé quin any,\ni beure, quan els ulls es perden a l’abís,\nL’hivern remot va ser seguit per Les ombres seduïdes (Bromera, 1990) i aquest per Terra d’aigua (Edicions 62, 1993), el qual ha estat una fita fonamental en el reconeixement de l’obra poètica de l’autor de Catarroja, ja que amb ell va obtindre el Premi Ausiàs March de Gandia, el de la Crítica Serra d’Or i el dels Escriptors Valencians.\nL’any 1998 publicava, sota el títol de L’íntima realitat (Set i mig editorial de poesia), una tria personal de la seua obra editada fins aleshores, acompanyada d’uns quants poemes inèdits. En l’epíleg Ramon Guillem ens confessava els motius que l’impulsen a escriure: ... «escric per una íntima necessitat, per fugir de la realitat absurda que ens toca patir, per captar la bellesa i jugar a fer-la eterna com una llança contra el pas fugisser del temps, perquè és així com em trobe a mi mateix».\nPerò també ens donava les claus per a endinsar-nos en els seus llibres: «La meua concepció dels llibres com una unitat, com un tot on la major part dels meandres tenen la seua justificació. Això seria aplicable als mateixos títols dels volums els quals no són mai un exercici estètic ni gratuït: pretenen expressar el vertader tema del llibre. Fins i tot les citacions que afecten tant al conjunt com alguna de les parts tenen la seua importància... De la mateixa manera, sempre el primer poema ha fet sempre la funció d’una introducció al llibre, com un avís als caminants o una indispensable porta d’entrada».\nEls temes de la seua poesia han estat els universals: el desig, l’amor, el pas del temps, el mateix fet poètic, la memòria, etc.\nLa seua poesia ha anat evolucionant, tot seguint el pas i els interessos creatius que ha tingut en cada etapa de la seua vida creativa, ell mateix ens ho explica: «En poesia m’agrada com a creador la sorpresa i sorprendre’m. És així com entenc el salt dels primers assaigs de retindre la imatge de D’on gran desig s’engendra als poemes més discursius de L’hivern remot o l’intent extremat de Terra d’aigua després d’un poemari d’una forta intensificació metafòrica».\nEll 1999 va editar Solatge de sols (Bromera), sobre el qual (i perdonen que m’autocite) un article editat en la revista L’Illa vaig escriure: «Guillem ens ofereix el seu univers d’imatges poètiques per a dir-nos que ha signat un pacte amb la mort per tal d’oblidar-se l’un de l’altre per un temps, ja que el poeta en el seu esguard ha recuperat l’avidesa per la vida a través del desig. Un desig de llum i d’aigua que deixa de costat la soledat, l’ombra i el dolor. És un desig per l’amor i per la vida. És un desig carnal plenament eròtic, on el paisatge és utilitzat per a descriure el cos estimat. Encara que, en alguns moments, el poeta, malgrat eixa fam de viure, el trobem dubtant entre la memòria i l’oblit, com si tinguera a més la necessitat de tancar alguna porta».\nGuillem i jo, he de confessar-ho, hem ajudat a consolidar els beneficis de les companyies telefòniques a través de les nostres llargues converses. Converses en les quals sovint em parla sobre la seua falta de traça per a escriure narrativa, una gran fal·làcia que el temps ha acabat per descobrir. Com aquell que diu que no pot i no vol, ens ha anat delectant amb dietaris com ara La cambra insomne (Tres i Quatre), llibres de contes com Ahir van ploure granotes (Bromera), de narrativa infantil com El país dels dos sols (Bromera) que vénen a arredonir l’obra d’un dels escriptors valencians de la generació dels huitanta més interessants, i això ja és mèrit perquè aquesta generació és una de les més brillants de la literatura catalana feta al País Valencià.\nDurant aquests anys Guillem ha tingut una altra vessant, molt menys coneguda, la d’animador cultural des del seu càrrec de bibliotecari de Catarroja, ja siga organitzant el certamen literari, la fira del llibre o diversos encontres amb els nostres escriptors, com també des de les diverses associacions en les quals ha ocupat càrrec com ara l’Associació d’Escriptors i la de Bibliotecaris Valencians. També ha format part del consell de redacció de la desapareguda revista de literatura Daina.\n(Text llegit al café Carme sui generis de la ciutat de València el 26 d'abril de 2001 com a introducció a una lectura de poemes de Ramon Guillem)\nEls escriptors valencians, tant si són d’expressió castellana com si són d’expressió catalana, ens solen ubicar en la perifèria dels dos grans centres culturals de l’Estat. Un home com Josep Igual, que repartix el seu temps entre Benicarló i Sant Carles de la Ràpita, sofrix en major mesura encara tots els greuges i inconvenients que li toca patir al perifèric. Així i tot, a pesar dels silencis als quals és sotmés ell i la seua obra, no defallix i repartix la seua energia i la seua creativitat entre diversos gèneres literaris.\nJosep forma part d’una generació de benicarlandos que com a creadors estan oferint-nos obres de qualitat i com a agitadors culturals han encés i mantingut un col·lectiu com Alambor, que és un far de cultura al nord del país.\nDesprés del dietari L’any de la fi del món (Brosquil Edicions, 2002), el 2004 Igual ens va sorprendre amb un recull d’articles publicats en castellà, Prosas meridionales, que van aparéixer en l’edició valenciana i altres en l’estatal del diari ABC.\nPer a sorpresa d’uns quants, la prosa de Josep Igual no se’n ressent en cap moment pel canvi de llengua, el seu castellà és net i elegant. La prosa del benicarlando, ja ho vam comprovar en L’any de la fi del món, té influències de Josep Pla, de Joan Sebastià Arbó, de Gaziel..., la qual cosa no és poc i el llibre no els desmereix. Els temes tractats són el Maestrat, el País Valencià, la literatura, allò que envolta, que interessa l’autor, que ho coneix i viu en primera persona, i ens ho narra sense visceralitat ni falsa passió.\nJosep Igual no oblida en cap moment una de les dites d’un dels seus mestres: «La primera obligació d’un escriptor és fer-se llegir» i el llibre té una redacció fluïda però sense concessions; la literatura és la recerca de la bellesa i ell, un experimentat animal de ploma, ho sap i ens ho demostra.\nPublicat per Manuel Alonso Català a 17:29 Cap comentari:\nINTEL·LIGÈNCIA O INSTINT?\nPel Bar de la Cantonada solia vindre un individu, que vivia al número divuit desè, el qual es guanyava la vida escrivint novel·les barates. Sovint s’ajuntava a esmorzar amb el fuster, el propietari del local i un servidor. Era un personatge xarraire, ple d’acudits, al qual li agradava contar històries de la seua pròpia collita. La majoria de les vegades eren contes d’escriptors estrangers adaptats a les circumstàncies del moment, però de tant en tant ens narrava algun d’original. D’entre els de collita pròpia, en recorde un en especial per la seua ironia.\n–La gosseta de Josep Maria Sorribes, un animal afectuós, espavilat de mena i magnífic caçador havia entrat en zel. Així que Sorribes, més content que unes pasqües, es va posar a buscar un gos de la mateixa raça que la cobrira. Un bell conegut li va parlar d’un mascle propietat d’un caçador d’un poble veí.\n»Després d’haver contactat i haver arribat a un acord amb l’amo del gos, una vesprada es va decidir a anar a buscar el company ocasional de la seua gossa. Però el gos de cap de les maneres se’n volia anar amb ell, tot un estrany. L’escridassà l’amo, l’arrossegaren per terra, el lligaren de potes i li posaren un morrió per poder-lo pujar dalt del cotxe. En resum un drama per al pobre animal.\n»Als pocs dies el dubte que si la gossa s’hauria quedat prenyada amb el disgust que duia el seu partenaire començà a preocupar el caçador. Així que per a curar-se en salut es va posar de nou en contacte amb el propietari del gos per tal d’emportar-se’l a casa per a una nova sessió.\n»Va aparcar el seu cotxe a la porta, va trucar al timbre i en sentir l’animal la veu de Josep Maria Sorribes, es va posar a bordar, a donar salts i a bellugar la cu de pur content que estava. No caldre lligar-lo en obrir la porta del maleter l’animal s’instal·là tot solet.\n»–Mira Josep Maria si el gos sap on va.\n»–I encara diuen que no tenen coneixement aquests animalets.\nD’aquests esmorzars en van eixir més contes. Si més endavant en recorde algun més, jo mateix, amb permís del seu propietari, us els narraré.\nQUADERN DE RAFAELL (Antologia)\ncompanys de senderes,\na la recerca del lloc màgic\non es perd el temps\nescenari de la imaginació.\ni sovint em convertia\nen espectador improvisat\ndel teu deambular\njuganer i divertit.\ni em converties sempre\nen objectiu apassionat\nAra que has aparcat\na la vora del camí sense retorn\npalpe un buit immens\ni camine, camine company\namb tot el pes de la soledat al cor\ncercant el lloc màgic\ni es recuperen els comiats.\n(Del poemari Camí sense retorn, editat dins del llibre col·lectiu Del camí. Quaderns Literaris. Germania, 1996)\n(Sopar dels XVII Premis Samaruc organitzat per l'Associació de Bibliotecaris Valencians. D'esquerra a dreta Salvador-Damià Insa guardonat amb el Premi Samaruc al Millor llibre Juvenil editat el 2008 per Mort d'un interí de secundària, Maria Salut Cubells Premi Bibliotecaria de l'any, Sento Beguer Premi d'Honor de l'Associació de Bibliotecaris Valencians i Manel Alonso i Català Premi Samaruc al millor llibre Infantil editat el 2008 per Conta'm un conte. Fotografia de Mercè Climent i Francesc Mompó).\nNo recorde haver vist els meus pares amb un llibre en les mans. Encara que van nàixer abans de la guerra civil i la seua infantesa va estar marcada per les misèries i penúries de la guerra i la postguerra, cap dels dos no era analfabet. Ma mare veia en la lectura, que no en l’estudi, una pèrdua de temps. Durant anys vaig creure que el meu pare compartia la mateixa visió. Em sabia greu per ells, la lectura ha estat per a mi un dels plaers més gratificants de què he gaudit des que vaig aprendre a llegir.\nUna vesprada d’estiu, dins d’un bagul dels meus avis que era a l’andana de casa, sota mantes, flassades i llençols, vaig ensopegar amb el secret del meu pare: perfectament ordenats i lligats amb una corda fina de cotó, tot conformant paquets, hi havia un munt de llibres i de còmics que li pertanyien, una petita biblioteca que vaig assaltar amb satisfacció i amb voracitat fins a consumir-ne la darrera frase. Aquell va ser el meu primer assalt a una biblioteca, després entraria a sac en la del meu poble i en la dels meus amics, i ara ho he fet en la de la ciutat veïna.\nNo m’imagine una casa sense un racó, almenys un prestatge, on s’ubique la petita biblioteca familiar. Envoltar-me de llibres, no de qualsevol llibre, sinó d’aquells que m’han emocionat, que m’han fet pensar, viatjar, riure o plorar em crea un estat d’ànim molt proper a la felicitat. Quan sóc en una biblioteca em sent com a casa. Els bibliotecaris, com els llibreters que freqüente, els acabe convertint amb el pas del temps en amics i còmplices.\nPer tot això no entenc per què el meu pare va ocultar la seua biblioteca, per què va decidir deixar de llegir. Per què el meu pare va deixar de somniar.\nPublicat per Manuel Alonso Català a 13:36 5 comentaris:\nCesca, la veïna del número divuit tercera, havia viscut molt i li havia passat de tot en la vida. Era viuda, tenia un germà tancat a la presó per afers polítics i dos fills treballant a Alemanya. Algunes nits els veïns la sentien plorar a l’altra banda del barandat, com un gat tancat en una casa abandonada.\nA Cesca no li agradava la soledat, qualsevol excusa li era bona per a eixir de casa i estar-se amb els seus veïns. Tampoc no li agradaven els soterrars, però en sentir els tocs de la campana es posava un vel en el cap i se n’anava a l’església.\nCada any, en passar festes, tot just abans que ens recollírem, Cesca, amb un esbós de malenconia i de tristesa en la veu i els ulls plens d’aiguamarina, les acomiadava amb un: «Fins a l’any que ve si Déu vol!».\nI va haver-hi un any en què les festes transcorregueren igual de sorolloses i d’alegres que sempre, però en el qual ningú, en concloure, no va notar l’absència de Cesca i de les seues paraules.\nMesos més tard, segurament fou per Tots Sants o en un soterrar, ens vam topetar amb la seua foto al peu d’una làpida i, en reconéixer-hi Cesca, vam recordar la paüra d’aquella pobra dona a l’oblit i a la mort.\nPublicat per Manuel Alonso Català a 9:47 1 comentari:\nEn travessar un pas de vianants un home, Ricard, és atropellat per un vehicle amb tan mala fortuna que en caure es produïx un traumatisme cranioencefàlic que el porta a un estat de coma. Ingressat a la UCI d’un hospital comarcal, es trobarà sol amb set dones, dues de les quals tenen una importància circumstancial en la seua vida: Anna, la dona que conduïa el cotxe, i Daniela, la infermera que l’atén. Les altres cinc són Bruna, la mare; Carla, l’exesposa; Elena, la filla; Flàvia, examant; i Gavina, l’actual amant. D’aquesta manera s’inicia la narració Set dones i un home sol (Proa, 2009), de Víctor Alexandre.\nCada capítol d’aquesta novel·la fragmentada és narrat en primera persona per cadascuna de les set dones, i ho fan d’una manera bidireccional, cap a elles intentant explicar-se, autojustificar-se, i cap al pacient confessant-se i passant-li comptes. Només dues no usen aquesta bidireccionalitat. Anna, que té un paper introductori, no sols en la narració sinó que marcarà el to que aquesta mantindrà al llarg del llibre, i Daniela, la visió de la qual servirà a l’autor per a oferir-nos una panoràmica general de l’escenari i els personatges vistos des de fora, això sí, sense perdre el to general del llibre.\nI quin és aquest to? Doncs la manera clara i crua com diverses dones ens parlen d’aspectes fonamentals de la seua vida privada, com ara com viuen la seua sexualitat i com entenen la relació amb el homes i en especial amb aquell home que jau indefens i que es debat mentrestant entre la vida i la mort.\nRicard és un artista molt exigent amb la seua obra, un home enamoradís i marcat profundament per la forta personalitat de Bruna, la seua mare, que té una relació complicada amb Elena, la seua filla, i complexa amb la seua exdona i les seues amants.\nAmb totes elles descobrirem els secrets més íntims, fins i tot aquells que mai no es van arribar a confessar, visitarem els moments més importants i intensos de la seua vida per a comprovar una vegada més com de complicades són les relacions humanes.\nPublicat per Manuel Alonso Català a 9:01 1 comentari:\nUNA MIRADA A L'OBRA DE RAMON GUILLEM EN INICIAR-SE...


