Cap Nord i Noruega 2009 Per ACA 20 Xavier i Montserrat (Sants-Barcelona)\nCAP NORD I NORUEGA EN 40 DIES\nEL VIATGE!!!. ESTIU 2009\nAquest viatge l’hem realitzat 4 Barcelonins de Sants; dos adults i dos nens.\nItinerari amb els punts més destacats: Barcelona – Billund, Dinamarca; park atraccions Legoland – Copenhagen – Stokholm - Cercle Polar Àrtic. Napapiri, casa el pare Noel (Finlàndia) – Inari (Finlàndia) - Cap nord (Noruega) – Alta, gravats rupestres - glacera de Jokeddalsbreen – Tromso - Andenes (illes Vesteralen), safari de balenes – Illes Lofoten (el més destacat: Henningsvaer, Eggum, Borg, Nusfjord, Reine, Å) – glacera Svartissen – Alesund – carretera dels Trolls (63) - carretera Ørnevegen o de les àguiles (63) – Geiranger – glacera Kjendalsbreen - carretera de Sognefjell (55) – església medival de Borgund i vall de Laerdal – carretera Aurlandsvegen, amb vistes sobre el Sognefiord - Flam – Bergen – Stavanger – Preikestolen - església medieval de Heddal – Oslo – Goteborg – Dinamarca – París (Disney)\nNoruega: Corones Noruegues. Kr o NOK\nDinamarca: Corones Daneses. Kr o DKK\nSuècia: Corones Sueques. Kr o SEK\nFinlàndia és dins la zona Euro. €\nA Finlàndia s’ha d’avançar 1 hora el rellotge a l’estiu.\nA Noruega, en compres superiors a una determinada quantitat (informar-se a la mateixa botiga), si demanes et tiquet específic del Tax free, al sortir del país, et retornen l’import de l’impost. Te’l retornen en efectiu.\nA Dinamarca, al parc d’atraccions de Legoland, si pagues amb VISA et cobren una comissió del preu de les entrades o la compra. Millor pagar amb targeta de dèbit.\nÉs obligatori de portar les llums enceses del vehicle tot el dia a tot Escandinavia.\nÉ s recomanable portar bombetes de recanvi.\nPeatges a Noruega: Sistema Autopass. Es pot adquirir per internet, funciona com una targeta moneder. http://www.autopass.no\nNosaltres no vam treure el sistema “autopass” i vam anar pagant els peatges al moment, però després hem sabut que els turistes no cal que paguin els peatges de les ciutats. En els peatges de les carreteres, reps la factura a casa i es pot pagar per Internet sense recàrrec. Al passar pel peatge et fan una foto de la matrícula i a través d’una empresa amb seu a Londres t’arriba el càrrec, uns sis mesos després. També hi ha peatges amb guixeta que s’han de pagar al moment.\nFerris: Els preus estan en funció de la llargada de l’autocaravana. Els preus d’aquest relat són d’una auto de menys de 6 metres. Tot i que la nostra auto fa 6’20 m. no ens van posar pegues enlloc per aquest motiu.\nAlguns ferris tenen servei wifi, alguns gratuït i altres de pagament.\nNo hi ha problemes per trobar supermercats ni gasolineres.\nEn general tampoc hi ha problema per omplir aigua i buidar el water químic. En algun lloc, el que no hi ha, és lloc per buidar les aigües grises.\nA tot Escandinavia l’acampada lliure és permesa, a certa distancia dels habitatges. Per tant, no hi ha problema per trobar llocs on pernoctar.\nRecomanacions:Menjar: portar tot el que es pugui de casa. El menjar, i qualsevol cosa, és molt car. Nosaltres vam portar, entre altres coses: 4 melons 1 síndria, pizzes, llaunes de magret d’ànec comprats a un supermercat de França, pasta seca. I el rebost ben ple!!\nHistòria dels Trolls. http://www.rodamons.net/cat_elpetittroll.htm\nHistòria de la Sireneta de Copenhaguen http://www.dondeviajar.es/viajar/la-historia-de-la-sirenita-de-copenhague.html\nDIA 1. Dimarts 30 de juliol. Barcelona – Lyon. 710 Km.\nSortim de Barcelona a les 13h. A Lyon ens perdem al trobar una sortida tallada. Finalment parem a dormir a Macon, passat Lyon, en un pàrking al costat de la piscina.\nDIA 2. Dimecres 1 de juliol. Lyon- Hannoversch Münden (Alemanya) 815 km.\nUn cop entrem a Alemanya ja no hi ha peatges a les autopistes però anem trobant un seguit de zones d’obres que en alguna ocasió ens confonen. No es paga pels peatges però a les gasolineres et fan pagar per fer pipí. A les 24h. decidim buscar un lloc per dormir. Sortim de l’autopista i fem 8 Km. de corbes fins arribar a Hannoversch Münden, al nord de Kassle, en una àrea en un càmping. Per arribar s’ha de creuar el riu, just on hi ha una esclusa.