Rufus T. Firefly en directe i els millors continguts musicals en Música by Movistar\nEl 19 de novembre arriba a Movistar Centre de Barcelona una llarga programació de música en directe i documentals. Que no pari la música!\nTime Out en col·laboració amb Movistar+ dimecres 17 de novembre 2021\nTrobeu a faltar els festivals d'estiu? Movistar Centre de Barcelona us porta un gran festival. Del 19 al 28 de novembre, aquest racó de plaça Catalunya serà l'escenari d'una programació amb molt de ritme de la mà dels millors documentals musicals del moment i de concerts de grups emergents.\nI no és necessari triar, perquè per gaudir de tot això no heu de fer res més que presentar-vos en Movistar Centre de Barcelona i començar a gaudir: l'entrada és lliure fins a completar aforament.\nEls dies 19 i 20 de novembre podreu veure en directe les dues últimes finals de les Sesiones Movistar+ Rookies amb nous artistes i la resta de dies podreu veure en pantalla gran els documentals musicals que més ho estan petant a Movistar+.\nÉs hora de gaudir d'aquest acte ple de ritme, us expliquem els seus tres punts forts.\nPels que tingueu ganes terribles de música en directe, Movistar Centre de Barcelona us ha preparat sis concerts dels finalistes de Sesiones Movistar+ Rookies.\nSegur que us sonen molts dels grups emergents que pujaran a l'escenari: Jimena Amarillo i el seu famós 'Ni se nota', els funks Naked Family i el polifacètic Edu Requejo (divendres 19 de novembre) i Carrera, de noise pop, Guineu i el seu famós 'Putu Any' i Anabel Lee, un quartet punk pop que promet (20 de novembre).\nVoleu veure'ls tocar? Els concerts començaran a les 19 h ambdós dies i l'entrada és lliure fins a completar aforament.\nI per posar la guinda al pastís d'aquesta setmana, també es realitzarà la gravació del programa especial Sesiones Movistar+ Rookies amb un artista molt especial com a padrí del guanyador de la final del dia 20 de novembre: Rufus T.Firefly, el rock alternatiu d'Aranjuez que ha donat la volta a la península. Si voleu assistir com a convidats, ho teniu molt fàcil: només heu de pujar a la primera planta de Movistar Centre, fer-vos una fotografia al fotomaton i publicar-la a Instagram o Twitter amb ell hashtag #MúsicabyMovistar fins dijous 25 de novembre.\nA treballar-s'ho, perquè les més originals s'emporten la invitació doble!\n2. Documentals per a groupies\nSou més de grups o de solistes? A Movistar Centre de Barcelona, trobareu de tot: han preparat una petita programació amb la qual podreu veure durant tota la setmana (les tardes del 22 al 26 a les 17 h i a les 19 h) alguns dels millors documentals del moment i que ho estan petant a Movistar+.\n'Marley' i 'Janis', que expliquen la història d'aquests grans artistes, Bob Marley i Janis Joplin; 'Joy Division' i 'Oasis Supersonic', que ens transporten als anys setanta i principis dels noranta; o 'Whitney' i 'Tina', la vida de dues de les millors veus femenines de tots els temps.\nNo us ho perdeu perquè encara li donaran al play a més documentals!\n3. Racons musicals\nLa música no s'acaba aquí perquè al córner 5G podreu imaginar com serà el futur de la música en directe gràcies al 5G de Movistar. A més, una iniciativa de Wayra, el hub d'innovació oberta de Telefònica, i la startup YBVR us permetrà viure-ho a través d'un concert 360° del grup Miss Caffeina gravat en el seu pas per Sesiones Movistar+.\nD'altra banda, en la zona Movistar Música, que acumula un 'streaming' de més de 55 milions de cançons, podreu escoltar als 12 finalistes de Sesiones Movistar+ Rookies, guanyar premis en la seva ruleta de la fortuna i provar el servei en versió mòbil o tauleta i en Movistar Home.\nTota una festa musical!


Vita Moleskine: El franquisme i la llibertat religiosa\nEl franquisme era incompatible amb la diversitat religiosa. No podia ser d’altra manera, No hi havia espai possible perquè tota una revolta militar contra la democràcia pogués realment assumir que hi hagués una diversitat, una pluralitat sigui política, social i també religiosa. Curiosament, aquesta situació provocà un problema personal al mateix el general Franco que va haver de resoldre amb molta habilitat: la seva guàrdia personal era mora i, per tant, era de religió musulmana, i va haver de fer una petita trampa perquè dins dels discursos del moment sobre la unitat d’Espanya hi tinguessin cabuda les persones que estaven al servei de la seva protecció personal i que no eren catòlics. Llevat d’aquesta anècdota, el franquisme no podia, per naturalesa, assumir la diversitat.\nAixò va condicionar molt el marc mental dels espanyols que havien viscut la Guerra Civil. Es vivia en un règim on l’Església catòlica i el Règim formaven una unitat molt forta. Aquest règim havia estat definit per dues figures que van ser molt importants en aquell temps, els cardenals: Gomà i Pla i Daniel. Un, Gomà, que deia que la guerra era un plebiscit armat i, per tant, s’havia d’anar fins al final, costés el que costés. El cardenal Pla i Daniel, en l’escrit Las dos ciudades, qualificà la guerra de croada. En aquest escenari, tot el franquisme s’organitza a partir de la negació de la diversitat. Com anècdota podríem dir que, aquest qualificatiu situava al mateix general Franco amb una posició incòmode perquè la seva guàrdia personal eren de religió musulmana la qual, en el temps de la Croades, fou combatuda fins la mort per part dels cristians.\nPublicat per Jordi López Camps a 29.1.17\nEtiquetes de comentaris: Franquisme, Llibertat religiosa


3 maig, 2016 |Alimentació\nHome » Notícies » Alimentació » Croquetes de Mill\n1) Posa el mill en una olla amb una mica de sal i 3,5 vegades el seu volum d’aigua freda. Porta a ebullició i quan bulli baixar al mínim, coure tapat uns 20 minuts. Tota l’aigua ha de quedar absorbida pel mill.\n2) Mentre, salteja l’all i els alls tendres en una paella amb una pinzellada d’oli, i abans que es dauri massa afegeix la pastanaga i carbassó ratllats amb una mica de sal. Quan les verdures estiguin toves, apaga el foc i afegeix el julivert, les espècies.\n3) Afegeix el mill calenta a la resta d’ingredients, barreja tot molt bé i deixa reposar tapat fins que puguis treballar la massa sense cremar-te les mans.\n4) Dóna forma a les croquetes agafant petites porcions de massa, fent una bola i aixafant una mica a (aquesta forma plana facilita més tard la cocció). Deixa que es refredin totalment perquè es solidifiquen.\n5) Pots passar-les lleugerament per farina de blat de moro just abans de cuinar-les per donar-los un toc més cruixent.\nPrepara més quantitat i congélalas, és una bona manera de guanyar temps a la cuina, així podràs menjar-les quan et vinguin de gust.\nGuisat de Azuki i Verdures 7 maig, 2016


Cambra de Opti cambra d'inhalació nen\nCambra de Opti cambra d'inhalació nen\nOpti càmera d'inhalació nen càmera: Cambra Inhalació vàlvula OptiChamber Advantage\nOPTI CAMBRA QUART DE NENS D'INHALACIÓ\nOpti Cambra nens (amb màscara de mitjana) de 18 mesos a 6 anys\nDescripció Opti càmera de cambra d'inhalació nen\nOpti càmera nen un espaiador: La vàlvula espaiador OptiChamber Advantage assegura que els seus pacients l'administració efectiva de la seva medicació contra l'asma. Combinant el màxim rendiment i relació qualitat / rendiment, OptiChamber Advantage té tots els avantatges de la teràpia de MDI.\nConsell d'utilització i revisar càmera de Opti càmera d'inhalació nen\nMecanisme de bloqueig filtre transparent\nFiltre transparent permet que l'equip d'atenció per controlar el moviment de la vàlvula a la inspiració, coordinar l'activació del MDI i comptar les respiracions del pacient.\nMecanisme de bloqueig que sosté el filtre i la vàlvula al seu lloc.\nSistema de vàlvula patentat diversos ports de venciment\nPreveu la penetració de la respiració exhalat a l'habitació.\nSofre Ventileu expirar al voltant de la vàlvula.\nBroquet extraïble i la vàlvula que permet una neteja a fons i regular.\nVàlvula unidireccional de silicona reemplaçable\nLa flexibilitat i la textura millorada; sensibilitat per adaptar-se a les descàrregues pediàtrics més febles.\nResistent i fàcil de netejar.\nNoves màscares pediàtriques disponibles en diferents mides: Màscara mitjà: de 18 mesos a 6 anys\nPermetre ajust òptim durant l'administració de medicaments als nadons i nens petits.\nMaterials: Sala OptiChamber® està feta de termoplàstic d'alta qualitat. La vàlvula i la màscara estan fets de cautxú de silicona. Els productes OptiChamber estan lliures de làtex.\nEntrevista: Sala OptiChamber® és completament desmuntable per a la seva neteja. Netegeu amb aigua tèbia i sabó suau recomanat. Totes les parts són aptes per al rentavaixelles (prestatge superior), amb l'excepció de la vàlvula i la màscara facial.\nAssegurament de la Qualitat: 100% de les unitats OptiChamber® estan sotmesos al control de qualitat a la fàbrica abans de l'enviament.\nVida útil: Si es manté adequadament (neteja i reemplaçament regular de la vàlvula), la sala d'OptiChamber® pot durar almenys un any. Un reemplaçament de la vàlvula regular pot augmentar la seva longevitat.


Una fotografia del Parc de la Ciutadella, guanyadora del concurs #nadalpuntCAT - Fundació .cat\nNotícies > Una fotografia del Parc de la Ciutadella, guanyadora del concurs #nadalpuntCAT\nLa instantània, que és obra de l’usuària d’Instagram @mrifab, mostra el domini .cat del web www.bcn.cat/nadal, el portal de l’ajuntament que mostrava totes les iniciatives que la ciutat va posar en marxa durant les festes.\nEl jurat de la Fundació puntCAT, que havia de triar una fotografia on hi aparegués un domini .cat envoltat de l’ambient nadalenc, s’ha decantat per la instantània de @mrifab per la seva capacitat de capturar un domini que encaixava amb l’espai retratat. L’usuària rebrà properament una tauleta i podrà registrar un domini .cat i disposar-ne gratuïtament durant el període d’un any.\nEl jurat del concurs, que ha comptat amb la participació de prop de 60 fotografies entre Instagram i Twitter, també ha reconegut 6 fotografies que han estat finalistes per la seva originalitat. Cadascun dels 6 autors rebrà una samarreta de la Fundació puntCAT.


Baxar Acapulco Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 311 allotjaments a Acapulco.\nBaxarAvenida Fuerza Aerea 356, Pie de la Cuesta, Acapulco, Mèxic, 39900 - Veure al mapaExcel·lent8,1Basada en42comentarisBaxarVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 50 fotosMolt bona ubicació 8,1Veure al mapa8,1UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassabarjardí\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Acapulco, no busqui més enllà de Baxar. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Lloc Arqueològic Palma Sola, Clavadistes La Quebrada, Saltadors de Barranc de brada. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Acapulco. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, restaurant. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, ventilador, articles de tocador, plat de dutxa, sala d'estar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Acapulco, el Baxar és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-seesports d'aigua (no motoritzats)pescavisites turístiquesesquípiscina [exterior] jardíplatja privada Àpats, begudes i refrigeribarRestaurantsservei d'habitacionsServeis i comoditatszona de fumadors Accésrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Òrgans socials | Escola d'educació especial Crespinell Terrassa\nEscola d'educació especial Crespinell Terrassa / Òrgans socials\nConstituïda per 24 socis. És l’òrgan d’expressió de la voluntat social. L’assemblea general pot debatre i decidir sobre qualsevol matèria de la cooperativa que no hagi estat atribuïda expressament a un altre òrgan social. En tot cas, el seu acord és necessari, entre d’altres, en els actes següents:\nb) El nomenament i la revocació dels membres del consell rector, dels membres de la intervenció de comptes, dels auditors de comptes i dels liquidadors.\nc) Modificació dels estatuts i aprovació o modificació, si s’escau, dels reglaments de règim intern de la cooperativa.\nEl consell rector és l’òrgan de representació i govern de la societat; gestiona l’escola i exerceix, quan escau, el control permanent i directe de les funcions i actes de la direcció i gerència, així com dels apoderaments o representacions conferides o atorgades. En tot cas, té competència per establir les directrius generals d’actuació, amb subordinació a la política fixada per l’assemblea general, i per realitzar els altres actes que li atribueixen la Llei de Cooperatives, els reglaments i els estatuts socials.\nEs composa de 5 membres elegits democràticament entre els socis de la Cooperativa, per un període de 5 anys.\nInterventor de comptes:\nÉs anomenat per l’Assemblea General, per un període de 5 anys. És l’òrgan fiscalitzador de la cooperativa, és a dir, que té dret a comprovar en qualsevol moment la documentació de la cooperativa, a fi i efecte de tenir en tot moment un coneixement exacte de la situació econòmica i comptable de la societat i poder informar, sota la seva responsabilitat, a l’assemblea general.\nLa nostra Cooperativa es regeix internament per les següents normatives:\n– Conveni Col•lectiu d’Escoles Concertades d’Educació Especial de Catalunya\nEstructura organitzativa de la cooperativa\nPresidenta: Mariona Torredemer Taló\nVice-President: Toni Garrich Aumatell\nSecretària: Ana Mª Peñalver Sacristán\nVocal: Mª del Tura Bayés Rusiñol\nVocal: Anabel Ruiz Muñoz


