- L’acte, celebrat al Centre Cultural El Carme, ha comptat amb la presència de la regidora de Promoció Econòmica, Comerç, Consum\nAquest matí s’han lliurat els premis de la segona edició de la Badalona Shopping Night. L’acte, celebrat al Centre Cultural El Carme, ha comptat amb la presència de la regidora de Promoció Econòmica, Comerç, Consum i Turisme, Rosa Bertran, dels patrocinadors de la celebració i dels premiats. Entre els premis hi havia un cap de setmana en un balneari per a dues persones i un any de gimnàs gratuït. A més, durant la Badalona Shopping Night hi ha haver altres sortejos especials.\nLa segona edició de la Badalona Shopping Night es va celebrar dissabte 3 de maig. Més de 180 establiments comercials, 50 més que l’edició anterior, van obrir les seves portes fins a la mitjanit i van oferir descomptes i activitats lúdiques, culturals o gastronòmiques. Els establiments pertanyien als carrers de Mar, Canonge Baranera, Soledat, Pietat, Francesc Layret, Lleó, Prim i Sant Anastasi. També van participar, per primera vegada, els paradistes del Mercat Maignon, que van oferir un tast dels seus productes als visitants.


Amb totes les comoditats – Cal Carulla\nEspais comuns i serveis per a una estada inoblidable\nJardí amb piscina exterior\nA pocs metres de les casetes hi ha un ampli jardí fet amb construccions de pedra i plantes autòctones creant racons encisadors.\nLa piscina de 12,5x5m amb una fondària de entre 30cm a 2m, perfecte pel gaudi de petits i grans. Oberta tot l'any es troba orientada al sol i protegida del vent es pot aprofitar tot el dia.\nEl vestidor i el bany estan situats dins d'una volta de canó de pedra, abans espai de bestiar i ara perfectament restaurats amb un estil molt rústic.\nPiscina climatitzada amb sessions exclusives per a cada casa. Piscina interior de 3x5m a 30 °C de temperatura, equipada amb diferents jets i bufadors d'aigua efecte jacuzzi. També disposa de natació contra corrent i una relaxant cascada.\nL'ambient modern i rústic es combinen a través de les parets, l'arcada de pedra i el terra de fusta. El sostre del Spa emula un cel estrellat i el joc de colors de l'aigua i la música creen un ambient de pau i harmonia.\nLa piscina Sensacions disposa de vestidors, dutxes efecte pluja i tovalloles per als clients.\nCorral d’animalets i cavalls\nDavant les casetes tenim les quadres dels dos cavalls: L'Amoroso i el Troter, així com una petita granja amb diferents animals de corral com ara gallines, oques o galls d'indi.\nAls matins amb els nens anem donar pa als cavalls, recollir els ous i, si és necessari, donar-los menjar.\nL'antic magatzem del gra ha estat rehabilitat en una complerta sala de jocs, fitness i com a punt d'informació. Inclou tennis de taula i aparells de gimnàs. També disposem de jocs de taula per totes les edats, sofàs amb televisió i equip de música. A més, es pot gaudir d'una biblioteca amb una amplia col·lecció de llibres i informació de la zona.\nAntic estable dels rucs convertit en un menjador per a grups. Construït dins d'una volta de canó de pedra, disposa de totes les comoditats: cuina completament equipada, rentavaixelles, calefacció i barbacoa al costat del jardí.\nIdeal per trobades d'amics i famílies. Tothom te el seu espai individual a la seva casa i al mateix temps disposen de la sala comú per reunir-se i fer els àpats. Aforament de fins a 16 places.\nEspai diàfan de grans dimensions (100m²). Antigament era el corral de bens s'ha reconvertit en una gran sala amb finestrals assolellats i vistes excel·lents. Disposa de calefacció i cuina completament equipada (vitroceràmica, nevera amb congelador, rentavaixelles, forn, microones, cafetera, etc).\nIndicat per celebracions privades, festes i àpats per a grups. S'hi poden realitzar activitats lúdiques com ioga i tallers, actes, convencions d'empresa i trobades d'equips de treball. Sala d'ús exclusiu pels hostes allotjats a Cal Carulla amb un aforament mínim de 17 persones.\nDisposem de sis barbacoes distribuïdes per les instal·lacions, per a l'ús dels nostres hostes.\nEspai amb rentadora, safareig, planxa i estris de neteja, d’us compartit amb les diferents cases.\nDos espais on trobar la llenya i el carbó per les llars de foc i barbacoes de les cases.\nAl costat de l'hort tenim una cistella de bàsquet, també disposem de les pilotes.\nAl costat dels cavalls. I al poble hi ha un parc infantil.\nLloguer de paella de 2 a 16 racions i del paeller amb la bombona de butà.\nTenim 9 bicicletes de muntanya, i 4 per a nens. A més hem ideat rutes pel voltant de la casa.\nGratuït en totes les cases i instal·lacions.


La informació com a base de la raó crítica i el pensament lliure | Sindicat de Periodistes de Catalunya\n- Vie 24 Mayo 2019\nEl 21 de maig passat es va presentar a l'Espai Santa Mònica l'Informe 2018 de la Fundació Francesc Ferrer i Guàrdia, titulat «Pensament crític, raó per a l'emancipació». La segona part del llibre és l'anuari de l'entitat sobre l'estat de la laïcitat a Catalunya i a Espanya. El treball inclou un article del president del sindicat, Francesc Ràfols, titulat «Periodisme Digne, Ciutadania lliure» en el qual es defensa que «disposar de mitjans de comunicació independents dels poders és imprescindible per desenvolupar un pensament crític que vagi més enllà de dogmes i imposicions de tota mena, i que fomenti una societat veritablement democràtica que respecti els drets col·lectius i individuals de les persones».\nL'acte va consistir en un diàleg entre el vicepresident de la Fundació, Vicenç Molina, amb David Bueno, biòleg, genetista i autor del llibre Neurociència per a educadors; Valeria Giacomoni, historiadora especialitzada en pedagogia llibertària i autora del llibre Joan Puig Elias: anarquisme, pedagogia i coherència, i Ignasi Llorente, divulgador científic i expert en noves tecnologies, qui també ha publicat recentment un llibre titulat La Història de la Ciència com mai te l’han explicat. Els tres ponents són alguns dels articulistes signants de l’Informe Ferrer i Guàrdia 2018, que en aquesta vuitena edició tractava sobre el pensament crític. Ràfols és un altre dels nou articulistes que, cadascú des del seu àmbit professional, ha analitzat com fomentar un pensament crític per enfortir democràticament la societat.\nRàfols repassa en el seu article allò que faria falta perquè des de la informació i el periodisme es pugui desenvolupar una societat amb esperit crític i pensament lliure, qüestionant els dogmes de cada dia. Parla de la necessitat d'una regulació del dret a la informació de la ciutadania –qüestió en la qual Catalunya i Espanya estan a la cua d'Europa i de mig món–, de la conveniència d'un periodisme crític no alineat amb cap altra trinxera que no sigui la de la veracitat i el rigor. També hi reclama la introducció en els cicles escolars de l'educació mediàtica per tal que els nois i noies aprenguin a interpretar de manera crítica els mitjans de comunicació i a desemmascarar la desinformació que massa sovint hi ha.


Convent de les Arts - MEMÒRIA DE LES OBLIDADES\namb Rosa Andreu\nDiumenge 5 de maig - 19.00h\nA la mort del dictador, el país inverteix molts esforços en fer el trànsit a la democràcia i oblida el patiment de moltes persones oblidades a les fosses comunes. Famílies senceres van invertir temps i diners intentant trobar els cossos dels seus familiars per dignificar-los sense èxit.\nDarrerament entitats i associacions han recollit aquestes demandes i s’han fet ressò d’aquesta necessitat que a la vegada pretén aixecar la pols d’un capítol de la nostra història. Amagar, oblidar o distorsionar el passat no és un bon solatge per aixecar-hi el futur. Només s’aprèn de la història quan es coneix.\nL’obra Memòria de les oblidades, fonamentada en la documentació facilitada pels historiadors del Fòrum de Tarragona per la Memòria, intenta recrear la vida de quatre dones empresonades a la presó de les Oblates i recordar l’única afusellada que encara roman a la fossa comuna de la ciutat.\nUn cop acabada la Guerra civil espanyola, el règim franquista inicia una etapa de repressió entre els considerats contraris.\nMilers de persones marxaran a l’exili mentre que altres patiran el control, la humiliació, judicis sense cap mena de garantia, deportacions, empresonaments i morts.\nQuatre dones: la Maria, l’Annita, la Dolores i la Teodora seran jutjades, condemnades a presó i, seguint la política de dispersió de presoners de la maquinària franquista, seran traslladades al Convent de les Oblates de Tarragona, convertit en presó. Soles, allunyades de les seves famílies i suportant dures condicions carceràries acabaran els seus dies enterrades a la fossa comuna del Cementiri de Tarragona.\nTecla Martorell - Text original i dramatúrgia\nJoan Pascual - Direcció artística\nRosa Andreu - Actriu:\nFerran Barrios - Música original i intèrpret\nEspectacle inclòs a l'Abonament TEATRE i GENERAL\nEntrades Memòria de les Oblidades\nDivendres 3 de maig a les 20.00h a la Casa de Cultura Ca Cosme\nXERRADA DE MEMÒRIA HISTÒRICA AMB TECLA MARTORELL I MONTSE SANS, autora del text ‘Memòria de les Oblidades’ i historiadora respectivament, membres del Fòrum de Tarragona per la Memòria, per parlar de presons i de dones a la postguerra i del que passà al Convent de les Oblates de Tarragona.