\nPernocta N 51,41530º E 9,6488º\nDIA 3. Dijous 2 de juliol. Hannoversch Münden (Alemanya)- Billund (Dinamarca) Legoland. 572 km.\nFem una volteta per Hannoversch Münden i comprem pa, frankfurts i formatge. El poblet és bonic i turístic.\nAlemanya se’ns fa molt llarg i quan sembla que ja s’acaba trobem un embús poc abans d’Hamburg que ens fa estar 1’15h a pas de tortuga, just quan volíem parar a dinar. Total que quan acaba l’embús son les 4h i parem a dinar.\nFinalment entrem a Dinamarca. Les autopistes continuen essent gratuïtes. Continuem fins arribar al parc de Legoland a Billund, al costat mateix de l’aeroport. Cap a les 8h ens aparquem al P 1, just davant la porta del parc. Si segueixes la carretera, hi ha un pàrking d’ AC, però era tancat. Nosaltres entrem al P 1 i hi passem la nit. Segurament ens permeten quedar-nos perquè encara no és plena temporada turística. Entrem al parc a passejar tot i que les atraccions estan parades. Fins i tot hi ha un concert de música country. Volíem treure l’entrada per l’endemà però les taquilles estan tancades.\nPàrking Legoland: 50 DKK\nDIA 4. Divendres 3 de juliol. Billund (Dinamarca)- Copenhaguen. 136Km.\nIntentem treure les entrades a les 9h. abans d’obrir el parc, però fins les 10h en punt no obren el parc ni les taquilles. Paguem amb VISA i ens trobem amb la sorpresa que tant ara com a la tarda comprant joguines, ens cobren una comissió. Un noi ens diu que és perquè la targeta no és danesa, però no ens convenç l’explicació. Entrem al parc i anem al lloc on treus els tiquets per els “quick pass” que et permet entrar a les diferents atraccions sense fer cues, a una hora determinada. Però aquest dia no fem cues enlloc (o màxim 5’) i la veritat és que gaudim força del parc. Els nens recomanen la batalla de pirates: mulles i et mullen, quedem xops, també una d‘un braç mecànic on pots triar com vols que et maregin, del dret del revés endavant enrera... Finalment els nens acaben al parc d’aigua per refrescar-se de la calor de tot el dia (va bé agafar els banyadors). A les 18h. ens tanquen les atraccions (varia segons l’època de l’any) i decidim tornar a l’AC, passant primer per la botiga Lego i comprem Legos, és clar. Marxem direcció Copenhaguen però parem a dormir sota el pont que porta a la ciutat, al costat de l’autopista.\nPernocta: N 55,29343º E 10,84605º\nDIA 5. Dissabte 4 de juliol. Copenhaguen. 131 Km.\nEns llevem tranquil•lament i ens dirigim cap a Copenhaguen. Parem primer en una àrea abans d’entrar a la ciutat i omplim aigua. A Copenhaguen ens instal•lem al City Camp. És car però et permet fer nit i estada fins les 8 del vespre del dia següent; hi ha WC i dutxes. El senyor que ens rep és molt amable i ens dóna el mapa de la ciutat i el dels recorreguts en barca de l’empresa Canal Tours, ja que l’àrea és una mica lluny del centre. També hi ha el sistema de bicing (gratuït, poses 20 DKK i quan deixes la bici els recuperes) però no hi ha bici per la mida del Roger de 10 anys. Fa molt calor i el primer que fem és anar a banyar-nos a unes piscines que hi ha en el mateix canal, amb algues, però amb trampolí i tot. Són gratuïtes i estan a 5’ caminant de l’àrea darrera el centre comercial (Fisketorvet). Ens refresquem i tornem a l’àrea per dinar. A la tarda tornem cap a les piscines, ja que just al costat hi ha la línia blava del canal Tours, que ens porta fins el centre. Allà canviem de línia, agafem la verda que ens porta fins a la Sireneta (little Mermaid). Baixem, fem 4 fotos i tornem a agafar la mateixa barca, al cap de 20’, i ens torna a deixar al centre. Un cop desembarcats fem un recorregut caminant pel centre tot dirigint-nos de tornada cap al City Camp. El Roger està molt cansat i rondina. Encara no s’ha posat en forma de fer el turista.\nPer sopar ens fem passar el cansament amb una bona pizza i a dormir.