La NASA ajorna fins a juliol el llançament del transbordador "Discovery" | Consumer\nLa NASA ajorna fins a juliol el llançament del transbordador “Discovery”\nS'ha detectat un problema en un dels sensors del tanc de combustible\nEl transbordador “Discovery”, que havia de realitzar una missió d’aprovisionament a l’Estació Espacial Internacional (ISS), haurà d’esperar fins al mes de juliol per ser llançat, segons va informar la NASA. Fuentes de l’agència espacial nord-americana van dir que la mesura va ser presa a causa d’un problema en un dels sensors del tanc de combustible.\nLa decisió va ser presa després de detectar-se una lectura lleument errònia del sensor. Farà mancada temps per reparar aquesta avaria, van assegurar les mateixes fonts, que van apuntar a la possibilitat de dur a terme una substitució dels quatre sensors per a major seguretat.\nEl llançament del “Discovery” va ser retardat l’any passat a causa d’un problema similar. Aquesta era la primera missió dels transbordadors després de la tragèdia del “Columbia”, ocorreguda l’1 de febrer de 2003. Aquests problemes han significat un retard en la construcció de l’estació espacial, que des de l’accident del “Columbia” ha hagut de ser ocupada per només dos inquilins.\najornament discovery nasa-ca


i Seana | enciclopèdia.cat\nAntic terme i barri del municipi de Bellpuig (Urgell), situat al N de la vila, entre les terres d’Anglesola, Barbens i Castellnou de Seana, drenat per la riera de la Coma.\nHistòricament, el lloc surt esmentat ja en el document de formació de la baronia de Bellpuig (1139). El 1180 Guillem d’Anglesola donà un alou en aquest terme als templers per a poder-hi fer llenya i portar-hi els ramats a pasturar. El 1378 hi havia 4 focs, de la baronia de Bellpuig, que mantingué la jurisdicció malgrat que es feren donacions a Poblet, als templers de Barbens i als premonstratesos de Sant Nicolau de Fondarella. La seva antiga església era dedicada a Sant Miquel (el 1399 era del deganat de Tàrrega) i a mitjan segle XV era ja destruïda. No queda tampoc cap rastre del castell de Seana, que al XIV és esmentat amb el seu batlle. Just al lloc on es trobava l’antic poble de Seana, que desaparegué al segle XVI, prop de la masia de Can Simó, s’han trobat restes romanes.


Èxit de la setmana jove als Pallaresos — Consell Comarcal del Tarragonès\nSou a: Inici Noticies Èxit de la setmana jove als Pallaresos\nÈxit de la setmana jove als Pallaresos\nVan tenir lloc activitats diverses com tallers pràctics, xerrades preventives sobre sexualitat, hàbits saludables i de consum, etc.\nDel 18 al 24 de febrer, des de la regidoria de Joventut i Esports de l’Ajuntament dels Pallaresos, juntament amb el Servei Comarcal de Joventut del Consell Comarcal del Tarragonès, es va organitzar la 1a Setmana Jove del municipi amb activitats diverses, com tallers pràctics, xerrades preventives sobre sexualitat, hàbits saludables i de consum, etc.\nLa setmana va concloure amb una esquiada jove -la qual va tenir lloc per segon any- amb la participació de 54 joves d’entre 15 i 25 anys, una xifra que ha superat totes les expectatives. Cada jove assistent a l’esquiada va participar, com a mínim, a un dels tallers de la setmana jove.\nEl taller de cuina va comptar amb 22 joves; el de batucada -que també va incorporar una actuació del grup Tympanum- amb 10 joves; el d’Instagram amb 11 joves; i el de ciberbullying amb 6 joves. Paral·lelament, els tallers impartits a l’Institut pel col·lectiu H2O van arribar a totes les classes de 2n, 3r i 4t d’ESO.\nA part de l’experiència, que ja resulta interessant en sí per la novetat que comporta per als joves, i la major interacció entre el jovent del municipi, s’ha pogut oferir informació i prevenció de conductes poc saludables i/o de risc.\nSegons el regidor de l'Àrea d'Hisenda, Esports i Joventut de l'Ajuntament dels Palalresos, Antoni Tenorio, “després de la gran acollida entre els joves i els seus familiars, la idea és instaurar la Setmana Jove d’una forma definitiva. També es tenen preparades activitats d'estiu que es comunicaran de cara als mesos de vacances”.\nLa Setmana Jove dels Pallaresos compta també amb el suport de la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya i la Diputació de Tarragona.


KurdisCat: Mata, però fes-ho ràpid: l'Iran demana a Turquia que acabi amb l'ofensiva a Efrîn "el més aviat possible"\nEl president iranià, Hassan Rouhani, va demanar al govern turc que acabés amb la seva operació militar al cantó kurd d'Efrîn "al més aviat possible". El clergue va dir que la guerra va portar la mort i la destrucció a tots els pobles, inclosos els "germans kurds".\n"El nostre principal problema aquí és que la intervenció de les forces militars d'un país s'ha de basar en el consentiment del país amfitrió. Desitgem que l'operació turca a Síria acabi al més aviat perquè els nostres germans turcs, kurds i sirians estan sent assassinats, un fet que rebutgem", va continuar, segons va informar l'agència iraniana ISNA.\nEl segon dia de l'operació turca, el president sirià, Bashar al-Assad, va qualificar la "brutal agressió" de l'exèrcit turc a Afrin com a suport al "terrorisme". Des de llavors el dictador manté un estrany silenci còmplice quan ja són 18 dies els que l'exèrcit turc està arrasant amb una part de Síria,\nEtiquetes de comentaris: Iran, Síria, tu


TRES TIPUS DE PUBLICACIONS A LES XARXES SOCIALS QUE PODRIEN TORNAR A PERSEGUIR-VOS - KRISTYN BRADY\nPrincipal Kristyn Brady Tres tipus de publicacions a les xarxes socials que podrien tornar a perseguir-vos\nEls excessivament ambiciosos\nSi una certa habilitat de ball no està preparada per als focus, probablement tampoc estarà preparada per a la projecció de les xarxes socials. 'Tant si es tracta d'una competició com de les xarxes socials, és probable que no obtingui puntuacions més altes per fer una variació de punta si no és prou fort per fer-ho', diu Adam Sklute, director artístic de Ballet West.\nLa compartició excessiva\n'És natural entusiasmar-me amb la reserva de feina, però he vist que artistes joves han tingut problemes publicant notícies sobre el càsting abans que sigui públic', afirma Jennifer Musgrove, cap del departament infantil de l'Agència Bloc de Los Angeles. no parleu massa aviat, publiqueu des d'un conjunt tancat o robeu el tro del vostre empresari. 'En definitiva, aquest és el contingut del client, no el talent'.\nLa plana justa inapropiada\nParaules malediccions, gestos vulgars amb les mans, coreografies altament sensuals o vestits inadequats poden ser un desviament per a algú que es plantegi contractar-vos, fins i tot anys després. 'Si us pregunteu si publiqueu alguna cosa o no, us suggeriria que us preguntéssiu:' Què en pensaria un professor, coreògraf o director potencial sobre això? ', diu Rachel S. Moore, autora de La brúixola de l’artista.\nPer obtenir més consells sobre com utilitzar les xarxes socials per afavorir la vostra carrera de dansa, feu clic a aquí .\nUna versió d'aquesta història va aparèixer al número de desembre de 2018 de Dance Spirit amb el títol 'Sabeu quan cal presentar? '\ncabell trenat yaki per a un toc senegalès\nes van casar r kelly i aaliyah\ncolors de rentat de cabell per als cabells negres


Un mes endolcint Girona des de «Palmira» - Empordà\nUn mes endolcint Girona des de «Palmira»\nL'antiga ciutat siriana dóna nom a la pastisseria que ha obert un refugiat\nLAURA DE QUINTANA | GIRONA 18.08.2016 | 06:30\nEl jove sirià Ahmad Basal, el 8 de juliol durant la inauguració de la pastisseria Palmira, al carrer Ballesteries · Aniol Resclosa\nFa poc més d'un mes, el passat 8 de juliol, va obrir les portes Palmira, una pastisseria de dolços sirians en ple Barri Vell de Girona. Darrere el mostrador hi ha la Soumaya Waez i el seu marit, i a l'obrador hi trobem Ahmad Basal, un jove refugiat sirià amb una gran història al darrere\nAhmad Basal va néixer a Síria fa 26 anys i és un dels primers refugiats sirians de la darrera onada que va despertar la UE i que el setembre de l'any passat arribava a Girona. Vivia a prop d'Alep, al nord de Síria i un dia va decidir deixar enrere la seva família i posar rumb cap a Europa. Allà era estudiant de dret -estudis que no va poder finalitzar- i era cuiner de professió. Aquest ofici que també el va exercir al Líban i a Turquia, en aquest últim per reunir els diners suficients per continuar el seu viatge.\nVa travessar nou països en 45 dies, amb pastera, a peu, amb bus i amb taxi fent servir falsos noms. Va creuar Turquia, Grècia, Macedònia, Sèrbia, Hongria, Àustria, Alemanya, França i finalment el 5 de setembre de 2015 arribava, a les 5 de la matinada, a l'estació d'autobusos de Girona. El passat 8 de juliol -deu mesos i tres dies més tard- juntament amb uns amics va aconseguir obrir una pastisseria de dolços sirians al centre de Girona. Darrere el taulell hi ha la Soumaya Waez i el seu marit i a l'obrador hi trobem l'Ahmad Basal.\nDurant aquest període de temps l'Ahmad s'ha dedicat a aprendre l'idioma assistint a cursos de català, una llengua que encara no domina però en la qual aconsegueix defensar-se. La Soumaya explica que l'Ahmad està molt content de la seva experiència aquí a Girona i continua "molt il·lusionat amb tot el que li espera". Afegeix que el fet de trobar un grup de persones que tenen plena confiança en ell també ha estat un "gran ajut".\nI és que l'Ahmad va conèixer el marit de la Soumaya a Turquia, quan estava just a l'inici del seu gran trajecte que el portaria fins a on és ara. Concretament, la Soumaya i el seu marit col·laboren amb l'Associació Solidària amb el Poble Sirià i financen una farmacia a Turquia, ell va traslladar-s'hi per fer el seguiment d'un projecte i així va conèixer l'Ahmad.\nEl jove sirià s'ha trobat a Girona amb gent que fa temps va sortir del seu país. El mateix pare de la Soumaya fa temps que va marxar de Síria per la repressió de la política de Hafez al-Assad, pare de l'actual president, Bashar al-Assad.\nAixí doncs, una amistat que va començar a més de 3.000 quilòmetres de distància s'ha traslladat en una petita pastisseria ubicada al carrer Ballesteries, on està tenint una molt bona acollida.\nAllà l'Ahmad fa petits dolços sirians, entre els quals es troben les pastes de te i cafè, el harise amb dàtils i figues, el kanafeh de mató, de fruits secs variats o de festucs i el baklava. Aquest últim es prepara amb una pasta fil·lo banyada en mel i barrejada amb mantega i nou picada. De moment, la pastisseria siriana funciona molt bé, "una meravella", explica el marit de la Soumaya. Els clients en surten satisfets i repeteixen mentre l'Ahmad, que està "molt content" i "no para", cada dia "vol fer més".