Sant Martí de Puig-reig – Descobreix Puig-reig\nNovembre 21, 2013 Desembre 11, 2013 | davidtdrpuigreig\nEl primer edifici que veurem en aquesta ruta és l’església de Sant Martí de Puig-reig, de l’època del Romànic, que representa per a Puig-reig l’edifici amb més valor històric com seguidament veurem.\nAntigament hi havia una altre església de Sant Martí, consagrada l’any 907, acte en el qual hi va ser present el fill de Guifré el Pilós i que va tenir una època pròspera junt al castell de Puig-reig. Cap a l’any 1145 l’actual església on ens trobem s’estava construint. Aquesta, va tenir una època daurada gràcies als templers, però quan va passar a mans dels hospitalers va entrar en decadència i va passar a ser una simple parròquia.\nDatat del segle XII i pertanyent al segon romànic, arquitectònicament l’edifici està compost d’una única nau coberta per una volta de canó lleugerament apuntada i que acaba en un absis que és igual d’alt i de llarg que la resta de la nau. Les finestres de l’església també presenten decoracions del romànic, amb arcs de mig punts o arquivoltes, a més de tenir dos finestrals, un d’ells pertanyent al gòtic. L’edifici també compta amb quatre contraforts a cada banda i un campanar d’espadanya amb dues obertures que s’eleva bastant de la façana, essent un clar exemple de la sobrietat romànica. També es molt destacable el portal, que està format per tres arcs de mig punt i dues arquivoltes ornamentades amb un escacat, una trama geomètrica. A més, presenta quatre columnes, dues per banda que, tot i estar deteriorades, encara presenten algunes de les decoracions geomètriques de l’època.\nJa al segle XX es va descobrir a l’església una làpida sepulcral, ara al museu de Berga que mostra un cavaller jacent, Guillem de berguedà i un seguit de pintures de l’època templera molt interessants presentades en tres plafons.\nEn el primer plafó podem observar l’escena de l’anunciació en la qual Gabriel anuncia a Maria que tindrà el fill de Déu a més de l’escena de la visitació en la qual Maria abraça la seva cosina Elisabet. Destaquen uns colors forts, vermellosos i verds, poc detallistes però segurs. El segon plafó també mostra a Maria, aquest cop sostenint el nen Jesús fent ús de icones orientals, tal com el gest de la mà de Maria. El tercer és una representació única ja que presenta una temàtica oriental al mostrar la figura d’una serp entrellaçada amb dos caps, un amb un bec i un amb dents de carnívor que suggereixen l’oposició entre Ave Maria redemptora i Eva pecadora. Els tres plafons mostren temes típics dels templers, l’adoració a la Mare de Déu.\nPublicat a Ruta Templera\n< Castell de Puig-reig\nFuncionament Ruta Templera >


Rebecca Solnit es una escriptora amb una obra molt extensa que va des de la política a l’art, passant pel feminisme, l’urbanisme o l’ecologisme, amb un activisme que es manté ferm en la defensa pel medi ambient i la denúncia de la violència de gènere. La narració d’aquestes memòries ens situen a principis dels anys 80, en un barri marginal de San Francisco on encara hi ressona el fervor de la generació Beat, però on el sida comença a fer estralls entre la comunitat gai i l’amenaça del desastre nuclear es respira en l’ambient. Avancem als anys gloriosos del moviment feminista, la lluita antiracista i els crits de no a la guerra, però també en l’assentament d’un capitalisme salvatge que es palpa en la modificació del paisatge d’una ciutat que canvia a un ritme vertiginós.\nAmagar-se, passar desapercebuda, desaparèixer, a vegades és l’única tècnica a la que una es pot cenyir per sobreviure a una quotidianitat violenta. Però aquesta forma de no-ser també pot esdevenir un lloc privilegiat des d’on observar els fets amb una mirada crítica, i narrar-los des de l’inconformisme. L’escriptura de Solnit infon esperança i encoratja -d’una forma gens ingènua- a pensar que encara potser si, encara podem fer d’aquest món un lloc més just i habitable.


"Sense sobirania política no se salva la llengua"\nDiari Avui - Ignasi Aragay 7-Jun-2009\nEntrevista: Joan Solà El nou vicepresident de l'IEC aplega els seus articles de l'AVUI al llibre 'Plantem cara'\nJoan Solà creu que el català és captiu d'una teranyina jurídica i una subordinació política\nAcabat de tornar de Roma amb el Barça, Joan Solà (Bell-lloc d'Urgell, 1940) ha estat elegit vicepresident de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC). Dos èxits seguits per a un lingüista podrien ser un excés. Però ho porta bé. Ara, a més, publica Plantem cara (La Magrana), una tria dels seus articles dels últims onze anys al suplement Cultura de l'AVUI. Amb la seva part de la Gramàtica de l'IEC enllestida i a punt de completar un nou volum de l'Obra Completa de Pompeu Fabra, Solà és un home feliç i combatiu. Ni pessimista ni optimista, sinó diàfan.\n¿El problema del català és gran o gros?\nSi només fos aquest, el problema, entre tots i amb bona voluntat l'arribaríem a solucionar. També hi ha el problema del capsa i caixa. Teníem clar que fins a la capsa de sabates era una capsa, i a partir d'aquí ja no hi havia res més fins a la caixa de l'aixovar... Fa uns anys, al departament de filologia catalana de la Universitat havíem de fer un trasllat i no sabíem si allò que ens havien portat per empaquetar eren capses o caixes. [Riu.] Perquè en definitiva no té solució. Hi ha gent que es pensa que les coses són d'una determinada manera. I no. No hi ha veritats absolutes, en general. Home, hi ha el quart manament, el "No mataràs".\nEn defensa pròpia sí.\nSí, i a la mili et deien "Primero dispara i después pregunta".\nUn problema com el de la llengua pot ser gran i pot ser gros. En canvi, el futur de la llengua només pot ser gran. Tenim un avantatge.\nEl que tenim, si anem al nucli de la definició, és que gran vol dir que té cabuda interna, i gros, volum extern. Els problemes de qualsevol mena tenen un nucli central fàcil de definir, però després es van escampant i la cosa es complica.\nQuin és el nucli central del problema del català?\nÉs un problema claríssim que Prat de la Riba i Fabra ja van detectar. El van assumir com a polítics. Fabra fins i tot el tenia més clar que Prat. Tenia clar que no estava jugant a una llengua folklòrica, igual com va fer Pujol al crear TV3: no fer una televisió antropològica. La llengua no era dels diumenges a la tarda, de poesia jocfloralesca... No. Es tractava de fer una llengua com les altres: autònoma, ben construïda. Segona idea que tenien: aquesta llengua i el poble que la parla són la mateixa cosa. No es poden separar. Per tant, políticament només pots aspirar a tenir una personalitat política pròpia, has de ser sobirà. Digue-li com vulguis: autonomia, independència, confederació, federació. Però a tu no t'ha de manar ningú. Si no, sempre faràs coses subordinat, acceptaràs mentalment, encara que ho neguis de paraula -com fan els polítics- que ets una part subordinada d'Espanya. Igualment amb la llengua: no pots acceptar que la teva sigui menys que l'altra i que els altres tinguin més drets que tu. No ho pots acceptar perquè això és la mort. Pot ser una mort lenta o dramàtica o sobtada, però és la mort.\nSi algú mirés el país exclusivament a través de la llengua, com el veuria?\nVeuria que als bars, als rètols del carrer, als correus electrònics de qui sigui (del president de la Cambra de Comerç o del rector de no sé quina universitat), a tot arreu, pràcticament no hi ha ningú que utilitzi aquesta llengua amb naturalitat i correcció. Tothom té una quantitat infinita de dubtes de lèxic, de pronunciació, de fraseologia, d'argot. Si una persona s'ho mirés fredament des de fora, veuria això: un poble estrany, que viu amb un patiment constant. També jo a vegades m'equivoco, també a mi m'influeix la pressió del castellà. La gent em pregunta coses i jo els haig de dir: "És que no en sé més". En canvi, Coromines sí que ho sabia tot, era una bèstia... Sembla que tothom, tothom del ram, defensem el català i l'utilitzem, però si analitzes la qualitat lingüística és una llengua absolutament barrejada. Els joves, que ja no tenen aquest sentiment de pàtria tan arrelat o el de puresa que tinc jo perquè sóc professional, que es desentenen d'aspectes afegits i es miren només la llengua com a vehicle, arribarà un moment que diran que amb l'altra llengua ho poden dir tot amb menys problemes i més seguretat. I sense patir tant.\nPor, inseguretat. Però s'ha superat la normativitis.\nSí, sí. Perquè tu no pots mantenir un poble deu, vint, trenta anys, amb una llengua que dius que és la seva, i que ha de ser hegemònica, però li poses uns límits tan estrictes com feien Artells, Bardagí o Ruaix, que morirà sense moure's ni un mil·límetre. Però això ja ha passat i jo he contribuït a carregar-m'ho. Havia fet molt de mal. Conec persones que van arribar a avorrir la llengua.\nQuè els diria als eurodiputats catalans que avui surtin elegits?\nDoncs que pots tenir la llengua a Europa, fins i tot la pots tenir entronitzada al Vaticà o a la lluna segona de Neptú, però si no la tens arreglada al país... Si políticament has de guanyar una batalla, ho has de fer primer a l'Estat. Políticament no pots acceptar que ets un subordinat. Si no, ja no podràs fer res. La teva idea ha de ser molt alta. I això en tot, siguis eurodiputat o catedràtic. Si no tens una idea forta, que t'ajudi i t'estimuli, malament. No pots tenir un objectiu petit, perquè després ja vénen els problemes, les malalties... Demanaria als eurodiputats que sobretot no rebaixin les seves aspiracions de país i de llengua, però tot junt.\nParlant de polítics, l'article que dóna títol al llibre era una crítica al conseller Ernest Maragall per la tercera hora de castellà. ¿Li va arribar a respondre?\nNo. Tampoc no em coneix de res. Una persona molt pròxima al govern em va dir que ens muntaria un dinar, però no.\nEn un article del 2002, centrat en el món universitari, escrivia: "La llengua es troba jurídicament atrapada en una teranyina que acabarà ofegant-la irremissiblement".\nÉs en el rerefons de moltes coses. La teranyina seria el sostre polític o lingüístic que algú, més explícitament que implícitament, ha muntat. Els sociolingüistes ho tenen molt clar: una llengua només se salva si és útil i necessària. Si sense la llengua tens dificultats, llavors anem bé. Els immigrants que es matriculen a cursos de català són, en certes conurbacions, el 3%. I al cap de 15 dies s'han reduït a l'1%. Perquè ja s'han olorat que allò és una estafa. Si el país està debilitat ja fa segles, doncs això la gent ho capta.\nUns anys abans, el 1998, deia: "Som un país ocupat i subordinat políticament, econòmicament, culturalment, ideològicament, lingüísticament".\nSí. Això resumeix els vint-i-cinc anys que porto fent articles. Fa molts segles que anem arrossegant aquesta penúria política, lingüística i cultural. Hi ha moments que hem tingut grans figures: pintors, arquitectes. I això ens ha anat salvant l'autoestima, però...\n...però ara tenim grans escriptors, a més de grans cuiners, pintors...\nSí, tenim grans escriptors, alguns dels quals, com Monzó, diuen que això és una gran aparença i que d'aquí uns anys no en quedarà res. Realment vindrà un moment que, o políticament fem un canvi, o no podrem aguantar més amb aquesta ambigüitat d'anys.\nLa llengua no pot aguantar sola.\nNo, esclar. Has d'organitzar-te políticament per salvar el català, però primer t'ho has de creure de debò. Si comences que ja no t'ho creus, no hi ha res a fer. I no t'ho creus perquè políticament no n'estàs segur. És un peix que es mossega la cua. És la teranyina.\nI als joves què els diria?\nQue defensar la llengua és tan digne com qualsevol altra causa. L'altre dia sortia un dibuix d'un nen petit i un gos. El gos estava protegit perquè no sé de quina raça és. I el nen demanava: "I jo?". [Riu.] Doncs és el mateix. "I el català?". N'hi ha que ens retreuen que sempre ens queixem. No és que sempre ens estiguem queixant de la llengua, és que ens queixarem sempre, per sistema, fins que no obtinguem el que volem, fins que no ens deixin d'emprenyar.\nNotícia publicada al diari AVUI, pàgina 46. Diumenge, 7 de juny del 2009\nParaules clau: Llengua, Pots, Català, Solà, Políticament, Problema, Política, Joan, Iec, País\nDiari Avui - Ignasi Aragay\nMés sobre Debat sobre els camins per normalitzar la llengua (179)\nLe Bihan: «Si el català no es parla als patis d'escola, no se salvarà» (notícia, 15/11/2014)\nJaume Sastre revisa l'actual situació de la llengua i la seva projecció cap al futur a Torredembarra (notícia, 18/10/2014)\nMascarell, a la Franja: «Cal ser un estat per normalitzar el català» (notícia, 21/09/2013)