\nPernocta. City Camp N 55,65º E 12,558º 265 DKK\nDIA 6. Diumenge 5 de juliol. Copenhaguen- Askersund (Suècia). 451 Km.\nEns llevem tard i fem el servei tranquil•lament. El Senyor del city camp ens agafa les postals i ell mateix les envia (hem comprovat que han arribat). També ens pregunta el destí i ens recomana agafar el ferri a Helsingor (ens dóna un tiquet de descompte de 30 DK per la companyia HH ferris). Diu que el pont d’Oresund és més car i fas més Km. També ens canvia tota la ruta prevista per arribar a Cap Nord: per arribar a Stockholm diu que l’autopista és molt industrial i ens recomana agafar la E4, 50 fins a Orebro i la E 20 fins Stockholm. També ens modifica la pujada per Suècia i diu que no anem per la costa sinó per l’interior. Només li farem cas fins arribar a la capital Sueca.\nDe camí cap a Jonkoping (i Stocholm) ens fa la primera pluja de tot el viatge, i deu ni do l’aigua que cau. Parem a una gasolinera a dinar i seguim la ruta direcció Jonkoping passant pel llac Vattern. Parem a prop de Grana a posar Diesel i ens costa una mica: primer has de posar la targeta bancària (hem hagut d’utilitzar la del xip), posar la contrasenya i et dóna accés a la mànega i quan està plena s’atura sola. Ja no hem d’anar a pagar, doncs suposem que la màquina ho detecta i ens cobren les corones que toquen. Seguim la ruta, tot veient un munt de cotxes d’època. Arribem a Vadstena, amb abadia i castell al costat del llac i una zona plena d’autos que és un bon lloc per pernoctar, però decidim fer un tros més fins arribar a l’extrem del llac a Askersund on hi ha un City Camp al costat del port a l’entrada del poble. Ens acompanya una fina pluja.\nPernocta. City Camp Askersund: N 58’87878º E 14’89927º\n100 SEK la nit. Hi ha aigua per omplir i espai per buidar el WC químic. No per buidar aigües grises.\nDIA 7. Dilluns 6 de juliol. Askersund- Stockholm (Suècia). 244 Km.\nEns llevem amb pluja i cap a les 12:30 arribem a Stockholm a l’àrea d’AC situada sota el pont a l’illa de Langholmen, amb capacitat per 65 AC. L’àrea no és maca però fa la funció que cal en una capital. L’encarregada de l’àrea ens ven el carnet escandinau de càmpings, que ens diu que és imprescindible i molt útil, però la veritat és que no ens fa cap servei en tot el viatge i no és barat. Per anar al centre, la senyora de l’àrea ens recomana anar al centre amb metro. Ens recomana que comprem uns abonaments que donen dret a 4 viatges per cadascun. No entenem com funciona ja que el taquiller ens dona unes targetes llargues que sembla que siguin de 16 viatges però en realitat són de 8. Comprem 1 targeta d’adult i una infantil. Anem cap a l’illa de Djurgärden i visitem el museu Vassa, on hi ha un enorme buc de guerra de l’armada sueca del 1628 que no va entrar mai en batalla perquè es va enfonsar en el mateix port. La visita dura 1h, també hi ha un vídeo de 25’ i visita guiada en espanyol de 25’ a les 11h i a les 15h. És impressionant les mides de l’embarcació i els detalls que es poden veure, alguns d’ells reconstruïts. És una visita que agrada als nens. Sortim del museu, passegem per l’illa, i veiem per fora el parc d’atraccions i el parc Skanssen (museu a l’aire lliure). Tornem caminant pel port fins al centre, sota la pluja, on mengem un french hot dog. I ens acostem fins a la T Centralen per agafar el metro de tornada.\nPernocta. Àrea: N 59’3201º E 18’03020º\n190 SEK sense electricitat. Té serveis de WC i dutxes.\nTargeta metro: adult: 180Kr, infantil 110 SEK\nDIA 8. Dimarts 7 de juliol. Stockholm. 