Un any més, a finals de gener es celebra a Valls la\nGran Festa de la Calçotada.\nEnguany nosaltres hem fet una recepta que ens encanta i que pensem que us pot agradar. Com podreu veure el secret està en fer la tempura i, com podreu comprovar, es força fàcil de fer.\nAixí que ja no teniu excusa per poder fer calçots !!!\n50 calçots (entre 10 i 20 per persona)\nPER FER LA TEMPURA:\nPrimer de tot, i abans de fer els calçots, hauríem de tindre preparada la salsa de calçots que acompanyarà aquest plat. Com que ja la vam publicar anteriorment, no la tornarem a repetir i, us convidem a que visiteu la nostra recepta: salsa de calçots.\nUna vegada tenim la salsa, que podem fer amb anterioritat, netegem els calçots traient la part externa i les fulles verdes, deixant el calçot blanc i net.\nEn una safata per anar al forn, col·loquem els calçots embolicats en paper d'alumini (al papillot) i els fem a uns 180º durant 3/4 d'hora aproximadament. El temps variarà depenent de cada forn, del gruix i la quantitat dels calçots, així que anirem controlant fins que estiguin fets.\nPer fer la tempura agafem el pot de la batedora amb aproximadament 1/2 l. d'aigua freda i, anirem afegint farina, batent fins assolir una textura lleugerament espesa.\nAra es l'hora d'agafar els calçots, els passarem primer per la tempura i seguidament els fregirem en una paella amb una mica d'oli, a foc viu, durant 2 o 3 minuts. Quan veiem que estan daurats per tots els cantons els traiem i els reservem en un plat amb papers absorbent perquè vagi deixant l'oli sobrant.\nUna vegada, tinguem fets tos els calçots, els servirem inmeditament acompanyats amb una bona salsa de calçots i, una bona copa de vi, o cava.\na 18.1.14 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Calçots, Calçots arrebossats, Verdura\nMONGETES DEL GANXET AMB BOTIFARRONS\nDes del 15 de novembre fins el 31 de desembre es celebra al Maresme les Jornades Gastronòmiques del Fesol del Ganxet. Aquestes Jornades tenen la pecularietat que es celebren a diferents municipis del Maresme: Arenys de Munt, Argentona, Cabrera de Mar, Caldes d’Estrac, Canet de Mar, Malgrat de Mar, Mataró, Palafolls, Premià de Mar, Tordera, Vilassar de Dalt i Vilassar de Mar.\n600 gr. de mongeta del ganxet (cuites)\n3 botifarrons amb ceba (uns 100 gr.)\nAgafem una paella amb abundant oli i fiquem els alls trinxats.\nPelem i retirem les llavors dels tomàquets. Una vegada tinguem els tomàquets nets, els triturarem amb la batedora i ho afegim a la paella quan els alls comencin a enrossir-se.\nNetegem les mongetes amb abundant aigua i les afegim a la paella. Anem remenant de tant en tant.\nAgafem una altre paella amb oli i fem els botifarrons. Una vegada fets, els retirem a un plat o safata, els hi retirem la pèl i afegim els botifarrons sense pèl a la paella de les mongetes. Remenem.\nQuan veiem que quasi està, afegim una mica de sal i continuem remenant.\na 9.11.13 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Botifarrons, Carn, Mongetes, Mongetes del ganxes amb botifarrons, Verdura\nAquest dimecres celebrem la nostre Diada Nacional, l'11 de setembre i, 5 dies després, el 16 de setembre els toca celebrar la seva Diada als mexicans i mexicanes que el 16 de setembre de 1810 van començar una revolta que va acabar el 1921 amb la independència d'Espanya i la creació del nou estat: Mèxic (Estats Federats Mexicans), d'això ja fa 92 anys. La recepta d'avui, és un dels menjars més típics de Mèxic, les "fajitas", encara que aquest gran país en te molts menjars exquisits per cuinar...\n400 gr. de pit de pollastre filetejat\n300 gr. de pebrot*\n50 gr. de pebrot verd\n50 gr. de pebrot groc\n320 gr. de truites de blat (2 x persona)\n150 gr. de salsa mexicana de tomàquet (suau)*\n5 gr. de condiment per a fajitas\nPrimer de tot, tallem la ceba i els pebrots a daus petits. Els filets de pollastre els tallem a tires.\nComencen escalfant una mica d'oli sobre una paella gran, una vegada calent, afegim els pebrots i passats 5 minuts la mitja ceba.\nQuan els pebrots estiguin mig fet, afegim els trossos de pollastre.\nQuan el pollastre estiguin mig fet, afegim un polsim de condiment per a fajitas i salsa mexicana de tomàquet. Anem remenant i deixem que s'acabi de fer. Quan estigui fet, ho aboquem en un bol per portar a taula.\nAra agafem les truites de blat i les escalfem al microones, seguim les instruccions del fabricant.\nAra només cal col·locar, amb l'ajuda d'una cullera, el preparat de carn i pebrot per sobre de la fajita, enrotllar-la i menjar-la.\n1- Normalment utilitzo només pebrot vermell, en aquesta ocasió he utilitzat pebrot verd i groc per donar una mica més de color.\n2- Jo utilitzo salsa de tomàquet “suau” (poc picant), a qui li agradi el picant que compri “picant” o “molt picant”.\na 7.9.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: "fajitas" mexicanes de pollastre i pebrot, Carn, Pebrot\nMOLT BONES VACANCES D'ESTIU !\nAra que arriba el bon temps,\nvolem desconectar, descansar i deixar la ment en blanc...\nTanquem el bloc de cuines per vacances.....\n[però tornarem al setembre amb més receptes !!!]\nVolem desitjar-vos a tots que passeu unes\nMOLT BONES VACANCES\ni que gaudiu al màxim d'aquests dies tant preuats.\na 20.7.13 0 comentaris\nAquesta recepta, com la de l'any passat, es molt refrescant i bé molt de gust amb la calor de l'estiu.\nNo deixa de ser una variant del "pernil amb sorpresa de meló" però amb varietat de fruites. Podeu utilitzar qualsevol fruita que us agradi, si és fresca, millor.\n200 gr. de pernil salat (tallat molt prim)\n75 gr. de meló\n75 gr. de kiwi\n50 gr. de pinya\n50 gr. de préssec de vinya\n50 gr. de plàtan\nAgafem un bol i el folrem amb el pernil.\nTallem totes les fruites (el meló, la pinya, el kiwi o qualsevol altre fruita que tinguem a casa). Ho podem tallar al nostre gust: més gran, més petit, quadrat, rectangle, rodó, etc...\nCol·loquem els trossos de fruita a dins del bol amb el pernil. Agafem les puntes del pernil que sobresurt i tanquem el farcell.\nPer emplatar, agafem un plat, el posem per sobre del pernil i li donem la volta.\nNOTA: Si us heu fitxat, a la recepta "original" havia posat sindria (fotos), però una vegada tastat, no m'ha acabat d'agradar, he canviat d'opinió i ho he tret de la recepta.\na 29.6.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Estiu, Pernil amb sorpresa de fruites, Pernil salat\nArriba una de les festes més celebrades a Catalunya... la revetlla de Sant Joan ! i, que més típic que menjar una bona coca amb un bon cava. De coques hi han de totes menes, nosaltres hem fet aquesta de fruits confitats que ara us presentem i que desitgem que us agradi.\n100 gr. d'ametlla mòlta\n35 gr. de llevat fresc\n625 ml. de llet\nfruites confitades variades\nPer començar prepararem la massa.\nEn un bol i amb l'ajuda d'una batedora, barregem els ous amb el sucre. Seguidament hi afegim la sal, la pell de llimona ratllada, la mantega i ho tornem a batre. Desfem el llevat amb la llet tíbia i ho incorporem a la barreja anterior. Afegim l'ametlla mòlta i anem removent i amassant mentre afegim la farina. Acabem d'afegir la farina quan la massa no no s'enganxi entre els dits. ara que tenim la massa, fem una pilota i la tapem amb paper film. És important que no quedi aixafada, ja que la massa necessitarà espai per créixer. Deixem reposar fins que dobli el volum, aproximadament durant unes 4 hores.\nAra toca preparar la crema pastelera.\nPrimer bullim la llet amb la pell de la llimona i la canyella. Després agafem un bol i batem els rovells dels ous i el sucre i anem afegim poc a poc la maizena. Colem la llet bullida i l'incorporem mentre anem remenant. Una vegada barrejats tots els ingredients ho tornem a colar per evitar grumolls i ho posem al foc durant uns minuts sense deixar de remenar perquè espesseixi. Extenem la massa en una safata i tapem amb paper film prement contra la superfície, per evitar que quan vagi refredant es formi una crosta. Deixem refredar.\nI per últim, la decoració.\nUna vegada crescuda la massa la amassem un altre cop. Posem oli en una safata de forn, i estenem la massa donant-li forma ovalada evitant que quedi més fina d'uns costats que d'altres. Deixem la massa reposar a la safata durant 45 minuts tapada amb un drap humit. Mentre preescalfem el forn a uns 170ºC.\nTranscorreguts els 45 minuts adornem la coca amb la crema pastissera, la fruita confitada i els pinyons. Finalment, pintem amb ou batut i ho posem al forn durant 30 o 45 minuts (fins que la coca quedi daurada).\nQue tingueu tots una bona revetlla de Sant Joan...\na 15.6.13 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Coca de fruits confitats, Estiu, Postre\nAquesta setmana no ens acabavem de decidir per quina "festa" escollir, i per tant, quin plat preparar. Al final, nosaltres em decidit de fer una barreja i, que cadescú ara decideixi cap a on vol anar aquest proper diumenge dia 9...\nA Deltebre (Baix Ebre) fan la Plantada d'arròs on carros, carretes i plantadors d’arròs desfilaran pel municipi i donaran el tret de sortida. Més tard, els plantadors experimentats faran una demostració de com se sembra, i a continuació hi podran participar els assistents. La jornada s’amenitzarà amb un mercat, visites guiades a un molí d’arròs i un dinar popular.\nA la Selva del Camp (Baix Camp) els carnissers i xarcurters del municipi organitzen una botifarrada popular a la plaça de l'ajuntament de 9 a 13 hores. Es repartirà pa amb botifarra típica local al preu d’1 euro, els quals es destinaran a la delegació de la Lliga contra el Càncer del municipi.\nvaporitzat (o parboiled)\n500 gr. de botifarres amb all i julivert\n1 l. de brou de pollastre\nTallem les escalunyes ben picades i les enrossim en una paella amb oli. Quan comenci a enrossir-se afegim la barreja de 3 arrossos (vaporitzat, vermell i salvatge), i deixem que es faci durant 1 minut i afegim un got de vi blanc. Deixem reduir.\nQuan hagi fet la reducció, afegim el brou i deixem coure.\nTallem a daus petits el carbassó i el pebrot i ho fiquem en una paella amb oli. Quan tinguem les verdures cuites les afegim a l'arròs. A la mateixa paella fiquem les botifarres tallades a trossos grans. Quan estiguin fetes, les reservem.\nPelem i retirem les llavors dels tomàquets i ho triturem amb la batedora (o tallat molt petit). Seguidament ho afegim a l'arròs, fiquem sal i barregem.\nPer emplatar, podem agafar un cercle de cuina i col·locar l'arròs amb verdures a l'interior i al voltant de l'arròs els trossos de botifarra.