Servei mudances a argentina\nMudances a New York\nNova York és un referent tant en cultura, negocis, moda, economia, com en mudances internacionals. Wisse Moving ofereix mudances des d'Espanya fins a New York, en agrupatge i en contenidor complet. Wisse Moving i els seus col.laboradors s'ocuparan dels tràmits de duanes i un lliurament amb la major senzillesa possible.\nMudances a Panam�\nOferim un servei de mudança internacional complet per al seu mudança des d'Espanya fins a Panamà. Els nostres operaris especialitzes s'embalaran les seves pertinences per al transport marítim, i ens ocuparem també dels tràmits de duanes tant a Espanya com en la seva destinació.\nduanes a Su�ssa\nCom Suïssa no forma part de la Unió Europea, les objectes personals de les mudances han de passar per duanes, tant en la sortida de d'Espanya com a l'entrada a Suïssa. Wisse Moving s'ocuparà de realitzar tots tràmits necessàries. Abans de recollir la seva mudança, els informarem de la documentació necessària per poder importar les seves pertinences a Suïssa.\nmudances europa mudances a usa mudances a r�ssia Mudances a Alemanya mudances a holanda mudances barcelona


"Ja ja ja" se sent retronar per tots els carrers propers a la plaça major mentre una multitud de gent, presenciant l'esperpent fet comentari i se'n riu, i jo, en plè dret li llenço un tomàquet a la cara, lamentant no tenir a mà cap vegetal més dur.\nRealment lamentable, aquest xicot\nEspero que em toqui algun premi.\n""Ja ja ja" se sent retronar per tots els carrers propers a la plaça major mentre una multitud de gent, presenciant l'esperpent fet comentari i se'n riu, i jo, en plè dret li llenço un tomàquet a la cara, lamentant no tenir a mà cap vegetal més dur."\nJa tens premi pel comentari més pilota (tot i que encara cal que escrigui el Director de les lleixes, que normalment deixa el llistó ben alt).\nTot i que et considero soberanament idota, he de dir que ara tens raó: qui ha escrit la crítica te greus problemes amb la sintaxi.\nEl Director de Les Lleixes, és a dir, jo mateix, em proposo efectivament candidat a aconseguir el premi al cometari més pilota de l'any. Ara bé, tu, valent "usuario anónimo", et podries guanyar, amb no gaire esforç, un petit racó del llibre Guiness en diverses categories que no cal esmentar per respecte als lectors de l'Estable.\nGuillotinada popular a la plaça.\nEl que també demostra una ben subtil intel·ligència és això que et posin al bell mig del poble per a que t'escupin i t'insultin i, en comptes de donar un parell de bons arguments per a defensar-te -cosa complicada en el teu cas- encara facis enfurismar més les hordes de gent ansiosa per plantar els seus residus pulmonars al teu rostre.\nPobre xicot... m'ha arribat a fer llàstima i tot. A vegades val més callar, company.\nJo també desitjo que la excusa sigui que tens menys de 12 anys i que t'has volgut "passar de tonto" perquè obviament passar-se de llest és quelcom que tu no aspires a fer.\nI jo, de retruc, em considero candidat al premi "el comentari més llarg" crec recordar grans parrafades de les meves a l'Estable. Però no descarto fer la pilota amb quelcom millor que un simple: "Brillant". O fer un comentari tan curt com un: "Sí/ No".


S’estrena La Santa Market a Santa Cristina d’Aro • Ràdio Capital de l'Empordà\nRamon Mirabet, Blaumut i Ángela Furquet + Lucía Fumero actuaran aquest cap de setmana a La Santa Market. El festival se celebra tots els caps de setmana de juliol i d´agost al Club Hípic Santa Cristina Horse Club.\nAltres artistes que hi passaran són Mazoni, Paula Grande i Dolo Bertran amb Jordi Busquets. La Santa Market comptarà amb més de 20 food corners, a més d’una proposta eclèctica i diversa d´artistes, artesans i dissenyadors. També hi haurà activitats per als més petits.\nArticle anteriorEl White Summer preveu generar un impacte econòmic de 5 milions d’euros en la seva sisena edició\nArticle següentThe Killers estrenen el videoclip de The Man


Com acabarà el capitalisme? Assaigs sobre un sistema en fallida | llibresvalencians.com\nCom acabarà el capitalisme? Assaigs sobre un sistema en fallida\nA ningú se li escapa que, després d'anys de puixança, el capitalisme es troba a hores d'ara en una crisi profunda. El creixement ha donat pas a l'estancament; la desigualtat marca la pauta i dona peu al conflicte; la globalització ha mostrat tot el seu potencial desestabilitzador; la confiança en el sistema financer i monetari es troba en hores baixes. Wolfgang Streeck -un dels més reconeguts analistes de la política i l'economia contemporànies- argumenta en aquest llibre que el capitalisme té els dies comptats i que cal pensar en un món post-capitalista.\nUna idea recurrent, és cert, però que potser avui té una vigència inèdita, per sorprenent que puga semblar des dels paràmetres del sentit comú establert. El món es troba a les portes d'un canvi. La compatibilitat entre capitalisme i democràcia és cada vegada més qüestionada. Les institucions de regulació, que havien refrenat els excessos del capital financer, trontollen. La liberalització de tots els mercats avança en marxa triomfal d'ençà de la victòria del capitalisme en la Guerra Freda, i ací rau el nus de la qüestió. Sense instàncies compensatòries i de limitació, la dinàmica del capitalisme és autodestructiva.\nAquest és el tema de fons d'un llibre imprescindible per a entendre on som i cap a on anem.


Masia en enclavament privilegiat i amb gran privacitat amb piscina a prop del poble d'Alella - Immobiliària de Luxe a Barcelona i al Maresme HJAPÓN\nRef. 00214 | Venda | Disponible\nExclusiva Casa Senyorial per comprar a Alella, en una luxosa zona residencial de la Costa del Maresme, molt a prop del centre del poble i a pocs minuts del centre de Barcelona. Es tracta d’una Singular vila amb vistes al mar i una superfície construïda de 520m2 que s’assenta sobre una amplíssima parcel·la de 6000m2. Es divideix en dos confortables i acollidores plantes en bon estat de conservació. A la planta baixa d’aquesta fantàstica propietat de disseny clàssic veiem una original façana amb dibuixos i escultura. En entrar tenim un gran saló de recepció de 30M2, dues habitacions, una d’elles tipus suite, lavabo de cortesia, un bany complet, zona de bugaderia, preciosa celler i un ampli garatge amb capacitat per a quatre cotxes. A la planta principal d’aquesta fabulosa finca de luxe, ens espera un lluminós saló menjador, cuina office totalment equipada i accés a una terrassa, dues habitacions dobles amb armaris, una habitació individual, un bany complet i lavabo auxiliar amb dutxa. La luxosa casa es revesteix amb terres de gres, fusteria exterior en fusta i disposa de calefacció amb radiadors a gas. A la part exterior d’aquesta bella Masia Catalana es troba compte un habitatge independent de 60M2 amb cuina, bany i habitació doble. Amplíssima extensió de terreny amb arbres fruiters, palmeres, hort d’hortalisses, bancals preparats per a cultiu de vinyes, zona d’esbarjo i una coqueta piscina.\nLa propietat de luxe, es troba situada a la sortida del poble d’Alella en una zona molt privada i envoltada d’arbres, donant-li una gran privacitat a tota la casa de l’Maresme. Les comunicacions amb l’aeroport internacional de Barcelona del Prat i l’aeroport internacional de Girona, són ràpides i còmodes, ja que hi ha una entrada d’autopista propera a la casa per comprar. La casade luxe, es troba situada a només una hora de la Costa Brava, 20 minuts del centre de Barcelona, i a només 2 quilòmetres de les llargues platges amb sorra blanca que envolten tota la costa del Maresme.\nPlanta principal: Garatge, despatx, i estudi exterior. lavabo, Suite, safareig, 2 banys, sala polivalent.\nPlanta Primera: Saló menjador, cuina, terrassa, suite i 2 dormitoris dobles.\nLoft 60m2: Saló menjador amb cuina oberta i suite amb bany.


Antoni Parera Fons - Institut Ramon Llull - New Catalan Music\n(Antoni Parera Fons, Manacor 1943)\nLa seva producció inclou música per a teatre, cinema i televisió. La cantata Dictionarium in musica, estrenada a Palma de Mallorca amb motiu del centenari de Francesc de Borja Moll; el recull Siete Nanas (2005), sobre poemes de Rafael Alberti, estrenat en el Festival Chopin de Valldemosa i enregistrat per la mezzo Maria José Montiel i el pianista Miquel Estelrich; el cicle El darrer viatge (2005), amb textos de Guillem d’Efak, estrenat, gravat i interpretat a Barcelona, Buenos Aires i Nova York pel baríton Joan Pons; les cançons de Geografies de l’ànima (2006), sobre textos de Miquel Costa i Llobera i Joan Alcover, enregistrades per la mezzosoprano Maia Planas, i el seu ampli catàleg vocal, il·lustren un estil molt personal, d’un classicisme contemporani que respira un lirisme de gran intensitat i força comunicativa. Les arrels de la música tradicional de Mallorca són presents en la seva obra, molt personal, amarada sempre de colors mediterranis i accents sobris en què es pot percebre la influència de l’impressionisme francès, els colors d’Albéniz i l’espiritualitat de Mompou. Una de les seves partitures més ambicioses és el cicle liederístic Les trente-trois noms de Dieu (2007), sobre un text de Marguerite Yourcenar, estrenat a la Setmana de Música Religiosa de Conca pel baríton baix José van Dam i el mateix compositor al piano, enregistrat en directe i editat pel segell Decca. Sota la inspiració de la música tradicional de la seva illa natal, treballa actualment en el corpus pianístic Quaderns de Mallorca.\nUna de les seves creacions més ambicioses és Amb els peus a la lluna, òpera documental amb llibret de Paco Azorín i Manel Maestro, escrita per encàrrec del Festival Grec de Barcelona, Teatro de la Maestranza, Gran Teatre del Liceu, Teatro Real de Madrid i Asociación Bilbaína de Amigos de la Ópera (ABAO). L’estrena va tenir lloc al Teatre Lliure de Barcelona el 16 de juliol de 2010, amb la soprano María Bayo i la formació instrumental Barcelona 216, sota la direcció de Virginia Martínez, i posteriorment s’ha presentat també a Sevilla i a Bilbao, i per al març de 2013, el Gran Teatre del Liceu n’anuncia la representació, en el marc de la seva programació familiar (Petit Liceu).


Drake & apos; s baby mama sembla magnífic mentre penja a Toronto -->\nDrakeLa mare del bebè ha tornat a la ciutat natal del raper de Toronto, dies després que els dos celebréssin tots els anys del seu aniversari.\nSophie Brussaux, mare del fill de Drake, Adonis, va publicar fotos d'ella mateixa a Instagram. Va etiquetar les fotos realitzades a la Universitat de York al Canadà. Brussaux semblava volar mentre posava a fora amb els dissenyadors.\nVa assistir a un fòrum sobre economia urbana on van debatre sobre una economia urbana sostenible.\nA principis d’aquest mes, Brussaux era a la mansió de Toronto de Drake, on celebraven el segon aniversari d’Adonis. Els dos sempre han mantingut les coses pacífiques i semblen co-parent amb èxit.\nAl març, Brussaux es va presentar a un dels concerts de París de Drake i va rebre el tracte VIP. Brussaux va aparèixer amb un amic i té un passatge VIP penjat al coll. Ella no ha parlat públicament gaire de la seva relació amb Drake després que es revelés que el raper tenia un fill.\nRecentment Brussaux ha compartit un llançament de posició davant del mirall amb un vestit negre i elegant. Ella va titular la publicació: 'Avui, han passat 2 anys que tenia contraccions de 50 segons cada 3 minuts durant un home de 24 hores ... tot val la pena'.\nElla va afegir: 'Queden només un grapat de setmanes per sobre de 200 lliures. Sembla que porto bessons, però juro que no.