DEBAT A LA XARXA | AMB LA RÀBIA AL COS\nI és que a Osona la xarxa està d’enhorabona. Sempre és positiu que hi hagi debats sobre qüestions interessants. Tot va començar amb un article d’en Miquel Macià, editor del grup Nació Digital, que responia de manera extensa a la pregunta que es feia a si mateix: “Hi ha independentistes a ICV?” L’escrit va trobar immediata resposta al blog d’Iñaki Escudero, coordinador d’EUiA a Osona, i posteriorment va comportar que en Jordi Casals, destacat dirigent d’Esquerra a la comarca, també se’n fes ressò.\nJo, avui, volia fer dues coses: afegir-me via post a la polèmica entorn del burka i, com a cada nova onada de consultes sobiranistes, penjar al blog un poema de Sagarra que sembla fet a mida per a aquesta votació. A l’hora de la veritat, però, em limitaré a enllaçar el post de l’última onada. En primer lloc, perque no em vull fer pesat. En segon lloc, perquè jo també tinc ganes de dir-hi la meva en el “debat dels blogs”. El burka ja vindrà més endavant.\nPer què em permeto irrompre al debat Macià/Escudero/Casals? Per diversos motius. Perquè milito a Esquerra Republicana de Catalunya i sóc independentista des que tinc ús de raó política. Perquè sempre he militat en formacions d’esquerres, inclosa ICV. Perquè admiro la feina d’en Miquel Macià. Fins i tot perquè, per raons familiars (de Jaureguízar de segon cognom), sento una especial simpatia per Euskal Herria, nació originària de l’Iñaki. Permeteu-me, doncs, que deixi caure algunes puntualitzacions relacionades amb el tema. No tinc voluntat d’exhaustivitat, i segurament les meves reflexions no seran, ni de bon tros, tan elaborades com les d’en Miquel, l’Iñaki i en Jordi. Però si no em barallo amb el blog quan les ganes vénen a trobar-me, no se quan ho faré. Comencem, doncs:\n– Indepentistes a ICV? Per descomptat que sí. Per raons de procedència, a ICV hi ha, fonamentalment, tres tipologies de militant: el qui prové del PSUC, el qui prové de l’ENE, i aquells i aquelles que hi han entrat amb posterioritat, sense venir de cap altra formacio política. Entre aquests darrers hi ha independentistes, i la gent que prové de l’ENE és tota ella independentista. Entre d’altres, tres exfundadors del PSAN: Josep M. López Llaví, Joan Armet i Jordi Altarriba.\n– Independentistes a EUiA? No els conec prou com per saber-ho, però intueixo -com en Macià- que no gaires. La militància més propera a EUiA que he conegut -ja fa, això sí, una pila d’anys -, la del PCC, tenia dues característiques: defensaven a fons el dret a l’autodeterminació, però alhora criticaven a fons la opció de la independència. M’ensumo, altre cop com en Macià, que el primer posicionament era degut al seguidisme acrític dels postulats de Lenin. Pel que fa al segon posicionament, sempre he cregut que era degut a un “internacionalisme” mal entès, que curiosament sempre s’acabava a Madrid. Tenir formacions germanes a la resta de l’Estat pot arribar a comportar situacions com aquesta.\n– Durant els primers anys d’ICV -aleshores només IC-, quan encara ens trobàvem en període de “construcció”, des de l’ENE varem haver de fer mans i mànigues perquè la nova força no es declarés formalment federalista. Recordo haver introduït, per exemple, l’eufemisme ” principis del federalisme”, ja que d’aquesta manera deixàvem la porta oberta a la Confederació. Sabíem que no estàvem creant una força independentista, però sí que volíem una eina que permetés que la nació acabés esdevenint el que ella vulgués, i el federalisme pur i dur ens semblava excessivament limitatiu a l’hora d’encarar el debat. Em temo que avui, quan els partits fundadors han passat ja a millor vida, els independentistes d’ICV-EUiA no disposen de cap eina que els permeti reflectir la pluralitat interna als documents que defineixen la formació. La direcció exerceix, em temo, una important pressió en sentit contrari.\n– Discrepo obertament de l’Iñaki pel que fa al caràcter d'”imposat” del debat sobre la independència. En tot cas, si algú ho imposa és la societat civil, que se l’ha fet seu i l’ha situat al centre del debat polític. I encara discrepo més d’ell quan, personalitzant-ho en en Jordi Casals, diu que per a la gent d’Esquerra la independència és “la nostra principal reclamació política”. Cansa, de debò que cansa molt haver d’explicar sempre el mateix. Utilitzaré de nou els meus records de l’època a IC. En una Assemblea Nacional, quan altre cop la gent de l’ENE varem intentar introduir el dret a l’autodeterminació als documents definitoris, se’ns va negar amb l’argument que si esmentàvem aquest dret hauríem de fer-ho amb tots els altres: el dret a l’habitatge, al treball, a l’educació… i que no era aquell l’objectiu dels esmentats documents. La nostra resposta va ser molt clara: l’ordenament jurícid actual, tant a nivell català com estatal, ja garanteix -si més no en teoria- tots aquells drets. El de l’autodeterminació, en canvi, no apareix enlloc. Ni a la sacrosanta Constitució Espanyola ni enlloc.\n– Dit d’una altra manera, Iñaki: l’eix independentista no és el que ens mou “de manera principal”. ERC, com abans l’ENE, com abans NE, com abans el PSAN, posa en un mateix paquet l’alliberament social i l’alliberament nacional. En tot cas, sou uns altres els qui prioritzeu només un dels dos eixos. Quan en Jordi parla de la independència com a superació de la crisi, no està inventat una frase bonica. Està recollint una tradició de dècades, que convenientment actualitzada es pot resumir en un sol axioma: ser d’esquerres equival a defensar els drets de les persones, tant els individuals com els col·lectius. I entre aquests hi ha el de pertànyer a la teva pròpia nació, no a una altra que t’ha estat impoosada. Crec que qualsevol gudari hi estaria d’acord. El següent pas és, només, buscar l’eina ideal per aconseguir-ho. Nosaltres creiem que l’Estat propi és més útil en aquest sentit que l’Estat federal. Simplement.\nBé, i per avui ja n’hi ha prou, que m’he allargat més del que pretenia. Desitjar només una gran jornada electoral a qui vagi a votar demà. Sumant-los als qui ja ho han fet, passarem sobradament de les 500.000 persones movilitzades sense que ningú els hagi “imposat” res. I al proper post, prometo parlar del burka.\nCANVIO DE CANDIDAT »


Al nostre regidor d'Esports, Bernabé Hernández\nXavier Aresté, Josep Farré, Ascen Ibañez, Lluís Jové, Macià Pelegrí, Josep Pons i Enric Roselló\nActualitzada 22/08/2017 a les 11:22\n© Al nostre regidor d'Esports, Bernabé Hernández\nEns agradaria honorar la persona del Bernabé Hernández i la seva figura com a regidor d’Esports a l’Ajuntament de Lleida. Els que escrivim sempre recordarem amb una certesa meritòria que el nostre origen i que el nostre esdevenir sempre quedaran associats al Bernabé.\nTenim la memòria encisada de bons records amb el nostre apreciat regidor i creiem meritori fer un esbós precís, revivint la història de com el vam conèixer i de la relació que hi vam tenir.\nQuan vam acabar la carrera, la motivació ens brollava i el coneixement acadèmic ens impulsava a dissenyar projectes i iniciatives per l’esport a la nostra ciutat, la qual reposava en una letargia de potencialitats per explotar.\nVam estudiar el sistema esportiu de la ciutat, de la forma que només es pot fer des de l’academicisme de la facultat. Un sistema esportiu fins aleshores aliè a les pors i a les esperances de l’esport escolar i l’esport federat, i ens vam deixar guiar per les nostres il·lusions per amarar-nos motivadament fins que la bonhomia del Bernabé va saber fructificar, sense estalviar-se responsabilitats i decisions.\nEl primer dia que ens vam conèixer, era l’any 1989, va venir cap a nosaltres, amb passos lleugers i menuts, però decidits, i de seguida la seva calma benaurada va regir el camí a seguir.\nEns vam explicar i, mentre ens escoltava, ens va mirar amb ulls solemnes, de fit a fit, amb la intensitat del qui amb prou feines li cal dir res per fer-se entendre. El seu olfacte acabaria detectant allò que acabaria resultant ser infal·lible i ens va donar una total confiança i suport.\nNo va dubtar pas d’aquells set acabats de titular de l’INEF, als quals va tenir l’oportunitat i la voluntat de conèixer fa una colla d’anys i que només hauria de ser el preludi d’una venturosa col·laboració.\nEsperonats per la seva animositat, ens va fer arremangar i disposar a endegar una feina titànica en benefici de l’esport municipal.\nEl record d’aquella primera mostra d’estima ens retorna enèrgica a la memòria i ens brota una sincera declaració, per dir que era una bona persona i que acabaria sent un bon amic.\nAmb el nostre regidor, vam fer un tàndem convincent i productiu. Sols així s’entén que la majoria dels docents d’educació física dels centres de Lleida es bolquessin a col·laborar i dinamitzar l’esport escolar. Amb ells, i gràcies a ells, es va aconseguir una de les millors etapes de l’esport escolar a la ciutat, que el Bernabé titllava “d’etapa modèlica”.\nEls beneficis de les seves decisions com a regidor encara avui perduren i la seva vigència en diferents programes i activitats és encara visible. Nosaltres sols teníem una bona aptitud natural per innovar i aplicar models nous de gestió i per seguir el fil de la seva capacitat política de recerca del consens i el pacte per aconseguir avenços.\nEll sempre ens deia que es considerava un servidor de l’esport i per a la gent de l’esport, i la seva agenda per no deixar cap club, cap cursa, cap competició o cap trobada escolar sense el seu suport i la seva presència, que era inhumana.\nAquesta capacitat i aquesta entrega el van fer mereixedor de tot el reconeixement i tota l’admiració, fins al punt de ser convidat a formar part de la directiva del Consell Esportiu del Segrià, l’any 1995, amb el consens i l’estima dels seus hipotètics rivals polítics.\nQuan ens trobàvem per treballar amb ell, sempre ens deia:\n— ¿Qué? ¿Cómo va?\nPer tot seguit engaltar-nos ànims i encoratjar-nos a presentar més i més projectes. I d’aquesta petita o gran empenta van néixer els centres de perfeccionament, Esportmania, la Milla Escolar al Xoperal, els clínics, les Trobades Esportives, els Campus de Nadal, la Setmana Olímpica de Secundària i molts més que acabarien de forma natural configurant el primer Pla Director de l’Esport Municipal.\nSempre el vam tenir com una persona que defensava la nostra feina i que sempre tenia en ment una paraula –o deu mil– per tal de solucionar tots els dilemes i, especialment, en defensa del canvi de gestió de l’esport a la ciutat, fent fàcil allò que era difícil, amb llum i traça.\nLes seves vivències i conviccions sorgides d’una dissortada i immensa vida en el món de l’educació i de l’esport van ser un garant per repetir com a regidor d’Esports en diferents legislatures i en diferents responsabilitats.\nQuan va deixar l’àmbit de la política, desencisat i decebut, va fer tentines en el futbol professional convidat per la seva estimada UE Lleida. Per sobre del seu discerniment, va poder més el seu voluntarisme i compromís amb l’esport que la seva precaució jurídica.\nEll, que havia tingut una existència èpica i una trajectòria exitosa, la va veure esquinçada per la malaurada etapa al Lleida, on els filibusterismes jurídics el van fer patir injustament per la seva entrega i generositat amb el futbol de la seva ciutat.\nEn moltes converses i sopars, ens ho traslladava, i el seu somni amb el futbol es va esvair. Malgrat tot, el Berna no va deixar mai de ser un dels socis de pedra picada, i no va deixar mai d’acompanyar l’equip des de la seva localitat, unes files darrere de la llotja que tantes vegades va ocupar, amb sentiment i responsabilitat.\nCom que les coses més inesperades acostumen a anar del bracet amb les més lamentables, quan ja s’havia refet i oblidat de les macadures i de les desventures diverses per culpa de directius agosarats en excés (per dir-ho d’una manera elegant), la fatalitat de la seva malaltia ens va deixar corglaçats.\nI atès que el destí, en la seva inconsciència infinita, li ha sobrevingut el seu comiat, ens honora compartir públicament l’encís dels bons records i de tots els mèrits del Bernabé Hernández, el nostre regidor d’Esports, abans que es perdin en la boira del temps.\nA la seva família, el nostre condol, i per al Bernabé, el nostre reconeixement.