0 Km\nEns hem fet el propòsit de començar d’hora la visita , però com sempre no ho aconseguim. Sortim de l’àrea a les 10h. i baixem a la parada de T Centralen per visitar l’ajuntament (Stadshuset). A les 11h fem la visita guiada en espanyol. En aquest edifici es fa el sopar - celebració posterior al lliurament dels premis Nobel. Al sortir pugem a la torre de l’Ajuntament, des d’on es veuen unes fantàstiques vistes de Stan i visitem la Riddarholms Kyrkan, plena de tombes reials, però de poc interès per nosaltres. Comença a ploure, i parem a dinar en una pizzeria. En acabat ens arribem al palau reial just quan acaba el canvi de la guàrdia (16h). Visitem les habitacions reials del palau i quan sortim ens dirigim a la catedral però està tancada. Passegem pels carrerons i quan ens cansem, cap a les 6 de la tarda, agafem el metro i cap a l’àrea. Ens dutxem, els nens fan deures de l’escola, sopar i dormir.\nPalau reial: tanquen a les 17:00\nCanvi de la guarida: a les 12:30 i a les 16:00\nCatedral: tanquen a les 16:00\nDIA 9. Dimecres 8 de juliol. Stockholm- Umea. 640 Km.\nEns llevem, fem el servei de l’auto, paguem les 2 nits i com sempre sortim tard, a les 10:30.\nAvui és un dia monòton. Agafem la E 4 i no la deixem en tot el dia. Parem a dormir a Umea. Just creuar el riu hi ha un pàrking amb zona reservada per caravanes, ens hi quedem junt amb 3 AC mes. És el 1er dia, vespre, que ens adonem que ens acostem al destí, són 2/4 d’11 i sembla les 9 del vespre.\nPernocta: Umea: N 63’824883º E 20’25861º\nDIA 10. Dijous 9 de juliol. Umea- Cercle Polar Àrtic. Napapiri (Finlàndia). 515 Km.\nSeguim per la E 4 fins arribar a Haparanda, l’ últim poble abans de la frontera. Parem abans de la frontera. Parem en un pàrking del supermercat Coop i mentre preparem el dinar aprofitem per gastar les últimes corones sueques. Entrem a Finlàndia. La carretera és agradable, igual que el paisatge. Ens acostem fins el Santa Village i ens adonem que està tot tancat. A més hem hagut d’avançar 1h el rellotge així que son les 8h, donem una volta pel complex i decidim passar la nit al pàrking junt amb altres AC. Fem moltes fotos a la línia del Cercle Polar Àrtic.\nLa oficina del pare Noel tanca a les 18:00 i la oficina de correus a les 19:00\nPernocta: N 66’54325º E 25’84459º\nDIA 11. Divendres 10 de juliol. Napapiri- Inari. 320 Km.\nAnem a veure el Pare Noel. L’entrada és gratuïta. Entrem en un recinte molt ben ambientat i al final arribes a una habitació. Aquest famós personatge sap tots els idiomes, fins i tot el català i ens fa ballar una sardana. Al sortir ens ofereixen la foto en tots els formats possibles i fins i tot el vídeo de la visita. Nosaltres ens quedem 5 postals de Nadal amb les 5 fotos per 30 €, que ens servirà per la família el proper Nadal. Després decidim anar al Santa Park, un altre complexe, aquests de pagament. L’interior està molt ben ambientat amb moltes paradetes i cafès tot preparat per poder gastar. T’ofereixen 2 espectacles en finès i en anglès. Podem visitar el pare Noel en el seu despatx i ens fem noves fotos, aquestes gratuïtes. També fem un taller on elaborem la cara del pare Noel, i passegem en un trenet pel seu taller. El complex està molt buit. Tot plegat ho trobem una mica car pel que s’ofereix. Creiem que n’hi ha suficient amb el Santa Village, tot i que ben mirat ens hem gastat el mateix, ja que en un pots fer les fotos de franc i a l’altra te les fan pagar. Potser val la pena el Santa Park si tens els nens petits.\nTornem a l’AC i iniciem la ruta cap a Inari. En un moment passem del sol a un xàfec important però de 5’.\nA mesura que ens acostem a Inari, el paisatge és preciós: aigua, boscos i el sol que li dona una llum especial. També ens anem trobant un munt de rens: solitaris, en grups de 2 o 3, en ramats, grans i marrons, petits i blancs, amb banyes, sense banyes... és fascinant!, i pel mig de la carretera!, per tant, cal circular amb molta precaució!\nArribem a Inari i el càmping del qual teníem referències està ple (ple per una trobada de motards). Anem a un que havíem passat una mica abans, a l’inici del poble, i ens hi quedem.\nEl Xavier volia provar la sauna finlandesa al càmping però tanquen a les 9h i ja estava tot reservat.\nAnem a dormir a 2/4 d’1 hora finlandesa i el sol no s’ha arribat a amagar darrera la muntanya d’enfront a l’altra banda del llac. “posta” de sol amb vistes precioses. Costa anar a dormir amb aquesta llum.