\na 2.6.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: 3 arrossos amb verdura i botifarres, Agost, Arròs, Botifarra, Carbassó, Pebrot, Verdura\nAvui, aprofitant un concurs culinari que realitzen a Club de Cuines, i patrocinat per La Selva, us presento una recepta ultra ràpida i ultra fàcil de fer i que os pot salvar en cas d'una emergència. Només necessita de dos ingredients i al meu fill des de que ho va tastar li encanta.\nAquesta no serà la recepta de l'any, ni tant sols la recepta del dia, però crec que per als pares i mares que treballem i per els que anem “al dia” ens pot anar bé tenir-la a mà.\n250 gr. de pernil dolç (8 làmines; 2 x persona)\n250 gr. de formatge havarti (8 làmines; 2 x persona)\nPer començar agafem una làmina de pernil dolç i l'estenem, a continuació agafem una làmina de formatge i la dobleguem per la meitat dues vegades, fins que ens quedi una mica més ample que un dit. Una vegada aconseguit, ho col·loquem al mig del pernil.\nAra toca agafar el pernil per una vora i embolicar (enrotllar) el formatge. Ja tenim el rotlle. Repetim l'operació tantes vegades com sigui necessari.\nAgafem una graella antiadherent i escalfem a foc viu amb una mica d'oli d'oliva. Quan estigui calent fiquem els rotlles i cuinem volta i volta, amb cura de que no surti el formatge fos de l'interior del rotlle.\nEmplatem i servim ràpidament perquè no es refredi.\nPer finalitzar, comentar que si us ha agradat podeu "mossegar-la" (votar) aquesta recepta fins el 17 de maig aquí.\na 5.5.13 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Formatge, Rotlles de pernil dolç i formatge\nBROQUETES DE TONYINA AMB OUS DE GUATLLA I PEBROT ESCALIVAT.\nDel 21 d'abril al 2 de juny, es celebren les Jornades de la Tonyina de L'Hospitalet de l'Infant. El dia 21 comencen amb la celebració de la Diada de la Tonyina, també coneguda com Tonyinada.\nNosaltres l'any passat ja vam publicar la recepta "estrella" d'aquestes jornades: la clotxa, per això enguany ens em decidit per una recepta més moderna i, que més que com a plat principal, seria més aviat un entrant. A veure si us agrada...\nIngredients (per 6 broquetes)*:\n100 gr. de tonyina\nPrimer de tot, col·loquem els ous de guatlla en una olla amb aigua i deixem que es vagin fent.\nSi no tenim pebrot escalivat, el tindrem que preparar:\nEn una safata amb paper sulfuritzant per anar al forn, col·loquem el pebrot i l'anem fent a 180º donant-li voltes de tant en tant fins que ens quedi ben fet per tots els cantons. Quan estigui fet, el traiem i l'emboliquem amb el mateix paper sulfuritzant que havíem utilitzat perquè no s'enganxés a la safata. Deixem refredar i a continuació netegem el pebrot. Traiem la pell i el tallem a tires tirant la tija i les llavors, deixant únicament la "carn" del pebrot.\nMentrestant, tallem la tonyina a quadradets.\nUna vegada ho tenim, en una paella ben calenta i amb una mica d'oli, fem la tonyina, marcant la tonyina per fora, però deixant poc fet l'interior. Reservem en un plat amb paper absorbent per treure l'excés d'oli.\nQuan tinguem els ous de guatlla, els traurem la closca amb cura de no trencar-los i els tallem longitudinalment per la meitat.\nPreparem la salsa.\nEn un bol, afegim oli, un all, i una mica de julivert. Batem i reservem.\nAra ens toca muntar el plat.\nAgafem les broquetes i col·loquem per aquest ordre: mig ou, tonyina, pebrot i, per finalitzar un altre mig ou de guatlla. Repetim l'operació les vegades que calgui.\nQuan tinguem totes les broquetes, les col·loquem en bols, on anirem distribuint les broquetes. Afegim uns canonges que ens faran de base, i els passem per sobre una mica de la salsa que em preparat anteriorment. Ja podem servir !\nRecomanem preparar entre 4 o 6 broquetes per persona, com a pica-pica o entrant, depenent dels comensals i de la resta del menjar que hagueu preparat.\na 14.4.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Broquetes de tonyina amb ous de guatlla i pebrot escalivat, Pebrot, Peix, Tonyina\nEl diumenge 24 de març, a la rambla de Rafael Casanova i a la plaça de l'Ajuntament, de 9 a 19 hores, torna una de les principals festes populars de Sant Boi, amb la carxofa com a principal protagonista.\nL’any 2000 es va celebrar a Sant Boi la I Carxofada Popular, una activitat pensada per reivindicar la qualitat de la carxofa com a producte clàssic de l’agricultura del Parc Agrari. Aquella activitat consistent bàsicament en un dinar popular ha crescut fins esdevenir un ampli programa d’activitats, una de les cites més multitudinàries del calendari festiu del municipi i la millor eina de promoció de les carxofes locals.\nEnguany, es cuinaran aproximadament uns 2.500 kilos de carxofes per a unes 2.000 persones.\n3 o 4 carxofes (segons la mida)\nPrimer de tot, netegem les carxofes, traient les fulles dures de l'exterior, la tija i la punta. Ara que tenim el cor, les tallem per la meitat i traiem borrissol i, continuarem tallant-les, però ara a làmines d'1 cm aproximadament . Si no volem que enfosqueixin, passarem una llimona pels talls per evitar l'oxidació.\nAgafem una paella amb una mica d'oli, afegim les làmines de carxofes i tapem la paella perquè es vagin fent. Remenem de tant en tant, vigilant de que no sens cremi i afegim una mica de sal.\nEn un bol, batem els ous amb una mica de sal, i afegim les carxofes de la paella. Barregem una mica i l'aboquem a la mateixa paella, ara sense tapar-la.\nQuant veiem que ja la tenim cuita per la part de sota i, amb l'ajuda de la mateixa tapa, tombem la truita i l'acabem de fer per l'altra banda.\nUna vegada la tenim cuita per les dues bandes, només cal col·locar-la en un plat o safata per portar a taula.\nSi una vegada teniu les carxofes a casa, trobeu que les carxofes estan un mica dures, afegirem mig got d'aigua, mentre s'estan fent a la paella, així quedaran més toves i no ens trobarem una truita "dura". Recomanem comprar sempre en botigues de confiança.\nA nosaltres, aquest plat ens agrada més calent, acabat de fer, però també hi ha molta gent que els agrada més freda. Vosaltres mateixos !\na 17.3.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Carxofa, Truita de carxofes, Verdura\nDel 16 de març i fins el 12 de maig, es realitza a Pals la Campanya Gastronòmica i la Cuina de l'Arròs.\nL'arròs de Pals, documentat des de 1452, és un arròs natural i saborós que destaca per la seva excepcional qualitat i per això recomanem que proveu i que visiteu aquesta meravellosa vila del Baix Empordà. El seu nom, prové del llatí "palus", que vol dir aiguamoll i es refereix a les zones humides properes, on es conrea l'arròs de Pals.\n250 gr. de faves\n150 gr. de cansalada viada curada\n75 gr. de botifarra negra\n1 copeta de vi dolç\nPosem oli en abundància en una paella. Afegim els trossos de cansalada, la ceba, els alls, les faves, la menta, el llorer i la copeta de vi ranci. Tapem i deixem que es vagi ofegant. Quan pasin uns minuts, afegim la botifarra, tapem la paella i ho deixem coure durant 2 minuts.\nTot seguit, en una altre paella, afegim l'arròs i deixem reposar a foc viu. Quan estigui daurat, incorporem el brou ben calent i ho deixem bullir durant 1/4 d'hora més a foc viu.\nQuan hagin passat els 15 minuts, incorporem l'ofegat de faves a la cassola i retirem la fulla de llorer de l'arròs. Finalment, ho deixem coure 2 o 3 minuts més fins que l'arròs quedi sec.\na 10.3.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Arròs, Arròs amb faves i botifarra negra\nLa carxofa, una de les flors comestibles més sanes i delicioses, també destaca per la seva versatilitat a la cuina i la podem trobar en un munt de plats, ja sigui com a ingredient principal o com a acompanyament.\nPer això, no podeu deixar passar aquest proper dissabte 23 de febrer de 2013, al pavelló firal la Festa de la Carxofa i Jornades Gastronòmiques d'Amposta.\n100 gr. de bacó\nPosem una olla amb aigua i, quan comenci a bullir afegim la sal, les fulles de llorer, el suc de la llimona i les carxofes que les haurem netejat traient-lis el tronxo i les fulles més dures. Les bullim durant uns 30 minuts o, fins que veieu que estiguin tendres. Reservem.\nMentrestant, en una paella amb oli, posem a sofregir la ceba tallada ben fina, l'all, el bacó, els xampinyons, també tallats ben fi, i els tomàquets (pelats i tallats a dauets). Quan veiem que quasi està, afegim un got de cava, sal i pebre molt, i acabem de coure el sofregit.\nAgafem les carxofes i les farcim el cor amb el sofregit que hem preparat.\nA continuació, col·loquem les carxofes farcides en una safata per anar al forn, afegim per sobre una mica de formatge ratllat i ho gratinem al forn. Quan veiem que el formatge es fon i es comença a daurar, uns 3 minuts, ho retirem del forn i ja ho tenim preparat per servir.\na 17.2.13 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Carxofa, Carxofes farcides amb bacó i xampinyons\nXATÓ DEL VENDREL\nCada primer diumenge de febrer es celebra la festa gastronòmica de la Xatonada Popular del Vendrell. Una festa on es repartiran unes 2.000 racions de xató.\nL'any passat ja van realitzar la variant de Vilafranca del Penedès i enguany em fet la variant del Vendrell. A veure quina us agrada més... a nosaltres ens agraden totes (hahaha).\nI ja sabeu, aquest proper diumenge 3 de febrer, tots cap a El Vendrell.\n2 escaroles blanques\n120 gr de bacallà esqueixat\n120 gr de tonyina salada\n80 gr d'olives arbequines\n100 gr d'ametlles\n80 gr d'avellanes\n1/2 ceba escalivada\n1/2 cabeça d'alls escalivats\n3 tomaquets escalivats\n1/2 bitxo (opcional)\nEn una safata fiquem els tomàquets, la ceba i l'all i els escalivem. Quan ho tingem, agafem un morter (o la batedora), afegim una mica de sal i ho anem trinxant d'un en un els ingredients següents en aquest ordre: ametlles i avellanes (fins aconseguir una pasta ben fina). Tot seguit, la ceba, la nyora (prèviament escaldada i sense pell), el bitxo (optatiu), el pebre vermell, un polsim de pebre negre i el pa fregit. Finalment, els alls, els tomaquets, l'oli i el vinagre.\nUn cop acabada la salsa es barreja amb lescarola ben neta i escorreguda. Es deixa reposar unes hores. A l'hora de servir el plat es decora amb el bacallà esqueixat, la tonyina, els filets d'anxova i les olives arbequines.\nNOTA: Aquest plat s'acostuma a menjar amb una truita de fesols, però això ja és una altre recepta !!!\na 27.1.13 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Amanida, Hibern, Salsa, Xató, Xató del Vendrell