Inici etiqueta Pasta\nLingüine cremós de gambes amb formatge pesto gouda\n9 2022 maig\nT'agrada la pasta i les gambes? La millor manera d'aconseguir-los en un àpat és a través d'aquest linguinec cremós de gambes amb...\nAquest cremós macarrons i formatge vegans és una versió vegana del favorit de la infància de tothom, els macarrons i el formatge.\nAquest capellini celestial amb gambes i crema de tomàquet picant és tan deliciós. La calor dels xiles verds va fer que...\nPasta Carbonara és un plat de pasta clàssic que a la majoria de la gent li agrada. La bona notícia és que podeu arribar fàcilment ...\nPasta de vieires al vi blanc\nEl marisc en pasta és diví per a mi, per això exploro diferents pastes de marisc a casa. I avui, comparteixo ...\nPasta de bròquil de pollastre amb formatge\nVoleu una recepta de pasta senzilla que pugueu fer quan vulgueu? Aquí teniu una recepta de pasta de bròquil de pollastre amb formatge ...\nLasagna de pollastre Alfredo\nA qui no li agrada una ració de lasanya calenta? M'encanta la lasanya, així que he fet aquesta recepta de lasanya de pollastre Alfredo que ...


Mòbil nou i gratis? No, gràcies! - Blog de CJ\n» Mòbil nou i gratis? No, gràcies!\n28 febrer 2012 · by Cristianisme i Justícia · in Àfrica, Drets humans Cristianisme i Justícia. Amb motiu del Mobile World Congress creiem oportú recuperar un Paper que CiJ va publicar al setembre de 2007 i que mostrava algunes dades relacionades amb la fabricació i utilització dels telèfons mòbils en la nostra societat. Si t’interessa i t’agrada, ¿Ens ajudes a moure per les xarxes socials? Gràcies! “Probablement t’has sentit bombardejat darrerament per la publicitat de telèfons mòbils cada vegada més nous, petits i amb més funcions que probablement mai utilitzaràs. Has pogut resistir? Oferim a les següents línies algunes informacions que sovint no posem sobre la taula en les nostres decisions de consum. Estan centrades en la microelectrònica com a producte encara que moltes d’elles són generalitzables a d’altres productes. Esperem que ens ajudin a caminar vers un consum més responsable.!”\nEnllaç al paper sencer:\nAviseu-me del seguiment dels comentaris per correu. Notifica'm per correu electrònic si hi ha entrades noves.\t← La Fundación Foessa confirma que de 2007 a 2011 la pobreza en España se ha hecho «más extensa, más intensa y más crónica»\tNuevas dimensiones de la abstinencia de carne →\tIdiomaCatalàEspañol\tContacta


El Caja Laboral assalta el Palau per segona vegada consecutiva i allunya el Regal Barça del títol (69-70) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Caja Laboral assalta el Palau per segona vegada consecutiva i allunya el Regal Barça del títol (69-70)\nEl Regal Barça no ha pogut escollir pitjor moment per perdre dos partits consecutius aquesta temporada. En un desenllaç que ningú s'hauria atrevit a imaginar, el Caja Laboral ha assaltat el Palau per segona vegada consecutiva i ha fet un pas gairebé definitiu per guanyar el títol de la Lliga ACB. Després de donar la gran sorpresa en el primer partit, l'equip de Dusko Ivanovic ha estat capaç de repetir la proesa i s'ha acabat imposant en un final d'autèntic infart per 69-70. Els blaugranes han portat la iniciativa en el marcador però un últim quart nefast ha condemnat els homes de Xavi Pascual a una derrota inesperada. Ara, el Barça necessitarà guanyar els dos partits al Buesa Arena de Vitòria per seguir somiant en un títol que sembla una utopia.\n17/06/2010 - 12.15\nLa final de la Lliga ACB està tenint un desenllaç absolutament inesperat. Després de la sorprenent victòria del Caja Laboral en el primer partit al Palau, s'esperava que el Regal Barça reaccionés en el seu fortí i pogués igualar les forces en la lluita pel títol abans que la sèrie es traslladés cap a Vitòria. Però no ha estat així. L'equip de Dusko Ivanovic ha estat capaç de repetir la proesa de fa dos dies en el mateix escenari i ha tornat a derrotar el campió d'Europa, que no havia encadenat dues desfetes consecutives en tota la temporada.\nEl Barça ha sortit molt més endollat que en el primer matx i ràpidament els homes de Xavi Pascual han agafat la iniciativa en el marcador gràcies a l'encert de Morris. Però els visitants, molt constants en el treball defensiu, han portat el duel cap al seu terreny i mai han perdut la fe en les seves possibilitats. Tot i el desencert ofensiu de Thiago Splitter, el jugador més valuós de la fase regular, el Baskonia ha mantingut el tipus i s'ha arribat al descans amb un resultat de 37-33 favorable als blaugranes.\nIvanovic ha fet el plantejament perfecte per als seus interessos i ha impedit que el Barça arribés als 80 punts. Amb un tanteig baix, el seu equip tenia més possiblitats de tornar a donar la sorpresa i aquest cop el tècnic serbi ha guanyat tàcticament la partida al seu deixeble Xavi Pascual, que poc podia imaginar-se que Navarro es quedés en tan sols una cistella i quatre punts. Malgrat el mal dia de l'escorta de Sant Feliu, el Barça ha agafat un màxim avantatge de vuit punts en el tercer quart. El duel semblava encarrilat però el Caja Laboral no s'ha rendit mai.\nL'últim període ha estat d'autèntic infart. Defenses al límit del reglament i errades, moltes errades per les dues parts. El Barça ha dominat el rebot amb un Mickeal que ha anotat 18 punts, però quan a poc més de tres minuts per al final els de Vitòria s'han posat per davant en el marcador per primera vegada en tot l'enfrontament, al conjunt blaugrana li ha faltat el que ha tingut durant tota la temporada: poder de reacció. A un segon i sis dècimes per a l'acabament del matx i amb 69-70 en el marcador, els blaugranes han tingut l'última possessió per aconseguir la victòria. Ricky Rubio ha tret la pilota de banda, però en un nou despropòsit, el base del Masnou s'ha precipitat i ha fet una mala passada. No hi ha hagut temps per a res més. El Palau ha enmudit i ara el Barça, que està contra les cordes, ha de guanyar tres partits consecutius per poder revalidar el títol.\nPascual no dóna la Lliga per perduda\nConsumada la sorpresa al fortí del Palau, l'entrenador del Regal Barça, Xavi Pascual, ha explicat que la Lliga no està perduda i que es planteja el que queda de competició com si fos una Copa del Rei. El partit de dimarts a Vitòria serien els quarts de final, i si el Barça el guanya, dijous jugaria les semifinals, de nou en terreny vitorià. En cas de victòria, la final seria dissabte que ve al Palau Blaugrana. El gran problema per als blaugranes és que mai cap equip en tota la història de l'ACB ha estat capaç de remuntar un 0-2 en una final. Sens dubte, un autèntic repte per a un equip que vol arrodonir una temporada excel·lent.\nConfianca i desconfiança


Tenir cura de la pell a la nit | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nTenir cura de la pell a la nit\nPublicat el 16/03/2017\nEns passem un terç de la vida dormint, un temps que no s’hauria de dedicar tan sols al descans del cos i la ment, sinó que també hauria de servir per tenir cura de la pell, ja que aquesta també aprofita la nit per regenerar-se. Tenir cura de la pell a la nit\nQuan després d’un dia esgotador ens disposem a ficar-nos al llit, hem de ser conscients que si abans d’anar a dormir no fem una bona neteja del cutis i el nodrim bé, quan despertem al matí no podrem arreglar-ho ni amb una dutxa ni amb cremes.\nLes cèl·lules de la pell comencen la seva màxima activitat regeneradora a partir de l’una de la matinada, i és precisament mentre dormim que els nostres trets facials es relaxen i les cèl·lules incrementen la seva activitat per reparar els danys que han pogut patir durant el dia.\nEl desmaquillatge, la higiene del cutis i l’ús de cosmètica diària són hàbits molt comuns, però tenir cura de la pell a la nit amb cremes específicament elaborades per a això no ho és tant. Per aquest motiu hem de seguir i confiar en els tractaments cosmètics nocturns, tractaments que amb la seva actuació sobre la nostra imatge mentre dormim ens ajudaran a començar el dia amb millor aspecte. El principal objectiu d’aquests tractaments cosmètics nocturns és aportar tots els components necessaris per reforçar les cèl·lules, augmentar la producció de col·lagen, reparar l’ADN i aportar un gran nombre de beneficis.


Lo Blog del Bep: Un dispensador d’aigua fresca especialment dissenyat per a homes fets i drets.\nUn dispensador d’aigua fresca especialment dissenyat per a homes fets i drets.\nLes calors de l’estiu em van impulsar a comprar un aparell que hauria de millorar la meva qualitat de vida, ja que aquest invent està dissenyat per a generar aigua freda a partir d’ampolles d’aigua convencionals.\nAnimat per la necessitat de disposar d’aigua fresca a l’instant, vaig comprar per Internet aquest enginy fabricat per Electrodomèstics JOCCA (segons figura en la documentació fet a Saragossa). Fins a aquí això no és més que una situació viscuda per molts ciutadans que volen defensar-se de la calor i la set.\nLo curiós de la situació és que a l'obrir el manual de vaig trobar en l’apartat de "Advertiments de seguretat", diferents avisos sobre l’ús i el mal ús d’aquest artilugi. Però el que em va cabrejar realment és que en un dels advertiments posaven literalment en espanyol: "Este aparato no es un juguete, por lo tanto, las personas discapacitadas y niños deberán utilizarlo bajo la supervisión de un adulto". He de reconèixer que davant d’aquest advertiment s’hem van caure els collons a terra.\nDavant aquesta situació el primer que vaig fer va ser esbrinar si el Jesús Caldera (si, aquest mag que es va treure la llei de dependència de la màniga), treballava per a aquesta fàbrica d’electrodomèstics. Perquè la concepció de la discapacitat que des d'Electrodomèstics JOCCA es té, és del mateix calat que la de Mr. Caldera.\nEl fet de veure que des del sector empresarial es té aquesta visió de la discapacitat, no fa més que tornar-nos a la crua realitat i constatar que estem a Espanya i aquest producte és un producte Made in Spain.\nLo fotut de la situació és que el manual dels collons, està traduït a 7 idiomes.\nNo és d’estranyar que ens considerin el cap d'Àfrica.\nPublicat per Bep a dijous, de juliol 17, 2008\nEtiquetes de comentaris: discapacitat, normalització\nHa, ha, ha, ha! Una descripció "collonuda" mai tant ben dit.\n18 de juliol de 2008, a les 21:39