\nDe moment el temps aguanta i no fa massa fred (tampoc fa calor). Ens ataquen els primers mosquits.\nEntrada Santa Park: 30€ per família + 15€ per entrar a una sala amb figures de gel.\nCàmping Uriniemi a Inari: N 68’90286º E 27’07161º : 19 € amb electricitat. Rentadora 4€ però es tracta d’anar de pressa perquè a les 11h tanquen tots els serveis, inclòs el quartet de la rentadora i l’assecadora. Em toca estendre la roba en un quartet que també tanquen a les 11h.\nDIA 12. Dissabte 11 de juliol. Inari- Cap nord (Noruega)\nDeixem el càmping després d’omplir aigua i fer el servei. Ens acostem a Inari a fer unes compres al supermercat. Comprem carn de ren en llauna i pa. Hi ha un museu de la cultura sami però decidim que anirem al de Karasjok. Volem posar benzina però està ple de motos Honda; sembla que hi ha una trobada doncs n’hi ha moltíssimes i totes súper guapes, algunes de tres rodes i algunes fins i tot amb caravana mini per dormir. Posem doncs benzina més endavant, i acabem pagant el preu més car que hem vist a tot Finlàndia.\nAgafem el trencall direcció Karasjok i Nordcap i la carretera es torna una ondulació de pujades i baixades. Entrem a Noruega i Karasjok on visitem el centre SAPM (per arribar-hi s’ha de seguir la indicació d’informació i turisme) on ens passen un vídeo de la vida i la cultura sami (en espanyol) i a fora hi ha cabanes tradicionals. Entrem al restaurant sami del complex amb el foc i els seients de fusta al voltant; degustem un plat de salmó i un de carn de ren. Està bé però els nens es queden amb gana i després hem de fer un plat d’espaguetti a l’auto. Hem fet la turistada. El museu SAPMI no ens ha resultat gaire interessant.\nReprenem la ruta i anem veient cabanes samis de venta de souvenirs i mica a mica el paisatge va canviant. Fem una foto aquí una foto allà, i ens anem trobant rens i també bens a la carretera. El nostre destí es va acostant. Els arbres cada vegada són més petits i més escampats, sobretot després de passar el túnel sota l’aigua que porta a la illa Mageroya de cap nord. Aquí els km sembla que no passin i l’últim tros fins arribar a Cap nord es fa interminable. Finalment a ¾ de 9 arribem a CAP NORD. Fem una volteta i 4 fotos i preparem el sopar, paella i cava! A les 12h som a la punta de Cap nord amb la bola metàl•lica representativa del lloc. Hi ha un munt de gent. SÓN LES 12h i sembla les 8 del vespre. Aconseguim fer unes quantes fotos més. A les 12:15 marxen el munt d’autocars que hi havia i comença a respirar-se certa calma per seguir contemplant EL SOL DE MITJANIT A CAP NORD, EL PUNT CONTINENTAL MÉS SEPTENTRIONAL D’EUROPA.\nTúnel a l’illa Mageroya: 240 NOK ( 145 el vehicle i conductor si l’auto és inferior a 6m + 47 per adult + 24 cada nen)\nAccés a Cap Nord: 505 corones el tiquet familiar\nNordkapp N 71’16878º E 25’78048º\nDIA 13. Diumenge 12 de juliol. CAP NORD 0km\nAvui ens hem llevat tard i no hem fet cap Km, només hem bellugat l’auto al matí per posar-nos a primera fila; de fet, tant se val.\nSembla que hi ha més núvols que ahir però a mesura que avança el dia van marxant i acaba fent un dia espatarrant. Hem pogut dinar fora i fins i tot hem buscat l’ombra. Dediquem el dia a veure el complex turístic (i l’àudio-visual amb escenes de la vida a l’illa Mageroya a l’hivern i a l’estiu; no hi ha problema per l’idioma, no diuen res) i passegem pels voltants. Fem un munt de fotos, i escrivim postals a amics i família que arribaran amb el segell de Nordkap. Després de sopar tornem a la punta a fer fotos, i a les 12.15 h veiem el punt més baix on arriba el sol en aquesta època. Fa una temperatura súper agradable, n’hi ha prou amb una jaqueta prima. Ens sentim privilegiats pel bon temps que estem tenint, ja que havíem llegit relats on explicaven que no havien vist res. Ha sigut un dia tranquil i agradable i hi ha hagut temps per tot (el dia és tant llarg ...), fins i tot hem pogut jugar a jocs de taula que tant desitjaven els nens.