Estació de Metro Lipschitzallee Hotels - BEST HOTEL RATES Near Berlín Estacions de tren, metro i autobús Area - Alemanya\nEstació de Metro Lipschitzallee\nCerca hotels a prop de Estació de Metro Lipschitzallee\nPopular ara mateix a Berlín Més venut Scube Park Columbia Berlin Columbiadamm 160 Doble reservada fa 1 minut, 34 segons\nHotel-Pension Reiter Palisadenstr. 53, Habitació Doble amb Bany Compartit reservada fa 4 minuts, 24 segons\nNhow Berlin Hotel Stralauer Allee 3 reservada fa 5 minuts, 36 segons\nVilhelm 7 Berlin Residences Wilhelmstr. 7 Suite reservada fa 28 minuts, 11 segons\nONE80 Hostels Berlin Otto-Braun-Str. 65 Llit en Habitació de 4 Llits reservada fa 29 minuts, 57 segons\nEstació de Metro Lipschitzallee és un dels més reconeguts llocs de Berlín Habitacions d'hotel oferides a les tarifes més baixes a Agoda.com moltes d'elles a prop de Estacions de tren, metro i autobús. Estació de Metro Lipschitzallee és a prop d'una gran varietat d'hotels, amb seleccions com Rixpack Hostel i Estrel Hotel. A través del formulnari de reserves segures online d'Agoda.com les reserves són fàcils pels hotels propers a Estació de Metro Lipschitzallee. És fàcil trobar allotjament a la nostra pàgina de ciutat de Berlín, amb eines de recerca senzilles i ampla informació dels hotels. Amb disponibilitat a unes 22,000 ciutats per tot el món, més viatgers avui estan triant Agoda.com per cercar hotels a prop d'atraccions com Estació de Metro Lipschitzallee.\nHotels a prop de Estació de Metro Lipschitzallee el més proper\nEls millors hotels prop de Estació de Metro Lipschitzallee


Publicat el 09/07/2019 a les 22:27 per agendaconcerts\nA$AP Rocky, de nom real Rakim Mayers, té moltes possibilitats d’estar detingut a Suècia el pròxim divendres 19 de juliol, dia en el qual havia d’actuar al festival Sónar de Barcelona per presentar el seu disc ‘Testing’, a causa d’una baralla en la qual van participar ell i el seu equip.\nSegons explica A$AP Rocky al seu compte d’Instagram, dos joves no van parar de molestar-lo pel centre d’Estocolm, segons un vídeo que ha publicat ‘TMZ’, els joves semblen acusar a A$AP Rocky i altres dos homes d’haver-los trencat un joc d’auriculars. En el vídeo el que es veu a continuació es com A$AP Rocky i el seu equip dóna una brutal pallissa als dos joves, un d’ells rep cop de peus de múltiples homes mentre està a terra. L’advocat d’A$AP Rocky ha assegurat al ‘The New York Times’ que el seu client va actuar en defensa propia.\nPer ara, A$AP Rocky ja s’ha perdut un gran festival europeu, el Wireless de Londres perquè va ser detingut el dimarts 3 de juliol com a sospitós d’assalt al carrer a un home. La fiscalia ha demanat dues setmanes per investigar el cas i decidir si el porta a judici, temps durant el qual A$AP Rocky estarà detingut. En cas que la fiscalia considerés que no fos suficient temps, podria allargar-se dues setmanes més.\nEn qualsevol cas, si no s’allarga, seria alliberat el mateix divendres 19 de juliol i és bastant improbable que llavors actuï al Sónar de Barcelona però no del tot impossible. Si el judici es porta a terme i és condemnat culpable podria rebre una sentència de fins a sis anys de presó.\nNo és l’únic cop que ha rebut el Sónar per part de l’urban music nord-americà. L’altre gran nom d’aquest estil al festival barceloní, Lil Uzi Vert, ha cancel·lat la seva gira i ha estat substituït per Sheck Wes, autor del hit ‘Mo Bamba’. El Sónar encara no s’ha pronunciat sobre la possible cancel·lació de l’actuació d’A$AP Rocky.\nA$AP Rocky i el seu equip van barallar-se amb dos nois al centre d’Estocolm.


PRESENTACIÓ - Prat del Roure\nOPCIONS ... PRESENTACIÓ CARTA ESPECIALITATS CONTACTE\nTel. 845 777\nAl novembre de 2007 la parròquia d’Escaldes-Engordany inaugurava un dels espais més esperats pels ciutadans. Ni més ni menys que una superfície de més d’11.000 metres quadrats destinats als serveis, al lleure, la cultura i a l’esport. El complex del Prat del Roure obria les seves portes per a tots els ciutadans del país i esdevindria, al cap de poc temps, com un dels punts de referència per al lleure, la cultura i l’esport. Amb un cost de més de 20 milions d’euros, el total de metres construïts s’eleva als 21.838, més de la meitat dels quals són equipaments que responen a diferents necessitats.\nD’aquesta manera, aquest complex inclou equipaments culturals com una sala polivalent, amb capacitat per a més de 700 persones assegudes i 1.800 persones de peu, un hall que acull exposicions temporals i esdeveniments de diferents àmbits, així com vestuaris i banys públics. Des de la vessant esportiva, el Prat del Roure disposa des despatxos, vestuaris, un de camp de futbol 7, dues pistes de tennis i una pista de mini bàsquet. En definitiva una superfície de 5.746 metres quadrats destinats exclusivament a l’esport. Aquestes instal·lacions van ser preconcebudes per donar un servei als ciutadans de la parròquia d’Escaldes-Engordany. Prova d’això en són els diferents espais destinats a l’escola bressol, a l’espai jovent, a la sala de música i a l’esbart Santa Anna. Sens dubte l’escola bressol pren un important protagonisme dins d’aquestes instal·lacions perquè ha permès donar resposta a la demanda creixent que té la parròquia. Sense deixar de banda els serveis, al complex del Prat del Roure també s’hi pot trobar un bar-cafeteria i una terrassa. Tampoc es poden passar per als els gairebé 5.000 metres quadrats destinats a zones verdes i als jocs infantils que se sumen a la resta de parcs ubicats al Clot d’Emprivat.\nEl Prat del Roure és un complex pensat perquè sigui funcional, per aquest motiu compta amb un aparcament que té una cabuda per a 113 vehicles.\nEl Bar Restaurant forma part del complex del Prat del Roure i es troba enmig del complex, en un lloc privilegiat amb unes magnífiques vistes sobre les muntanyes que l’envolten, sobre Caldea, sobre les zones verdes i esportives. Disposa d’una magnífica terrassa molt assolejada i de parcs infantils. El restaurant està perfectament adaptat per als discapacitats i disposa d’un ampli saló amb capacitat per a 100 persones ideal per a qualsevol àpat de grups, sopars d’empresa, d’amics, berenars infantils d’aniversari, celebracions familiars, comunions, batejos…\nElaborem una cuina casolana amb productes frescos de temporada i de gran qualitat.\nPrat del Roure © 2020


La pediatria del dia a dia: mayo 2015\nGrup d'esquena maig 2015\nUs presentem la feina que hem fet al Grup d'esquena pediàtric a Les Borges Blanques durant 8 sessions aquest mes de maig.\nLa primera sessió va ser la presentació. Es va passar un exàmen per avaluar els coneixements previs sobre els temes que es tractarien les properes sessions.\nA la segona sessió ja ens vam ficar a fer força feina parlant d'ergonomia, és a dir de les bones postures per seure, estar de peu, caminar, dormir, de com portar el material escolar... Com diu l'Eugènia.... recordar sempre que hem de tenir l'esquena alineada com si ens estiressin d'un fil des de dalt del cap.\nLa tercera sessió la vam dedicar a parlar de com alimentar-se per fer exercici físic. És molt important estar en forma i tenir una alimentació saludable per sentir-nos bé amb el nostre cos. L'éxcés de pes que comporta el sedentarisme i el menjar malament acaben provocant i perpetuant els mals d'esquena. Hem d'aprendre a cuidar-nos per prevenir malalties i problemes a curt i llarg plaç.\nLa cuarta sessió la vam dedicar a fer relaxació i exercicis d'estiraments de tota la columna vertebral.\nLa cinquena sessió la vam dedicar a parlar del dolor, de com ens afecta física i psicològicament. Cada persona viu el dolor d'una manera diferent i hem d'aprendre a evitar-lo o encarar-lo amb recursos personals principalment pensaments positius i si cal, prendrem un analgesic.\nUs deixem dos animacions de Dar-web , el primer explica com la nostra manera de pensar es pot relacionar amb el dolor i l'altre quina és la relació entre estrés i dolor.\nLa sisena sessió la vam dedicar a parlar de l'activitat física, el sedentarisme i el repòs. Fer exercici habitualment preveu el mal d'esquena. Cal tenir un estil de vida actiu de 30 min/dia més 1h 2-3 cops a la setmana d'esport i activitats d'oci i limitar les activitats sedentàries a màxim 2 hores al dia (TV, Consola, Tablet, mobil....). Cal garantir un descans nocturn de 9-10 hores al dia.\nLa setena sessió va ser d'exercicis.\nI finalment avui hem realitzat la vuitena sessió d'acomiadament on hem repassat els conceptes més importants, els exercicis i hem fet el mateix exàmen del principi per veure si han aumentat els coneixements.\nAqui us deixem el vídeo per a que vegeu que a part d'aprendre també ens ho hem passat molt bé.\nFins a la propera edició.\nEster Mateus (infermera), Eugenia Alà (fisioterapeuta) i Mireia Biosca (pediatra)\nPublicado por Mireia Biosca en 14:06 No hay comentarios:\nEtiquetas: activitat física, adolescencia, alimentació infantil, consells alimentació, dolor, obesitat, prevenció, psicologia, recomanacions


El murcià s'ha endut el triomf a l'arribada basca tot i que Joaquim Rodríguez ha encarat millor l'arribada, però s'ha deixat anar en els últims metres\nALBERT RABADAN Barcelona 20/08/2012 17:51\nAlejandro Valverde és el nou líder de la Vuelta després de vèncer a la tercera etapa, acabada a l'alt del Santuari d'Arrate. El murcià ha sigut el primer a llançar un atac durant els set quilòmetres d'ascens i ha acabat sent el més ràpid en els últims metres, en descens. És el segon triomf en grans voltes del ciclista de Movistar aquesta temporada, després del que va aconseguir a Peyragudes, al Tour de França.\nEl grup que s'ha jugat l'etapa estava format pel mateix Valverde, el català Joaquim Rodríguez, el britànic Chris Froome i el més combatiu de tots, Alberto Contador, que malgrat atacar insistentment en la seva primera etapa de muntanya després del seu retorn ha acabat quart i, en conseqüència, sense bonificació. Els quatre semblen els principals favorits per a la general, que demà es continuarà definint amb una nova arribada en altura a Valdezcaray.\nPurito, bon coneixedor de l'arribada per les seves participacions a la Volta al País Basc, ha mantingut el cap fred i ha reservat forces per col·locar-se el primer del grup en l'últim quilòmetre, amb moltes corbes en descens. Tanmateix, quan semblava que podia alçar els braços, ha deixat de pedalar a la mateixa recta de meta i Valverde l'ha superat en un final de 'photo finish'.