AraMaó | Ca n’Oliver acull l’exposició «Distància______Social»\n13 nov. Ca n’Oliver acull l’exposició «Distància______Social»\nPosted at 17:47h in Ciutat educadora i per la cultura\tby\taramaó 0 Comments\nAhir es va inaugurar a Ca n’Oliver, l’exposició «Distància______Social», que es podrà veure fins al 9 de gener. Es tracta d’una exposició col·lectiva comissariada per Aina Pla, i en la qual participen un total de 27 artistes.\nMés endavant, del 15 de gener al 5 de març, la mostra viatjarà a la Sala El Roser de Ciutadella.\nLa presentació va comptar amb la participació de la tinenta d’Alcaldia de Cultura de l’Ajuntament de Maó, Conxa Juanola, que va acompanyar el vicepresident i conseller de Cultura, Educació, Joventut i Esports del Consell Insular de Menorca, Miquel Àngel Maria, i la comissària de l’exposició.\nRescat Cultural 2021\nA més, dins el marc d’aquestes exposicions tindran lloc quatre actes performatius: dos a càrrec de D Love The Sodomites (un espectacle i peça sonora específica per al lloc titulada Echo) i dos més a càrrec de Marina E. G., performances que s’inclouen dins d’un projecte més ampli titulat «Accions». La proposta de D Love The Sodomites es podrà veure els dies 12 de novembre i 15 de gener, coincidint amb ambdues inauguracions. D’altra banda, les accions de Marina E. G. es presentaran al públic el 2 de desembre. Finalment, dia 19 de febrer comptarem amb la presència del barceloní Daniel Gasol, autor del llibre Art (In)Útil, per gaudir d’un col·loqui i posterior debat sobre la relació de l’art amb el sistema, tant en l’àmbit econòmic com en l’institucional.\n12-11-2021 – 9-1-2022\n15-1-2022 – 5-3-2022


Jazz Club La Vicentina: 20/07/14 - 27/07/14\nWTF amb Jordi Rabascall Quartet featuring Xavier Figuerola\nXavier Figuerola, Oriol Roca i Jordi Rabascall\nUna WTF diferent. ...música i teatralització de la música, del Jazz...amb el Jordi Rabascall Quartet featuring Xavier Monzonís...humor a dojo de la mà de la pura improvisació. ..amb Albert Caire, Oriol Roca i Oriol Gonzalez i una llarga llista de convidats com el Matías Míguez, la Marta Gallego, el Daniel Gonzalez i alguns més, una colla de joves francesos que van venir a escoltar i que van aplaudir molt, com la Lisa, una altra jove cantant i un bon guitarrista.....tot això gràcies a lAurelio Santos , al magnífic control del so, llums i freds del Leo Bianchi...i a la gràcia i simpatia de l'Oscar...el geni de la barra....he..he.\nDe fet, la participació del Jordi Rabascall obrint la WTF és vertaderament la pròpia essència d'aquestes Jam organitzades per l'Aurelio Santos. Els mateixos músics que en moltes ocasions hi participen com a sidemans finalment són ells els qui actuen com a líders. Aquest és el cas amb la WTF liderada pel Jordi, ell, qui ha participat incomptables vegades cantant al costat de l'Aurelio i de molts altres companys. La progressió artística i musical del Jordi ha estat impressionant. En dos o tres anys ha passat de ser un gran desconegut (venien ell i la Carme Puche de passar una llarga temporada a Londres) a ser un músic amb el qual s'hi compta.\nOriol Roca, Oriol González i Jordi Rabascall\nMés il·lusió m'ha fet veure a l'amic Albert Caire tocant les 88 tecles del piano del Jamboree. Per a ell ha estat el "baptisme", el primer Jamboree, la primera WTF, i que espero que no sigui la última. A l'Albert el conec des dels meus inicis al capdavant del JCLV i sempre ens agrada recordar la primera vegada i a mi també.....Una Festa Major de Gràcia i ell tocant amb el seu grup en un dels carrers...Els vaig anar a veure i al final em vaig presentar....va acabar presentant el seu primer disc "Camins" al JCLV i va ser el primer pianista que, de manera desinteressada primer, va col·laborar en les Jams Sessions que vam organitzar a finals del 2011. La primera Jam amb el Geni, on ves per on també va venir el Jordi Rabascall, Carles Pineda sènior i junior, el Felipe Muñoz, Luis Blanco i tota la colla de l'Escola Jam Session, i etc...\nel saxo tenor del Xavier\nDesprés d'aquella Jam n'hi va haver altres on el Jordi i l'Albert s'hi van trobar. A partir d'aquí va sorgir la primera col·laboració entre ambdós músics, primer a trio, després a duo, ja finalment ha esdevingut una col·laboració ferma en els diversos projectes que organitzen ells dos. Abans d'aquesta WTF hi ha hagut bolos diversos tot i que es pot parlar d'un punt d'inflexió a partir del qual han passat més coses i aquest va ser "les 12h, 12 causes", organitzat per ells i amb el total vistiplau del Valentí Grau, una moguda que es va fer ja fa un any a la Nova Jazz Cava i on el combo del JCLV hi va col·laborar. Aquell dia, el "worker man" va ser el mateix Albert, el qual no va parar de tocar el piano acompanyant a les moltes i diverses formacions. Aquell dia també s'hi va apuntar el Xavier Figuerola acompanyant al quartet organitzador en el qual també hi havia la resta de components de la formació d'aquesta WTF, els dos Oriols, el González i el Roca.\nAlbert, Xavi, i els dos Oriols\nSi parlem de com va anar el concert us haig de dir que hi va haver tres parts dins la primera; m'explico. La primera part van sortir a la palestra el quartet inicial. En Jordi ja ens va meravellar a tots els presents per com canta, per com actua i per com improvisa, no gens acadèmicament. Jo diria que aquesta és la gràcia, cantar bé i improvisar bé sense massa regles. En Jordi això ho clava, així com també el seu domini total de l'anglès, la qual cosa el permet "xerrar" en aquesta llengua dient coses amb total sentit, cosa que els guiris i demés que el puguin entendre aprecien. L'Albert al piano va estar sobri, i crec que la seva evolució ha estat constant des de la seva primera Jam al JCLV. Se'l veu més desinbolt en els solos i el seu domini és cada vegada major.\nTot i els segurs nervis interns, se'l va veure força tranquil i concentrat en fer la feina que la va fer força ben feta. L'Oriol Roca i González (són dos, no un) van estar brillants en la seva conjunció mantenint una gran compenetració rítmica. El Roca és un dels contrabaixistes més sòlids i precisos de l'escena actual. Els seus solos, tot i que no en va fer gaires, van ser clavats i molt imaginatius amb una total afinació. En una ocasió va ser el Xavier qui el va incitar amb un lleuger moviment de cap a fer-ne un, i en el bis, ell mateix va declinar la invitació. El González estava radiant i feliç de participar en aquesta moguda i així es va expressar durant tota la nit. Va flipar amb el tema que van fer amb l'Aurelio, com tots nosaltres.\nMarta Gallego i Dani González\nEn un moment del primer passe, el Jordi va convidar l'Aurelio a participar i així va ser com van improvisar un tema i l'Aurelio ens va demostrar de quina manera domina el Beat Boxing, a la perfecció. El González ens va fer uns magnífics "quarts" i un gran i brutal solo, d'aquells de mocador. Després va ser el moment de cridar al Xavi Figuerola i aquest va pujar a agafar el seu tenor que ja l'esperava. Els moments posteriors van ser impressionants no només per la música que va millorar amb un altre instrument, i tant ben tocat, sinó per la moguda interactiva i teatral entre el Jordi i el Xavi. Això va culminar en un dels temes on els pollastres, les oques, els coloms i demés aus van aparèixer dalt l'escenari. Una diversió sana i ben portada per la simpatia dels dos "ocells", en Jordi i Xavi i que va fer somriure a tothom, inclosos la resta dels músics. De les habilitats al tenor del Xavi ja en sabeu més que jo. És un dels millors i dotats músics de les canyes; participa en multitud de projectes i se'l crida per enregistrar molts i diversos projectes; en fi, és tot un luxe poder-lo escoltar i per a nosaltres serà un plaer tenir-lo, sinó plou, compartint escenari amb el Guim Garcia i Jordi Gaspar (i també l'Albert Caire, Jordi Pujol i Felipe Muñoz) en la cloenda del 5è Festval de Jam Sessions a Sant Vicenç dels Horts el 25 de juliol.\nOriol Roca, Oriol Gonzálex i Jordi Rabascall\nBé, després del què he explicat que correspon a les dues primeres parts de la primera part, va venir la Jam on la majoria de músics van poder descansar. De fet ho van fer tots excepte l'Albert Caire qui va ser el "worker man" de la nit. Va pujar el Matías Míguez amb el seu gran so i saber i la seva personal manera d'estar agafat al seu magnífic baix elèctric i de bellugar-se. Va pujar també la jove estudiant de l'Esmuc, la Marta Gallego la qual a més a més de tocar la flauta va cantar en una magnífica bossanova. El Dani González es va asseure a la bateria i amb la formació base de piano, baix i bateria van acompanyar a un parell de joves cantants franceses, la Lisa i una amiga seva en un parell de temes, i en un dels quals va pujar també un amic seu que va resultar ser un bon guitarrista. Després, les llums es van apagar....ja eren les 23h, hora en la qual un servidor va a buscar el transport que el portarà cap a casa....Voilà. Miquel Tuset i Mallol.\nJerry Bergonzi i Joe Magnarello Quartet a la Nova Jazz Cava, cicle Jazz a la Fresca\nJerry, Joe, Johnny i Andrea\nLa cirereta del pastís, el concert del Jerry Bergonzi Quartet, amb el Joe Magnarello, Johnny Aman i Andrea Michellutti com a darrer concert de Jazz a la Fresca a la Nova Jazz Cava de Jazz Terrassa. Avui la climatologia ens ha respectat i no ha caigut ni una gota, la qual cosa ha permès gaudir de l'espai exterior amb una perfecta sonorització. Un quartet que ha repassat una bona colla (a nosaltres ens ha semblat que han estat poquets) dels temes dels seus discos, m'imagino que d'un i de l'altre. Un passe únic en el qual hem pogut escoltar i observar des de la primera línia de cadires les magnífiques músiques que han sonat i les expressions de bon rotllo i simpatia que desprenien els membres del quartet.\nJohnny, Joe, Jerry i Andrea\nEl líder ha estat sublim en la interpretació dels temes i solos i també ens ha semblat una magnífica persona, explicant-nos algunes de les històries dels temes. El co-líder Joe ha mostrat el seu so força dolç i gens cridaner en el registre mig de la trompeta amb magnífics solos i millors melodies. La secció rítmica de només contrabaix i bateria ha complert amb escreix, si més no considerant que el jove contrabaixista Aman substituïa a l'oficial i ho ha brodat i el bateria ha mantingut una gran connexió amb la resta de la formació i ens ha deixat ben servits en el solo que ha fet. En definitiva una magnífica nit que hem compartit de nou amb lEmilio Civit Puig i amiga i molta més gent que ha vingut, i pel que he pogut escoltar, gent molt saberuda.\nVegem què ens diuen des de Jazz Terrassa dels dos líders:\nUn concert de luxe amb el lideratge de dues de les figures del jazz modern que ens arriba de l’altra banda de l’Atlàntic, punt estel.lar de la 15a edició del cicle d’estiu “Jazz a la Fresca” de la Nova Jazz Cava.\nJerry Bergonzi natural de Boston , 1947, està considerat un dels grans instrumentistes de saxo tenor del jazz actual. De visió global i amb un personal estil, hereu dels millors tenors en la tradició del jazz modern, un lirisme elàstic i gran riquesa de ressonàncies, una prodigiosa tècnica amb control total del instrument i inigualable sentit de la improvisació, el converteixen en un dels músic més admirats de les últimes dècades. Des de Blue Note a Concord, Cadence, Savant, o Columbia, han immortalitzat el seu esplèndid so sovint qualificat de Coltrenià.\nJoe Magnarelli neix a Syracuse però es trasllada a Nova York a mitjans dels anys vuitanta, on forma part dels grups de dos grans com Jack McDuff i Lionel Hampton, i és una figura activa en l’ambient jazzístic de la ciutat. El seu estil, directe i complet, una visió global de la música i la tremenda capacitat de comunicar del so de la seva trompeta, el converteixen en un músic complet i ideal per moure’s magistralment en diferents contextos.\nCurtet i suficient per anar a dormir, que ens hem de llevar d'hora i acomiadar a la Montserrat de la Joia que ens ha deixat, ella ja molt velleta i cansada de tot plegat. El Rafel Boladeras pare del també Rafel, el gran, de la Roser i del Jordi Boladeras, es trobarà força sol després de compartir una molt llarga vida amb la Montse; ells que les han vist de tots colors i jo que ho recordo vagament pel fet de ser veïns...al costat de la Joia hi havia Ca la Russita, casa meva, i al costat encara hi ha Cal Sagristà...A la Montse la recordarem sempre, i no com ara que es trobava ja velleta, no, sinó amb l'empenta que tenia per portar la botiga i tirar endavant conjuntament amb el Rafel tota la família. El Jordi ha heretat el fi sentit de l'humor del pare i la Roser el saber gestionar de la mare. Doncs res, que descansi en pau la Montse i que el Rafel, que tot just en va fer 90 no fa gaires dies, tingui ganes per seguir fent-nos costat en el camí de la vida.\nBona nit i bon descans per la Montserrat de la Joia, en el Jaç de cadascú. Miquel Tuset i Mallol.