Fes-te'n soci - Associació de Veïns i Veïnes «Sagrada Família»\nRecorda que la quota actual és de 15€ semestrals, la qual ens permet finançar projectes i les activitats que desenvolupem a l’associació.\n– d’acord amb l’article 5 de la Llei Orgànica 15/199 de protecció de dades de caràcter personal (LOPD):\nUs informem que les vostres dades s’inclouen en el fitxer “socis”, el responsable del qual és l’Associació de Veïns i Veïnes Sagrada Família. Les dades personals que ens faciliteu s’incorporaran en fitxers informàtics de la nostra Associació amb la finalitat exclusiva de la gestió administrativa dels associats. En cap cas seran cedides a tercers.\nEls associats poden exercir els seus drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició al tractament de les seves dades mitjançant un e-mail enviat a avvsagrada@gmail.com o mitjançant una carta dirigida a Associació de Veïns i Veïnes Sagrada Família, c/ Nàpols, 268 (08025 Barcelona), acompanyant còpia de document oficial identificatiu en qualsevol cas.\nATENCIÓ: Per donar-vos d’alta ens cal les vostres dades bancaries on voleu domiciliar el nostre rebut. Per qüestions de confidencialitat i seguretat aquestes dades NO us les demanem en el següent formulari. Un cop rebem el formulari ens posarem en contacte amb vosaltres per que ens faciliteu les dades bancaries.\nAcceptació el carreg dels rebuts de l'Associació de Veïns i Veïnes Sagrada Familia al meu compte corrent *