Lent - David Madueño - Versos.cat\nDavid Madueño\t | 14.08.2012 00.00h\nDiu Narcís Comadira al pròleg de Lent que els seus darrers llibres s’haurien d’anomenar tots Llast, com ja ho va fer el volum anterior, ja que les seves darreres creacions poètiques segueixen un patró molt semblant. El llibre no esdevé entès de forma global, conceptualment, sinó que es tracta d’un contenidor més o menys estructurat d’una sèrie de creacions pensades, repassades i tancades, els poemes, que esdevenen un pes en la consciència del poeta del qual deslliurar-se’n, deixar-lo anar i que segueixi creixent per si mateix, tot surant a la recerca de lectors. Tanmateix, això no vol dir que els seus llibres no tinguin un nexe o un sentit en comú que relligui el seu aplegament, però sí que ens ajuda a entendre el seu procés de treball: Comadira concep, esbossa, escriu i repassa els poemes com si cadascun d’ells fos un quadre (ja sabem que el poeta gironí també té aptituds plàstiques), és a dir, una obra individual. Per tant, el poema de Comadira no neix com a peça que forma part d’un engranatge, sinó que esdevé una finestra oberta que mostra una escena i l’emmarca, és a dir, la diferencia, l'aïlla perquè guanyi als nostres ulls significació.\nAquest procés demana silenci i solitud, de vegades esdevenint condicions esquerpes (“saber florir arran del precipici”), i en el moment vital que es troba, lluny de les angúnies i urgències de la joventut, una lentitud reflexiva i l’entrada de la memòria en el procés creatiu (“Entre les runes, / hi nien els records, la selva immarcesible”). El retorn constant a un mateix del poema “Torna’t a tu” defineix perfectament el concepte creatiu i vital en un dels millors textos que li he llegit fins ara. La resta de la primera part del llibre es basteix sobre un estil acurat però accessible, art menor molt cadenciós, que gira sobre aquests temes i d’altres que formen l’univers del poeta: la senzillesa vital, l’amor pels llibres, el pas del temps... Tots escrits molt bellament, amb cada paraula sospesada a consciència.\nEn canvi, la segona part, tot i el lligam personalíssim que manté amb el poeta, expressa una ambició més elevada i pregona, ja que es tracta d’evocar personatges i obres que li han servit al llarg dels anys de referents creatius, humanístics i morals (Zurbarán, Tintoretto, Satie, Milosz, Zagajewski, Käthe Kollowitz), així com ciutats i indrets que formen part d’un recorregut geogràfic sentimental (París, Berlín, Mauthausen). Vull destacar “En lloança de les pedres rebeques”, un llarg poema nascut a l'ombra d’Auden i la seva “Lloança a la pedra calcinal”, un dels grans poemes de l’autor angloamericà. En aquest cas, Comadira parla de les pedres que resisteixen el pas del temps amb una tossuderia vital, i conclou que esdevenen “simbòliques en certa manera / d’allò que no es corromp, d’allò que queda, que no passa / com passa tristament la nostra carn.” Finalment, cal destacar un cant desolat a Catalunya que és “Cançó de bressol” i una evocació de la Girona franquista de la seva infantesa a “A la ciutat perduda”; dos exemples de geni que segons en quines mans naufragarien pel que tenen d’obvietat, però que en mans de Comadira esdevenen dues peces d'un valor excepciónal, tant pel risc d'afrontar dues menes de composicions injuriades per bona part de la crítica actual (considerades carrinclones, provincianes i jocfloralesques), molt renuent davant determinades formes que es consideren superades, com pels resultats que obté.\nLent esdevé el llibre de poemes de Narcís Comadira que més m’ha satisfet. Se’l nota en un moment creatiu de màxima concentració de totes les seves qualitats líriques, malgrat la lentitud de les entregues, i que algunes de les peces vinguin de més enrere ("En lloança de les pedres rebeques" el va escriure el 2008 en motiu d'una exposició). Res de forçat, ni d’artificiós, tot el contrari: el discurs líric del poeta es nota tan interioritzat que flueix amb una naturalitat esplèndida, sense por, amb la seguretat d'una vida afiançada. Havent-ne vist de tots colors, no li cal trair-se o forçar-se, sinó ser ell mateix, i transmetre’ns l’estat vital de la maduresa: una oscil·lació bellament melangiosa entre la bellesa de viure i la tristesa de la pèrdua. Bravo per Comadira.


Per la boca mor el peix – .Albert Gassull\nD'allò d'escriure, com si diguéssim.\nCap a la trentena\nDe fa poc (o ja no tan poc)\nMALES ARTS. Primer capítol\nMALES ARTS. Segon capítol\nMALES ARTS. Tercer capítol\nHome Conte Per la boca mor el peix\nAlbert Gassull 30 de novembre de 2013 7 de març de 2020 Conte\n—Sí nena, i ja estic una mica farta d’haver-me d’aixecar cada matí a les sis per anar a treballar i deixar-lo allà dormint.\nLa peixatera va tallar el cap del lluç amb un moviment precís i, amb el fil del ganivet recolzat a la fusta, va aixecar el cap per mirar la dona que li parlava, la senyora Rojas, una veïna nostra, una dona d’uns seixanta anys amb una permanent anacrònica, que la mare deia que es comportava com si pel sol fet d’existir ja ens estigués fent un favor. Ara potser ha canviat, no ho sé. No l’he tornada a veure des que els va passar allò.\nLa Mari, l’ajudant de la peixatera, que té uns anys més que jo i uns ulls que em fascinen, pesava unes sardines per a una noia amb rastes; i una dona jove mirava el peix del mostrador mentre esperava la seva tanda.\n—Però amb això d’Internet, ja saps —va continuar—. Es queda cada dia enganxat a l’ordinador fins a les tantes, xatejant. I no vegis la de noies que li escriuen. Però ell m’ho explica tot, eh? Ho fa només per divertir-se. Es veu que hi ha una búlgara que li va al darrere, sembla ser que estan desesperades per enganxar algú i venir cap aquí, aquestes.\n—Que fill de puta —va dir entre dents la noia de les rastes.\nLa noia va fer un sospir i se li va encarar.\n—Doncs això, que el seu marit és un malparit, jugar així amb l’esperança d’aquestes noies.\nLa senyora Rojas es va posar rígida i es va girar cap a la peixatera. La peixatera s’havia concentrat en la seva feina i l’altra dona i jo ho vam fer en els peixos escampats pel gel. La noia de les rastes va agafar el paquet que li donava la Mari, el va pagar i va marxar. Va ser com si l’aire tornés a entrar a la botiga.\n—Ja no l’eduquen, el jovent? —va dir la senyora Rojas. I em va mirar de reüll.\n—Bé, potser no cal dir les coses d’aquesta manera.\nEra la dona jove qui havia parlat, com qui fa un comentari a l’aire, mentre mirava un rap de prop.\n—Què vol dir?\n—Res —va respondre sense mirar-la. I dirigint-se a la Mari:— Me’l posaràs, aquest? A rodanxes.\nDurant uns instants només es va sentir el feinejar de les peixateres i el soroll del carrer. No vaig poder estar-me de mirar la Mari.\n—I n’hi ha que li envien fotos i tot —tornà a engegar la senyora Rojas—. I quines fotos! Si les veiessis! I ara ens hem posat una webcam, perquè l’ordinador no en portava, per veure’ns amb una amiga de l’Argentina, i les noies també s’hi connecten.\n―Doncs a veure si qualsevol dia es trobarà el seu marit mirant la pantalla amb la daixonses fora dels pantalons —va dir la peixatera, i se li va escapar una ullada fugaç cap a mi.\nLa Mari també em va mirar, com si volgués endevinar què estava entenent, però a mi em va semblar que endevinava que penso en ella cada nit quan sóc al llit i me la toco. Crec que em vaig posar vermell.\n―Què dius, ara —va dir la senyora Rojas.\n―No diu que li envien fotos fortes? Doncs imagini’s el que deuen fer en directe. Que els homes són tots iguals, dona. Què es pensa? Per què creu que s’hi connecta, per petar la xerrada?\n―El meu marit no les fa, aquestes coses.\n―Vostè sabrà. Jo, al meu ja el vaig enxampar un cop al lavabo fent-s’ho mentre mirava un vídeo al mòbil, què vol que li digui.\n―Potser el seu marit és un porc, però el meu és una persona molt decent.\n―Sense insultar, senyora, que els homes són com són, i nosaltres ni en tenim la culpa ni hi podem fer res.\nLa Mari la va mirar amb reprovació i em va assenyalar amb les celles.\n―Tu res, maco, que encara ets jove —em va dir, llavors, la peixatera.\n—Vagi amb compte, amb això de la webcam —va dir l’altra dona, que ara inspeccionava unes gambes—, es veu que poden entrar-li a l’ordinador i espiar a través de la càmera.\n―Però si ja tenen les búlgares, per espiar-los—va dir la peixatera—, no cal que hi entri ningú més. Que vagi vostè a saber pels ulls de qui miren, aquestes, o si són búlgares, o què són.\nEm sembla que la senyora Rojas va fer veure que no l’havia sentit; s’havia girat cap a l’altra dona i va començar a parlar amb ella.\n—Mira, precisament aquesta amiga argentina, l’altre dia, quan m’hi vaig connectar em va advertir que anés amb compte perquè es veia tota la sala. Em va dir: “Déu n’hi do, quina col·lecció teniu!”\n—Me’n posaràs sis? —va dir la dona jove assenyalant les gambes.\nLa senyora Rojas es va tornar a girar cap a al peixatera.\n—Es referia als quadres, saps? Però, vaja, no crec que ens els vinguin a robar.\n—De vegades no és pel que es veu, sinó pel que s’endevina —va dir l’altra dona, que ara investigava les reaccions d’un escamarlà, tocant-lo insistentment amb l’índex.\n—Ja, però les joies, els diners i les coses de valor les tenim a la caixa forta, que és al dormitori, no a la sala, ni darrere d’un quadre.\nI va fer una rialla, com si es vanés de la seva intel·ligència.\nLa peixatera va acabar de tallar el lluç i el va embolicar. La dona no necessitava res més, va pagar, es va acomiadar i va marxar.\nLa peixatera em va somriure.\n—Què vols, maco?\nI a continuació, mentre jo remenava les meves butxaques buscant el paper que m’havia donat la mare, va mira cap al carrer i va dir:\n—El marit d’aquesta és un porc, si ho sabré jo. I ella és idiota. Que vagi explicant que té joies i diners en una caixa forta, que qualsevol dia els entraran uns d’aquests a casa, els lligaran a una cadira amb cinta americana i els fotran cops amb una barra de ferro fins que els diguin on la tenen i els donin la combinació.\nI es veu que això és el que va passar. Però sembla ser que no hi havia joies, ni tampoc diners, i diu la mare que per això van sortir tan malparats.\n@Albert Gassull 2013\nEl preu del servei\n7 de maig de 2016 at 15:24\nAquest relat té dues lectures: la del títol i la del “écouteur” passiu que dóna peu a imaginar les vides que es trasllueixen darrere… activitat que m’encanta fer a molts llocs\n5 de desembre de 2013 at 18:42\nM’agrada molt com barreges les imatges al voltant de la peixateria 🙂\nsenyora amb permanent anacrònica de posat altiu\nel moviment precís del ganivet de la peixatera\ngambes, sardines i lluç\nnoies a internet\nolor de peix\nuna webcam espia (rollo HAL a 2001 odissea…)\nel reflex retardat del escamarlà moribund\ni els diàlegs mentre un espera la tanda ….\nM’agrada Albert, tant bo com un plat de sardines a la panxa amb força all i julivert picat.\n1 de desembre de 2013 at 19:53\nJa, ja, boníssim, i no més lluny de la realitat.\nEl comentari del tema del jovent és espectacular, com ens fa de mal que ens diguin la veritat! i si és una persona més jove ni t’imagines! Gràcies Albert de nou!\n30 de novembre de 2013 at 21:41\nMolt be Albert continua aixi una al mes ja l’espero…\n30 de novembre de 2013 at 15:29\nQue gran. Albert. Has trobat un format ideal per als que no tenim temps. Be, potser una al mes s’ ens fa curt, però es clar, tu tampoc en deus tenir massa de temps. Salut.\nLectures encertades del mes de gener (2022)\nLectures encertades del mes de desembre\nLectura encertada del mes de setembre\nLectures encertades del mes d’agost\nLectures encertades del mes de juliol\nLectures encertades del mes de juny.\nLectures encertades del mes de maig\nLectures encertades del mes d’abril\nLectures encertades del mes de març\n2020. Llibres que m’han agradat. Per si a algú li interessa.\nSOC MOLT ALT, MASSA ALT\n“Un rodet de fil blau”. Anne Tyler\n“Abluciones”. Patrick deWitt\n“Hacer el bien”. Matt Sumell\n“Los Lanzallamas”. Rachel Kushner\nFollow .Albert Gassull


La malaltia del confinament - Regió7\nLa malaltia del confinament\n08·08·20 | 23:25\nConfinar és perjudicial per a la salut i l'economia. Quan la pandèmia col·lapsa el sistema sanitari, no sembla que hi hagi alternativa, però tancar-nos a casa és dolent per a la salut. La psíquica, de manera importantíssima i, de retruc, la física. Comencem per la mental.\nEls estudis realitzats, com el del Departament de Salut, ESADE i l'IDIAP Jordi Gol, o el de la UOC, llancen que el confinament afecta la salut psíquica de gairebé la meitat de la població (46%). Parlem de quatre vegades més d'ansietat, triple consum d'hipnosedants (prescrits) i deu vegades més d'automedicats. A més, l'amenaça d'un nou confinament que alguns governants esgrimeixen a la lleugera provoca una ansietat anticipatòria pitjor que la realitat.\nI ara anem al físic. Perquè el malestar psíquic afecta el nostre sistema immunològic; aquest que ens defensa de virus i bacteris. Debilitat per l'estrès, es torna molt més vulnerable i, per tant, el nostre organisme és més susceptible de ser contagiat pel maleït virus.\nD'altra banda, no es tracta de posar als dos platets de la balança salut i economia com si fossin antagòniques; ja que, aquells que més pateixen els estralls econòmics a causa del confinament -estar a l'atur, perdre ingressos, viure amb més persones, etc.- són els que s'estressen. El confinament provoca alteracions mentals i danys econòmics i, com a conseqüència de tots dos, més risc d'emmalaltir de la covid-19.\nL'única sortida provada és: distància, mascareta i mans. No és fàcil per als governs gestionar aquesta crisi, però els anuncis contradits al cap de poques hores (Lleida), amb tribunals que anul·len restriccions imposades a col·lectius (cultura i exercici físic) generen inseguretat i malestar emocional. La responsabilitat de la població es debilita per la qual cosa pot valorar-se com a gestió erràtica o precipitada. És molt difícil trobar el punt d'equilibri entre el mal major i el menor, però els governants farien bé en reflexionar sobre que el confinament -tot i que sigui parcial- actua també una malaltia.