Per què els taxistes carreguen contra Inés Arrimadas? - El triangle\nPer què els taxistes carreguen contra Inés Arrimadas?\nA la líder del primer partit de Catalunya, Inés Arrimadas, li ha sortit un enemic inesperat: el col·lectiu de taxistes de Barcelona, que aquests dies protagonitzen un sonat conflicte contra la implantació dels VTC que promouen les plataformes Uber i Cabify. En un sector laboral on, per la seva idiosincràsia, Ciutadans podria tenir una molt bona receptivitat passa tot el contrari i el partit taronja s’ha convertit en la “bèstia negra” dels taxistes.\nLa culpa d’aquesta animadversió la té Xavier Cima, el marit d’Inés Arrimadas, amb qui es van conèixer quan tots dos eren diputats al Parlament de Catalunya. L’any 2016, ja fora de la política, Xavier Cima va muntar amb el també exdiputat Roger Montañola l’empresa Observatori 2050 SL, domiciliada en un despatx de la Rambla de Catalunya i que opera amb la marca Diplolicy. Aquest despatx és, en realitat, un gabinet de “tràfic d’influències” i té entre els seus clients la polèmica plataforma Uber, que des de fa uns mesos ha tornat a operar a Catalunya.\nLa col·laboració entre l’empesa del marit d’Inés Arrimadas i Uber provoca la indignació dels taxistes, que han posat la líder de Ciutadans en la diana. Recentment, Xavier Cima (exdiputat de CDC) i el seu soci Roger Montañola (exdiputat d’Unió) han creat una nova empresa, Diplodat Technologies SL, domiciliada al mateix despatx.\nPrevEls taxistes mantenen la vaga indefinida


Heidi O'ferrall (esposa de ProJared) Wiki, biografia, edat, alçada, marit, valor net, fets\nHeidi O'Ferrall és una cosplayer, youtuber, dissenyadora de vestuari i model premiada de Dallas, Texas, EUA. A part d'això, és més coneguda com l'exdona del jugador de YouTube ProJared, també conegut com Jared Knabenbauer. Recentment, la Heidi va acusar el seu marit d'enganyar-la amb Holly Conrad. El 9 de maig de 2019, va tuitejar i va revelar que el seu marit tenia una relació amb Holly Conrad. Aquesta acusació es va produir després que ProJared va anunciar que ell i Heidi es divorciaven, anomenant-ho tot menys un desacoblament conscient i després va bloquejar Heidi a tots els comptes de xarxes socials.\nHeidi O'ferrall i Holly conrad\nHeidi va acusar la cosplayer i youtuber de 34 anys Holly Conrad per una aventura amb el seu marit ProJared.\nEs van bombardejar mútuament a les xarxes socials a través de Twitter.\nHeidi va tuitejar: "Mai he arrossegat cap amic o ex en línia per això. Però el meu marit de figura pública em va enganyar amb una altra figura pública, públicament, mentre els fans els animaven pensant que era ficció. Crec que una conclusió pública és adequada".\nHolly Conrad va respondre a la seva al·legació i va escriure "alguna merda que passa a Internet" i també es va referir a la seva declaració com a "declaració hiperbòlica". Una declaració que Conrad va dir que s'utilitzava per "demonitzar els estranys". En Conrad va afegir: "Això no és cosa de ningú sinó d'ells". La declaració acaba amb Conrad dient que ella només vol "la millor felicitat per als qui m'envolten" i que "mai faria mal a ningú".\nConrad tanca dient que deixarà Twitter durant un temps.\nHeidi O'ferrall i el marit ProJared\nL'any 2014, Heidi i ProJared es van casar.\nAbans de casar-se, va sortir amb ProJared durant dos anys.\nÉs la propietària de Forest Girl Clothing a Bothell, Washington.\nRecentment, la Heidi va acusar el seu marit d'enganyar-la amb la cosplayer i youtuber Holly Conrad, de 34 anys.\nEl 9 de maig de 2019, va tuitejar i va revelar que el seu marit tenia una relació amb Holly Conrad.\nAquesta denúncia es va produir després que ProJared va tuitejar que la parella estava sol·licitant el divorci malgrat els seus esforços per fer que el seu matrimoni funcioni.\nEl maig de 2019, la Heidi va tuitejar i va escriure: "Recentment vaig saber que el meu marit @ProJared ha estat fotent a @HollyConrad a les meves esquenes durant mesos. No tinc ni idea de quin anunci acaba de fer perquè em va bloquejar”.\nMés tard, també afirma: "Tinc proves. Converses explícites i fotografies de la seva relació, sobre les quals em va mentir àmpliament en moltes ocasions. Em va prometre que estava compromès amb la nostra relació en aquell moment i li va prometre que trencaria amb mi".\nAbans, el 8 de maig, ProJared va tuitejar i va publicar una foto. "Sé que això pot resultar sorprenent i molest per a molts de vosaltres, però sabeu què fem això perquè tots dos puguem buscar la felicitat per nosaltres mateixos. Durant aquest temps, podeu veure molts rumors, especulacions i xafarderies. Us demano que feu les vostres pròpies observacions i arribeu a les vostres pròpies conclusions, afegireu que aquesta decisió es va prendre després d'una extensa teràpia per part meva i teràpia de parella per part meva i teràpia de parella junts. Dit això, això és tot el que penso declarar públicament sobre aquest tema. La privadesa, el benestar mental i la discreció de la Heidi sempre han estat i seguiran sent la meva màxima prioritat durant tot això. Espero que tots dos puguem sortir d'aquest matrimoni amb estil i gràcia. Tinc la intenció de continuar fent tot el que pugui per la meva part perquè això passi”.\nTanmateix, Heidi va tornar a tuitejar: "Va dir als seus amics una versió dels esdeveniments que omet la seva infidelitat i em retrata com una persona agressiva i poc raonable. Com si estigués enfadat i molest tot el temps, sense cap motiu. És perquè m'està maltractant".\nLa gent no ha estat tan embolicada en un drama de parella des que Luke i Laura de l'Hospital General van captivar la nació.\nA més, ser enganyat pel teu marit bastard de rata és prou dolent.\nPerò quan el teu marit és una "celebritat" de YouTube ProJared, i el drama d'engany es desenvolupa en temps real, és una capa extra d'horrible.\nI aquesta és la realitat per a la patida Heidi O'Ferrall, que es mereix molt millor que les escombraries que ha anat rebent de ProJared.\nDe fet, l'escàndol va començar quan ProJared, el nom real del qual és Jared Knabenbauer, va demanar, segons The Verge, fotos nues als fans.\nAlmenys dos d'aquests fans eren menors d'edat i, segons l'informe de Verge, ProJared sabia que eren menors d'edat quan va demanar les fotos.\nSegons ComicsBeat, el drama entre ProJared i la seva futura exdona va començar a on més? a les xarxes socials. ProJared es va dirigir a Twitter per anunciar que ell i Heidi s'estaven divorciant, i va fer semblar que era una "decisió mútua", anomenant-ho tot menys un "desacoblament conscient". Aleshores, la Heidi va descobrir que el seu futur exmarit la va bloquejar a tots els comptes de xarxes socials. I va ser llavors quan es va plorar, entrant en detalls amplis sobre com ProJared no només l'estava enganyant amb un antic amic, sinó que també abusava emocionalment cap a ella.\nConclusió: per tant, no està clar si el "comandant Holly" admet haver fet trampes amb ProJared. No obstant això, el que és clar que com a resultat d'aquest drama, els seguidors de ProJared han baixat significativament (a partir d'aquest escrit, en més de 200.000), i pot tenir més problemes dels que havia estat preparat anteriorment, sobretot si es pot demostrar que va rebre fotos nus de fans menors d'edat.\nLlegiu també: Barbara Palvin (model) biografia, wiki, xicot, cites, alçada, pes, valor net, carrera professional, fets\nHeidi O'ferrall Edat\nQuants anys té Heidi O'ferrall? Actualment, l'edat de Heidi té 32 anys. Es troba a una alçada de 5 peus i 6 polzades d'alçada i pesa al voltant de 55 kg o 121 lliures. Les seves mesures corporals són de 34-26-35 polzades. Porta una copa de sostenidor de 32 C.\nNom real Heidi O'ferrall\nNascut 1 d'abril de 1988\nProfessió Dissenyador de vestuari,\nFamós per 1. Acusa el seu marit d'enganyar-la i\ntenir una aventura amb Holly Conrad\n2. Ser la dona de ProJared\nLloc de naixement Dallas, Texas (EUA)\nHistòria de cites? Jared Knabenbauer\nNovio Jared "ProJared" Knabenbauer\nMarit/Cònjuge Jared Knabenbauer "ProJared" (YouTuber)\nAlma mater Universitat de Texas\nEnllaços al compte de xarxes socials Twitter, Twitch\nHeidi O'ferrall Biografia i educació\nHeidi O'Ferrall va néixer l'1 d'abril de 1988 i va néixer a Dallas, Texas, EUA. Té la nacionalitat nord-americana. Pertany a l'ètnia blanca caucàsica. La seva família està formada pel seu pare, la seva mare i els seus germans, la informació dels quals no es coneix de domini públic. Com a educació, va assistir a la Universitat de Texas a Arlington el 2015 i es va graduar amb una llicenciatura en Belles Arts en Tecnologia i Disseny Teatral. A més, va fer pràctiques a God Save the Queen Fashions.\nLlegiu també: Madi Edwards (model) biografia, wiki, xicot, valor net, edat, alçada, pes, carrera professional, fets\nFets de Heidi O'ferrall\nCanta cançons i viatja a Miami Beach quan està lliure de la feina.\nEls actors preferits de Ferrall són Chris Evans i Jennifer Evans.\nEl treball de Heidi es va presentar a IGN i Kotaku.\nVa jutjar els concursos RTX i Dallas Comic Con Fan Days.\nEl 2016, obté el primer lloc a Samus Aran – Ikkicon.\nDurant la seva carrera, també va aconseguir molts premis i honors.\nFerrall homenatjat al cosplay de l'escenari principal de Sydney Losstarot i Callo Merlose.\nProJared anuncia que ell i Heidi s'estaven divorciant, anomenant-ho tot menys un desacoblament conscient i després va bloquejar Heidi a tots els comptes de xarxes socials.\nLa seva biografia de convulsió és: "Sóc una artista i dissenyadora que fa roba, vestits, espelmes, cases de fades i rareses capritxoses".\nDe tant en tant col·labora amb Arda Wigs per crear vestits amb els seus bonics productes de perruques.\nAlgunes de les perruques Arda que apareixen en aquest flux estan patrocinades, mentre que altres les va comprar ella.\nCom a noia de pòster per tallar/cosir, de tant en tant utilitza els seus patrons de costura per a fluxos creatius!\nEstà al programa d'Amazon Influencer.\nQualsevol cosa que compreu a la seva botiga dóna suport al seu treball i és una manera fantàstica de trobar enllaços directes als seus materials preferits!\nLlegiu també: Rain Dove (model) biografia, wiki, relació, gènere, sexualitat, edat, alçada, pes, valor net, fets