Fer passar bou per bèstia grossa | El Pati Descobert\n« La incògnita navarresa\nBalanç abans dels comicis »\nPublished Novembre 1, 2008\tComportament Polític 3 Comments\nL’atac de l’óssa Hvala a un caçador aranès fa una setmana ha generat un enrenou polític digne d’analitzar. Com si Hvala fos coneixedora de la política catalana i les seves dinàmiques, d’una urpada va iniciar una jugada de carambola que ha activat més d’un conflicte a priori sota control del Govern. Si la primera reacció va ser de Francesc Boya, síndic d’Aran, que va tensar la corda demanant una retirada immediata dels ossos del Pirineu al conseller de medi ambient Baltasar; la segona, i més contundent, ha estat la del conseller d’agricultura Joaquim Llena.\nÉs evident que la reacció de Boya contenia una intencionalitat múltiple. En plena negociació de les vegueries, amb l’excepcionalitat (identitat nacional) aranesa en joc, el debat sobre l’óssa era una gran oportunitat per (1) atacar els socis republicans i ecosocialistes: a Baltasar per l’óssa de manera directa (com a responsable polític actual del programa Life); i a Ausàs, conseller de governació, pel que veritablement era la clau de tot plegat (2) la defensa de la bilateralitat en les relacions i reconeixement de l’Aran com un subjecte polític diferenciat (cleavage Catalunya/Aran). El silenci del president Montilla corroborà que la qüestió és més aspre que la fina textura del pèl de l’óssa, i que fet i fet, vegueries i plantígrads són cosa de republicans i ecosocialistes i no pas un problema de governabilitat.\nPodríem dir que a Boya l’óssa li havia servit amb safata de plata aquesta magnífica oportunitat de carregar a 360 graus amb el vist-i-plau de Montilla. Però, heus aquí, el conseller Joaquim Llena s’afegí a la trinxera. Per què? Doncs bé, una primera interpretació apuntà a la seva condició de secretari general del PSC de Lleida i la necessitat de defensar el seu col·lega Francesc Boya (recordem que el PSC no havia governat mai l’Aran des de 1991 – quan es reestablí l’autogovern – fins al 2007 amb la derrota de Carles Barrera de CDA). Un argument d’allò més feble: a) Boya, com vam veure, es defensà sol, b) El silenci dels consellers socialistes i el mateix president ha demostrat la complicitat amb el Síndic.\nAixí doncs per què s’hi ha ficat el conseller Llena? Sembla clar que com a conseller d’agricultura hauria d’haver sortit a la palestra en defensa dels ramaders aranesos. Però la situació el va traïr i cometé l’error d’activar un tòpic que com a conseller es podria haver estalviat: tirar del cleavage rural/urbà (En una entrevista desafià a Baltasar a reeintroudir l’ós a Collserola, la frase: “Si deixessim anar ossos a Collserola veuríem la que es lia” no va passar desaparecebuda per cap mitjà de comunicació). Aquesta relliscada, però, té una explicació senzilla. La situació que atravessa el sector agroalimentari és marcadament preocupant:\nTal com veiem al gràfic l’índex de conjuntura econòmica del sector agroalimentari (dades del 2n trimestre de la Fundació Món Rural) ha caigut un 15,9% interanualment. Pel que fa el sector carni l’índex de confiança ha baixat un 6,9% també interanualment i la tendència sembla que és dolenta. Aquesta situació del sector, afegida a la polèmica recent sobre les ajudes a Eroski, probablement són la causa de la reacció de Llena. Una sortida que ha estat la més fàcil aprofitant-se de la polèmica de l’óssa a l’estil Boya. No obstant, en aquest cas, potser ha anat massa enllà. La crisi que atravessa el sector agroalimentari necessita polítiques més reals i concretes que no poden caure en el populisme d’explotar la tensió entre el món urbà (que no ho oblidem, és on hi ha el potencial consumidor del sector) i el món rural amb declaracions imprudents. Aquesta estratègia pot donar rèdits a Llena a curt termini però vist en perspectiva segur que es revelarà com a dolenta pel sector. I és que encara que sigui per defensar els ramaders no és convenient fer passar bou per bèstia grossa.\n3 Responses to “Fer passar bou per bèstia grossa”\n1 Sílvia Novembre 2, 2008 a les 3:19 pm\nSí, si ja es veu que totes les relacions porten implícites certs retrets. Però bé, crec que Llena més que activar el cleavage rural/ urbà, activa el que els nord americans han acronitzat com NIMBY (not in my back yard) que es pot traduir per “Sí, però aquí no”. Llena , no sé si s’ha manifestat com a conseller d’agricultura o més aviat com ciutadà d’aquestes terres i per la repercussió que pot tenir al turisme. La gent aranesa busca algun tipus de recompensa…I clar, com ningú es pot negar a complir el programa Life, Boya és socialista i gent de reconegut prestigi va a esquiar a Vielha o no ( amb la seva pressió incorporada), es troben en una posició favorable per una negociació.\n2 L'home del sac Novembre 3, 2008 a les 10:57 pm\nEl que em sembla una gran barbaritat és crear les vegueries i posar la Val d’Aran dins de qualsevol que no sigui ella mateixa. Els catalans hem de tenir més respecte per aquesta terra, realment diferenciada de la resta de Catalunya, amb llengua i cultura pròpies. Crec que si no els fem una mica de cas, perdem qualsevol autoritat moral per després demanar competències i descentralització i respecte a l’estat espanyol.\n3 Frederic Novembre 6, 2008 a les 4:25 pm\nNo cal buscar tres peus al gat:El 1997,Llena quan era alcalde del Pallars ja es va oposar a la reintroducció del ós. La mateixa Unió Internacional de Conservació de la Natura, que ara celebra Congrés a Barcelona, ja diu que no es pot reintroduir un animal en contra de la població. I és que a vegades algú de ciutat es creu que és ecologista, quan els que verderament ho són, son els que viuen en un medi dificil. I és lós es bestia grossa i sovint fa por.Frederic


L’eufòria d’aquell dia | UdGent\nPortada / Comunitat universitària i compromís social / L'opinió /\nJosep M. Nadal va ser president de la Comissió Gestora de la UdG i primer rector de la Universitat des del 1994 fins al 2002. Aquest article és un extracte del discurs que va pronunciar el 16 de març de 1994 en la presa de possessió com a rector.\nL’eufòria d’aquell dia\nL’entusiasme d’aleshores no ha minvat gens. En aquests dos anys hem viscut un procés que ens ha fet més savis, més lúcids, Hem après a tocar de peus a terra, a no deixar-nos endur pel mil·lenarisme, pel fer volar coloms sense sentit. Hem anat bastint les estructures acadèmiques i administratives que ens han ajudat a no ser, avui, “una pura ficció”, i que ens hauran de permetre, demà, consolidar un “projecte amb credibilitat”, com jo mateix, en un acte com aquest, reclamava ara fa dos anys.\nEL 1992 vaig dir que la satisfacció de comptar amb una universitat pròpia no era la conseqüència d’un “orgull provincià ni d’un interès egoista, sinó l’explosió de vint anys d’espera pacient i de treball il·lusionat”.\nL’eufòria d’aleshores no era sinó l’aperitiu d‘una tasca dura i complicada. Recordem els esforços que vam esmerçar tots plegats per arribar tenir una Universitat, però, ara més que mai, mirem el futur sabent que el tenir una universitat de debò depèn, sobretot, de nosaltres mateixos.\nMantenim aquella punta de bogeria, aquella altíssima il·lusió que ens va dur allà on som i que ens fa tenyir de simbolisme col·lectiu qualsevol acte en què es doni forma a la idea de la universitat que volíem.\nUna universitat que no sigui perifèrica en el sentit de superficial, que no sigui marginal, que digui la seva en el concert universitari català. Que rebi – com és cert que ha rebut – el suport de les institucions i que sigui, ella mateixa, capdavantera en el projecte d’una Girona de progrés econòmic i social.\n“Ens amaguem”, com escriu el Dant, “en el foc que ens afina”, però també sortim a l’exterior, amb la voluntat de ser-hi presents, de no esdevenir torre d’ivori sinó punt de trobada, de discussió, d’engrescament.\nJosep M. Nadal, exrector de la Universitat de Girona


PPCC: de març 2013\nEnllaçats per la Llengua a la Diada de l'ensenyament públic a Badalona\nEnllaçats per la Llengua, moviment que va tenir el seu punt àlgid el passat 9 de març amb actes simultanis a tots els terriroris dels Països Catalans, també avui ha estat present al costat de les escoles i les Associacions de pares i mares reivindicant l'escola pública, de qualitat i en català a la ciutat de Badalona.\nHem tingut una paradeta informativa on hi havia diferents fulls explicatius de la campanya que la gent se'ls podia emportar, d'altres on fguraven les notícies dels actes fets fins ara, com els referits del dia 9 i del 12 al Congrés de diputats espanyol en defensa del plurilingüisme a les escoles i en contra de la LOMCE del ministre Wert, juntament amb gallecs i bascos.\nCom era una jornada especialment per a la canalla, des d'Enllaçats per la Llengua també s'han muntat uns tallers de cara a que els nens poguessin aprendre una mica el significat de la llengua que uneix un territori mitjançant el joc, com l'acció de fer llaços per la llengua, "relligar" els Països Catalans en un trencaclosques o pintar una mandala d'uns nens i nenes amb les mans lligades al voltant d'un llaç amb els colors de la Senyera.\nUna jornada de vent i pluja que no enfosquia l'energia que transmeten els nens i nenes, i la reivindicació d'un futur digne per a ells, a través d'una escola de qualitat. Avui, entre el Barcelonès i el Maresme, molta gent n'ha quedat enllaçada per la llengua!\nPublicat per Os a 22:22 Cap comentari:\nEnllaçats per la Llengua a la Diada de l'ensenyame...