08 nov 2015 - A bon ritme malgrat tot | Berta Roig | Barcelona | Ecolasetmana | L'Econòmic | Notícia\nA bon ritme malgrat tot\nL'economia catalana creix al 3,6% durant el tercer trimestre de l'any i constata el bon ritme de la recuperació tot i un cert alentiment.\nHonda (a l'esquerra) invertirà 3,3 milions d'euros en la planta vallesana. Joan B. Casas, (a dalt) degà del Col·legi d'Economistes de Catalunya, va participar en les jornades anual del col·legi. A sota, Isak Andic, president de Mango, té un patrimoni de 4.500 milions d'euros segons Forbes. I treballadors de Valeo./ Foto: ARXIU.\nEl Col·legi d'Economistes de Catalunya, que aquesta setmana ha celebrat la seva jornada anual, alerta del perill que aquest creixement acabi sent lent, i sobretot que sigui “desigual i heterogeni”, destaca el seu degà, Joan B. Casas\nEl PIB català va créixer el 3,6% interanual entre els mesos de juliol i setembre. És cert que el creixement intertrimestral va ser del 0,8%, és a dir, dues dècimes per sota del registrat en el segon trimestre de l'any, però a un ritme que l'economia catalana no veia des d'abans de la crisi. A més el govern català justifica aquest alentiment al menor dinamisme de l'economia europea i internacional que no pas a un esgotament dels indicadors nacionals.\nTot i així la indústria, amb un creixement interanual del 2,6% (1,5 punts percentuals més que en el trimestre anterior), va demostrar de nou la seva fortalesa. I van ser la construcció (amb una alça del 5% interanual) i els serveis (un 3,8%) els que van portar la batuta.\nAra bé, no tot està fet. Per això el Col·legi d'Economistes de Catalunya, que aquesta setmana ha celebrat la seva jornada anual, alerta del perill que aquest creixement acabi sent lent, i sobretot que sigui “desigual i heterogeni”, destaca el seu degà, Joan B. Casas. Sense cohesió social, alerta el col·lectiu d'economistes, no hi pot haver creixement a llarg termini. I alhora el col·legi ha remarcat la necessitat que el complicat moment polític no condicioni els passos a seguir en aquesta recuperació.\nEls que sí que creuen en una recuperació, i sempre amb permís de Volkswagen, són els fabricants de cotxes. La patronal espanyola del sector, Anfac, preveu un increment de la producció del 7,6% l'any vinent així com una millora de les vendes (que acumulen ja 26 mesos a l'alça) del 6%.\nEl 2016 serà segur també un bon any per als protagonistes espanyols de la llista Forbes dels més rics. Liderant el rànquing i a molta distància dels seus companys hi ha de nou el fundador del grup Inditex, el gallec Amancio Ortega, a qui la famosa publicació adjudica un patrimoni de 60.900 milions d'euros. Una quantitat que el va situar, durant unes hores, al capdavant del rànquing mundial. El president de Mango, Isak Andic, amb un patrimoni de 4.500 milions d'euros, és el cinquè a la llista estatal i el català més ric segons Forbes.\nTambé té bones notícies una altra de les grans marques tèxtils, la catalana Desigual. La firma acaba d'anunciar una inversió de 40 milions d'euros en una nova plataforma logística a Viladecans. I una altra que ha anunciat aquesta setmana inversions és Honda, que injectarà 3,3 milions d'euros a la planta de Montesa amb l'objectiu de fabricar fins a 5.000 unitats anuals el 2018. A més la marca acaba de presentar el nou model de trial 4RIDE. La setmana també ha estat marcada pels resultats empresarials. Entre aquests, els de la catalana Grífols, que ha incrementat el benefici net fins al setembre en un 18,5%, així com els de Borges, que ha incrementa les seves vendes un 8,7% en el darrer exercici. A més, Valeo, que permetria mantenir l'activitat a la factoria de Martorelles fins al 30 de juny del 2017.\nL'econòmic 08-11-2015 Pàgina 11


La Conselleria d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori ha convocat la tercera Taula Estratègica sobre el Corredor Mediterrani reunint als operadors ferroviaris per a conèixer la seua opinió i suggeriments sobre aquest projecte. Les aportacions dels actors del transport, la seua experiència i els seus problemes diaris es consideren fonamentals per a obtenir els coneixements necessaris a l’hora d’analitzar i planificar correctament l’obra i la gestió posterior.\nPer a la conselleria, la manera apropiada de planificar les infraestructures i les inversions passa per conèixer el potencial real d’una infraestructura, així com per preparar prèviament la gestió de la mateixa, cercant l’eficiència del sistema de transports i d’inversions públiques.\nEn aquest sentit, la Conselleria d’Obres Públiques entén que és imprescindible planificar i informar perquè les empreses privades i han lamentat les incerteses que el Ministeri de Foment.\nD’aquesta manera, la conselleria advoca per una gestió integral i adequada de les línies, de les plataformes logístiques ferroviàries (que, en el cas valencià, estan encara per construir) dels ports i dels centres logístics i de producció de la Comunitat Valenciana que faciliten les exportacions valencianes. Cal tenir en compte que, actualment, hi ha poc ús del ferrocarril en la majoria de sectors productius, com l’agroalimentari o el ceràmic. Només algunes excepcions puntuals com el sector automobilístic o siderúrgic tenen un percentatge d’ús major del 10%.\nPer a la Generalitat ampliar l’ús del ferrocarril a sectors d’alta exportació o a empreses xicotetes i mitjanes, que actualment no ho utilitzen per la seua grandària, és un dels reptes del futur per al sector i que tenen un ampli potencial de creixement a la Comunitat Valenciana, on les empreses mitjanes i xicotetes són àmplia majoria.\nAquestes taules estratègiques s’emmarquen dins del Fòrum Valencià pel Corredor Mediterrani, constituït per la consellera María José Salvador el passat mes de març per a aglutinar a tota la societat valenciana al voltant del projecte del Corredor Mediterrani. L’objectiu és millorar la competitivitat de l’economia valenciana i augmentar la quota del ferrocarril a la Comunitat Valenciana, en optimitzar la qualitat i la sostenibilitat del transport.\nLes reunions han sigut convocades per la Conselleria d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori amb la col·laboració del Consell de Cambres de comerç de València i Feports, a fi de congregar als principals sectors de l’economia valenciana relacionats amb el Corredor per a conèixer la demanda real i cercar, a través del coneixement, una major optimització de les infraestructura ferroviàries i logístices de la Comunitat.


Cap i collons! (Bloc d'en Karbeis): Camaldo\nLa Dolors Camats practicant una fel.lació al Cristiano Ronaldo. Podria reprendre el bloc de 1.000 maneres, però ho havia de fer amb aquesta imatge que, des que em va fer despertar sobressaltat del sofà (entestar-se a mirar únicament la TV3 d’avui en dia és el que té: hom s’adorm), s’ha convertit en recurrent. I m’assalta en qualsevol situació: conduint, dinant, reunit en consell d’administració, jugant amb els meus fills o llegint el diari.\nLa Dolors Camats, amb aquella cara de peix bullit i aquell ritme vital equiparable al d’un roc de 15 tonelades. Aquell posat de tòtila. Aquella sossura. Aquell esquerranisme llefiscós de ressentida recicladora. Succionant amb fruïció el membre del gitanet reconvertit en multimilionari gràcies a les dots negociadores (sic) del president del Madrit. No me la puc treure del cap.\nHe pensat a buscar un psiquiatre però, francament, la sola idea d’haver d’explicar una imatge com aquesta a un desconegut em posa els pèls de punta. De fet, no m’atreveixo a explicar-ho ni als familiars més directes. És en aquest punt on servidor recorda el bloc. I servidor veu un llum al final del túnel. I servidor no recorda la contrassenya, i prova i prova fins que no hi ha res a fer. I servidor veu la pestanya “ha oblidat la seva contrassenya?” i hi clica al damunt. I servidor pot entrar novament al seu bloc. I exclama “Visca!” mentre clica amb força el teclat del seu Dell Latitude (ha desistit d’intentar fer alguna cosa amb el flamant Compaq amb Windows Vista recent estrenat: “windows ha detectado un error” “quiere buscar en línea la solución al problema” “si” “windows no ha encontrado una solución al problema” “windows se está cerrando” “si enxampo l’inventor del güindousvista l’escanyo”). I és en aquest punt que, servidor pren aire, tira l’esquena enrere, i amb el cos recte i els braços extesos a l’estil Richard Clayderman disposant-se a interpretar una gran peça, pensa en Guardiola, Messi, Xavi, Iniesta, E’too, Henry, Alves, Piqué, Márquez, Puyol, i exclama “JOAN FERRAN: CAGUMLAMAREQUET’HAPARIT!”\nPerpetrat per en Karbeis a les 12:17 a. m.\nJa pensava que estaves meditant pel Tibet o pel Nepal!!\n3 de juliol de 2009, a les 0:58\nara m'adono que és una sort que quan somio aquesta mena de coses, els protagonistes sempre son de dibuixos. Mític quan vaig somiar els tigretons i els fosquitos que es feien la sirenita i la dona-pop-dolenta l'una a l'altra.\nben tornat siguis, karbeis, si és bembé per això que serveixen els blogs, no?\n3 de juliol de 2009, a les 17:00\nOh! Ni recordava l'avís de bloc amb contingut per adults!!! Ben tornat! ;)\n5 de juliol de 2009, a les 12:33\nReprendre el blog per un ensurt semblant compta amb el meu suport.\nJo també el faig anar per raons semblants, tot i que de moment la Camats no m'apareix ni en somnis. Amb el que fa ERC ja vaig més que servit.\nCom va això de repartir altre cop biberons?. Ànims!\n6 de juliol de 2009, a les 10:29\nEns tenies abandonats i preocupats, eh??\n6 de juliol de 2009, a les 17:33\nJa sé que ara NO TOCA! Però ens faries un gran favor als teianencs/ques, si ens fessis una radiografia de com veus la situació político-administrativa de Teià, com ens la deixa, quan finalment ja ens ha deixat el teu amic Andreu.\nFill de Teià\n6 de juliol de 2009, a les 23:11\nl' imatge de la fisiòcrata amb el gitano molt bona, tot i que em sembla que amb tant poca sang com gasta, la camats ha de ser un sac de pelleringues invertebrades. Un blandiblub amb potes.\n7 de juliol de 2009, a les 11:33\nEstà insinuant que hauríem de referir-nos a ella, més que com a "diputada" simplement com a "puta" a seques?\n9 de juliol de 2009, a les 11:03\nClicko sobre el bloc de'n Karbeis d'una manera rutinaria...quasi mecànica i...Oh sorpresa!!\nRes, que a mi la Camats només em treu de pollaguera i prou. Em treu de pollaguera la seua superba, el seu possat d'estar per sobre del bé i del mal...en una paraula la seua fatxenderia...comuna a la majoria dels seus correligionaris.\nBé, sàpigues que alguns, malgrat haver-nos abandonat (esperem que transitòriament), encara teniam esperances, i la prova en son els comentaris.\n9 de juliol de 2009, a les 12:15\nhola karbeis :) ben tornat per aquests mons.\n9 de juliol de 2009, a les 19:57\nQuan puguis....llegeix-te aquest discurs... Segurament et farà venir records molt entranyables..\nLlàstima no poder conèixer el teu parer...espero, que de moment.. i que també, aviat reaccionis.\n9 de juliol de 2009, a les 23:39\nSi només tens imatges sexuals amb la Dolors camats encara no estàs per anar al metge. Però ja et faig saber que, si tenim un Tripi 3 tindràs somnis amb l'Iceta, i això compatriotes sí que és droga dura.\n17 de juliol de 2009, a les 0:19