El Consell sanciona l'exintendent del Palau de les Arts per incomplir amb Transparència - Diari La Veu\nEscriba el número 893859\nEl Consell sanciona l'exintendent del Palau de les Arts per incomplir amb Transparència\nDavide Livermore es va retardar a presentar la documentació que li va requerir l'Administració després del seu cessament al 2017\n5 abril 2019 16:44h\nJunt amb Livermore, hi ha altres cinc exalts càrrecs de la Generalitat que no han complit amb les normes que regulen el sistema d'incompatibilitats. / EFE-ARXIU\nVALÈNCIA. L'exintendent del Palau de les Arts Davide Livermore és l'únic alt càrrec del Consell que ha sigut sancionat de forma lleu –una amonestació– per no haver complit a temps amb els preceptes marcats per l'Oficina de Control de Conflicte d'Interessos, adscrita a la Conselleria de Transparència.\nAquesta sanció és simplement una prevenció per haver-se retardat en la presentació de la documentació que se li va requerir després del seu cessament, al desembre del 2017, relativa a la seua declaració d'activitats i béns, drets i obligacions patrimonials, segons ha informat aquest divendres la Generalitat.\nA més de Livermore, altres cinc exalts càrrecs del Consell no han complit amb les normes que regulen el sistema d'incompatibilitats, en quatre casos per manques en la documentació presentada, com ara la còpia de les declaracions tributàries de la renda, patrimoni i societats.\nEl cinqué cas és el d'un directiu d'una mercantil que el 2018 va passar a formar part del sector públic instrumental de la Generalitat, de tal manera que ara està obligat i no ha presentat tota la documentació.\nSegons l'informe anual del 2018 realitzat per l'Oficina de Control de Conflicte d'Interessos Conselleria de Transparència, el 97,7% dels alts càrrecs ha complit amb el sistema d'incompatibilitats.\nEl citat informe posa de manifest que les persones obligades a presentar les declaracions d'activitats i béns, drets i obligacions patrimonials durant el 2018 van ser 216, de les quals 169 eren alts càrrecs en actiu i 47 alts càrrecs cessats.\nL'informe dona compte que en 187 casos s'han dictat resolucions reconeixent la compatibilitat de l'activitat pública amb altres activitats i cap en sentit contrari. Actualment, hi ha 29 sol·licituds en tramitació.\nL'Oficina de Control de Conflicte d'Interessos dona compliment a l'obligació recollida en la Llei 8/2016 d'Incompatibilitats i Conflictes d'Interessos de persones amb càrrecs públics no electes i el Decret 65/2018 que la desenvolupa, d'elevar anualment al Consell un informe, que serà remés a les Corts, sobre la informació continguda en el Registre de Control de Conflictes d'Interessos.\nEscriba el número 964272


Una necessitat per equilibrar les desigualtats existents\nActualitzada 15/06/2022 a les 06:05\nEl 2022, UNICEF està impulsant una agenda de defensa global urgent per fer front a la crisi i la pèrdua addicional d'aprenentatge causada pel tancament d'escoles durant la Covid. Aquesta agenda se centra en un dels acceleradors de canvi més efectius per fer front a la crisi de l'aprenentatge: l'assoliment universal de la lectura bàsica i les matemàtiques per a cada infant, com a pedra angular de tot aprenentatge futur.\nL'augment de la inversió en aquestes habilitats bàsiques de lectura i matemàtiques és una de les demandes. En aquest sentit, enguany demanem als governs que prenguin mesures "ràpides" per arribar i retenir tots els infants a l'escola, per avaluar els nivells d'aprenentatge, perquè prioritzin l'ensenyament fonamental i perquè desenvolupin estratègies de protecció per a la salut i el benestar psicosocial perquè tots els infants estiguin preparats per aprendre.\nFins i tot abans de la Covid, més de la meitat dels infants de deu anys en països d'ingressos baixos i mitjans no podien llegir una història senzilla. Això s'ha vist agreujat per la pandèmia i ara arriba al 70%. Com a resultat, ens enfrontem a una catàstrofe global de l'aprenentatge el 2022. Si no és fa una acció urgent, milions d'estudiants s'hauran quedat tan enrere en el seu aprenentatge que mai es posaran al dia o abandonaran l'escola per complet.\nNo n'hi ha prou amb simplement reobrir les escoles; necessitem un esforç global concertat per garantir que tots els estudiants tornin a les aules i tinguin un suport personalitzat per posar-se al dia en l'aprenentatge perdut.\nJa tenim evidències clares de l'alarmant deteriorament de la lectura i les matemàtiques al llarg dels dos anys, especialment per als estudiants més vulnerables. Sense aquestes habilitats bàsiques, aquests estudiants no podran recuperar l'aprenentatge perdut, no estaran preparats per a la transició a l'educació secundària i, en última instància, tindran dificultats per accedir al lloc de treball.\nAmb el reconeixement mundial de l'impacte de la Covid en l'aprenentatge dels infants i els contratemps en el compliment de l'Objectiu 4, UNESCO i UNICEF treballem amb confiança i ambició per fer front a la crisi d'aprenentatge.\nEl passat més de maig, Unicef Andorra va assistir a la 3a Conferència Mundial d'Educació Superior de la UNESCO a Barcelona. La UNESCO, en la seva qualitat d'organisme especialitzat de les Nacions Unides per a l'educació, és l’encarregada de dirigir i coordinar l'Agenda Educació 2030, que forma part d'un moviment mundial per a erradicar la pobresa a través de 17 objectius de desenvolupament sostenible per a 2030. L'educació, essencial per a aconseguir tots aquests objectius, té el seu propi Objectiu 4 dedicat, que pretén “garantir una educació de qualitat inclusiva i equitativa i promoure oportunitats d'aprenentatge durant tota la vida per a tots”.\nEn un any on conviuen a tot el món 27 conflictes armats, Sylvia Schmelkes, en el discurs d’obertura de la Conferència Mundial d'Educació Superior, incidia en com l’educació bàsica havia de treballar per l’equitat, on cada alumne havia de rebre el suport necessari segons les seves característiques personals, amb l’objectiu de crear un món pacífic, just i sostenible. A més a més, posava l’accent en el grup més vulnerable en l’accés a l’educació: les nenes pobres, rurals i de minories ètniques.\nJuan José Juárez, Senior Project Manager de la Fundació Bertelsmann, i un dels ponents en la conferència, parlava també de la necessitat que els alumnes de secundària rebessin una orientació de qualitat de cara a les opcions educatives futures per reduir les taxes d'abandonament en l'educació superior.\nEn paraules de Paulo Falcón, advocat, professor universitari i conferenciant, tenim sistemes i institucions educatives generalistes, no pensades per a alumnes amb diversitat funcional, per alumnes que treballin i estudiïn, o que incloguin la perspectiva de gènere. Hi ha una distribució desigual del coneixement, on gran part de la població es veu exclosa per condicions socials i econòmiques de l'educació superior. Per equilibrar les desigualtats advoca perquè les persones més vulnerables rebin la millor educació.\nEl desafiament és a construir una societat del coneixement més justa on l'educació superior sigui considerada un dret humà i un bé públic.\n*Mercè Miguel Millan, Sensibilització Unicef Andorra


Es posa a la venda el llibre de Toni Sureda sobre la revolta femenina local de 1920 – Revista07500\non 06/09/2020 06/09/2020 cultura\nLa presentació del llibre El motí de les dones. La revolta femenina de 1920 a Manacor, de Toni Sureda Vicens, que obtingué el XIX Premi Alexandre Ballester d’assaig convocat per l’Ajuntament de Sa Pobla (Mallorca) i que estava prevista per a finals d’aquest mes de setembre, s’ha hagut de suspendre per tercera vegada com a conseqüència de la situació extraordinària d’una nova onada del virus Covid-19.\nL’esforç de part de l’editorial Lleonard Muntaner i del Ajuntament de Sa Pobla per endarrerir de l’acte no ha servit per poder presentar-lo públicament amb garanties i no hi ha hagut cap altra opció. Per aquest motius l’autor ha informat que el llibre es posarà a la venda en totes les llibreries i punts habituals a partir d’aquesta propera setmana. “Així i tot no es descarta que més endavant poguem realitzar un col·loqui analitzant la situació que es vivia a Mallorca i evidentment a Espanya fa cent anys, segons el text del llibre el motí de les dones”, recorda.\nEl llibre relata uns successos reals que tingueren lloc a Mallorca i especialment a Manacor el 20 de maig de 1920. Una revolta on hi varen participar especialment les dones que protestaven contra la situació social, política i econòmica per la manca de les matèries bàsiques existents per poder subsistir. Els amotinats romperen mostradors de roba per poder apoderar-se del material de primera necessitat. Seixanta i cinc persones foren detingudes per la Guàrdia Civil. Una fets que marcaren un punt d’inflació en aquells moments.\nPrevious Article Els fusters manacorins de començament del segle XX\nNext Article La peixateria de ses Verdures obri aquest dijous