Singapur sector construcció: El sector públic impulsarà la recuperació del sector de la construcció de Singapur en 2021 - Club Cecot Internacionalització\nSingapur sector construcció: El sector públic impulsarà la recuperació del sector de la construcció de Singapur en 2021\nClub Cecot InternacionalitzacióBoletinSingapur sector construcció: El sector públic impulsarà la recuperació del sector de la construcció de Singapur en 2021\n1 de febrer de 2021 1 de febrer de 2021 / Per Club Cecot Inter. / Boletin • Novetats • Temes a fons/\t0 Comentaris\nSegons va comunicar la Building and Construction Authority (BCA) de Singapur el passat 18 de gener de 2021, es preveu que la demanda total de construcció a Singapur, és a dir, el valor dels contractes de construcció que s’adjudicaran en 2021 oscil·li entre els entre 15.000 i 1. 000 de milions d’euros.\nLa xifra de demanda de construcció vindrà impulsada en un 65% pel sector públic amb projectes entre els quals destaquen diversos contractes per la Línia de metro MRT de Jurong, la Línia MRT Cross Island i el Sistema de Clavegueram de Túnel Profund. El 35% restant, correspon al sector privat projectes com, la construcció d’habitatges, la reforma de locals comercials i la construcció d’edificis industrials.\nLes empreses locals no podran atendre tota la demanda per manca de personal i això comportarà increments en els costos de la mà d’obra i dels materials. Com a resultat, els marges de benefici de les empreses es veuran reduïts, expulsant a més empreses del sector. Aquesta situació no s’ha traslladat encara als preus, però es preveu que aquests augmentaran com a conseqüència d’aquesta situació.\nPel que fa al període 2022 – 2025 i una vegada l’impacte de la pandèmia s’atenuï, la BCA projecta que el sector de la construcció obtindrà contractes compresos 25.000 i 32 000 milions de dòlars de Singapur per any. Aquest creixement vindrà recolzat per la esperada recuperació de l’economia mundial promoguda per l’efectivitat de les vacunes i per una creixent transformació de la indústria a través de la digitalització. Tal com ha assenyalat l’Aliança per a l’Acció (AfA), coalició liderada per la indústria i secundada pel Govern, la digitalització és un factor important per a aconseguir que operi de forma més eficaç.\nUn altre cop, serà el sector públic el que impulsi el creixement esperat pel període 2022 a 2025 aportant anualment entre 14.000 i 18.000 milions de dòlars de Singapur a través de la promoció d’habitatges públics i infraestructures de transport i sanitàries – no s’inclouen les previsions relatius als nous contractes en la terminal 5 de l’aeroport Changi i l’expansió dels hotels ressorts integrats en el mateix a causa de la interrupció de les negociacions a causa de la pandèmia-. D’altra banda, es preveu que la demanda del sector privat continuï creixent en aquest període, aconseguint una xifra compresa entre els 11.000 i 14.000 milions de dòlars de Singapur per any.\nAixí doncs aquest mercat pot constituir una oportunitat per les empreses catalanes vinculades al sector serveis.\nFont: “ El Exportador”


Josep Sendra: des de Tarragona, fidelitat al país | FET a TARRAGONA\nUpdated: 31 de juliol, 2021\nJosep Sendra, en l’homenatge que va rebre el 2015 per part de la Fundació Mútua Catalana. Foto: cedida.\nPreparant un llibre sobre els 50 anys d’Òmnium Cultural del Tarragonès, aquesta setmana escoltava la veu de Josep Sendra i Navarro en una entrevista realitzada per la companya Joana Zapata de cara a un documental que també commemora l’aniversari de l’entitat. L’entrevista la va fer el passat 19 de maig a casa del protagonista i té una durada de gairebé 40 minuts.\n“S’havia de lluitar molt per la llengua perquè la volien fer desaparèixer. Ensenyar català era una eina de lluita contra els enemics de Catalunya”, afirma sense embuts en la conversa el llavors president del Casal Tarragoní i de la Cooperativa Obrera Tarraconsense. La frase expressa fidelment les idees d’un dels promotors de la delegació d’Òmnium a la comarca, que es funda el 1971.\n“Ensenyar català era una eina de lluita contra els enemics de Catalunya”, deia en una entrevista recent\nSendra ens deixa després d’una vida dedicada a la defensa de les llibertats nacionals de Catalunya. Nascut el 1932, aquest tarragoní va ser conseller de l’ajuntament de Tarragona en el primer mandat de la democràcia (1979-1983), va ser el primer delegat del Govern a Tarragona i un dels ‘pares’ de l’Estatut de Catalunya de 1979.\nFill Predilecte de la Ciutat, Josep Sendra havia participat en nombroses entitats i organitzacions catalanistes. El 2015, en un homenatge que li va organitzar la Fundació Mútua Catalana, afirmava: “Fa anys que vivim en democràcia, però seguim patint escomeses hostils contra la nostra cultura i ens hem de defensar, mentre esperem assolir un dia la llibertat”.\nSendra ha estat un polític i activista cultural en defensa de les llibertats nacionals\nAquestes paraules, pronunciades davant de 150 representants del món polític i cultural tarragoní van quedar gravades a la pedra de l’Espai Muralla del Centre Tarraconense El Seminari durant l’acte organitzat per la fundació la primavera d’aquell any per donar suport al món de la cultura.\nSendra fou un destacat integrant del món associatiu els anys 50, 60 i 70 del passat segle, un moment especialment complicat i advers, com va recordar, per als drets i les llibertats dels catalans. Va estar implicat en nombropses iniciatives, des de la Llibreria de la Rambla, centre de trobada del món cultural local a la clandestinitat, fins al foment de la sardana a través del Casal Tarragoní.\nDeixa un llegat de lluita, compromís i fidelitat al país. I això inclou la seva Tarragona, una ciutat que sempre ha vist “esmorteïda, adormida i poc lluitadora” en defensa dels seus propis valors.


Anunci de regata - Travessia Tarragona-Vilanova-Tarragona 2021 - Reial Club Nàutic de Tarragona\nEl Reial Club Nàutic de Tarragona, amb la col·laboració del Club Nàutic Vilanova, el “Nàutic Tarragona SA” i “l’Associació d’Amarristes del Port Esportiu de Tarragona”, organitza, dins les seves activitats socials i esportives i en aigües de la costa Catalana, la 1ª Travessia Tarragona – Vilanova – Tarragona.\nUs fem arribar la següent informació important respecte a la competició:\nTotes les embarcacions participants tindran amarrament gratuït al Club Nàutic de Vilanova sempre i quan el port tingui disponibilitat.\nEls amarraments els assignarà el CNVilanova per rigorós ordre d’inscripció. En cap cas s’assignaran amarraments que s’hagin notificat a info@rcntarragona.org més tard del 28 de març del 2021.\nEls participants que necessitin amarrament al port esportiu de Tarragona, abans del dia 3 d’abril de 2021, hauran de sol·licitar-ho a través del següent correu electrònic: info@rcntarragona.org\nSi les restriccions vigents en el moment de la celebració de la regata ho permeten, hi ha previst un sopar per a tots els participants en el Restaurant del CN Vilanova.\nEl preu del sopar serà de 30€ per persona.\nUn responsable de cada embarcació participant haurà de confirmar a través del correu electrònic info@rcntarragona.org les següents dades:\nNúmero i Nom dels comensals.\nPlats escollits de cada comensal (veure menú adjunt).\nResguard de pagament juntament amb la inscripció.\nAnunci de regata Full d'inscripció Recorregut Carta menú restaurant CNVilanova\nXerrada: Principis bàsics per a participar a les regates. Normatives i reglaments


La Canonja 3 torna a demanar la reobertura del Camí de Vilaseca – La Canonja 3\nPer quarta vegada, La Canonja 3 ha tornat a demanar a la Direcció General de Carreteres que reobri el camí de la Canonja a Vilaseca, al seu pas per la carretera de Bellisens.\nCom bé és sabut, aquest camí que forma part del GR-92 que creua tot el litoral català, està bloquejat per una mitjana de formigó quan topa amb la carretera de Bellisens. Aquesta via és de titularitat de la Direcció General de Carreteres del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya. Amb la remodelació de l’actual Govern de la Generalitat, ha canviat el director general de carreteres, és per aquest motiu que La Canonja 3 ha enviat una carta al director general per posar-lo al dia del conflicte obert i instar-lo a posar-hi solució.\nS’ha recordat que es compta amb un informe del Síndic de Greuges que ens dóna la raó i d’un informe emès per l’Ajuntament de la Canonja en el que també es demana que es posi solució al problema.\nEsperem que, aquesta vegada, es posi fi a aquest tema amb la construcció d’un pas elevat o bé amb l’adaptació del voral de la carretera a vianants i ciclistes en ambdós sentits de circulació.\n28 gener 2013 6 febrer 2017\nAnterior Previous post: 1 de març: Assemblea General 2013\nSegüent Next post: Convocatòria a l’Assemblea General