He omplert la banyera d'aigua freda.: Record Guiness de visionat de pel•lícules.\nEl primer que vaig pensar quan vaig veure aquesta notícia va ser: aquesta gent té poca feina. I la segona cosa que va venir-me al cap va ser: i tenen poca son. Van descansats, que diguéssim. La meva història d’amor i odi amb les pel·lícules és una mica estranya. No n’acabo mai de veure cap de sencera. La veritat és que una de les moltes coses que admiro de l’Alba és que no es queda mai dormida veien un DVD. Jo, depèn del dia, del vent com bufa i del cansament que porti a sobre: hi ha hagut dies que m’he dormit a la meitat de la pel·lícula, dies que m’he dormit al final, dies que m’he dormit al començament i dies que, ja és per llogar-hi cadires, abans de que al menú del DVD li donés a l’opció de Veure pel·lícula. Ho sento!! No puc, per més que m’hi esforço. El sofà i jo fem un binomi perfecte. Ens entenem a la perfecció. Tenim un idil·li d’amor: quan m’hi assec, em quedo fregit.\nEm ve ara a la memòria el dia que vaig anar fa anys al cinema amb el meu pare i la seva dona a veure Jurassic Park (la segona o la tercera part). L’estampa va ser una mica patètica. La dona del meu pare asseguda enmig dels dos i el meu pare i jo dormint a cor que vols. Trist, no us ho negaré!! Imagino que els gens tenen alguna cosa a veure, doncs...\nTinc, però un petit truc. És una regla de tres que he après a base de l’experiència que em donen els anys, en la qual el temps que estic despert mirant una pel·lícula és directament proporcional al temps que estic menjant crispetes. Interessant! Puc arribar a menjar-me fins a tres paquets d’aquests per fer al microones si la pel·lícula és molt interessant i no vull dormir-me. Sí, companys. Heu llegit bé. Per molt interessant i captivador que sigui el film, el son m’acaba envaint fins que s’apodera de mi. No tinc remei! Potser el record Guiness al que m’hauria de presentar és el de qui es queda abans dormit mirant pel·lícules. Segur que hi tindria alguna cosa a dir.\nBé, com sempre hi ha una excepció que confirma la regla. Hi ha dues pel·lícules on mai m’adormo: la trilogia d’ “El Senyor dels anells” i “La vida es bella”. Les meves predilectes!! Serà per això?\nJo soc perfectament capaç de superar a aquest tio, doneu-me temps només!\nPer cert, només afegir, que el temps aquest que el jordi està despert (el que duren les crispetes) és el temps en que jo vaig pujant el volum de la tele degut a l'escàndol que fa ell per no dormir-se!!!\n21 d’octubre de 2008 a les 22:37\nBones pel·lícules, sí senyor! Lo teu amb les crispetes és lo mateix que lo meu amb les pipes... és clar... només a casa, al cine porto una bossa ben grossa de xuxes...\nsegons quines siguins aquestes pel.lícules té més mèrit.\nA mitja pel.lícula també hi havia anuncis per a anar al lavabo?\n21 d’octubre de 2008 a les 23:12\nAlba: No ho dubto, no ho dubto!! El dia que vulguis ho provem: a veure jo quant de temps dormo i tu quant de temps estàs desperta.\nJo escandol menjant crispetes? Oh!! Quins coll... Bé no ho diré!!\nFran: ets dels meus, sí senyor. Però ja veus que m'acabo d'emportar bronca per fer soroll amb les crispetes... A tu no te'n peguen per fer soroll amb les pipes?\nAlba, hi ha gent que fa més soroll que jo!!!\nJesús: No, en principi els anuncis per anar al lavabo no estan planificats.\n22 d’octubre de 2008 a les 8:22\nEs podrien fer varies modalitats en el visionat de pel.lícules, una podria ser: Cine de Barrio.\nEl sofà... el vas comprar a Ikea?\n22 d’octubre de 2008 a les 9:59\nNo, el sofà no es de la mateixa "estructura" que les de l'Ikea. Gràcies per l'apreciació!! jejeje\nOstres un visionat de Cine de Barrio, crec que no l'aguantaria molta gent!! Clar depenent de si el presentador fos el Parada (amb Pablo Sebastian de pack) o la Carmen Sevilla. És clar que no sé quin és més soporífer dels dos!!\nJo només aguanto tantes hores davant de la pantalla quan hi han maratons de partits poliesportius del Barça.\n"Pau i el seu germà" de Marc Recha és perfecta per dormir una bona estona!\n22 d’octubre de 2008 a les 17:26\nPer mi, Cine de Barrio i Star Trek són una mateixa cosa, una colla de "frikis".\nCine de Barrio: El Parada, el Sebastián, la Carmen Sevilla, el de les grenyes, que no sé com es diu, i afegiria gent com la Carmen de Mairena, el Jordi González, la Mercedes Milà, la Pene (Penélope Cruz), la Terelu, la Laura Ingalls de la Casa de la Pradera, etc..\nStar Trek: Tots!!\n22 d’octubre de 2008 a les 17:49\nSilvia: a mi em passa igual. Si veig futbol no m'adormo. Si veig pel·lícules sí. Imagino que em tira més el primer que el segon, per això de la dormida.\nNo sé quina pel·lícula és aquesta, però bé, entre tu i jo, a mi qualsevol ja em va bé per dormir. Ara que me l'has "recomanada" crec que no l'agafaré!! jejeje\nAlex: Sí, ja ho pots ben dir. Ara m'ha vingut la imatge del Parada fent d'Spok. Eh, eh!! Un respecte per la Carmen de Mairena!! Ídol entre els ídols!! No has escoltat mai cap fragment de la seva pel·lícula porno? Ara ja no la imiten tant, però al programa Versió RAC1 del Toni Clapés, la temporada passada la imitaven amb assiduitat i parlaven molt de la seva pel·lícula: "Soy puta y mi coño lo disfruta". Imagino que amb aquesta, però, també em quedaria adormit. Ah!! Intenta buscar algun fragment que jo he sentit talls boníssims!! Sobretot el de l'electricista!!\n22 d’octubre de 2008 a les 19:23


EL TEMPS I ELS OBJECTES DELS TALLERS MARGINÀLIA - marginàlies\nAls Tallers Marginàlia, el calendari de l’espai destinat a l’administració, hom diria que admonitòriament, encara mostra la pàgina del mes de març de 2020, l’inici de l’era inacabada de la pandèmia o de la COVID19. I ningú ja no fa comptes adiar-lo, ni quan el 30 de novembre es tanqui definitivament la parada cloent, així, sis anys de feinota feixuga, que diria el poeta Bartomeu Fiol, i no per fer poemes espaviladorament bells.\nI paradoxalment, tots els rellotges que s’ofereixen (una cinquantena pel cap baix), petits i grans, sota l’esguard senyorial del rellotge de pèndol que toca quarts i hores, marquen l’hora exacta. No n’hi ha cap amb les agulles retudes. El porter dels Tallers, un resident trempat que ara mateix és a l’escar hospitalari per un ronyó en rebel·lia, bé que cuita de donar-los corda o de canviar-los la pila quan es comencen a retardar. Com si el còmput horari, l’avenç tediós de les agulles intocables, incansables cap a la dreta sempre, infongués aire renovat tant als tallers com a la desventura dels seus mantenidors.\nContemplant el que s’exposa en aquests tallers, emergeixen tot de reflexions i evidències que aculen la nostra constitució pretesament humana tot deixant al descobert bona part de les seves servituds. La primera, que tot el que es mostra de la manera més digna possible va ser rescatat del camí de la deixalleria, des de l’aparadora monumental de fusta noble fins al recordatori d’una primera comunió. Absolutament tot havia de parar a la foguera per decisió inquisitorial del mercat que tot ho ordena i regula, i que no permet cap dissidència.\nI tot, absolutament tot, és recuperable per al seu ús; no hi ha res, per primari o poc significant que sigui, que no pugui seguir fent servei, la qual cosa demostra que desprendre’s d’aquests mobles, estris o peces de roba no era per desgast o vellura, sinó perquè s’havien de substituir per altres elements més d’acord amb els gustos imperants a cada moment. I és per això i no per altra cosa que se’n recupera l’ús.\nComptat i debatut, però, mentre debanam pensades de per riure, moltes d’elles; mentre exposam totes les metàfores i les lliçons que se’n desprèn de tot plegat, farem bé de passar pels Tallers i bescanviar qualsevol objecte (des d’un disc de vinil a un quadre de Pere Quetgles i Ferrer, Xam) per una aportació econòmica que ajudi a mantenir el projecte assistencial de Can Gazà.\nLA FRAGILITAT CANSADA\n10.04.2017 | 5.03\nINVOCO LA LAVA\n28.04.2013 | 6.31