Aquesta cistella de verdura de mida mitjana, està pensada per a dues o tres persones. Porta verdures de temporada variades per valor de 20€ i inclou les verdures més fresques i boniques de la setmana. Conté verdures per amanida, verdures per bullir o fer crema i verdures per sofregir. El contingut d'aquesta cistella anirà variant depenent de la disponibilitat del producte segons la temporada. La verdura de fulla de la cistella sempre serà acabada de collir. Si demaneu la cistella de manera freqüent, s'us anirà canviant una mica el contingut. Per exemple, si una setmana s'us porta api, doncs la que ve, un fonoll. Per poder variar dels articles que menys es consumeixen. A no ser que expresseu el contrari. Les verdures d'Ecovianda provenen de diferents proveïdors. Els nostres proveïdors de confiança són l'Horta d'Òrrius, Hortec i Can Llorich. Són proveïdors petits i de proximitat, excepte en el cas d'Hortec que es tracta d'una empresa pionera i consolidada de Barcelona que proporciona molta varietat de producte i on ens podem abastir de producte més específic que potser no trobem en la nostra horta més convencional com per exemple kiwis, gingebre, alvocat....Si vols més informació sobre els nostres proveïdors, clica aquí.


Condicions de privacitat – Benton Inn | Web Oficial | Hotels a Benton\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.bentoninn.com, que és propietat i està operat per Benton Inn. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.bentoninn.com), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb benton_inn@yahoo.com .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a benton_inn@yahoo.com . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: benton_inn@yahoo.com . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


El 22 de novembre el Moviment Feminista convoca una cadena per denunciar les violències masclistes i la justícia patriarcal - Novembre Feminista\nAcció en el marc del Dia Contra les Violències Masclistes\n● Novembre Feminista, col·lectiu adreçat a Ca la Dona, convoca el 22 de novembre a les 12h, una cadena feminista a tota Catalunya en el marc del Dia Contra les Violències Masclistes.\n● La inscripció es farà a través d’un formulari web i es tindran compta totes les mesures sanitàries.\n● Els col·lectius adverteixen que durant la pandèmia s’han precaritzat encara més els serveis d’atenció telefònica contra les violències masclistes desatenent a milers de dones arreu del territori.\nNovembre Feminista, col·lectiu adreçat a Ca la Dona, amb el suport d’altres col·lectius feministes, organitzaran el 22 de novembre una cadena per denunciar la justícia patriarcal i dir prou a les violències masclistes. Els col·lectius feministes, LGTBQI i ciutadania en general, estan convidats a omplir els carrers per denunciar les mancances del sistema jurídic des d’una perspectiva feminista. Enguany la pandèmia del Covid 19 ha posat en evidència les mancances dels serveis d’atenció contra les violències masclistes deixant a milers de dones en situacions vulnerables greus. Segons les organitzacions que organitzen l’acció, “la insuficiència de mesures per part de les polítiques públiques i la manca de suports socials i comunitaris” han agreujat les mesures de confinament i han posat en risc a moltes dones, així mateix aquestes violències quan han estat denunciades no han rebut una atenció adequada”. Les dades indiquen que es va produir el doble d’atenció telefònica en els mesos de confinament i que durant el post confinament es van registrar molts casos de contenció que si hi hagués un segon confinament, tenen un pronòstic negatiu.\nSegons la Macroenquesta de violències envers les dones de l’any 2019, de la Delegació del Govern contra la violència de gènere, gairebé un 60% de les dones de més de 16 anys han patit violències (físiques, psicològiques, econòmiques i sexuals -assetjaments, abusos i agressions-) pel fet de ser dones. Segons les organitzadores, “aquest embat neoliberal s’acompanya, més o menys explícitament, d’un relat que culpabilitza i responsabilitza les víctimes i supervivents, desdibuixant les veritables arrels del masclisme, el racisme, la xenofòbia i de tots aquells sistemes d’opressió que afavoreixen els privilegis d’uns quants, els de sempre, i que perpètua les desigualtats socials”. El moviment feminista explica com durant 2020 s’han reforçat els missatges misògins, racistes i LGTBI- fòbics, partits polítics que instrumentalitzen el feminisme per oportunisme polític i com s’ha intensificat la violència sobre la dona migrada.\nAquest panorama presenta un context on les desigualtats han crescut de manera exponencial no només en el marc sanitari sinó pel que fa als drets laborals, socials i civils, que col·loquen a moltes dones en situacions de risc. En aquest sentit, des del moviment feminista s’ha volgut remarcar l’existència d’una llei d’estrangeria que discrimina i precaritza més encara les persones migrades. La pandèmia ha afectat de manera desigual a aquest col·lectiu empitjorant l’acompanyament de les dones en totes les seves realitats. Des del moviment feminista també s’ha posat de manifest la necessitat urgent d’un procés de regularització de les persones migrades que es troben desemparades en un context d’emergència sanitària com aquest. A més, remarquen la violència masclista implícita a aquesta llei: precarització de les dones, assetjament sexual i violències a les llars de les treballadores internes, padró sense domicili, entre moltes altres violències. La cadena, que tindrà un recorregut per tota Barcelona i altres pobles de la comarca comptarà amb un formulari d’inscripció, representarà les demandes d’aquests col·lectius que reivindiquen intensificar la lluita contra el masclisme, el racisme i el feixisme. També remarquen la importància d’apostar per polítiques públiques que posin la vida al centre construint xarxes de suport i solidaritat per desemmascarar els discursos que transmet la cultura patriarcal i tota la seva violència estructura.\nOn: Barcelona i Comarques.\nQuan: 22 de Novembre de 2020


Gegants de Sant Jaume - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls Gegants de Sant Jaume són uns gegants històrics de la ciutat de Barcelona, relacionats amb la Parròquia de Sant Jaume Apòstol. A finals del segle xix, se'n perd el rastre. El 2007 s'inicia el seu procés de recuperació que culmina el 2009 amb la presentació de la geganta Mercè i finalitza el 2010 amb el gegant Ferran.\nGegants de Sant Jaume, Mercè i Ferran\nL'església de Sant Jaume Apòstol era situada originalment a la plaça de Sant Jaume de Barcelona. L'ampliació de la plaça en va fer variar la ubicació i es va transportar pedra a pedra fins a l'actual al carrer de Ferran. Aquesta parròquia, igual com d'altres de la Ciutat, disposava d'una parella de gegants dels quals en tenim constància des de ben antic. Els trobem àmpliament documentats durant el segle xix en fulls de rengle i cròniques diverses, sobretot referents a la processó de Corpus, on tots els elements d'imatgeria festiva tenien una cita ineludible. Joan Amades va escriure en el seu Costumari Català: Ara fa un segle, hi havia cinc parelles de Gegants a Barcelona, que amb tota llur majestat presidien la processó del Corpus: els de la Ciutat, els de la parròquia de Santa Maria, els de Sant Jaume i dues parelles de la del Pi.[cal citació]\nA les representacions que trobem dels antics gegants de Sant Jaume, podem identificar el gegant lluint, com molts dels gegants d'aleshores, una porra sobre l'espatlla. També el trobem representat amb un casc coronat amb plomes i amb una espasa lligada a la cintura. En altres imatges llueix també escut. Les seves vestimentes són les pròpies d'un noble de temps anteriors. La geganta, en canvi, vestia segons els costums de l'època, tal com era habitual entre les figures femenines del moment.[cal citació]\nMalauradament, a finals del segle xix, en perdem el rastre. Una possibilitat que ha estat estudiada és que la parella fos venuda per ser incorporada dins la comparsa de la Patum de Berga i fossin els coneguts com a Gegants Nous. Els seus trets, efectivament, podrien ser coincidents, però aquesta hipòtesi ha estat refusada per l'historiador berguedà Albert Rumbo, que va aportar una factura dels comptes municipals de Berga on s'especificava la construcció d'uns nous gegants. Per tant, els indicis ens porten a creure que, simplement, els gegants de Sant Jaume van ser destruïts o abandonats.[cal citació]\nL'Associació Gegantera dels Gegants de Sant Jaume va ser constituïda al juliol de 2007. El seu principal objectiu fou recuperar aquesta antiga parella de gegants de la Ciutat. Es va encarregar a l'escultor de Solsona Manel Casserres i Solé la construcció de la figura de la geganta basant-se en uns esboços del geganter Martí Ribé que, alhora, es va inspirar en els gravats i dibuixos recollits durant el procés de documentació de la colla. El 25 de gener de 2009 es va presentar a la plaça de Sant Miquel de Barcelona la nova geganta en un acte on van actuar com a padrins els Gegants del Pi, els Gegants de Santa Maria del Mar i el grup de grallers del Prat de Llobregat com a padrins "de carn i ossos". També hi van ser presents els gegants de Sant Pere de les Puel·les, els de la Plaça Nova i gegantons de Casc Antic. El 24 de juliol de 2010, en el marc de la II Trobada dels Gegants de Sant Jaume es presenta el gegant Ferran, obra del mateix constructor i amb els mateixos padrins que la geganta Mercè.\nLa colla forma part de la Coordinadora de geganters de Barcelona i des de la seva fundació ha participat de totes les festes de la Ciutat com les de la Mercè o Santa Eulàlia. Al gener de 2011, s'incorpora també a la Coordinadora de colles de gegants i bestiari de Ciutat Vella i a la Casa dels Entremesos. Cada any, la colla organitza la seva trobada la tarda del dissabte més proper al 25 de juliol, dia de Sant Jaume.\nAmades i Gelats, Joan. Costumari Català. Edicions 62 ISBN 8434536730\nCordomí Fernandez, Xavier. Altíssims senyors, nobles bèsties: imatgeria festiva de la Barcelona vella. Edicions El Mèdol ISBN 8495559358\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 1,7 «Gegants de Sant Jaume». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gegants de Sant Jaume\nNotícia de la presentació de la geganta Mercè a La Vanguardia\nTitans de cartró Article a El Periodico de Catalunya\nFitxa dels Gegants a la web de la Coordinadora de geganters de Barcelona\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gegants_de_Sant_Jaume&oldid=25120581»\nDarrera modificació: 1 oct 2020 a les 14:00\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 oct 2020 a les 14:00.