Revista joel isuu by JULIA LLOVERA - Issuu\nINVESTIGUEM AL VOLTANT DEL MÓN\nJOEL GARCIA LÓPEZ\nAquest trimestre a la classe de 5éB estem fent una revista digital en la qual publicarem les nostres investigacions i descobriments.\nComencem la nostra revista amb temes relacionats amb l’univers,avanços tecnològics,sobre la contaminació... Aquesta vegada és la primera que faig una revista informativa. M’ha agradat molt redactar astò i he aprés moltes coses com a utilitzar aquestes ferramentes d’ordinador, sobre perquè Plutó ja no és un planeta...\nEsperem que vos agrade i siga interessant per a vosaltres.\nPLUTÓ EL NAN La Unió Astronòmica Internacional (UAI) va decidir una resolució segons la\nqual la qual Plutó perd la categoria de planeta. El motiu va ser que era un cos més petit que la resta. D'aquesta manera, a partir d'ara el sistema solar té vuit planetes: Mercuri, Venus, Terra, Mart, Júpiter, Saturn, Urà i Neptú. La decisió\nha arribat després de llargues discussions, en què s'havia arribat a plantejar la possibilitat d'ampliar el sistema solar amb tres planetes més .\nPlutó, sempre havia estat en objecte de polèmica,per les seves dimensions (és més petit que la Lluna) i perquè la seva òrbita és irregular .Tot, els debats van\ncomençar el 2003 quan Michael Brown va descobrir un cos anomenat UBS313, situat a 14.550 milions de quilòmetres de la Terra i més gran que Plutó. Després d'aquesta descoberta, els científcs tenien dues opcions: incorporar aquest cos celeste a la llista de planetes del sistema solar o bé retirar-ne Plutó. Si triaven la primera opció, calia canviar la defnició actual de planeta i això hauria obligat a incloure a la llista el satèl·lit més gran de Plutó, anomenat Caront, i l'asteroide Ceres. Per tant, dotze planetes.\nFinalment, els experts reunits a Praga s'han decidir per la segona opció. Plutó, el cos més petit i més allunyat del sol, deixa de ser considerat un planeta\n'clàssic' (com els altres vuit),passa a ser anomenat un planeta 'nan’ junt a Ceres,Eris i Haumea.\nLA IDEA A LA BANYERA Hui anem a parlar de un científic anomenat Arquimedes,que va nàixer a Siracusa,Itàlia fa molts molts anys. Aquest científic va descobrir moltes coses importants per a la ciència. Un dia el rei Hieró de Siracusia li va demanar a Arquimedes un favor. Ell sospitava que la seua corona no estava feta amb tot el or pur que li va donar a l’orfebre ili va demanar a Arquimedes que el averiguara. Un dia que Arquimedes es va banyar es va adonar conte que el volum és la quantitat d’espai que ocupa una cosa. Amb aquesta idea va poder demostrar si la corona era de veritat per el volum. Va posar dos plats amb la mateixa quantitat d’aigua,desprès va poar la corona que pesava 1kg i una barra d’or de 1kg i va caure més aigua al plat amb la barra d’or i va descobrir que al rei l’havien enganyat. Per que? Per que un kg de un material especific ocupa el mateix si canvia de forma física. En resum, que va fer el favor del rei i un gran descobriment.\nLES DONES TAMBÉ FAN INVENTS Encara que no el cregueu també les dones han fet grans invents,ara us vaig a contar alguns relacionats amb la tecnologia. Beulah Henry va inventar la fotocopiadora junt a 110 invents més,Beulah Henry va néixer a Memphis. La fotocopiadora és una maquina capaç de copiar en paper fotos o documents. També Hedy Lamarr va inventar la tecnologia mòbil, el WIFI i el GPS,el WIFI servix per a navegar per internet i el GPS per a orientar-se per moltes ciutats. En resum que aquestes dones han fet grans invents tecnològics.\nJocs Tradicionals Del Món Nom: Mantega Lloc:Argentina(Amèrica del Sud) Edat: 6 a 12 anys Duració: 10 a 15 minuts Organització: 4 files en les cantonades de un quadrat Material. Ningun Descripció: Es formen quatre grups de participants que representen les quatre cantonades de la\nplaça. Cadascun dels grups es colloca en fila amb un nombre igual de companys,\nmenys en un que ha d'haver-hi un més en la cua, representant la “Mantega”. En\nla part central del camp se situa un altre jugador que representa el “Comprador”. Est\nha de desplaçar-se de cantonada en cantonada i preguntar: –Hi ha mantega?\n– En l'altra cantonada.\nEs desplacen cap a aquesta, on torna a formular la mateixa pregunta, fins a trobar\nla cantonada en la qual es troba la “Mantega”: –Hi\n– Sí hi ha. Com la pregunta es formula al que està al capdavant de la fila, des d'allí ha de tractar\nd'agafar a l'últim, que intenta escapar cap a una altra fila. Si ho aconsegueix, es colloca a la cap de la fila, quedant com “Mantega” l'últim, el qual també intenta escapar, i així successivament, fins que el “Comprador” aconsegueixi donar alcanç ce a la “Mantega”, moment en què es reinicia el joc amb els papelis canviats. Nico i JOEL\nENS EXPRESSEM POÈTICAMENT Aquesta setmana,hem llegit un conte «El lapiz magico de Malala» que narra la historia d’una paquístani que des-de molt jove defensava l’educació i els drets de les dones. Va seer Premi Nobel a l’any 2014 amb dèsset anys i van intentar matar-la els talibans. Com estem fent poesies hem fet una dedicada a\nLa nostra alegria la aconseguirem amb l’harmonia de cada dia, i amb la nostra simpatia\nLa solidaritat té un afcionat molt tranquil·litzat sense pietat\nLes guerres són les bales de les armes que temen els pares\nEL RIU SEC UN GRAN OASIS El riu sec s’ha convertit en un petit oasis per fns a 44 espècies d’aus en els últims anys. Això a fet un gran ecosistema ideal amb moltes plantes i aus. Perfectament si vas hui pots vore molts ànecs. A part cada dia fueixen 2,5 milions de litres d'aigua. Per que a San Joan n’hi ha una depuradora d’aigua que servix per a regar les plantes de Mutxamel\nSI CUIDES AL M N ET SENTIRAS MILLOR\nGasta menys el cotxe,\nNo tires brossa al bosc o et sentiràs pitjor\nutilitza la bici o el patinet\nRecicla o reutilitza faràs un món millor amb una petita acció\nEL MAR ESTA EN PERILL!!!\nAstò és una cosa molt seria que inclòs TU!!Pots estar fent. És la contaminació al mar n’hi ha causes industrials i domestiques. Encara que no el pareix n’hi han molts ecosistemes marins en perill com el mar de Bering o els esculls de coral.\nN’hi han moltes causes i ara vaig a dir algunes com: L’abocament d’aigües residual no tractades , de fertilitzants i altres productes químics. Estes eren les causes industrials i vaig a dir-vos les causes domestiques estes són:Tirar oli per l’aigüera i tirar la brossa pel bater .\nTot astò te unes conseqüències com:menjar peixos enverinats , la brossa afoga peixos inclòs\ntortugues , el petroli cobreix la pell dels animals i els enverina i també impedeix la fotosíntesi.\nQue podem fer?Moltes coses com depurara les aigües residuals abans d'abocar-les al mar, no netejar els depòsits de petrolífers amb aigua de mar,denunciar l’abocament d’aigües residuals no tractades , no llançar brossa des-de la borda dels vaixells i no llençar oli ni combustibles al mar.\nAixina que cuida al planeta!!!! Et sentiràs millor.\nLES CATARATES VICTORIÀ\nAl fi he llegat a Les catarates Victoria!!!!\nWOW!! Aixina segur que Guanye el concurs De fotografa!!!\nMAH,igualment des-de aqui també es veu bé\nINVESTIGUEM AL VOLTANT DEL MÃ“N\nRevista joel isuu


Entrega de premis Creativation Challenge - Repte "Aprofitem l'aigua"\nAnimal Respect 21-22\nMar de net 21-22\nTurisTic Palamós 21-22\nSmart Makers 21-22\nDescoberta dels Pirineus 20-21\nAprofitem l'aigua 17-18\nCombatre el Bullying 17-18\nCovid-19 Creativation Challenge\nEspais més creatius 17-18\nMakers Revolution 18-19\nMar De Net 20-21\nMaterial Escolar 17-18\nMenjador Escolar 17-18\nPersones Refugiades 17-18\nPiscines del Futur\nSmart Makers 20-21\nSmart Pool Challenge 18-19\nTreballar les emocions 18-19\nTurisTic Challenge 19-20\nTurisTic Challenge 20-21\nWater Challenge 18-19\nDurant els últims dies del 2018, la Fundació per a la Creativació juntament amb Aigües de Barcelona, l'entitat que va apadrinar el repte "Aprofitem l'aigua" el curs 17-18, vàrem realitzar l'entrega de premis als centres guanyadors del concurs.\nEl repte consistia a imaginar accions per informar a les persones sobre el cicle i les funcions de l'aigua, així com tenir idees per conscienciar la població sobre la necessitat de consumir-la de forma més sostenible. (Més informació sobre el repte)\nEls centres educatius guanyadors del concurs Kids Change The World en aquest repte han estat:\nEscola Fanals d'Aro, alumnes de 3r amb la "Un món ple d'aigua".\nInstitut Josep Brugulat, alumnes de 1r d'ESO amb "Water Phone".\nInstitut Josep Brugulat, alumnes de 1r d'ESO amb "Dutxa Programada".\nAnabel Lorente, com a representant d'Aigües de Barcelona, va realitzar l'entrega del premi en ambdós centres. El premi consistia en un taller de caixes niu portat a terme per Abel Julien i Marina Cuito, professionals de l'Institut Català d'Ornitologia (ICO).\nVolem agrair la participació de tots els docents i alumnes que han participat en el repte! L'esforç i la motivació per aconseguir conscienciar la població en un àmbit tan important com la sostenibilitat, els ha permès crear unes propostes molt innovadores!\nSi voleu conèixer algunes de les propostes presentades, podeu fer-ho en aquest enllaç.\nI si encara no us heu inscrit al Creativation Challenge d'aquest curs 2018-2019, podeu conèixer tots els reptes actius a: www.creativationchallenge.com/reptes-actius.\n"Tortosa Renaixentista" - Col·legi Teresià de Tortosa\n"Vinus Et Vitis" - Escola Bernardí Tolrà\n"Rocòdrom" - Escola Xoriguer\n"App de tasques" - Escola Montserrat\n"App de menjador" - Fedac Gironella\n"Semàfor d'aula" - Escola Cinta Curto\n"Futbol Inclusiu" - Institut El Morell\n@2020 Fundació Privada per a la Creativació\n+34 972 245 000 · fundacio@fundaciocreativacio.org · www.fundaciocreativacio.org\nC. Pic de Peguera, 15 · 17003 Girona


Maria Pilar Gras Martínez\nVa néixer a Tarragona el 4 de juny del 1940. Va anar a col·legi fins els 12 anys, i després es posa a treballar al sastre Grau, de la plaça de la Font on feia d'aprenenta. Entre els 14 i els 16 va estar a la cotilleria Castellnou que era al carrer de la Unió, on treballava amb la seva germana gran que encara no era casada. També plegava molts punts de mitja, es va comprar una màquina a casa per plegar punts de mitja que la mare anava a buscar, tenien cartells aquí i allà. Va conèixer el seu home, quan tenia ella té 14 anys, i ell 16. Van estar 8 anys i mig festejant i en fa 44 que estan casats.\nQuan té 16 anys, la seva germana Ramona ja treballava a la Tabacalera i li va servir a la Pilar per poder entrar a la fàbrica ja que en aquell temps "tenies que tindre molta mà per entrar". És l'any 1956. No recorda quan cobrava, ho donava a la mare, però "llavors entrar a la Tabacalera... era com un somni aquí a Tarragona".\nPrimer va al "desvenat" i de seguida a fer "Farias" que llavors encara es feien manuals. Quan fa tres anys que hi treballa entra molta gent a la fàbrica, la majoria de Tarragona o dels voltants. Tenen primer 20 minuts i després 30 minuts per esmorzar, però encara no hi ha menjadors i no poden sortir al pati. Es queden a uns bancs que hi ha als passadissos. Per anar a la fàbrica sempre van tres noies juntes, perquè el camí era molt fosc i tenien por. A més a primera hora del matí no passaven els autobusos.\nVan trigar bastants anys en donat tabac a les dones, quan als homes si que els hi donaven. Ella sempre va fer torn de matí i tarda, canviant cada setmana. Continua plegant punts de mitja per les dones de Tabacalera "Totes les noies d'un taller, d'un altre taller...jo me'n portava unes bosses molt grans de mitges. Quan plegava a les 10 de la nit arribava a casa i au a plegar punts de mitja fins a quarts de 3 de la nit. Quan anava de matí tota la tarda. A les 2 ja estava sentada a casa. Allí a la galeria amb la maquineta, perquè la mama, la tenda de baix les mitges, la tenda de dalt les mitges...em vaig fer un fart de plegar punt de mitges a 50 cèntims el pam. No vulguis saber les mitges que he fet".\nEs casa l'any 1962, i era de les primeres que es podia quedar, però plega de la fàbrica. Li donen una dot, no recorda si de 20.000 pessetes. Llavors va ser degut a què la societat no veia bé les dones treballessin un cop casades i que els homes tenien l'orgull de poder dir que la dona "no treballa".\nVan a viure amb la seva mare, va tenir-hi el fill. El nen tenia 6 o 7 anys quan vam anar a viure al pis que s'havien comprat. De casada encara plegava punts de mitja al començament i després amb una amiga posen una botiga de roba a Torreforta durant uns anys.\nEn total va treballar 6 anys a la Tabacalera "Per mi aquella època va ser molt bonica. Perquè era amiga de tothom vaig estar molt bé, fèiem les 8 hores, treballàvem allà, sortíem, entràvem i ja estàvem". Encara conserva relacions de dones que va conèixer llavors.