Dia a dia - 5/23 - Josep Guix Perolot\nLa revista digital Carrer Sant Roc arriba al número 12\nLa revista digital Carrer Sant Roc va fer la seva primera publicació ara ja fa un any amb la voluntat de recollir notícies d’actualitat de la realitat política actual i, sobretot, posant èmfasi en els passos del partit socialista.\nCarrer Sant Roc, que s’edita mensualment, també recull noticies de ciutat, articles d’opinió dels regidors socialistes per a reafirmar la seva posició i oferir informació més detallada als seus lectors sobre accions que es duen a terme a Olot.\nPodeu llegir la revista a l’apartt del blog C/SANT ROC – LA REVISTA\nOlot inicia el curs escolar amb bones sensacions\ndijous - 15 - setembre - 2016 AFEGIR COMENTARI\nOlot inicia un nou curs amb bones sensacions i amb la sensació d’haver fet la feina que s’espera de l’administració local i més propera.\nLes Escoles bressol han començat amb la incorporació de nou de la del Barri de Sant Miquel on l’oferta de 18 places, que varem fer en el seu moment, ha quedat ocupada en la seva totalitat. Per tant, les Escoles Bressol de la ciutat estan funcionant a ple rendiment i donant un bon servei a les famílies que han fet aquesta opció.\nTambé, al llarg de l’estiu, s’han destinat els recursos necessaris per tal de tenir les escoles de primària i els instituts de la ciutat apunt per l’inici de curs, neteja de patis, pintat d’aules, adequació d’una nova aula a l’Escola de Música, arranjament d’una part de la teulada del Malagrida i pintat de la façana, reformes a l’escola d’art, etc.\nA nivell de recursos es manté el model de distribució equilibrada d’alumnes amb necessitats educatives específiques i les places de UEC a la ciutat.\nL’educació, a Olot més que enlloc, és una prioritat i cal dedicar-hi els esforços necessaris per a donar resposta a les seves necessitats, fins i tot més enllà de les nostres competències.\nRegidor d’Educació de l’Ajuntament d’Olot\nBones notícies pel polígon industrial de la Canya\ndimarts - 26 - juliol - 2016 AFEGIR COMENTARI\nTanquem aquest primer semestre de 2016 contents per les accions de millora que s’han dut a terme des de l’Ajuntament al polígon de la Canya.\nEn els últims mesos s’han realitzat obres millorant l’accés al polígon de Cuní; ha quedat obert el carrer que hi dona entrada i sortida per la rotonda de la Canya. Ara, els vehicles que volen accedir al poligon ho poden fer sense haver de passar pel davant l’Escola Llar i donant la volta a la rotonda de Can Minguet si volen anar cap a la Vall de Bianya i Sant Joan les Fonts. També s’han asfaltat els carrers per darrere els prats de Cuní en direcció a la depuradora. La millora de les infraestructures bàsiques d’aquesta zona industrial fa palès el suport que dona l’Ajuntament a l’activitat industrial de la zona del polígon de la Canya.\nEn una de les darreres juntes de govern, es va aprovar la recepció de les obres del polígon industrial de la Canya, que inclouen l’asfaltat, l’enllumenat i el clavegueram.\nEsperem que aquestes intervencions descongestionin el trànsit del camí de les Feixas, així aquesta ruta, tant apreciada pels olotins i la gent de la Canya, podria recuperar el seu us inicial de Camí Ral i Via Verda.\n25/7/2016 – Diari de Girona:Olot aprova la recepció del polígon industrial de la Canya\n23/02/2015 – El PSC demana que s’activi el Polígon Industrial de l’Escola Llar\nCarta oberta a la ciutat\ndivendres - 3 - juliol - 2015 AFEGIR COMENTARI\nAcord programàtic i d’estabilitat entre CiU i PSC a l’Ajuntament d’Olot pel mandat 2015-2019\nUna vegada més les eleccions municipals han estat la gran manifestació de la democràcia, on hem decidit, lliurament i sense complexes, el nostre destí com a ciutat amb la maduresa que representa triar aquelles opcions i aquelles persones que més confiança ens aporten.\nDe totes maneres, les eleccions municipals del 24 de maig no ens han deixat la consciència tranquil·la. L’alta abstenció registrada, una de les més altes d’unes eleccions municipals, més d’un 44%, i el nombre important de vots en blanc ens fan veure que alguna cosa no funciona prou bé.\nCal posar-nos a treballar des del primer moment per aconseguir girar aquesta tendència social. Cal començar a fer pedagogia, apropar la política a la ciutadania, per tal de tornar la il·lusió i les ganes de participar a la gent.\nÉs evident que els temps són difícils, que hi ha moltes persones, famílies icol·lectius que ho passen malament per les dificultats que ens ha imposat aquesta crisis econòmica no volguda. És evident que, ara més que mai, ens cal fer POLÍTICA amb lletres majúscules. Ara més que mai, ens cal predicar amb l’exemple i, ara més que mai, ens cal pensar en la ciutat i amb els ciutadans.\nÉs evident que les darreres eleccions municipals han representat un canvi de tendència en la representació de l’Ajuntament. Si analitzem els resultats es desprèn que, les forces de progrés hem pujat 4 regidors en front de les forces més conservadores, que n’han perdut 4. Tot i que nosaltres, el grup Socialista, hem passat de 6 a 3 regidors. En democràcia, cal admetre quan es guanya i quan es perd i, és evident que nosaltres hem perdut en aquestes eleccions municipals.\nNo obstant la nostra pèrdua de regidors, si que al panorama polític del nou Ajuntament s’hi dibuixava una clara majoria de les forces de Progrés que podia incidir en un Pacte estable per governar la ciutat durant els propers 4 anys. Aquesta va ser una proposta que el Grup Majoritari de les forces de progrés, ERC, va posar sobre la taula i que nosaltres varem acceptar amb responsabilitat.\nFinalment, i desprès de les oportunes deliberacions de cada grup amb representació al nou Ajuntament, aquesta proposta no va veure la llum per la negativa de la CUP d’entrar al Govern. Així, el pacte de progrés no es va consolidar.\nDonada aquesta situació, que ens porta al punt de partida, el nostre Grup va considerar que havia de formar Govern la força més votada en les darreres eleccions municipals, el Grup Municipal de Convergència i Unió, amb els quals, a petició seva, ens varem posar a treballar arribant a acords puntuals de programa per facilitar el Govern en minoria d’un Ajuntament de CiU.\nEn les llargues hores de reunions parlant dels projectes de futur per la ciutat d’Olot varem formular un document de treball que inclou moltes de les propostes del nostre programa electoral.\nHa estat en aquest context que CiU ens va fer l’oferta d’un pacte estable, amb possibilitat de revisió cada any, i entrar al Govern de la Ciutat.\nEn principi aquesta no era la nostra idea, i així ho varem manifestar als mitjanas de comunicació. Però, un cop sotmesa aquesta proposta a debat amb la nostra Agrupació del PSC d’Olot, la majoria de l’assemblea es va pronunciar favorablement a entrar al Govern de la ciutat; argumentant que teníem una bona oportunitat per treballar més per la ciutat des del Govern que des de l’oposició. De fet, el nostre lema de campanya defineix molt bé aquesta voluntat: “Per Olot, tocant de peus a terra”.\nUn cop decidits a entrar al Govern, tornem a assentar-nos amb els representants de CiU. Redactem conjuntament un document públic on s’exposen totes les premisses del pacte i tots els projectes de ciutat que es proposen per desenvolupar en els propers 4 anys.\nAquesta és amb la voluntat que varem signar el pacte CiU-PSC el passat dilluns dia 29 de juny, diada de Sant Pere, a la seu de l’Ajuntament d’Olot.\nCap del Grup Municipal Socialista d’Olot\nMuseu dels volcans com a porta d’entrada a la ciutat d’Olot\ndijous - 21 - maig - 2015 1 COMENTARI\nEl Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa es va crear al 1982 per la llei 2/1982, de 3 de març, de protecció de la Zona Volcànica de la Garrotxa. Llei desenvolupada pel Decret 113/1983, de 12 d’abril. Actualment és un dels parcs naturals més humanitzats de Catalunya. Podem dir que és una peça clau en el paisatge volcànic de la península ibèrica. Té més de 40 cons volcànics i 20 colades.\nCada any 300.000 persones visiten la Zona Volcànica de la Garrotxa. Només entre un 10 i un 15% dels visitants entren a la ciutat d’Olot.\nEl nostre objectiu és que més d’un 60% d’aquests visitants entrin a la ciutat. Per aquest motiu un dels projectes que plantegem al nostre programa electoral és situar el futur Museu dels Volcans a la zona del Montsacopa, entre el Cementiri i la Plaça de Braus. D’aquesta manera els visitants de la Zona Volcànica tindrien l’accés directe al nucli històric d’Olot i aconseguint integrar més el Parc Natural de la Zona Volcànica a la ciutat.\nAquest projecte vol assolir tres objectius:\nPrimerament volem que el Museu agafi un concepte més obert, fent que el volcà entri al museu i el museu al volcà. La idea s’inspira en una nova concepció dels museus, més pedagògics i didàctics, com per exemple el museu del volcà Timanfaya de Lanzarote. El Museu dels Volcans també hauria de complir la funció de Punt d’Informació de la Zona Volcànica, on els visitants poguessin programar la seva visita i també tinguessin la opció de realitzar visites guiades per a grups. D’aquesta manera es podria aconseguir desestacionalitzar la massificació dels visitants que sovint es produeix en alguns punts de la Zona Volcànica.\nEn segon lloc, la nova situació del museu permetrà millorar la zona del centre d’Olot, especialment la zona entre la Plaça de Braus i el cementiri que està quedant molt degradada. La nova ubicació del museu obriria un ventall de possibilitats molt ampli pel què fa a la Plaça de Braus. Es podria pensar en aquest espai com a equipament annex al Museu on realitzar diverses activitats, però mai perdent l’estructura ni la fisonomia de la plaça.\nEn tercer lloc, volem revitalitzant el centre d’Olot fent que 200.000 persones entrin al barri vell de la ciutat. L’espai del Museu dels Volcans crearà vincle directe entre el Parc Natural i el centre d’Olot, fent que els visitants entrin a la ciutat i gaudeixin del Centre Comercial a cel obert del Nucli Antic.\nEL PSC DONA SUPORT AL COMERÇ DE PROXIMITAT\ndimarts - 19 - maig - 2015 AFEGIR COMENTARI\nEl comerç de centre d’Olot el pensem com un gran centre comercial a l’aire lliure. Un espai de carrers interrelacionats que condueixen als olotins i visitants a comprar i conèixer el comerç local i de proximitat.\nPer aconseguir les sinèrgies necessàries per potenciar el comerç d’Olot, ens proposem:\nAfavorir la reobertura de comerços tancats, més que en obrir grans superfícies comercials. També es buscaran nous negocis i artesans perquè s’instal·lin al nucli antic així com la cerca de locals per poder ser ocupats.\nDonarem ajudes pels arranjaments de locals tancats i es bonificarà fins a un 90% la instal·lació de nous negocis en el nucli antic i en locals tancats.\nCrear una finestreta única a l’Ajuntament especialitzada en activitats econòmiques que escurci les tramitacions necessàries i faciliti solucions als emprenedors.\nEstablir la figura d’un Regidor que tutoritzi i faci el seguiment dels tràmits administratius per facilitar la obertura de nous comerços.\nPotenciar el nou espai de la Plaça Mercat i el Mercat del Rengle com a lloc de productes de qualitat i de proximitat donant servei a la gent d’Olot i comarca, però també com a atractiu per la gent que visita la ciutat.\nPotenciar el Mercat del dilluns com a element dinamitzador del comerç local. Treballarem per augmentar la qualitat dels productes locals i de proximitat, diferenciant les parades de productors directes.\nSeguir treballant conjuntament amb el sector del comerç i l’Associació de Comerciants d’Olot per potenciar el Centre comercial a Cel Obert i consolidar i estendre l’àmbit d’influència i d’atractivitat de l’oferta comercial a les ciutats veïnes.\nTreballar per potenciar el comerç del barri com a activitat econòmica important i que dona servei a la gent que hi viu.\nA nivell urbanístic arranjarem els carrers que connecten amb l’eix comercial com el Carrer Hospici, el Carrer Fontanella, el Carrer Serra i Ginesta, entre d’altres, fent-los a un sol nivell perquè siguin més assequibles pels vianants.\nMillorarem la seguretat i la neteja.\nPensem en l’antic Hospital Sant Jaume com a element que ha de donar dinamisme al centre de la ciutat. El grup dels socialistes definirem els usos de l’antic hospital per tal de donar resposta a un triple objectiu: sostenibilitat, serveis a les persones i dinamització del Centre Comercial a Cel obert:\nPel que fa al serveis a les persones: mantenir, ampliar i millorar l’espai geriàtric.\nPel que fa a mesures dinamitzadores: ubicar-hi serveis educatius Municipals i de la Generalitat, l’Escola Oficial d’Idiomes i l’Escola d’Expressió. L’Oficina de Turisme, d’Institut Municipal de Promoció d’Olot, el Servei d’Ocupació de Catalunya i espais per a les entitats.\nPel que fa a la sostenibilitat: potenciar l’illa d’energies renovables.\nPàgina 5 de 23« Primer«...34567...1020...»Darrer »


Bitllets de ferri Zacint a Bari, compara horaris i preus\nEls preus per al viatge Zacint - Bari poden pujar en acostar-se a la data de sortida\nFerri Zacint a Bari\nLa ruta de ferri Zacint Bari connecta Zacint amb Itàlia. Actualment només hi ha 1 companyia que opera aquest servei de ferri, Ventouris Ferries. La travessia opera fins a 1 vegades cada setmana i triga des de 20 hores.\nLa durada i freqüència de les travessies Zacint Bari pot variar segons l'estació de l'any, així que recomanem que comprovis la informació més actualitzada.\nNavilieres Zacint - Bari\nPreus mitjans per Zacint Bari\nEls preus que es mostren representen el preu d'anada mitjà pagat pels nostres clients. La reserva més comuna en la ruta Zacint Bari és un cotxe i 2 passatgers.\nLocation: Bari, Ferri Zacint a Bari


Can Valent estrena un compostador comunitari – NouBarris.Net\n22 de maig de 2018 18 de maig de 2018 Informatius\tCan Valent, horts urbans, Medi ambient, Porta, Reciclatge\nEls usuaris dels horts gestionen el servei, que ofereix adob als veïns participants\nEl barri de Porta ha estrenat un punt de compostatge comunitari, on s’hi poden portar les restes orgàniques de la cuina, plantes o jardí de forma regular o puntual i, a canvi, es rebrà una part del compost produït. El punt està gestionat per l’Assemblea d’Aturats i Aturades de Nou Barris, que també tenen cura dels horts urbans de Can Valent, en el marc del Pla BUITS\nEl punt consta de tres calaixos d’un metre cúbic aproximadament, amb capacitat de gestionar les restes orgàniques de fins a 30 o 40 famílies. De moment i en el poc temps que porta en funcionament, unes 20 famílies han aportat les restes orgàniques. No s’hi val de tot tipus. Han de ser restes crues de verdures, fruita i flors, marro de cafè i restes d’infusions, closques d’ous i fruits secs, restes de jardineria i horta trossejades i paper de cuina i tovallons de paper. No s’hi pot llençar, en canvi, restes d’aliments cuinats i lactis, restes de carn i ossos, restes de peix, espines i closques de marisc, fusta tractada, terra i excrements d’animals, i òbviament residus inorgànics. Per arribar a tots els veïns de la zona s’estan repartint díptics i informant porta a porta sobre el servei.\nEl compostador comunitari està format per un tancat amb tres mòduls identificats pels colors: el verd és el mòdul en ús, on s’han d’abocar les restes vegetals; el groc, el mòdul que ja està ple i en procés de compostatge; i vermell, el mòdul que ja té el compost acabat. El resultat és un adob natural i de gran qualitat, que aporta gran quantitat de nutrients al sòl. “L’èxit més gran és que cada veí sàpiga que és pot fer amb aquests residus que en principi sembla que no tenen valor i que sí que en tenen. – explica Rubén Ibarreta, Hort de Can Valent- Es poder convertir en hummus i en quelcom valuós. D’aquesta manera tanquem el cicle. No té sentit que estiguem llençant una cosa que és valuosa, per una banda, i després anem a comprar compost, hummus, per una altra banda.” El primer contenidor podria estar enllestit a la tardor. És un procés lent però els usuaris dels horts de Can Valent ja tenen experiència prèvia en compostatge que fan servir ells mateixos als cultius.\nEl compostatge comunitari permet que en ciutats com Barcelona, on molts habitatges no tenen jardí, el veïnatge faci compost de manera col·lectiva, de manera que es redueixen els residus municipals i es genera un estalvi econòmic.\n← Darrer dia de festa Major de Nou Barris\nL’Unitat de Subsòl dels Mossos inspecciona el refugi del carrer de la Florida →