\nDemà matí marxarem contents de tot el que hem vist i sentit però amb un sentiment de nostàlgia ja que sabem que no serà fàcil que tornem.\nEscric això a 3/4 de 2, amb llum natural, i se’m continua fent estranya aquesta claror.\nDIA 14. Dilluns 13 de juliol. Cap nord - Alta 257km\nSortim de Norkap amb els nens dormint i ens arribem fins Skarsvag on esmorzem al costat del port. En una botiga de souvenirs veiem unes piscines rodones i podem observar i agafar crancs reials, enormes!, i aprofitem per fer-los fotos.\nSortim de l’illa Mageroya i en una àrea de pícnic amb campament- botiga sami parem a dinar i banyar-nos. Bé, només hi ha 3 valents a la família. El quart, jo, faig les fotos. Una mica més i es queden congelats.\nSeguim la ruta i agafem el desviament que porta a Alta. És una carretera agradable amb pujades i baixades i llacs aquí i allà. Agafem la carretera E6 i arribem a Alta al museu de gravats rupestres. Costa de trobar ja que no està indicat fins que falta 1’5Km per arribar. S’ha de passar el poble, seguint per l’E6 i quan veus les muntanyes enfront ja trobes el cartell indicador. Fem un passeig agradable pel fiord d’Alta tot veient els gravats. Es veuen molt bé ja que fa temps van pintar-los de vermell després de deduir que originàriament devien ser així. El fulletó explicatiu està en espanyol. El passeig ha durat 1h 30m, i hem rebut força picades de mosquits. En acabar el passeig volíem entrar al museu a veure l’exposició interior però ja havien tancat.\nSopem al mateix pàrking del museu però no ens fa el pes dormir-hi. Hem seguit uns minuts per la carretera i hem trobat una esplanada plena d’autos arran d’aigua i de pescadors .\nMuseu Alta: N 69’94629º E 23’118663º. Tanquen a les 20h.\nPernocta: N 69’92338° E 23’01810°\nDIA 15. Dimarts 14 de juliol. Alta- Olerdaler 294km\nEl matí es desperta núvol i ens dirigim a la glacera de Jokeddalsbreen. Poc abans d’arribar a Alteidet hi ha un desviament a la dreta que indica la glacera i més endavant t’has de tornar a desviar a la dreta direcció Saltnes fins arribar a un pàrking. Allà es pot agafar una barca que, per 150 corones per persona t’acosten fins al peu de la gelera. Nosaltres agafem un caminet que porta fins la gelera (sembla ser que és l’única gelera que desemboca al mar, en el fiord). El camí és de 2h; nosaltres caminem ½ h tot fen fotos de la gelera i el fiord, però com que plou força decidim tornar.\nAhir a Alta ens ban picar els mosquits, avui ens han destrossat. Sembla que si compres repel•lent de mosquits no fa efecte per si sol, es tracta de posar-te la loció...)\nDesprés de dinar comença a clarejar i acaba fent una tarda esplèndida. Tornem a fer ruta amb l’idea d’arribar a Tromso però ens entretenim fent 1000 i 1 foto. Parem a tendes samis de souvenirs, on comprem carn de ren seca que sembla pernil salat (100gr 30 NOK), boníssim! Seguim la ruta i parem a Storslett (al final del fiord Reisafjorden) on hi ha 3 supermercats i comprem pa. Arribem a Olerdaler però ja no som a temps d’agafar el ferri, doncs tenim entès que l’últim és a les 18:30, així que decidim continuar per l’E6 i finalment a les 9h parem a una acollidora àrea al costat del fiord Storfjorden al final del fiord Lynegan. Té WC per buidar el cassette químic i casetes per fer pícnic a resguard del vent. Nosaltres però sopem a l’auto ja que el vent és gèlid.\nPernocta: N 69’27269° E 19’93656°\nDIA 16. Dimecres 15 de juliol. Olerdaler -Lodingen 411km\nA les 9h ens posem en marxa amb els nens dormint i parem a esmorzar a 3/4 de 10. Cap a les 12h arribem a Tromso. Just abans de creuar el pont que dóna accés a la ciutat hi ha el telefèric i la catedral de gel, nosaltres seguim pel pont i ens aparquem al centre. Comprem pa i fem fotos al pont. Anem a l’oficina de turisme per preguntar per fer un safari de balenes a Andenes i fem la reserva per l’endemà a les 15h. També ens orienta com anar-hi; ens recomana agafar 2 ferris però passem d’ella i decidim arribar-hi per carretera. Tornem a l’auto i ens desplacem al museu Polaria. Museu petit però adequat pels nens. Pots gaudir d’un àudio-visual de les illes Svalvar, que nosaltres veiem dues vegades, i després fer un recorregut per la fauna de l’àrtic amb foques i tot. També experimentes la sensació de caminar sobre la tundra. Al final hi ha una mostra de fotos d’aurores boreals. Sortim del museu a les 3h i dinem al mateix pàrking. Sortint de Tromso parem a fer fotos de la catedral de gel. L’entrada és de pagament i nosaltres la mirem des dels finestrals. A la nit està il•luminada i els vespres d’estiu fan concerts.