Porto Zarpa Hotel Praia Do Forte Brasil - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Praia Do Forte\nReserva Porto Zarpa Hotel\nRua da Aurora, S/n, Praia Do Forte, Praia Do Forte, Brasil, 42280-000\nPorto Zarpa Hotel valoracions\n( 211 comentaris)Veure el que han dit els hostes\nCaracterístiques que t'encantaran sobre Porto Zarpa Hotel\nHabitacions disponibles a Porto Zarpa Hotel\nHabitació Familiar Estàndard (2 Adults + 1 Nen) (Standard Family Room (2 Adults + 1 Child))\nLeisure Standard - 1 Bed Requested\nLeisure Standard - 2 Beds Requested\nLocalizacao Incrivel - Praia e Vila\nMés informació sobre Porto Zarpa Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Praia Do Forte, no busqui més enllà de Porto Zarpa Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Porto Zarpa Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, habitació familiar, restaurant, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, mini bar, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, massatge, parc infantil, jardí, sala de jocs. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Praia Do Forte, faci de Porto Zarpa Hotel la vostra llar.\nHabitació Familiar Estàndard (2 Adults + 2 Nens)


Hotel Villa d'Evoli Castropignano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nc.da Lacone, 22, Castropignano, Castropignano, Itàlia, 86010 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Villa d'Evoli\nConvenientment situat a Castropignano, Hotel Villa d'Evoli és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel Villa d'Evoli, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de bany, jardí. Hotel Villa d'Evoli és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Castropignano.\nAllotjaments a Castropignano


La Llei de Justícia Gratuïta protegirà especialment a les persones amb discapacitat\nL'avantprojecte de Llei de Justícia Gratuïta, aprovat el passat 11 de gener pel Consell de Ministres, atorga una protecció especial a les persones amb discapacitat.\nEn concret, d'acord amb la informació facilitada pel Ministeri de Justícia, entre els motius per beneficiar-se de l'ajuda estatal per litigar estan "circumstàncies especials, familiars, de salut o de discapacitat".\nEn aquests casos, es tindrà cobertura jurídica gratuïta amb ingressos de fins a cinc vegades l'IPREM (Indicador Públic de Renda d'Efectes Múltiples), fet que suposa un llindar de 31.950,65 euros.\nA més, les víctimes de violència de gènere, terrorisme i tràfic d'éssers humans, així com els menors i persones amb discapacitat psíquica víctimes d'abusos o maltractament tindran dret a la justícia gratuïta independentment de les seves rendes.\nAlhora, Justícia va informar que la Creu Roja, les associacions en defensa de les persones amb discapacitat, els sindicats i els representants dels treballadors, així com les entitats gestores de la Seguretat Social, tindran dret a la justícia gratuïta sempre que exerceixin accions en defensa dels seus interessos específics.\nL'avantprojecte també introdueix com a novetat que el beneficiari de la justícia gratuïta pot triar quines prestacions de les que preveu aquest dret obtenir, el que, per exemple, en el cas de les dones maltractades podrà fer evitar el pagament de la taxa corresponent, però ser representades per un advocat de la seva elecció i no per un ofici, si així ho desitgen.\nLes prestacions que comprèn el dret a la justícia gratuïta són assessorament i orientació, així com informació sobre la mediació i altres mitjans extrajudicials, i assistència i representació gratuïta d'advocat i procurador. També contempla inserció gratuïta d'anuncis o edictes, exempció del pagament de taxes i dipòsits i assistència pericial gratuïta.\nEls beneficiaris també tenen dret a obtenció gratuïta de còpia, testimoni, instruments i actes notarials, i reducció del 80% dels drets aranzelaris que els siguin requerits per l'òrgan judicial.


Dos incendis, a Estagell i Cabestany - VilaWeb\nDos incendis, a Estagell i Cabestany\nA Estagell el foc va cremar 26 hectàrees, mentre que a Cabestany va afectar a un aparcament de 'gents del viatge'.\nDos incendis es van declarar ahir dissabte a la tarda, a la mateixa hora (16h30) a Catalunya Nord :\n– Un a Cabestany a l’àrea de descans de les gents de viatge, cremant 2 hectàrees de matolls . Va fer que s’hagués de tancar la carretera que uneix el Mas Guerrido amb la rotonda de Molí de Vent. Van intervenir una quarantena de bombers, així com un helicòpter bombarder d’aigua que va efectuar vuit passades. No s’ha de lamentar cap ferit ni cap dany material.\nA Estagell, el foc, que també va començar cap a les 16h30, va mobilitzar a 80 bombers, 20 vehicles, 4 aviuons bonbarders d’aigua i un helicòpter fambé bombarder d’aigua.\nCap a les 17h30 , el foc va ser controlat i, en total, van cremar 26 hectàrees .\nCal recordar que, durant l’estiu, i sobretot quan bufa la tramuntana, el perill a que es declarin incendis és molt més gran. Per això recomanem que 1) consulteu el mapa de risc d’incendis que, els serveis departamentals posa a disposició de tothom i que s’actualitza sovint i 2) la màxima prudència i evitar encendre qualsevol foc..\ngent del viatge\nsector de l'Aglí


▷ ⭐Definició de comanda⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de comanda\nDefinició de comanda\nA continuació pots veure La definició i bastants exemples de com utilitzar la paraula comanda, en aquesta col·lecció de rectificacions ortogràfiques pots descobrir com es pot usar en un context real aquest mot i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més simple entendre què significa comanda.\nEncàrrec fet per algú a un comerciant o industrial de fornir-li en un cert termini una mercaderia determinada.\nDipòsit, cura, custòdia d’una persona o d’una cosa recomanades com a especialment dignes d’atenció.\nDignitat amb un benifet adjunt conferits en certs ordes militars.\nCessió condicionada d’una possessió o d’un dret, d’un castell o d’una jurisdicció, feta pel sobirà o per un altre senyor superior a un home lliure, el qual per aquest fet li esdevenia vassall i en percebia les rendes.\nDipòsit de diners o béns mobles sense gratificació ni pagament d’interessos.\nContracte mercantil molt usat a l’edat mitjana, consistent a encomanar a algú mercaderies o diners perquè hi negociï a compte del comitent mitjançant una participació en els beneficis.\nEsglésia o comarca governada per un comanador.\nEn la preparació del tissatge, fil o fils d’ordit trencats que són lligats lleugerament amb llurs veïns per tal d’acompanyar-los.\nSinònims de comanda\n¿Cóm es diu comanda en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice comanda en catalán?\nSi vols aprendre com s’escriu en espanyol comanda has de entendre que la seva traducció és comanda pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar comanda\nquan han marxat de vacances han deixat el seu pis a la meva comanda.\nhe anat a la fruiteria i he fet una comanda de vint quilos de taronges.


L'escriptor Joan Llensa és un dels finalistes als premis Garrotxí de l'any que s'entreguen divendres - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a L’escriptor Joan Llensa és un dels finalistes als premis Garrotxí de l’any que s’entreguen divendres\nAquest divendres 8 de juny el Restaurant la Deu d’Olot acollirà la Nit del Garrotxí de l’any del Centre d’Iniciatives Turístiques. El primer dels tres finalistes al principal guardó, el de Garrotxí de l’any 2017 és l’escriptor Joan Llensa. Nascut a Sant Joan les Fonts, actualment viu a la Vall de Bianya i és autor de la novel·la ‘Todo lo que no puedes ver’, el llibre més venut des de fa un any i mig en la seva categoria. Llensa ha rebut amb sorpresa la notícia d’haver estat finalista als premis i considera un orgull ser el representant de la cultura garrotxina entre els seleccionats. Ho ha explicat en una entrevista Les Notícies d’Olot Televisió.\nBona part de la Garrotxa s'ha despertat enfarinada. La previsió ja anunciava l'aparició de neu a la comarca per sobre els 600 metres, però les temperatures van caure de cop i això va permetre que la neu arribés als 400 metres d'altitud. Així, municipis com…