La domus romana del carrer Avinyó, «un petit tresor de Barcelona» | NacióDigital\nLa domus romana del carrer Avinyó, «un petit tresor de Barcelona»\nLa ciutat recupera una mostra significativa del seu esplendor romà\nper Jordi Palmer, 3 d'abril de 2015 a les 15:14 |\nPintura de la Domus Avinyó on es representa el mite de Ganímedes Foto: Jordi Palmer / Nació Digital\nL'immoble del carrer Avinyó número 15 de Barcelona acull dependències municipals però també un "petit tresor", les restes d'una domus d'època romana, datada entre els segles I i IV, que ara han estat restaurades i museïtzades i seran, en data encara no precisada, visitables pel públic en general.\nEl projecte de recuperació de l'anomenada Domus Avinyó s'inclou en el Pla Bàrcino, que té per objectiu posar en valor els elements romans de la ciutat -i que inclou actuacions com la recuperació de la muralla i la recreació en 3D- i parteix de la troballa que es va fer l'any 2004, quan durant la rehabilitació de l'edifici es van poder documentar les restes de la domus. Després de més d'una dècada sense fer cap actuació en les restes, ara se li ha donat la màxima rellevància, destacant especialment les pintures murals, úniques a Barcelona per la seva qualitat tècnica i decorativa.\nAixí, la joia de la mostra és la gran pintura que en el seu moment ennoblia el sostre del triclini o sala de banquets i que representa el rapte de Ganímedes envoltat de sanefes i motius florals. També destaquen els mosaics recuperats i les restes d'un forn de pa, el més antic documentat a Barcelona.\nDe fora a dins de la muralla\nA més, l'entrada al recorregut reconstrueix el marc urbanístic de la ciutat romana, ja que la porta de l'edifici actual se situa al 'suburbium', és a dir fora muralla, travessa la 'mura', és a dir la muralla defensiva de quatre metres d'amplada i l''intervallum' o carrer circular que recorria el traçat de la muralla per l'interior. Tots tres espais estan recreats amb escultures en baix relleu que destaquen els usos de cada àmbit.\nEn la presentació de la domus -adscrita al Museu d'Història de Barcelona (Muhba)-, la responsable del Pla Bàrcino, Carme Miró, ha volgut destacar la feina de restauració de tres anys i el fet que la nova museïtzació "permet saber com vivien els habitants de la ciutat, més enllà de recuperar les pedres". Per la seva banda, el tinent d'alcalde de cultura, Jaume Siurana, s'ha referit a la Domus com a "petit tresor de la ciutat", tot destacant la importància "d'explicar i il·lustrat els petits equipaments que expliquen la ciutat".\nLa Domus Avinyó s'obrirà al públic en data encara no determinada però imminent. La intenció, donades les reduïdes dimensions de la mostra, seran guiades i amb reserva prèvia a través del Muhba.\nCultura i Mitjans, Roma, Barcino, Domus\nPer Anònim el 3 d'abril de 2015 a les 18:28\nHispània, capital Tàrraco. Ves-te acostumant que, després de la independència, igual us comprem el deute i acabeu amb Barcelona de capital.\nPer Anònim el 3 d'abril de 2015 a les 16:26\nrestos romanos hay por toda españa a montones , eso si , estos estan en cataluña que tiene mas merito , ja, ja.


Íkea compra la plaça de Braus de Figueres per fer-hi un centre logístic avançat\nL'empresa immobiliària Helig Oskyldighet pagarà 150 milions d'euros a l'Ajuntament per tot el recinte\nEMPORDA.INFO 28.12.2019 | 08:17\nLa plaça de Toros de Figueres en el seu estat actual. CONXI MOLONS\nLa plaça de Toros de Figueres en el seu estat actual.\nLa multinacional sueca Íkea i l'Ajuntament de Figueres estan a punt de tancar el contracte de compravenda de l'antiga plaça de Braus de la capital empordanesa, en desús des de fa anys. La negociació ha estat conduïda per l'empresa immobiliària Helig Oskyldihet i l'operació es podria fer efectiva, en pocs dies, per un import que giravoltarà els 150 milions d'euros. Fonts municipals vinculades a la regidoria de Patrimoni han confirmat que "les converses estan molt avançades. L'Ajuntament va rebre l'oferta a principi de desembre, quan es va saber que posàvem a la venda la Casa Nouvilas". L'agència immobiliària es va interessar, aleshores, per la plaça en saber que estava tancada i, directament, va oferir la quantitat esmentada. L'equip de Govern va consultar la proposta amb la resta de forces polítiques presentades a la Comissió Municipal de Tresoreria i la resposta va ser positiva".\nHelig Oskyldihet treballa des de fa anys per la multinacional sueca dels mobles. Fins ara havia estudiat uns terrenys de Salt, a tocar Girona, i uns altres a Canohes, a prop de Perpinyà, però l'antic recinte taurí compleix totes les necessitats del projecte, per la seva proximitat a l'estació de ferrocarril i als enllaços per carretera amb l'N-II i l'autopista AP-7. De fet, Íkea fa temps que tenia la mirada posada a l'Alt Empordà, ja que uns dels seus principals dirigents, el nom del qual no ha transcendit, té una segona residència a Empuriabrava. L'existència de l'estació de l'AVE Figueres-Vilafant també ha pesat molt en la decisió. L'empresa vol dedicar-se al mercat gironí i de la Catalunya Nord, amb un centre avançat tecnològicament que utilitzaria la figura rodona de la plaça per a generar "un nou espai logístic de recollida de paquets i d'atenció permanent, 24 hores al dia, per als clients després que aquests hagin adquirit el seu producte via Internet".\nAmb aquesta operació, Figueres es podria treure de sobre un edifici que va adquirir el 1989 per 120 milions de pessetes (721.214 euros d'ara) i que fins ara només ha fet servir com a magatzem d'andròmines i refugi de gats. Aquests darrers anys hi ha hagut diversos projectes planejant sobre la plaça, com ara un macropoliesportiu el 2009, però que no han prosperat. La plaça va ser inaugurada el 3 de maig de 1894, impulsada pel figuerenc Pau Gelart. L'edifici està protegit com a Bé Cultural d'Interès Local (BCIL) però s'hi podria actuar urbanísticament seguint l'exemple del recinte comercial de Les Arenes de Barcelona. Aquest dissabte, 28 de desembre, és previst que s'instal·li un rètol a la porta del carrer El Far anunciant la bona notícia.


Zselic Allotjaments vacacionals - Gálosfa, Hongria | Airbnb\nLloguers vacacionals a Zselic\nEls allotjaments vacacionals més ben valorats a Zselic\nMHC studio - allotjament amb esmorzar extraHem dissenyat aquest petit apartament d'estudi per servir com una agradable zona de descans del centre durant uns dies. Arribar a un esdeveniment (concurs, casament, teatre), una visita amistosa o potser un tractament mèdic. La cuina totalment equipada pot servir fins a uns dies d'autosuficiència, però un te i un sopar lleuger es poden preparar junts. El pis està situat a la part més cèntrica de la ciutat i té un bany amb una cabina de dutxa molt espaiosa amb equipament independent.\nSomssich ApartmanSituat a 500 m del centre, en una ubicació menys transitada al primer pis d'un condomini. A prop hi ha parc, parc infantil, farmàcia, centres comercials, restaurants, cinema. El mobiliari i el mobiliari del pis reformat per a joves serveixen per a la comoditat dels hostes que s'allotgen a la ciutat. Els hostes disposen d'una sala d'estar més gran, un petit dormitori, una cuina totalment equipada, un bany molt ben reformat, un bany i un vestíbul. La cantonada situada a la sala d'estar es pot convertir en un llit de 140 cm d'amplada.\nHunyadi Street GarzonEl nostre apartament estudi reformat està situat en un carrer tranquil al centre de Kaposvár. Aparcament gratuït al costat de l'edifici. Penny Market està a 5 minuts a peu, on POTS carregar un COTXE ELÈCTRIC. Hospital, Facultat de Medicina 3 minuts a peu. 10 minuts a peu: carrer peatonal, Facultat d'Arts de la Universitat de Kaposvár. La cuina ben equipada del nostre apartament ofereix una oportunitat d'autosuficiència. No es PERMET CAP NEGOCI al nostre allotjament! A l'allotjament només es permeten hostes registrats.\nEquipament i serveis que triomfen als allotjaments vacacionals a Zselic\nAltres allotjaments vacacionals fantàstics a Zselic\nFlat In The Breezy Town\nKáni Ökoporta - Kőház


Nil Gómez, campió de Catalunya de pilota a mà per parelles juvenil\nEl pilotari del CN Terrassa Nil Gómez\nEl pilotari del CN Terrassa Nil Gómez | CN Terrassa\nEl pilotari del CN Terrassa Nil Gómez va proclamar-se campió de Catalunya per parelles en categoria juvenil en les finals de la competició que van celebrar-se dissabte al frontó de l’Àrea Olímpica. És el segon títol de Gómez enguany, ja que l’egarenc va adjudicar-se el títol en la modalitat individual el mes de gener.\nGómez i Lucas Pérez, de la Casa de los Navarros, van derrotar Asier Arribas i Christian Rumenov per 22 a 17 en un partit molt disputat amb fases diferenciades. Després de l’equilibri inicial, Arribas i Rumenov van obrir una escletxa. A l’equador del matx, Gómez i Pérez van reaccionar i van capgirar el marcador fins a assolir un avantatge final de cinc punts.\nSis finals més\nEl club egarenc va acollir sis finals més durant la tarda. La vetllada va començar amb la final de categoria benjamí, amb pilotaris procedents de l’escola de la Casa de los Navarros i Manista Barcelona.\nPol Irazola i Bru Muedra van proclamar-se campions en superar Jokin Arias i Guillem Ros per 18 a 12. Tot seguit, en categoria infantil, Álex Dopazo i Víctor Martínez van guanyar María Isabel García i Leire Arribas per 18 a 9. La competició va continuar amb la final de categoria femenina entre dues parelles de la Casa de los Navarros. Mariona Salat i Avril Márquez van adjudicar-se el títol en desfer-se de Josune Jiménez i Laura Mateos per 22 a 18 en un partit molt igualat. En la final de 3a Categoria, Javier Marco i Oriol Catarecha, de la Casa de los Navarros, van aixecar el trofeu de campions en vèncer Alonso I i José Luis González, del Club Pelotari Santa Coloma, per 22 a 20. En 2a Categoria, el títol va correspondre als veterans Joan Oliva i Sanz III, del CN Barcelona, que van derrotar per 22 a 19 la parella de la Casa de los Navarros formada per Daniel Holgado i Imanol Narbáez. La jornada va concloure amb la final de 1a Categoria, en la qual la parella del CN Barcelona integrada per Ortiz de Urbina i Cámara IV va aconseguir el títol absolut de Catalunya en guanyar Iván Cabrero i Álex Ibarra, de la Casa de los Navarros, per 22 a 16.