Perelló i Orteu tot esperant Salvadó: Canon literari de Biel Perelló\nSabeu on es poden trobar els DVDs del Nightclub?He buscat als Encants però no els he sabut veure.\n07 de juny, 2005 12:46\nA Discos Castelló, al carrer Tallers, els poden demanar d'importació. També es poden comprar a Amazon.com, a Amazon.co.uk i a Amazon.de, però aquí només en versió doblada a l'alemany.El doblatge --per cert-- està fet pel senyor Orteu, quan estudiava a la Berlitz.\n07 de juny, 2005 19:29\nGràcies, Enriqueta, my love:Els DVDs els pot trobar en edició normal "nice price", pelat d'extres o al cofre-De Luxe, amb samarreta autografiada pel Director de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió, llibret de 5 pàgines i extres que inclouen "Darrera les càmeres: pensava que era més divertit" i dos curtmetratges de Mickey Mouse. Ambdues edicions de Deutsche Grammophon.\n07 de juny, 2005 19:40\nEl que han de fer és elaborar un fons d'escriptori per a Windows que promocioni "Tres" (ja no dic el llibrot aquest que acaben de treure, perquè per promocionar un llibre abans cal haver-lo distribuït). El gif animat que acaben d'afegir a sota del blog és un bon intent de promoció tot i que, sent tres, no sé per què coi escullen al més lleig.\n07 de juny, 2005 22:29\nNo sé què coi fot aquesta foto aquí sota però sospito que és obra del fariseu senyor Salvadó, que domina el retoc fotogràfic cosa fina.\n07 de juny, 2005 22:56\nEl pèl de la barbeta també és "made in Photoshop"?En realitat no hi surt pas malament a la foto, ulleres i ulls ballarins a part. És només que encara estic ressentit per allò del Bingo Urgell.\n07 de juny, 2005 23:00


Puig-reig, 14 i 15 d'abril del 1936 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nrosa serra 17.04.2021 | 00:03\nEl diumenge 12 d'abril del 1936 van tenir lloc les eleccions municipals al regne d'Espanya. Amb una participació a l'entorn del 60% del cens electoral –homes, perquè les dones no tenien dret a vot–, no només van votar alcaldes i regidors. Votaven també, com si d'un referèndum és tractés, la confiança vers la monarquia i el model d'Estat.\nConfirmat el triomf a la majoria de províncies espanyoles, l'expectació no parava de créixer: que passarà?, que diuen a Madrid? –que volia dir, què diuen a la Cort i què diuen des del Govern central. Preguntes que van deixar pas a altres de més potents: què farem ara? S'encomanava l'optimisme, la necessitat de lideratge i el compromís col·lectiu.


per Redacció - Fotografia: Patronat de Turisme - Diputació de Lleida 13/09/2012 00:00h\nLa Rialp Matxicots arriba a la 3a ediciÃ³ amb rÃ¨cord d'inscripcions| RedacciÃ³ - Fotografia: Patronat de Turisme - DiputaciÃ³ de Lleida\nLa Rialp Matxicots consta de tres curses que es desenvolupen en un paisatge únic i de gran bellesa i que passa pels diferents pobles que formen el municipi de Rialp, a la comarca del Pallars Sobirà, al Pirineu de Lleida. Les tres categories són la Rialp Matxicots Extrem, de 82 quilòmetres i un desnivell positiu de 7.000 metres; la Rialp Matxicots Marató, de 42 quilòmetres i 3.400 metres de desnivell positiu, i la Rialp Matxicots Popular, de 15 quilòmetres i 1.200 metres de desnivell positiu.\nCom a novetat, enguany els corredors de les proves extrem i marató pujaran al Serrat de Posa, des d’on podran contemplar vistes espectaculars de la vall d’Àssua, el Batlliu de Sort i el poble de Rialp. Els punts de pas de la Rialp Matxicots, en la categoria reina, és a dir, l’extrem, són Rialp, Sorre, Llessui, Cabana del Pastor, Montsent de Pallars (2.883 m), Entremont, Montorroio, Pas de Mainera, Portella, Mare de Déu de la Montanya, Caregue, Escàs, Serrat de Posa, Surp, Local CaÃ§adors, Rodès, Botella, Sant Romà de Tavèrnoles, Pont de Gulleri, Roní, Corba d’Aulo, Hotel Port Ainé, Pic de l’Orri (2.460 m), Font de la Seu, Beraní, Sant Joan de Colinos i Rialp.\nPer motius de seguretat i bon funcionament de la cursa, una setmana abans de la disputa de la competició l’organització ha tancat inscripcions amb una xifra rècord de 458 participants. D’aquests atletes, 150 correran la cursa Extrem; 154, la Marató, i 154, la Popular. La Rialp Matxicots és la cinquena i darrera prova del Correpallars-I Lliga Pallaresa de Curses de Muntanya.\n- Recollida de dorsals, PlaÃ§a de les Antigues Escoles, de 18.00 a 21.00 hores.\n- Briefing, Ajuntament de Rialp, 21.15 hores.\nDissabte, 15 de setembre:\n- Recollida de dorsals, PlaÃ§a de les Antigues Escoles, de 4.30 a 5.15 hores.\n- Control de material, de 4.45 a 5.15 hores.\n- Control de sortida, 5.00 hores.\n- Sortida de la Rialp Matxicots Extrem, 5.30 hores.\n- Sortida de la Rialp Matxicots Marató, 6.00 hores.\n- Tancament arribada de la Rialp Matxicots Marató, 20.00 hores.\nDiumenge, 16 de setembre:\n- Recollida de dorsals, PlaÃ§a de les Antigues Escoles, de 8.00 a 8.30 hores.\n- Tancament arribada de la Rialp Matxicots Extrem, 5.30 hores.\n- Sortida de la Rialp Matxicots Popular, 9.00 hores.\n- Lliurament d’obsequis de la Rialp Matxicots Extrem i Marató, 15.00 hores.\n- Dinar de comiat, 15.00 hores.\nL'Eibar elimina al Lleida Esportiu de la Copa del Rei


Què fa Jesús durant un dia? | Sebastià Taltavull – Un nou llindar\n← La nostra «Galilea» d’aquí\nPer una Església de mans unides i de caritat →\nSempre m’han cridat l’atenció les «prioritats» pastorals de Jesús: està atent a les persones per acollir-les, escoltar-les i caminar al seu costat, sempre disposat a compartir amb els qui més el necessiten. S’apropa a la gent que espera d’ell una paraula d’esperança, un alè de salut, un gest de coratge. S’ha d’anar a l’Evangeli per veure que són els malalts els qui ocupen el primer lloc i amb la complexitat de situacions que presenten. L’Evangeli ens fa veure que l’activitat de Jesús és frenètica, això fa que els seus deixebles li arribin a dir: «Tothom us està cercant.» Quin atractiu, el de Jesús, font de seguiment!\n«La passió de Jesús pels malalts i necessitats obre un camí de reflexió sobre la nostra activitat diària per comparar-la amb la seva»\nI nosaltres, com omplim la jornada? La passió de Jesús pels malalts i necessitats obre un camí de reflexió sobre la nostra activitat diària per comparar-la amb la seva. Per això, fixem-nos en el començament de l’Evangeli de sant Marc. En què i com emprem el temps? A més del deure quotidià del treball, què fem més? A què ens dediquem? Quines són les nostres —les meves— prioritats?\nHem de pensar que estem en un moment en què hem optat per unes «prioritats» en la nostra relació amb Déu i amb els altres. Es tracta de promoure un estil de vida més d’acord amb l’Evangeli, i, com a conseqüència, rehabilitar els qui estan en el llit del dolor físic i psíquic, en la soledat i l’abandó, en la marginació, l’enveja, la incomprensió, l’odi i la venjança. Hem de saber que quan l’esperit del mal posseeix algú, Jesús el venç i fa que la persona recuperi la seva dignitat i llibertat.\nCatalà bisbe Taltavull, coratge, deixebles, Déu, dignitat, esperança, Evangeli, Jesús, llibertat, malalts, prioritats, salut Permalink


Oposicions Administració Pública | Tangram Acadèmia\nOposicions Administració Pública\nCursos a mida per preparar diferents oposicions\nCurs de Preparació a les OPOSICIONS AL COS ADMINISTRATIU Corporacions Locals\nEl curs tindrà una durada de 70 hores distribuïts en 8 mesos .\nDijous de 18:30 a 21:00 .\nEl preu del curs serà de 1120 euros , aquest import es podrà pagar en diferents modalitats :\nQuotes mensuals : 8 pagaments de 140 euros.\nMaterial /Matrícula : a l’iníci del curs es pagaran 40 euros en concepte de material del curs ( temari ) .\nEl temari a desenvolupar al llarg del curs serà el següent :\nPART GENERAL: DRET CONSTITUCIONAL I INSTITUCIONAL\n1.- La Constitució espanyola de 1978. Estructura i Contingut. Drets Fonamentals i Llibertats Públiques. Garanties constitucionals dels drets. Suspensió dels drets.\n2.- Institucions de l´Estat: Corts Generals, Corona, Govern, Presidència. Altres institucions: Defensor del Pueblo, Tribunal de Cuentas.\n3.- L´Estatut d´Autonomia de Catalunya. Estructura i Contingut. Drets i deures dels ciutadans. Competències: Tipologia.\n4.- Institucions de Catalunya: Parlament, Govern, Presidència. Altres Institucions: Síndic de Greuges, Síndicatura de Comptes, Consell de Garanties Estatutàries.\n5.- La Unió Europea. Dret Originari i Dret Derivat. Institucions de la Unió Europea.\n6.- Organització territorial de l´Estat. Comunitat Autonoma. Vegueria i Comarca. El municipi. El terme municipal. La població. L´empadronament.\n7.- L´organització municipal: òrgans necèssaris i òrgans complementaris. Competències i funcionament dels òrgans municipals. Organització i funcionament de l´Ajuntament de referencia.\nPART ESPECIAL: DRET ADMINISTRATIU\n8.- Llei 39/2015, d´1 d´Octubre: L´acte administratiu. Concepte i clases. Validesa i eficacia de l´acte administratiu. La invalidesa de l´acte administratiu. La revisió d´ofici de l´acte administratiu. Els recursos administratius.\n9.- Llei 39/2015, d´1 d´Octubre: El Procediment Administratiu general. Fases i Principis generals. El registre d´entrada i sortida de documents. Requisits en la presentació de documents. Comunicaions i notificacions.\n10.- Les disposicions generals, els principis d´actuació i el funcionament del sector públic a la Llei 40/2015 d´1 d´Octubre.\n11.- Els contractes administratius a l´esfera local. Els contractes administratius típics. Procediments d´adjudicació.\n12.- Transparència, accés a la informació pública i bon govern: marc legal a Espanya i a Catalunya. Concepte i principis generals.- Les administracions publiques i la societat de la informació. L´administració electrónica: pilars i principis.\n13.- La protecció de dades de carácter personal. El règim jurídic de la protecció de dades de carácter personal. Drets de la ciutadania en materia de protecció de dades.\n14.- La responsabilitat patrimonial de les Administracions Públiques. Responsabilitat Patrimonial. L´acció de responsabilitat. La responsabilitat de les autoritats i del personal al servei de les administracions publiques.\n15- Potestat Sancionadora: Principis. El procediment sancionador. Mesures sancionadores administratives.Potestat Reglamentària de les entitats locals.\n16.- Els pressupostos locals: concepte i contingut. Els principis pressupostaris. Formació i aprovació. Estructura pressupostària. L´execució del pressupost: les seves fases.\n17.- Els Recursos dels municipis. Enumeració. Tributs Locals: Impostos Municipals,Taxes, contribucions Especials i Preus Públics.\n18.- Llei 38/2003 general de Subvencions: àmbit d´aplicació. Concepte de Subvenció. Principis generals. Obligacions dels benefiaciaris.\n19.- Els béns de les Entitats Locals. Regulació i clases. Béns de Domini Públic: concepte i règim d´utilització. Béns Patrimonials. Els Béns comunals. Inventari.\n20.- L´Estatut Bàsic de l´Empleat Públic: Drets i deures i Codi de Conducta.\nHas d'estar donat d'alta per veure aquest curs