per Text i fotos: ACN 27/06/2016 00:00h\nEufòria inesperada al PP de Lleida que recupera en detriment del PSC el diputat que va perdre el 20-D| Text i fotos: ACN\nL'eufòria ha esclatat al PP de Lleida quan s'ha confirmat que recuperaven, en detriment del PSC, el diputat que van perdre el 20-D. Ha estat de manera inesperada ja que cap enquesta ni sondeig ho contemplava. ERC, ECP i CDC han celebrat els seus resultats ja que mantenen l'escó que van assolir al desembre però han coincidit en lamentar els resultats populars tant a la demarcació de Lleida com a l'Estat.\nLa sorpresa ha saltat al restaurant Cuina del País-Sant Bernat de la capital del Segrià, on els populars lleidatans han seguit l'escrutini del 26-J, així que s'ha anat confirmant que la formació recuperava l'escó al Congrés que havia perdut el 20-D, contradient la majoria d'enquestes i sondejos. L'eufòria s'ha apoderat de la sala i sobretot quan ha aparegut el cap de llista, que ha estat rebut amb crits de "José Ignacio, diputat" i amb banderes espanyoles. José Ignacio Llorens s'ha mostrat molt emocionat i ha qualificat "d'èxit" la recuperació de l'escó al Congrés per Lleida, de la mateixa manera que el resultat assolit al conjunt de l'Estat, on ha tornat a defensar que ha de governar el partit més votat.\nPer Llorens, en aquestes eleccions "els ciutadans han sabut valorar quin és el partit que està preocupat pels problemes reals de la gent, per seguir amb la recuperació econòmica i apostant per una Espanya unida". I ha afegit: "La gent de Lleida ha de tenir el que es mereix, un partit que defensi els seus interessos al Congrés". José Ignacio Llorens ha tingut paraules d'agraïment per la direcció del PP de Lleida, també per la direcció estatal pel suport rebut en aquesta campanya amb la visita a Lleida de Mariano Rajoy i d'altres destacats membres de la cúpula, i especialment, per tots aquells lleidatans que li han fet confiança.\nPer la seva banda, el candidat d'ERC al Congrés a Lleida, Xavier Eritja, ha reconegut que els republicans tenien esperances en poden aconseguir un segon diputat a Lleida però ha dit que estan "satisfets" perquè han aconseguit ser la primera força a la demarcació i assolint una bona representació a la Seu d'Urgell o Sort, per exemple, on feia anys que no aconseguien resultats tan positius. A nivell estatal, però, ha lamentat que s'ha fet el "carallot" -amb aquestes noves eleccions-, "per acabar en el mateix escenari", amb una victòria del PP. "Això vol dir que no pot haver canvi a l'Estat i per tant reforça el nostre missatge que Catalunya ha d'anar cap a una república", ha sentenciat. Eritja també s'ha explicat la pujada del PP a Lleida a causa de la baixa participació, que "perjudica més a les esquerres", i també per l'anomenat "vot útil" que ha passat de C's als populars.\nAmbient fred a la seu de CDC de Lleida ja que, malgrat mantenir a Lleida l'escó al Congrés, els convergents passen a ser la segona força de la demarcació per darrere d'ERC, a més de perdre dos senadors respecte al 20-D –quan en van aconseguir tres sota el paraigua de Democràcia i Llibertat-. Per tant, poques mostres d'alegria en una nit que ha acabat amb un regust "agredolç", en paraules del cap de llista al Congrés per Lleida, Toni Postius, que ha reconegut que "els resultats no han respost al nostre objectiu de revalidar la primera posició a la demarcació de Lleida" i ho ha atribuït a la caiguda de la participació i a les crides al vot útil, "que d'alguna manera ens han acabat perjudicant a nosaltres respecte d'Esquerra". En aquest sentit, Postius ha lamentat que "la competència política entre Convergència i Esquerra hagi comportat que el PP obtingui representació" però s'ha felicitat pel fet que "al conjunt de la demarcació han guanyat les forces independentistes".\nEl candidat d'ECP per Lleida al Congrés, Jaume Moya, ha valorat positivament el diputat aconseguit en aquest 26-J, repetint la representació del 20-D. "Ens hem consolidat i l'escó aconseguit evidencia que els resultats del 20-D no van ser un miratge ni una flor d'estiu sinó una clara tendència que som una força en creixement, amb present i amb futur i que serem decisius a Madrid", ha dit. Moya, però, ha reconegut que "no ens agrada en absolut" el creixement de la dreta i l'escó aconseguit pel PP. "Queda clar que la gent ha preferit votar la dreta rància a la nova (C's) i lamentem que el PP entri al Congrés en comptes del PSC", ha reconegut. Moya s'explica l'escó aconseguit pel PP a Lleida a causa de l'abstenció i en el "suflé" de Ciutadans. Tot i això, ha afegit, "celebrem que el vot sobiranista es consolidi" i ha assegurat que tornaran a Madrid "amb la mateixa força" que al desembre.\nCares llargues a la seu del PSC i C's\nCares llargues i de decepció han marcat la nit electoral a la seu del PSC de Lleida, a mesura que avançava l'escrutini i s'anava confirmant la pèrdua de l'escó al Congrés que el partit va assolir a la demarcació el 20-D. La cap de llista al Congrés, Mònica Lafuente, ha expressat un sentiment de "tristesa" per no haver pogut revalidar l'escó però ha deixat clar que el PSC "seguirà representant les Terres de Lleida, el Pirineu i l'Aran des d'allà on estiguem". Lafuente ha remarcat que el percentatge de vot obtingut pel PSC a les comarques lleidatanes ha estat, fins i tot, lleugerament superior a les darreres eleccions, però "tot sembla indicar que s'ha produït traspàs de votants d'Unió i Ciutadans al PP", ha apuntat. Malgrat tot, la candidata ha celebrat que el PSC hagi mantingut els vuit diputats a Catalunya i que "a nivell d'Espanya ha quedat clar que no s'ha donat el sorpasso". Finalment, Lafuente ha assegurat "el PSC segueix existint i enfortint-se i amb el temps aquesta situació donarà la volta perquè tenim el millor projecte".\nA la seu de C's de Lleida han predominat les cares llargues després que la formació s'hagi tornar a quedar sense representació tot i que la decepció ha estat menor que fa sis mesos perquè les expectatives no eren tan altes. El candidat al Congrés, Óscar Uceda, s'ha ofert a seguir treballant pels interessos dels lleidatans al Congrés tot i no haver obtingut l'escó a la demarcació de Lleida. "Com que tenim 32 diputats al Congrés em comprometo a fer de portaveu dels interessos que pugui tenir Lleida", ha comentat. Una part dels vots que ha perdut C's han anat a parar al PP i, segons Uceda, si José Ignacio Llorens ha aconseguit l'escó és per culpa de la "polarització i el vot de la por". "Tal com està feta la llei electoral actual permet que el mal anomenat vot útil es pugui traspassar d'un lloc a un altre; en aquest sentit, el PP ha fet una campanya molt agressiva contra C's i nosaltres no hem estat capaços de transmetre que el vot realment útil era el nostre", ha afirmat.\nArriben les primeres famílies sirianes a Lleida


Futur incert del futbol base i amateur amb la nova legislació fiscal - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nUn miler de partits de futbol s’han deixat de disputar aquest cap de setmana amb motiu de la jornada de vaga a la qual estaven cridats els clubs de futbol en protesta per la nova legislació en matèria de tractament fiscal de totes les entitats esportives i en totes les disciplines. A Catalunya tot i que coincidia amb la jornada de descans de Carnestoltes ha afectat les competicions de Tercera Divisió i Lliga Nacional Juvenil i també els partits ajornats i amistosos que tradicionalment es disputen aprofitant aquesta jornada de descans.\nLa Federació Catalana de Futbol secundava la vaga convocada arreu de l’Estat on altres comunitats tenien prevista la jornada futbolística habitual, tot i ser carnaval. La finalitat era mostrar el desacord amb la fiscalització que el Govern central està realitzant sobre l’esport amateur en general i el futbol en particular. I és que el ministeri de Treball i Seguretat Social vol canviar la normativa vigent, que eximeix els clubs d’haver de donar d’alta a la seguretat social a les persones que col·laboren en aquestes entitats i que perceben algun tipus de retribució econòmica, per petita que sigui. En conseqüència, entrenadors, monitors i jugadors remunerats hauran de ser donats d’alta a la seguretat social, tot i que només rebin una retribució per fer front a les despeses de desplaçament que pugui originar-los l’exercici de les funcions.\nAquestes mesures, entre altres que contempla la normativa, podria obligar els clubs a comptar amb assessories fiscals per poder assumir les noves responsabilitats amb la qual cosa hauran d’incrementar els pressupostos considerablement. Tot plegat pot suposar que moltes entitats, davant la impossibilitat de fer front a aquestes despeses, es vegin obligades a tancar portes. Així ens ho explicava avui Jaume Plaza, membre de la Junta Directiva de la FCF i president també de la Unió Esportiva Santa Coloma, tot compartint la seva pròpia experiència al capdavant d’un club amateur.\nEl missatge de protesta tindrà continuïtat la setmana vinent i fins al mes de juny amb un minut d’aturada en cadascun dels 5.000 partits que organitza la FCF cada cap de setmana. Des dels clubs vilanovins, però, demanen mesures de pressió més fortes, com també reconeixia Plaza, que acceptaria l’aturada de la competició fins que no es resolgui aquesta situació. “Si has de fer soroll en fas” afirmava a Ràdio Nova “si ens fan tancar no caldrà recuperar partits”. Davant de la massa social que mou la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC) que aglutina 700.000 persones i un total de 14.000 clubs a tot el territori català, Plaza espera que es trobi una solució bona per tots, però també és molt conscient de l’amenaça.\nWert es defensa de les acusacions de voler “dinamitar” l’esport de base\nEFE- El ministre d’Educació, Cultura i Esport, José Antonio Wert, ha negat aquest dimarts, en referència a les vagues convocades al futbol base, que el govern persegueixi “clubs ni a ningú”, ja que només es limita a fer complir les lleis i protegir els treballadors. Durant la seva compareixença al Senat, Wert ha respost les acusacions de “persecució i falta de sensibilitat” plantejades pel diputat de CiU Josep Maldonado assegurant que “si fer complir la llei és persecució, ho admetria”, però ha afegit que no ho admet “en absolut”.\nLes inspeccions a clubs i entitats esportives “es produeixen a instància de part” i no a iniciativa de la Inspecció de Treball o la Seguretat Social, ha continuat Wert, i han donat lloc, segons les seves dades, a la regularització de la situació laboral de 4.000 persones que treballen per a clubs esportius. “Que siguin empreses o institucions sense ànim de lucre no vol dir que no calgui controlar-los”, ha afegit el ministre, que ha recordat que el que estan fent amb el ministeri és “intentar trobar una via perquè l’esport base pugui regularitzar algunes situacions”. “Per descomptat –ha explicat– que la nostra intenció és mantenir la millor relació amb totes les federacions, però mai podem renunciar a la protecció del dret dels treballadors”.\nPer la seva banda, Josep Maldonado ha acusat el govern de sotmetre a “persecució implacable” el futbol en concret, “i l’esport base en general”, i ha assegurat que els clubs “tenen molt sentiment de persecució”. El diputat de CiU ha citat alguns dels fets que, al seu parer, afecten les activitats esportives, com la modificació de l’impost de successions, les “intenses” inspeccions de la Seguretat Social –”especialment a Catalunya”– i la supressió de l’IVA reduït. “Totes aquestes normes només busquen recaptar de manera desordenada i controlar l’esport autonòmic”, segons el representant convergent.\nEn una altra pregunta parlamentària relacionada amb aquest assumpte, el diputat socialista Emilio Álvarez Villazán ha acusat Wert de “dinamitar” l’esport base, “no content d’imposar la reforma educativa que ha dinamitat l’ensenyament públic”. En la seva opinió, les mesures adoptades per l’executiu “posen en perill la supervivència de l’esport base” i de milers de clubs i monitors “que de manera voluntària i altruista realitzen una magnífica tasca”.\nL’equip sènior femení del CH Vilanova perd davant el Canovelles


Els patògens dispersats pels humans en latituds polars amenacen la fauna antàrtica | CReSA & the city blog\ndilluns 10 de desembre de 2018 Campilobacteriosi, Fauna silvestre, Recerca, Salmonel·losi\nUn equip d’investigadors del Centre de Recerca en Sanitat Animal (IRTA-CReSA) i de l’Institut de Recerca de la Biodiversitat de la UB (IRBio) alerta que cada cop és més fàcil introduir agents infecciosos d’origen humà en regions remotes de l’Hemisferi Sud del planeta. A través d’un estudi publicat a Science of The Total Environment, els experts han detectat bacteris intestinals infecciosos d’origen humà en aus marines dels ecosistemes de l’Antàrtida.\nEl fet d’haver trobat aquests patògens humans en llocs remots del Sud del planeta suggereix que altres agents infecciosos més perillosos també podrien ser introduïts de la mateixa manera, alguns amb conseqüències més greus per a la fauna. Exploradors, baleners, científics -i més darrerament, també turistes- són exemples de col·lectius humans que s’han desplaçat fins als punts més remots de l’extrem Sud del planeta. Ara, a causa d’aquest moviment global humà, ha aparegut una nova amenaça que posa en perill la fauna d’aquests indrets extrems del planeta a causa dels patògens que alliberen els humans quan viatgen o viuen en localitats properes a l’Antàrtida.\nFoto: Jacob González-Solís (UB-IRBio)\nEls investigadors han identificat bacteris del gènere Salmonella i Campylobacter en aus marines dels ecosistemes antàrtics i subantàrtics, com el paràsit subantàrctic (Stercorarius antarcticus), un ocell marí carronyaire. Es tracta de dos bacteris que provoquen infeccions freqüents en els humans, però que també els poden adquirir els ocells carronyaires quan estan en contacte amb l’activitat humana o el seu bestiar. “Les zoonosis són malalties que es transmeten d’animals a persones, però quan és l’espècie humana que infecta altres éssers vius es parla d’un cas de zoonosi inversa”, explica la Dra. Marta Cerdà-Cuéllar, investigadora de l’IRTA-CReSA. Fins ara, cap estudi havia pogut determinar si aquesta relació patogènica podria succeir en regions extremes del planeta. Amb aquests resultats, es posa de manifest la fragilitat dels ecosistemes antàrtics davant dels impactes humans a l’Antàrtida.\nFigura: Cerdà et al. 2018\nEls experts han identificat que el risc de zoonosi inversa (les infeccions que són transmeses per l’espècie humana a altres éssers vius) és major com més a prop viuen les aus marines a zones habitades, per exemple, a les illes Malvines (Falkland) o l’arxipèlag Tristan da Cunha; o bé en zones més remotes on hi ha bases científiques. D’altra banda, les rutes migratòries d’algunes espècies d’aus carronyaries i la connectivitat entre diferents comunitats podria estar accelerant la circulació dels agents zoonòtics entre els ecosistemes de diferents latituds.\nBacteris resistents a antibiòtics en ecosistemes polars\nEls bacteris Salmonella i Campylobacter són la causa habitual d’infeccions en humans. Aquests patògens es poden trobar també en el bestiar, animals domèstics i en la fauna salvatge, però normalment sense causar-los cap malaltia aparent. Tot i això, els investigadors han detectat soques de Campylobacter resistents als antibiòtics d’ús habitual en medicina humana i veterinària en alguns exemplars d’ocells marins. D’altra banda, “el fet d’haver descobert genotips de Campylobacter habituals en l’espècie humana o en bestiar ens va donar la pista definitiva per confirmar que l’home pot estar introduint patògens en aquestes regions remotesde l’Antàrtida”, explica la Dra. Cerdà-Cuéllar.\nNo tota la biodiversitat de les àrees polars està protegida\nAmb aquest estudi els experts consideren que és imprescindible adoptar mesures de bioseguretat més estrictes en aquestes regions antàrtiques per evitar l’entrada de nous patògens. De fet, el Protocol del Tractat Antàrtic sobre Protecció del Medi Ambient ja estableix una sèrie de principis aplicables a les activitats humanes a l’Antàrtida per reduir la petjada humana en el continent blanc. Tot i això, algunes àrees subantàrtiques que són també l’hàbitat natural d’algunes espècies d’aus marines com el paràsit subantàrctic o el petrell gegant, no estan protegides per la normativa protectora i podrien esdevenir la via d’entrada dels agents patògens.\nFoto de la capçalera: Jacob González-Solís (UB-IRBio)