Ranures món de super mario - Jocs gratis, jocs en línia gratuïts\n» Jocs de taula i de cartes » Jocs de casino » Ranures món de super mario\nRanures món de super mario\nInformació del joc : Ranures món de super mario\nDescripció : Anem a prendre un descans de l'habitual joc de mario i tenir la nostra oportunitat a la màquina escurabutxaques. la línia més a triar, és més probable que guanyarà. apostar una mica més per guanyar molts més diners en efectiu. diverteix-te!\nCom Jugar : Ratolí / barra d'espai - per fer funcionar els rodets.\nTags : Super mario, diversió, casino, mario,\nSuper mario world slots, el joc super mario world slots joc, jocs de super mario world slots, el joc en línia joc super mario world slots, jocs en línia.,\nCategoria : Jocs de taula i de cartes » Jocs de casino\nJuga total : 6166\nGame Link : Ranures món de super mario\nCopiar a un Bloc : Ranures món de super mario\nCopiar a un Fòrum : Ranures món de super mario


Investigadors impulsen un nou assaig clínic per a frenar els símptomes de la demència en malalts d'Alzheimer\nAra per ara encara no s'ha trobat una cura definitiva per a l'Alzheimer, el tipus de demència més prevalent i incapacitant, que, segons apunten algunes estimacions, podria afectar uns 65,7 milions de persones l'any 2030. Amb motiu del Dia Mundial de l'Alzheimer, que se celebra el 21 de setembre, un equip d'investigadors del Cognitive NeuroLab de la UOC ens explica un nou enfocament terapèutic amb què es pot frenar els símptomes de demència i millorar la qualitat de vida dels pacients. Es tracta d'un nou protocol d'estimulació magnètica transcranial que permetria intervenir de manera directa en les àrees del cervell que són afectades per la malaltia per a aturar el procés de deteriorament cognitiu.\nAquesta nova proposta terapèutica, publicada en la revista d'accés obert BMC Research Notes, es planteja com un assaig clínic amb el qual es pot estudiar si aquest tipus de tècniques no invasives pot induir canvis en l'activitat cerebral i modificacions en les xarxes neuronals a llarg termini, de manera que es convertiria en una intervenció clínica prometedora. «El nostre objectiu és demostrar que aquest enfocament pot contribuir a frenar el deteriorament i augmentar la qualitat de vida dels pacients, millorant la memòria i altres capacitats cognitives essencials per a mantenir la independència en la vida diària», comenta la neuropsicòloga i neurocientífica Elena Muñoz Marrón, professora dels Estudis de Ciències de la Salut de la UOC, directora del laboratori de recerca Cognitive NeuroLab i autora principal d'aquesta proposta.\nPer a provar aquest nou protocol d'estimulació cerebral, els investigadors plantegen un assaig clínic amb 54 pacients en fases inicials o moderades de la malaltia, seleccionats des de la Unitat de Demència del Consorci Sanitari de Terrassa. Aquesta mostra permetrà provar els beneficis de l'estimulació magnètica transcranial (TMS, per les sigles en anglès), una tècnica d'estimulació cerebral no invasiva que consisteix a aplicar un camp magnètic per a estimular les neurones de les àrees cerebrals afectades pel deteriorament i així facilitar-ne la recuperació. L'avantatge d'aquest procediment, que ja ha demostrat l'eficàcia en el tractament de patologies com la depressió resistent a fàrmacs, és que permet crear tractaments personalitzats per a cada pacient segons les àrees més afectades pel desgast neuronal.\nEl tractament començarà amb un estudi individualitzat del cervell de cada pacient mitjançant ressonàncies magnètiques. A partir d'aquí, els experts podran localitzar les àrees subcorticals del cervell més afectades i, gràcies a un estudi de connectivitat cerebral i l'ús d'una tècnica de marcatge per «llavor», assenyalaran exactament en quines àrees específiques de l'escorça cerebral s'ha d'aplicar l'estimulació. Els investigadors preveuen alternar la teràpia en quatre regions, les quals són afectades per la malaltia d'Alzheimer: l'escorça prefrontal dorsolateral i l'escorça parietal de tots dos hemisferis cerebrals.\nL'estimulació magnètica transcranial s'aplicarà en sessions de tot just tres minuts i dotze segons, un temps que s'allunya molt dels protocols convencionals de fins a mitja hora. L'equip de neurocientífics responsables de la proposta planteja deu sessions de menys de deu minuts de durada que es duran a terme durant dues setmanes. L'avaluació dels resultats es farà en acabar el tractament i es repetirà al cap d'un, tres i sis mesos per a avaluar si els canvis s'han mantingut durant aquest temps. «Aquest tractament no és incompatible amb altres enfocaments terapèutics. De fet, en aquest assaig clínic proposem una combinació d'estimulació magnètica transcranial amb estimulació cognitiva, la qual ja sabem que ajuda a frenar el deteriorament de la malaltia», comenta Muñoz, també directora del màster universitari de Neuropsicologia de la UOC.\nEls investigadors del Cognitive NeuroLab també preveuen estudiar la plasticitat cerebral en els pacients afectats per aquest tipus de demència, és a dir, la capacitat dels seus cervells d'adaptar-se als canvis, mantenir la connectivitat cerebral, adquirir noves habilitats i recuperar-se d'un dany. «L'avaluació de la plasticitat cerebral en pacients amb Alzheimer ens podria donar una mesura neurofisiològica de l'estat cerebral d'un individu en la malaltia. Aquesta mesura podria ser molt útil en l'avaluació de l'eficàcia de les diferents intervencions terapèutiques, ja que ens podria proporcionar un indicador objectiu del funcionament del cervell després d'un tractament i correlacionar aquest indicador amb les millores cognitives, emocionals i funcionals produïdes», explica Muñoz.\nPer ara, aquest projecte d'investigació tan sols s'ha plantejat en el pla teòric. Però, segons recorden els experts, només el fet de publicar aquest tipus d'articles en revistes científiques representa de per si un resultat positiu, ja que s'assegura que la metodologia plantejada és correcta. «També valorem molt que aquest tipus de projectes es publiqui en revistes d'accés obert perquè així sabem que tothom qui hi estigui interessat pot accedir al contingut i provar-lo pel seu compte», comenta Muñoz. «En la recerca de malalties com l'Alzheimer hem d'unir forces perquè cada petita millora que aconseguim pugui repercutir en la vida de les persones per a així aconseguir un benefici social», reflexiona la neurocientífica.\nDirectora del màster universitari de Neuropsicologia\nExpert/a en: Tècniques d'estimulació cerebral no invasiva (estimulació magnètica transcranial -TMS- i estimulació transcranial per corrent directe - tDCS).\nÀmbit de coneixement: Neuropsicologia, neurociència i tècniques d'estimulació cerebral no invasiva.


Grífols emetrà bons per valor de dos mil milions d'euros per finançar la compra de Biotest\nGrífols emetrà bons per valor de dos mil milions d’euros per finançar la compra de Biotest\nLa farmacèutica absorbirà Tiancheng i haurà de fer una OPA per les accions de Biotest que no posseeix l'empresa\nActualització: 27.09.2021 - 19:57\nGrífols ha informat avui que emetrà bons sènior no garantits per valor de dos mil milions d’euros. En un comunicat a la CNMV, la farmacèutica catalana ha dit que els diners serviran per finançar i consumar la compra de tot el capital social de Tiancheng, que, alhora, té un 89,88% de les accions ordinàries i un 1,08% de les preferents de l’alemanya Biotest. A més, els diners serviran per finançar una OPA a les accions restants, i que no són en mans de Tiancheng, així com per pagar les despeses derivades de l’operació.\nGrífols ja va informar el 17 de setembre de la seva intenció de fer una OPA. L’emissió dels bons s’espera que es tanqui el 7 d’octubre i, a partir de llavors, la companyia farà “les oportunes comunicacions als reguladors”.