Què són els empelts de geniva? - Nart Clínica Dental\nUn tractament modern mínimament invasiu que millora el pronòstic de les dents.\nEls empelts de geniva són un procediment quirúrgic que es realitza agafant un tros de teixit tou d’un lloc donant per fer-lo servir en un altre lloc receptor. Aquest teixit donant es pot obtenir del paladar, de la tuberositat maxil·lar (zona dels queixals del judici quan no són presents), de la geniva adjacent a les dents afectades, fins i tot d’un teixit provinent d’un banc de teixits (humà) o d’animals, o de substituts artificials.\nLes recessions de geniva són el principal motiu pel qual es realitzen empelts de geniva. Tot i semblar un problema poc freqüent, és present a molts pacients. La formació de les recessions és un procés gradual que passa lentament. Per aquesta raó, moltes vegades passen desapercebudes fins que ja són massa evidents. Una manera de controlar aquesta progressió de les recessions és mitjançant els controls regulars al dentista i higienes professionals amb ensenyament d’higiene oral, d’aquesta manera es poden prevenir situacions que requereixin procediments quirúrgics d’empelts de geniva.\nLes recessions són essencialment una condició en la qual la geniva comença a retreure de la dent deixant l’arrel exposada a la boca. Amb el temps, aquest procés pot continuar formant petites bosses entre la dent i la geniva. Això promou l’acumulació de bacteris en aquesta zona que si no s’eliminen adequadament poden comportar complicacions amb el temps. Abans d’arribar a aquestes situacions, les recessions dentals poden tractar-se sense requerir d’ un procediment quirúrgic. Alguns dels signes que poden aparèixer de manera primerenca són l’increment de la sensibilitat dental, percepció de les dents més llargs del normal i petites indentaciones, desgast o marques on s’uneix la dent amb la geniva.\nLes recessions poden estar causades per diferents causes. La principal causa són els bacteris de la malaltia periodontal. El tractament de la gingivitis prevé la formació de recessions inicials ja que en fases més avançades de la periodontitis ja són una condició gairebé inevitable. Un altre factor causant pot ser el trauma provocat per diferents agents com un raspallat agressiu (horitzontal o circular) o la presència d’un pírcing. El bruxisme podria ser una altra causa pel fet que la part de la dent més propera a la geniva es fractura en forma de falca o abfracció, exposant l’arrel de les dents que es van debilitant amb el temps. Un altre factor que predisposa a les recessions de la genvia és tenir geniva i os fins a la part exterior de les dents, i es dóna especialment en els pacients de raça caucasiana. A més, un altre factor que facilita i pot causar recessions en pacients amb os i geniva fins és el moviment d’ortodòncia; evidentment un moviment d’ortodòncia expansiu o cap a fora com podria ser en els casos de apinyaments severs o compressions del maxil·lar o mandíbula.\nLes cirurgies d’empelts de geniva són un tractament vàlid per a les recessions en fases més avançades. Podem dividir els tipus d’empelts en tres grups: empelts de teixit connectiu, empelts lliures i empelts pediculats.\nEls empelts de connectiu són el tipus d’empelt que més s’utilitza amb diferència i el que segons els estudis obté els millors resultats. Per obtenir-lo realitza una petita incisió al paladar de tal manera que el periodontista pugui obtenir el teixit connectiu de l’interior del paladar (com si agaféssim el formatge d’un entrepà i el tornem a sopar). D’aquesta manera genera una mínima molèstia al paladar i cicatritza internament. A continuació es col·loca el teixit obtingut del paladar en el defecte cobrint l’arrel exposada i qualsevol defecte que s’hagi pogut formar, quedant cobert per la geniva del pacient. L’empelt lliure es pren directament del paladar incloent la pell i el teixit intern, i es col·loca sobre l’arrel exposada sense cobrir-lo. L’empelt pediculat seria el desplaçament de la geniva de zones veïnes a l’afectada.\nDesprés de la cirurgia és important seguir les instruccions explicades pel dentista o periodontista (dentista especialista en genives).\nÉs important que l’empelt no rebi cap tipus de trauma ni moviment fins que estigui curat (de 4 a 15 dies) així que s’evitarà la raspallada en aquesta zona i l’ús del fil dental. Per mantenir una higiene correcta i evitar possibles infeccions l’odontòleg recomanarà l’ús de col·lutoris o gels antibacterians. També es veurà afectada la dieta sent en el moment posterior a la cirurgia una dieta tova i freda. El dolor que pugui experimentar el pacient és molt lleu, sent major la inflamació que depèn de diferents factors com la complexitat de la cirurgia i la quantitat de dents implicats. Les pautes de medicaments post cirurgia ajudaran a controlar el dolor i la inflamació.\nEls empelts de geniva permeten reduir la progressió de les recessions i així millorar el pronòstic de les dents, reduir també la sensibilitat de l’arrel (radicular) a estímuls freds o calents protegint les arrels de les dents; també millorar l’estètica igualant el nivell de la geniva dels diferents dents. A més permet tractar alguns defectes provocats per la malaltia periodontal i ajudar a tractar la mateixa malaltia.


Ada Colau defensa els urinaris públics descoberts perquè "augmenten les probabilitats de veure-li el trasto a Lenny Kravitz" - benegre.cat\nBy Toni Mata | 6 d'agost de 2015\n“Estem a favor de la transperència, i no posar portes als urinaris és coherent amb aquesta idea. Transparència total, i si s’han de veure algun cogombre de carn, endavant”, així responia Ada Colau aquest matí a la polèmica dels urinaris. L’Ajuntament n’ha col·locat a les zones on l’activitat miccionadora de carrer és tirant a alta però els veïns s’han queixat que els urinaris no deixen res a la imaginació.\n“Heu vist Lenny Kravitz? Ell toca la guitarra, però està clar que és més de trombó. Doncs bé: els urinaris que estem instal·lant augmenten molt les probabilitats que li poguem veure el trasto aquí en directe, a Barcelona, a Lenny Kravitz”, afirmava somrient l’alcadessa. En ésser qüestionada per aquesta hipòtesi, Colau ha assegurat que “si en Lenny ve de turisme a Barcelona, com tantíssima gent fa i, com tantíssima gent fa li agafa una pressió bufetívola perquè ha begut massa mojitos… què passarà? Doncs si no hi ha urinaris buscarà un bar o un racó íntim. Però havent-hi els urinaris free access que hem instal·lat, el germà calb d’en Lenny treurà el cap en aquesta bonica ciutat, que en aquell moment s’il·luminarà per poder admirar el canaló de tòfona de l’estrella del rock. Està tot pensat”.\nD’aquesta manera, el consistori es referma en la seva política d’instal·lar urinaris públics sense portes. “Barcelona podria ser la capital dels genitals de famosos al vent”, refermava Colau. Encara sobre els urinaris, Colau ha abordat una altra polèmica: és difícil d’utilitzar per les dones. En aquest sentit, l’Ajuntament ha anunciat que estan pensant “com millorar el disseny, perquè fins ara totes les postures que hem provat han acabat amb unes sabates indefectiblement mullades. Treballem per la igualtat, i aconseguirem wc perquè les dones també puguin pixar dretes al carrer”, explicava Colau.


L’enginy i la sàtira brillen a la VI Mostra de Cançó Improvisada | elsot.cat\nL’enginy i la sàtira brillen a la VI Mostra de Cançó Improvisada\nL’escola Onze de Setembre i l’Institut Salas i Xandri protagonitzen la mostra infantil\nLa VI Mostra de Cançó Improvisada, celebrada el passat dissabte 20 de maig, va tornar a portar la glosa a la plaça d’Anselm Clavé, com en la seva primera edició, i el públic no hi va fallar a la cita. Minuts abans de les sis de la tarda, les cadires ja estaven totes ocupades i la resta de públic esperava dret a què comencessin els protagonistes de la Mostra Infantil: l’alumnat de l’escola Onze de Setembre i de l’Institut Salas i Xandri. Els infants van començar a glosar tímidament, tot i que amb els primers compassos van anar perdent la por al micròfon, i agafant ritme fins a deixar el públic bocabadat amb el seu enginy.\nL’actuació infantil va donar pas a la Mostra de Cant Improvisat, amb una selecció dels millors glosadors i glosadores dels Països Catalans. Ferriol Macip, Mireia Mena, Gemma Balagué “Fardatxa”, Miquel Àngel Adrover, la Meg i el Josele van esprémer el seu cervell al màxim per arrencar els somriures del públic assistent. Tampoc es va perdre la cita el popular cantant de Brams, en Titot, que no va defraudar amb el seu estil políticament incorrecte.Versos carregats de sàtira, crítica i protesta, però sempre amb elegància i simpatia, van servir per fer una radiografia de l’actualitat com el referèndum, les retallades i la relació entre Catalunya i Espanya. Tampoc van faltar els versos homenatge a Salut Pastor, qui va ser una de les impulsores de l’acte.\nPrèviament a la mostra, la jornada va comptar amb un vermut organitzat per l’Estraperlo, amb una ambientació musical original. Marcel Caselles va fer una sessió de DJ amb ritmes electrònics, mentre improvisava uns versos i feia participar el públic. Una fideuada popular va donar pas a una sobretaula glosada, on assistents i cantants van afinar la veu per als actes de la tarda.\nPodeu veure les imatges de la jornada al següent enllaç.\ncanço carxofa cor glosa improvisada municipal poble quirze sant televisio tv tv3\t2017-05-22