Celebració XXI Exposició i Concurs de Pintura al Passeig de Sant Joan, obert a tothom: XIV Concurs-exposició de pintura al Passeig de Sant Joan\nXIV Concurs-exposició de pintura al Passeig de Sant Joan\n14è CONCURS DE PINTURA AL PASSEIG DE SANT JOAN\ndies 27, 28 i 29 juny de 2014\n4 Forma de presentació.- Totes les obres hauran d'anar fixades a un bastidor o un suport rígid, sense marc. Les obres hauran d'estar signades, encara que sigui a la part de darrere, i amb la data. Hauran d’anar acompanyades de la fitxa tècnica segons el formulari que es troba al blog de l’Associació i es lliurarà a l’organització el dia d’inici. La fitxa ha d’indicar per cada obra: nom i cognoms de l’autor/a, títol (si en té), any de realització, tècnica de realització, suport, mides.\n5 Com participar-hi i dates d’inscripció.- (5.1) Obert a tothom resident a Catalunya major de 16 anys. (5.2) És necessària la inscripció prèvia i un dipòsit de 10€ de compromís d’assistència, que seran retornats als participants el darrer dia del concurs. L’abonament / transferència s’ha de fer al Cte. Ct. ES75-2100-1394-28-0200045363, indicant el nom del participant i 14 concurs de pintura (5.3) Cal omplir la butlleta d’inscripció que es troba en aquestes mateixes bases, i trametre un pdf, o les dades sol•licitades per la inscripció a avvaapsj@gmail.com. També lliurant la sol•licitud signada a l’Associació de Veïns i Amics del Passeig de Sant Joan, al Passatge Alió, 12, baixos, abans del 24 de juny de 2014. (5.4) El nombre màxim de participants previst és de 80. La inscripció serà acceptada per rigorós ordre de recepció. (5.5) El dia 26 de juny es publicarà la relació complerta de participants a http://concursdepintura.blogspot.com/ i també a http://avvaapsj.blogspot.com/ , tot i que a la recepció de les dades i de l’ingrés ja s’anirà informant als concursants que estan inscrits.\n6 Data límit per inscriure's.- Dimecres 25 de juny de 2014 a les 20 h.\n7 Muntatge els dies del concurs i exposició.- (7.1) El concurs i exposició es farà a l'aire lliure al centre del Passeig de Sant Joan entre els carrers Còrsega i Pare Claret, segons necessitats. (7.2) Els concursants hauran de presentar-se el divendres 27 de juny entre les 16 h i les 17h al bulevard central del Passeig de Sant Joan amb Indústria. (7.3) L'organització facilitarà un suport de tanca metàl•lica enreixada d'una alçada de 1,80 metres, per penjar-hi les obres. L'espai per exhibir les obres serà de 2 reixes metàliques de 1,5m lineals successives per artista –total 3m x 1,80m. Els autors d'obres de gran superfície ho hauran de tenir present per ajustar el total d'obres presentades a l'espai disponible. (7.4) L'horari dels tres dies de concurs i exposició serà: divendres 27 juny i dissabte 28 de 17h a 21h, diumenge 29 de 17h a 19:30h. Lliurament de premis a les 19:45 h.\n9 Jurat i valoració de l'obra presentada a concurs.- El jurat és independent de l’Associació, l’integren quatre persones de reconeguda solvència en la valoració d'obres d'art i creativitat artística. Els membres del jurat seran: Josep Corredor Matheos, poeta i critic d’art; Ramon Casalé Soler, crític d’art i tresorer de l’Associació Catalana de Crítics d’Art; Augusto Roig Comamala, professor de pintura de la Facultat de Belles Arts (UB) i Joaquín Diez-Cascón, col•leccionista i director de la fira SWAB. El jurat tindrà en compte únicament la qualitat i la creativitat per premiar les obres. En una situació d’adversitat climatològica els pintors hauran de seleccionar una de les seves obres que serà traslladada a una sala adequada que l’organització indicarà, a fi i efecte que el jurat pugui deliberar.\n10 Premis i reconeixements.- Es donarà a conèixer el veredicte del jurat el diumenge 29 de juny a les 19,45 h. Els premis es lliuraran al Passeig de Sant Joan, a l’espai que oportunament s’indicarà. Lliuraran els premis la Regidora del Districte de Gràcia o la persona per ella delegada, el jurat i els organitzadors. Hi haurà només una obra premiada per concursant; els premis no són acumulables.\n1- Un primer premi que consistirà en 1.200 euros bruts L'obra premiada en primer lloc quedarà en propietat de l'Associació de Veïns i Amics del Passeig de Sant Joan.\n2- Un segon premi de 150 euros + 1 rellotge de MIRALLES JOIERS\n4- Els tres primers premiats tindran dret a una exposició conjunta, en igual proporció per a tothom, a la sala d'exposicions de l'Ajuntament de Barcelona, Districte de Gràcia, del 2 d’octubre 2014 –inauguració- al 24 d’octubre.\n5- “PREMI FACULTAT DE BELLES ARTS (UB)” Els millors classificats estudiants actuals o antics del a facultat de Belles Arts exoisaran de manera conjunta a la Sala d'exposicions de la facultat (data a determinar). El jurat seleccionarà el nombre de premiats en funció de qualitat de les obres. Aquest premi és compatible amb els anteriors. El comissari de l’exposició serà el professor Augusto Roig Comamala, o en el seu defecte el professor de la facultat que el substitueixi.\n6- El jurat podrà concedir, a més a més, els accèssits o les mencions honorífiques que cregui adients. BARNA ART ofereix diversos estoigs de pintures.\nAUDIO CLINIC Passeig de Sant Joan, 179\nDIETÉTICA GERMINAL Provença, 362\nMIRALLES JOIERS, Bailen, 237\nRESTAURANT CALIU de GRÀCIA Bailen, 218\nSTARPOINT LED Provença, 362\nPer participar al concurs. Fins al 25 de juny de 2014, lliurar aquesta sol•licitud a:\n• Directament en paper a: Associació de Veïns i Amics del Passeig de Sant Joan Passatge Alió, núm.12, baixos--08037 Barcelona •\nBaixar les bases del blog http://avvaapsj.blogspot.com/ i trametre a avvaapsj@gmail.com\ntallar: -------------------------------------------------------------------------------------------------------- NOM:....................................................................................................DNI: ...................................... ADREÇA............................................................................................................................................... POBLACIÓ ................................................... CODI POSTAL ........................ Tel. ........................... E-mail: .................................................................................................. Edat: ............................. Accepto les bases del 14è concurs de pintura al Passeig de Sant Joan per participar-hi. Faré un dipòsit de 10€ de compromís d’assistència al compte assenyalat a les bases. (punt 5). SIGNAT\nEnviat per Associació de Veïns i Amics del Passeig de Sant Joan de Barcelona at 2:01


Entre la transcendència i la vida mundana\nQuan Cees Nooteboom visità Espanya per primera vegada en 1954, quedà enamorat de l’estepa castellana, extensa, àrida i buida, impressionat per habitants rudes i costums avials allunyades de la refinada Europa d’on provenia: «Vaig comprendre que era aquell altre món que jo havia desitjat conèixer sense poder imaginar-me’l». L’altiplà deshabitat l’evoca «sentiments d’eternitat» que contraposa a l’«ombrívola espiritualitat» de la costa mediterrània, «la maledicció d’Espanya». Tanmateix, des que el 1975 va descobrir l’illa, l’autor neerlandès resideix dos o tres mesos a l’any a Menorca; «el progrés, el turisme i la vulgaritat que això implica» no l’han persuadit d’anar-se’n. Paradoxes humanes. Confesse que jo també preferiria estiuejar cara al fresquet del mestral balear més que sota el socarrim ponentós de les terres de l’interior, per molt que l’atavisme de l’Espanya profunda em posés en contacte amb l’etern.\nEn la primera part de Perdut el paradís, l’Alma, una brasilera que ha patit una violació múltiple en una favela de São Paulo, recorre l’Austràlia dels aborígens: aquest món tancat, els ritus ancestrals i el paisatge rocallós d’una «aclaparadora antiguitat» li transmeten el misteri de l’existència. És un trajecte exorcitzant —«sóc aquí per a foragitar dimonis»—, després del qual la jove és una altra persona. Tabús, mites, àngels… La percepció i la narració de la protagonista —i per tant, la història i la novel·la— pateixen una afectada transcendència. El contrapunt que alleugera aquesta densitat mercúrica el posa l’Almut, íntima amiga i companya de viatge d’Alma, a la qual l’entorn li resulta d’una tristor i falsedat insuportables: nadius alcohòlics, objectes suposadament genuïns realitzats exclusivament per als turistes, artistes locals que esperen amb ànsia les butxaques plenes de diners dels galeristes occidentals.\nLa veu en primera persona canvia a tercera en la segona meitat de l’obra: ara és Erik Zondag, crític literari holandès de mitjana edat qui, atenent el consell i la insistència d’un amic, es trasllada a un balneari d’Igls (Àustria) per a sotmetre’s a un règim que l’aparte del whisky i el colesterol. A pesar de problemes, decepcions laborals i sentimentals, de la fatiga quotidiana —el neguit d’una vida qualsevol— l’Erik manté la lucidesa i l’humor —i per tant, també la història i la novel·la—: «Les desavinences intel·lectuals entre els dos grans diaris holandesos es començaven a esvair ja entre Dunkerque i Düsseldorf i, més enllà d’aquestes ciutats, tot el que a la llunyana pàtria els iniciats discutien amb tanta passió començava a agafar un aire semblant al d’una lluita tribal a Swazilàndia, impossible d’explicar a ningú, o al d’una disputa teològica de l’edat mitjana». Ací es troben les millors pàgines del llibre: la consciència de la mediocritat —pròpia i aliena—, les mesquineses, enveges i enrabiades dels escriptors —«era molt millor no conèixer-los. Haurien d’estar fets de paper i anar dins d’una funda»—, el sarcasme de l’Anja —la xicota d’Erik—, i, sobretot, la higiènica capacitat de riure’s d’un mateix: en el centre de salut, l’home se sent en «un univers de feliç digestió i noves lleis alimentàries, té d’herbes i horaris monacals. Mai més no tornarà a menjar cru al vespre sense sentir-se culpable, per dins ha esdevingut un mar d’infusions».\nLa novel·la tracta dels avatars dels dos personatges principals i dels seus encontres sobre el rerefons, sovint explícit, del Paradís perdut, de John Milton. Possiblement la referència tinga a veure amb el viatge guaridor, d’auto-indagació, que tots dos emprenen —la recerca estèril d’un edèn lliure de malentesos?—; o amb l’assumpció de les renúncies vitals ineluctables i la necessitat d’inventar racons màgics —tabús, mites, àngels— per tal de conjurar les frustracions: projectes sense finalitzar, desigs insatisfets, empassar-se les paraules.\nBel Atreides suggereix en la introducció de Paradís perdut (Galaxia Gutenberg / Círculo de Lectores, 2005), que potser la imperfecció de Déu Pare en aquesta èpica moral responga a l’intent —fallit— de racionalitzar l’element supersticiós: Milton pretén racionalitzar l’irracional del mite de la caiguda de l’home. Quatre segles més tard, Nooteboom no persegueix racionalitzar creences, però s’esforça per enllaçar-les d’alguna manera amb l’ésser mundà, per mostrar l’enigma de la condició humana. Tanmateix, la seua ficció brilla en la part, diguem-ne, més terrenal i queda velada quan s’apropa a l’inexplicable. Així, en La història següent (Bromera, 2004), que manté una estructura similar a Perdut el paradís, destaca la meitat primera, que conta la relació adúltera d’un professor de clàssiques amb la mestra de biologia; la fluïdesa, la ironia i l’emoció d’aquest polígon amorós de diversos vèrtex decau en la segona part, més poètica i abstracta, recreació lliure de la nau de Caront.\nEn Costas extrañas. Ensayos, 1986-1999 (Debate, 2004), J. M. Coetzee reconeix ingeni, penetració en el jo i elegància en l’estil a Nooteboom, però li retrau una certa impostura: «és algú massa intel·ligent, massa sofisticat, massa urbà com per a ser capaç de comprometre’s amb els grans miratges del realisme i, tanmateix, massa poc angustiat pel seu destí —l’expulsió del món de la imaginació realment sentida— com per a posar-se a treballar en una tragèdia pròpia». Les novel·les de Nooteboom són també una meditació sobre l’escriptura (digressions del narrador-autor sobre la seua omnipotència —o no— i sobre el fet mateix de crear històries): una ambició difícil que en poquíssims autors supera el joc metaliterari; J. M. Coetzee, per exemple.\nPublicat en Caràcters, 36. Juny 2006 (l’article en pdf)\nTags: Bromera Cees Nooteboom novel·la\n← La mirada serena de Siegfried Lenz\nSabor caduc de setembre →


Energia solar fotovoltaica a Sant Joan de Mollet\nSant Joan de Mollet, t’ajudem a apostar per l’energia solar!\nQui pot instal·lar energia solar a Sant Joan de Mollet?\nSegur que coneixes a fons Sant Joan de Mollet, però algun cop t’has preguntat si és viable instal·lar panells fotovoltaics? Rep el teu municipi prou radiació solar? La resposta és sí. Sant Joan de Mollet rep prou irradiació solar per a que cada kWp de panells instal·lats produeixi fins a 1379.07 kWh.\n*Dades extretes PVGIS ©Unió Europea, 2001-2020. Càlcul realitzat en base a les dades d’irradiació genèrica a Sant Joan de Mollet i tenint en compte que es tracta d’una edificació amb teulada sud i coberta amb 30º inclinació.\nAjuts i subvencions per a instal·lar energia solar a Sant Joan de Mollet\nT'oferim un servei integral en instal·lacions fotovoltaiques a Sant Joan de Mollet