Descobreix cinema a la UAB – Desde Bellaterra\nDesde Ciudadano Kane fins a Interestellar. Amb aquest nou projecte de realitat augmentada podràs descobrir la UAB i esbrinar les pel·lícules que s’amaguen a cada Facultat de la Universitat. A la Facultat de Comunicació t’hi esperem amb una benvinguda de cine!\nEn què consisteix “Descobreix cinema a la UAB”?\nDescobreix cinema a la UAB és un projecte de realitat augmentada dedicat a les persones que cursaran el primer curs del grau de Comunicació Audiovisual a la Facultat de Ciències de la Comunicació. Per tal que els nous alumnes coneguin el campus i exposin els seus coneixements de cinema, hem preparat una gimcana per les Facultats més significatives, on hauran de passar una sèrie de proves en grups de 5. Les proves consistiran en la visualització d’un fragment d’una pel·lícula relacionada amb el contingut que s’imparteix en la Facultat on es trobin els alumnes, i aquests hauran d’encertar-la per poder dirigir-se al següent destí. La visualització de les escenes sempre anirà acompanyada d’una breu explicació sobre la Facultat i les carreres que s’imparteixen.\nEn grups, els alumnes hauran de recórrer la Universitat en busca de les geolocalitzacions que s’activen amb l’aplicació (per smartphones o tablets) HP Reveal. Les geolocalitzacions estaran situades en murals, escultures o elements artístics representatius de cada Facultat. Amb l’aplicació, els alumnes podran visualitzar un fragment representatiu de la pel·lícula escollida, i haurà d’esbrinar-la mitjançant un test. Aquest test consistirà bàsicament de la pregunta “Quina pel·lícula acabes de veure a la Facultat ….?”, i l’alumne haurà de seleccionar la resposta correcte d’entre 3 opcions. Amb aquestes preguntes volem incentivar l’interès pel cinema dels estudiants, i a l’hora que aquests puguin relacionar-se i establir un primer contacte positiu entre ells.\nEl recorregut que hauran de seguir té un orde establert per les preguntes que es realitzaran a cada Facultat, ja que els qüestionaris serviran per a orientar als alumnes i guiar-los pel campus. El recorregut començarà a la Facultat de Dret i l’alumne sempre haurà d’acabar el joc a la Facultat de Ciències de la Comunicació, on hi haurà la última prova, i on posteriorment es publicarà un rànking dels grups que més encerts hagin tingut.\nL’ordre i guia de Facultats serà el següent:\n1) Facultat de Dret\n2) Facultat d’Economia i Empresa\n3) Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia\n4) Facultat de Psicologia\n5) Facultat de Filosofia i Lletres\n6) Facultat de Ciències de l’Educació\n7) Facultat de Ciències\n8) Facultat de Medicina\n9) Facultat de Ciències de la Comunicació\nQuines pel·lícules hem escollit?\nInterstellar (2014) – Facultat de Ciències\nEl Árbol de la Vida (2011) – Facultat de Filosofia i Lletres\nEl Club de los Poetas Muertos (1989) – Facultat de Ciències de l’Educació\nCiudadano Kane (1941) – Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia\nEn el Nombre del Padre (1993)– Facultat de Dret\nEl Hombre Elefante (1980) – Facultat de Medicina\nAlguien Voló Sobre el Nido del Cuco (1975)– Facultat de Psicologia\nCinema Paradiso (1988) – Facultat de Ciències de la Comunicació\nEl lobo de Wall Street (2013) – Facultat d’Economia i Empresa\n← Col·lectius: una forma de viure més el campus.\n50 anys de Moviment Estudiantil en Realitat Augmentada →


La falconeria va ser una activitat molt present en la societat baixmedieval i renaixentista i, com a conseqüència, va deixar la seua empremta en molts àmbits i uns reflexos materials i textuals que ara es converteixen en valuoses fonts per a l’estudi de la seua història. El projecte d’investigació FalconAr preveu l’exploració sistemàtica d’aquests registres com a base per a l’estudi de la història de la caça amb ocells. En aquesta secció s’enumeren les principals fonts amb les quals treballem, i n'oferim alguna informació addicional.\nUna de les fonts més importants per a l’estudi de la falconeria medieval la constitueixen els mateixos tractats de caça amb ocells.\nTenim constància de la circulació de moltes d’aquestes obres tècniques pels territoris de la Corona d'Aragó, on, a més d’algunes traduccions, també es van compondre obres originals en les diverses llengües en ús en aquest territori, fonamentalment català, italià i occità.\nAlguns d’aquests tractats ja han sigut editats –amb millor o pitjor fortuna–, de manera que un dels objectius del nostre projecte d’investigació és aconseguir que tots ells compten amb edicions crítiques adequades, fer una revisió de les existents i una publicació dels textos que romanen inèdits.\nAddicionalment, inclourem en aquest web versions electròniques de les transcripcions fixades dels tractats, de manera que puguen consultar-se en línia.\nLa documentació d’arxiu és una altra de les fonts fonamentals per a l’estudi de la falconeria en l’Edat Mitjana i el Renaixement. Un dels seus majors interessos radica en el fet que ens ofereix informació relacionada amb aquesta activitat que està absent en els tractats, especialment sobre els aspectes socials.\nSeguint i aprofundint en la pauta marcada per alguns investigadors que ja van recopilar abundant documentació d’arxiu relacionada amb la falconeria en diversos territoris de la Corona d'Aragó, FalconAr té com un dels seus objectius fonamentals ampliar i sistematitzar la cerca de documents que aporten informació sobre la caça amb ocells, i fer-ne cerques en els nombrosos arxius històrics on es conserven.\nAquesta tasca, que actualment es troba en plena fase de desenvolupament, comporta la incorporació d’aquests documents a una base de dades que ha sigut dissenyada i creada a aquest efecte i que permet recuperar la informació per al seu estudi de manera eficient.\nLiteratura i altres fonts textuals\nLa falconeria es va inserir en els versos dels poetes i en les metàfores de la prosa dels escriptors i amb això va deixar la seua petjada en la literatura. Aquests detalls han sigut estudiats i explotats de manera més o menys detallada o sistemàtica en algunes llengües, com el francés, l'alemany o l'anglés, per a determinats períodes.\nAltres fonts textuals com ara bestiaris, enciclopèdies, llibres d’agronomia, cròniques i sermons, entre altres, també ofereixen informació rellevant per al coneixement de la caça amb ocells en el període medieval a la Corona d’Aragó.\nEn l’àmbit de la literatura catalana comptem amb alguns estudis puntuals, que, lluny d’esgotar la investigació, posen en relleu les possibilitats que aquestes fonts ofereixen per a l’estudi de la falconeria. D’aquesta manera, la localització d'aquestes fonts, la seua catalogació i incorporació a una base de dades constitueix un altre dels objectius de FalconAr.\nSens dubte, una de les fonts menys explotades per a l’estudi de la falconeria ha sigut la iconografia, les representacions d’ocells, de falconers o d’escenes de caça en algun dels múltiples suports i tècniques que es van emprar durant l’Edat Mitjana i el Renaixement, com són frescos, escultures, tapissos, miniatures, vidrieres, olis, etc. Coneixedors de l’existència d’un projecte de localització i catalogació de representacions relacionades amb la falconeria en tot l’àmbit europeu i la seua incorporació a una base de dades (FalconIcon), desenvolupat pel professor Baudouin Van den Abeele, des de FalconAr plantegem uns objectius similars per a l’àmbit més limitat de la península Ibèrica i de la Corona d’Aragó, i aspirem a una fructífera col·laboració entre tots dos projectes.\nObjectes (fonts materials)\nMalgrat el gran nombre de capells, cascavells, guants o gits que es van elaborar i van emprar els caçadors durant l’Edat Mitjana i el Renaixement, molt pocs d’aquests objectes han sobreviscut fins als nostres dies. Tal vegada degut a la seua escassetat, aquests instruments a penes han sigut objecte d’estudi per a la investigació de la història de la falconeria, malgrat la gran utilitat de prendre’ls en consideració per a completar la informació proporcionada per textos i imatges i, amb això, arribar a una adequada comprensió d’alguns aspectes de la història de la caça amb ocells. Per això, en FalconAr hem iniciat la cerca d'aquests objectes conservats en diversos museus europeus i col·leccions privades per a la seua incorporació a una base de dades que permeta un estudi exhaustiu d’aquesta font per a la investigació.


Notícia UPV Alcoi: Programa d'actes per a les Festes de l'Escola Politècnica Superior d'Alcoi 2017. | Campus d'Alcoi de la UPV\nFesta del Campus. Paelles 2017\nPrograma d'actes per a les Festes de l'Escola Politècnica Superior d'Alcoi 2017.\nLes tradicionals Festes del Campus d'Alcoi de la Universitat Politècnica de València (UPV), arranquen el pròxim dimecres 8 amb les competicions esportives en les instal·lacions de l'edifici Georgina Blanes i amb la Gala de la Carabassa en la qual es realitzarà la presentació de les dames i cavallers i l'elecció del rei i la reina de les Festes. També es lliuraran els premis als professors (taronja, llimó, carabassa, missing, fiestero, fashion, rambo i don limpio).\nLa Gala serà amenitzada per la Banda de l'EPSA, el grup de balls de saló i el grup de zumba. També comptarà amb el pregó, el vídeo produït per la Delegació d'Alumnes de l'Escola Politècnica Superior d'Alcoi.\nDimecres 8 de març:\nEl dimecres 8 al matí es realitzaran les competicions esportives del Torneig Campus.\nA la vesprada, a les 18h, es celebrarà la "Gala de la Carabassa" al Teatre del Col·legi Salesians.\nDijous 9 de març:\nA les 9:30, esmorzar en la plaça Ferrándiz i Carbonell patrocinat per la Sotsdirecció d'Alumnat.\nA les 9:30 tindrà lloc l'eixida des de la plaça Ferrándiz i Carbonell d'una marxa en BTT organitzada per un grup de professors del Campus.\nA les 10 comença la Yincana i tindrà lloc una rostida de carn en la Plaza Ferrándiz i Carbonell per al personal de l'Escola.\nA les 12 s'obri el recinte de la Glorieta perquè vagen entrant els alumnes, PAS i PDI. Es realitza un concurs de paelles. Cap a les 16h es lliuraran els premis de samarreta, cartell, yincana i paella.\nA les 18, en la plaça Ferrándiz i Carbonell, es cremarà la Carabassa i així acabarà la Festa EPSA 2017.\nGala de la Carabassa\nJa pots votar a la Dama i el Cavaller de les festes de l'escola. En aquesta ocasió, la votació serà via Facebook, donant-li like a aquella dama i cavaller que més simpàtic/a vos parega. Aquest és el link.\nTambé podeu votar a aquells professors que més suspenen o més simpàtics a través de la següent enquesta.\nEls resultats seran revelats en la Gala de la Carabassa.\nII Concurs de Paelles\nCom l'any passat la Delegació d'Alumnes d'Alcoi premiarà a la millor paella de les festes. Per a poder participar solament heu de marcar la casella de "Participar en el concurs" del qüestionari de sol·licitud de llenya. Les paelles concursants podran arreplegar l'arròs en l'Stand de Delegació gens més entrar en el recinte. Podran participar tant alumnes com a personal de l'EPSA.\nEl plat de paella haurà de presentar-se des de les 15h fins a les 15:30h en l'Stand de Delegació d'Alumnes.\nS'atorgaran premis a les 3 millors paelles.\nPer a demanar llenya tant per a paella com per a les barbacoes cal emplenar el següent qüestionari abans de les 14h del dimecres 8 de març.\nAlgunes preguntes sobre paelles i les seues respostes\nCartell de la Gala de la Carabassa 2017\nCartell de les Paelles 2017