Hospitals en Chatham - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Washington county - Mississippi - Eua - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Eua › Mississippi › Washington county › Hospitals en chatham\nHospitals en chatham Washington county > Mississippi > Eua\nSentir-se estrany, o notar un símptoma estrany com un marejos quan normalment no ho ha tingut, pot ser l'anunci d'alguna cosa que requereix atenció mèdica. Aquest directori conté tots els hospitals de Eua muntats. Així que us assegurem que trobareu tot Hospitals en Chatham d'una ullada.\nA Chatham hi ha diversos centres de salut per satisfer les necessitats mèdiques dels seus 0 habitants. Però quan es requereix atenció especialitzada, cal anar a un dels Hospitals en Chatham. Si busqueu el telèfon i l'adreça d'un d'aquests hospitals, els trobarà aquí.\nHospitals en Chatham per categoria\nAls hospitals públics de Chatham (Eua) es pot consultar amb diversos especialistes en diferents branques de la medicina. Si voleu saber quins són aquests centres, podeu consultar la nostra llista, ja que conté tots els hospitals públics d'aquesta zona\nSi fos molt fàcil i ràpid d'accedir a totes les consultes, tractaments i proves complementàries que es necessiten en la xarxa pública Chatham (Eua), potser molt poques persones aniran a hospitals privats. Però sabem que la realitat no és així. Per aquest motiu, si necessiteu trobar un hospital privat fiable, consulteu-lo a la llista que us oferim a l'enllaç de dalt\nLlistat de hospitals pròxims a Chatham\nGreenwood Leflore Hospital- (Situat a 95.33 km)\nDrew Memorial Hospital- (Situat a 87.51 km)\nChicot Memorial Hospital- (Situat a 29.01 km)\nDelta Memorial Hospital Dumas Arkansas- (Situat a 92.82 km)\nDelhi Hospital- (Situat a 80.88 km)\nRiver Region Health System- (Situat a 84.58 km)\nBolivar Medical Center- (Situat a 80.52 km)\nDelta Regional Medical Center Greenville MS- (Situat a 34.94 km)\n(1) Madison Parish Hospital- (Situat a 77.84 km)\nBradley County Medical Center- (Situat a 105.61 km)


Preguntes freqüents - Castellbisbal\nRegistra’t a títol individual o com a representant d’un col·lectiu o organització, per accedir als processos participatius, afegir propostes, compartir idees en els debats o fer comentaris. Cal aportar un nom o àlies, adreça de correu electrònic i contrasenya.\nSi tens algun dubte o qüestió que no quedi recollida a continuació, pots enviar un correu electrònic a participacio@castellbisbal.cat\nQuè és Decidim Castellbisbal?\nDecidim Castellbisbal és la plataforma digital de participació de l’Ajuntament de Castellbisbal per construir un poble més democràtic, obert, transparent, col·laboratiu i amb el protagonisme de qui l’habita.\nCom es pot participar a Decidim Castellbisbal?\nConsulta els processos de participació actius.\nNavega per les propostes que fan els ciutadans.\nConeix totes les dades de les cites presencials i els debats que s’hi han dut a terme mitjançant els actes i els documents relacionats.\nFiltra els continguts que t’interessin en funció de variables com territori, temes o etiquetes.\nFes propostes noves.\nDona arguments a favor o en contra, o fes reflexions generals.\nComparteix les propostes a les xarxes socials.\nFes seguiment de les propostes\nFes seguiment de totes les propostes: les iniciades a la plataforma i les generades a les cites presencials.\nDesprés de les cites presencials consulta a la plataforma tot el recorregut dels debats i les aportacions generades.\nMarca una proposta i segueix-ne tota l’evolució, des dels comentaris d’altres persones, si s’escau, fins als documents finals de devolució.\nProcessos participatius: activitats pròpies de la plataforma Decidim Castellbisbal que involucren la ciutadania i que es desenvolupen en diferents fases, en funció de les característiques de cada procés.\nEspais de participació: canal o entorn de participació permanent. A diferència dels processos, no tenen una data d’inici i finalització definida.\nCites presencials: trobades i sessions de treball cara a cara relacionades amb els processos de participació actius.\nEnquestes: qüestionari per obtenir informació i conèixer l’opinió de la ciutadania.\nDebats: espais digitals per informar-se i decidir sobre les propostes de cada procés.\nPropostes: contribucions de participants que poden rebre suports.\nComentaris: Contribucions de participants al fil d’una proposta o debat i que poden rebre una valoració positiva o negativa.\nNo em funciona la verificació de residència (empadronament)\nComprova les possibilitats següents:\nHas posat el DNI o document amb tots els caràcters junts, incloent-hi la lletra al final?\nEstàs segur/a que estàs empadronat/da al municipi de Castellbisbal?\nPotser hi ha algun problema amb les teves dades en el registre d'empadronament. Contacta amb l’OAC de l’Ajuntament i confirma que la teva informació al Padró és correcta.\nSi tots els passos anteriors no solucionen el problema, pots enviar-nos un correu electrònic a participacio@castellbisbal.cat\nNo estic empadronat/da a Castellbisbal. Per què no puc donar suport a les propostes?\nÚnicament les persones empadronades a Castellbisbal poden donar suport a les propostes, ja que es tracta de prendre decisions que afectaran al municipi. És cert que hi ha persones que no estan empadronades a Castellbisbal i que poden estar afectades per aquestes decisions, però el Padró és el cens més ampli de què disposem i que ens permet arribar al màxim nombre possible de persones, garantint que el procés de participació sigui segur.\nNo estic empadronat/da a Castellbisbal. Puc participar?\nSí que és possible participar encara que no estiguis empadronat/da. Pots participar en alguns processos habilitats, en els debats presencials, i també és possible llançar una proposta, sense necessitat d'estar empadronat/da. Només en alguns processos, els suports a les propostes es limiten a la gent empadronada de la mateixa manera que només les persones empadronades al poble poden votar en les eleccions municipals.\nPer a què serveix verificar el meu compte?\nPer utilitzar la plataforma necessites un compte d'usuari. Segons el grau de verificació podràs fer més o menys coses:\nSi et registres a la plataforma amb l'adreça electrònica i no dones cap dada més (no es realitza el procés de verificació de residència) podràs comentar i argumentar propostes.\nSi després de registrar-te has fet la verificació bàsica, és a dir, has verificat la residència a través de la plataforma (+ info a "Com creo i verifico el meu compte?") podràs donar suport a propostes en aquells processos que sigui viable.\nSempre pots participar de manera presencial a qualsevol de les trobades que hi ha en cada procés de participació. Les contribucions que es realitzin de manera presencial seran recollides, publicades i accessibles a la plataforma.\nCom creo i verifico el meu compte?\nEl primer és crear un compte. Crea i omple les dades que se't demanen. És un requisit marcar la casella d'acceptació de les condicions d'ús, i introduir correctament el CAPTCHA (a la part inferior del formulari se’ns presenta una imatge amb unes lletres deformades que has d’escriure a la casella inferior com a mesura de seguretat; tingues en compte la diferència entre majúscules i minúscules). Creant un nou compte, t’arribarà un correu electrònic a l'adreça que hagis especificat, i hauràs de fer clic a l'enllaç que conté (l'enllaç que posa "Confirmar el meu compte") per acabar de crear-lo.\nUn cop creat el compte bàsic, i després d'entrar amb el teu correu i contrasenya, el sistema donarà l'opció de fer-ne una verificació bàsica. Per fer-ho, fes clic a l'enllaç "El meu compte" de la part superior dreta, i després al botó "Verificar el meu compte".\nEn aquells processos en què sigui necessari, també es demanarà que introdueixis les teves dades de residència, per verificar que estàs empadronat/da a Castellbisbal (és important introduir el número de document amb la lletra, i marcar la casella d'acceptació d'accés al Padró). Si les dades són correctes, el teu compte et permetrà donar suport a les propostes.\nM'he oblidat de la contrasenya o no em funciona. Què puc fer?\nPots sol·licitar una nova contrasenya perquè se t'enviï al teu correu electrònic. Si la solució anterior no funciona, pots enviar un correu electrònic a l'adreça participacio@castellbisbal.cat, on et resoldran el problema associat al teu compte. En processos que tinguin cites presencials, també pots dirigir-te i participar-hi sense haver-te de registrar a la plataforma.\nCom puc canviar la meva adreça electrònica, el meu nom d'usuari, la contrasenya, donar-me de baixa o activar o desactivar les notificacions que m'arriben al correu electrònic?\nFes clic a l'enllaç "Entra", introdueix la teva adreça electrònica i la contrasenya, i prem el botó "Entra". Un cop fet això, fes clic a l'enllaç "El meu compte", on trobaràs totes les opcions que et permetran canviar la teva adreça electrònica, nom d'usuari, contrasenya, donar-te de baixa o activar o desactivar les notificacions. Un cop fet el canvi adequat, assegura't de fer clic al botó "Desa els canvis".\nNo aconsegueixo crear el meu compte correctament\nRevisa la secció "No em funciona la verificació de residència", per si el problema estigués en aquest pas, que sol ser el problema més freqüent. Si no s'ha solucionat, revisa la secció "Com creo i verifico el meu compte?", per assegurar-te que estàs seguint els passos adequadament. Si encara es manté el problema, pots enviar un correu electrònic a l'adreça participacio@castellbisbal.cat, i rebràs assistència.