\nReprenem la ruta direcció Andenes i pel camí ens fa un xàfec important, després seguim veient paisatges impressionants amb el cel encapotat però sense pluja. A la tarda parem un moment en una àrea de pícnic amb WC molt net i ens trobem que hi ha una aixeta per omplir aigua. Quan ens desviem de l’E9 per agafar l’E 10, direcció les Lofoten i Vesteralen el navegador ens porta per una carretera secundària però plena d’encant. Més endavant tornem a trobar l’E10 i parem a dormir al costat de la carretera a 3Km de LØdingen\nOficina de turisme de Tromso : carrer Kaigata amb Kirkegata\nÀ rea pícnic amb aigua: N 69’14602º E 8’59692º\nDIA 17. Dijous 16 de juliol. Lodingen – Andenes (illes Vesteralen) 186km\nAvui és el gran dia, anem a veure balenes. Un cop esmorzats fem el trajecte que ens falta fins Andenes. Primer però ens perdem, i passem per un túnel que porta directament a les Lofoten. Nosaltres teníem referència que per arribar a les illes Lofoten només s’hi podia accedir amb un ferry a Melbu. Però encara no és el moment d’anar a les Lofoten i hem de desfer el camí (tornar a passar pel túnel) i arribar a la rotonda on hem comès l’error i agafar direcció Andenes. Arribem a les 13h, amb el temps just per dinar i estar a les 15:15 al museu de les balenes. Allà t’expliquen com són les balenes, què mengen, com es comuniquen i perquè es troben balenes a Andenes a només 1h de navegació de la costa. L’idioma de l’explicació depèn de l’origen dels científics que hi hagi en aquell moment. Nosaltres vam poder triar entre Holandès, Alemany i Anglès. Ens vam situar al grup d’anglès juntament amb els noruecs, que no tenien cap problema per l’idioma, i va ser prou assequible ja que el noi era italià i se l’entenia força bé. Ens expliquen que durant el safari veurem Sperm whale, catxalots, però només mascles ja que les femelles i les cries viuen tot l’any en aigües més calentes a prop de les Azores i en ocasions algun mascle les visita. No queda clar perquè estan separats.\nA les 5h comença el safari i de seguida els primers marejos (som unes 80 persones). A les 6h arribem a la zona dels avistaments i de seguida veiem una balena que rebufa vapor i que ens ofereix una visió fantàstica d’un tros del llom i de la cua, que aixequen en el moment que tornen a endinsar-se al fons. Ens diuen que si no veiem cap altra balena esperarem uns 40minuts a que torni a sortir la mateixa. I, si, finalment es deixa veure i és espectacular; ho veiem de molt a prop i fem un munt de fotos. Al cap de 30’ fem la tercera vista i resulta que torna a ser la mateixa. Emprenem la tornada contents cap a port i prenem caldo de verdures i un panet. Ens fan el resum de la sortida: hem vist la balena Miu, a unes 9 milles de la costa (16’5Km) a una profunditat de 900m, la temperatura ha estat de 10°C i el vent de 5 m/s. Ens diuen que hem tingut molt bon temps, malgrat ha estat núvol, i que hem tingut onades procedents d’una tempesta àrtica. Val la pena dur roba d’abric. Un cop a port anem a sopar al restaurant que hi ha al mateix museu: sopa de peix, carn de ren, salmó, balena i halibut (1314 NOK els 4). Molt bo.\nPer dormir tot i que és tard decidim fer un tros de baixada (ens sembla que veiem un elk, sense cornamenta) i parem a dormir en una àrea de pícnic que havíem vist al pujar i que té aigua i WC\nSafari Balenes a Andenes: 700 NOK els adults i 500 NOK els nens (entre 5 i 13 anys)\nPernocta, prop d’Andenes: N 69’05040º E 15’87011º\nDIA 18. Divendres 17 de juliol. Illes Vesteralen – Eggum (illes Lofoten) 261km\nEns llevem tard i ens adonem que el dia està núvol i més fred que fins ara; fins i tot posem la calefacció per primera vegada. Desfem la carretera que ahir ens portava a Andenes i encara hem pogut veure 2 rens al mig de la carretera que ens han fet frenar. Feia dies que no en veiem.\nArribem a Strand i uns 30 Km més endavant tornem a fer el túnel que ens porta a les Lofoten. Arribem fins a les proximitats de Fiskebol i ja comencem a veure perquè les Lofoten tenen tanta fama. Dinem en una àrea. El temps empitjora i comença una pluja fina a estones, que ens acompanyarà tot el dia. Ens arribem a Svolvaer i fem compres al Súper, i anem a l’oficina de turisme a demanar informació sobre els ferris per tornar a terra i sobre les marees de 2 fiords a Bodo (Saltstraumen). Davant l’oficina de turisme, al port, hi ha una plaça amb paradetes de varies coses, nosaltres comprem salmó fumat i bacallà sec que el venen com snak.\nAnem fins a Kavelvag a veure la catedral de les Lofoten, però està tancada, sembla que fan obres. És la segona església de fusta més gran de Noruega. Seguim fins Henningsvaer, on per arribar passes per 2 estrets ponts regulats amb semàfors. El poble té molt d’encant i fem un munt de fotos. Visita indispensable a les Lofoten. Tornem a l’auto ja que comença a ploure. Hem pogut parlar amb un mallorquí que té una botiga de souvenirs i moltes ganes de xerrar; que sembla enyorat de la seva terra. Ens explica que l’època d’assecar el peix és de febrer a abril.\nSeguim la ruta i anem fins a Eggum, a l’illa de Vestvagoy. S’intueixen unes vistes molt boniques però les veiem parcialment doncs les muntanyes estan tapades per la boira i plou. A Eggum seguim fins al final del poble i tal com havíem llegit hi ha una àrea de pernocta en un prat amb aixeta per aigua. La zona sembla que és ideal per veure el sol de mitja nit, però no avui... està núvol, plou i fa fred. A l’entrada hi ha una bústia i has de pagar 50 NOK els cotxes i 100 NOK les autos. Sopem el salmó que hem comprat a Svolvaer. Anem a dormir amb la pluja de fons.\nPernocta: àrea d’Eggum: N 68’30925° E 13’66653°\nDIA 19. Dissabte 18 de juliol. Eggum – Hamnoy 115km\nEns aixequem amb el mateix temps que el dia anterior que no ens deixarà en tot el dia. Fem una caminada pels voltants d’on hem dormit, al costat del mar. Agafem l’auto i anem fins el Museu Víking de Borg. El complex consta d’una reproducció de com devia ser una casa d’un cap víking. La casa víking de 83 m. de llarg està molt ben ambientada i amb explicacions de les activitats de la casa, en anglès. El tríptic informatiu deia que hi havia algun guia espanyol però no el vam trobar pas. Al davant de l’edificació hi ha unes estaques a terra que assenyalen on devien ser els fonaments reals de la casa. També es pot veure una serraria, tendes vikingues, unes drassanes i fins i tot un vaixell víking (l’original està al museu víking d’Oslo). També hi ha senglars, bens i pots fer pràctiques de tir en arc; tot això en un recorregut agradable d’ 1Km i ½. En sortir vam dinar al mateix pàrking i vam continuar la ruta cap a Stamsund. No hi vam arribar però les vistes des de la carretera valen la pena. Passem per Leknes i saltem a l’altra illa, la més maca de tot el que hem vist fins ara. Primer anem a Vitken, on hi ha un taller- botiga de vidre amb entrada de pagament. Precioses vistes amb platges de sorra blanca. Després fem la carretera amb vistes i contrastos fantàstics: muntanyes abruptes amb plaques de gel, salts d’aigua, llacs preciosos i unes quantes corbes més endavant et trobes amb el mar i un poblet preciós, Nusfjord. Les cases estan sobre fonaments de fusta dins el mar en un entorn fantàstic i tot molt ben arreglat. També ens crida l’atenció que és ple de meduses. A l’oficina de turisme pots adquirir un tiquet que et dóna accés a una sèrie de tallers demostració de la pesca i assecat de bacallà, taller de joieria, ceràmica... Nosaltres anem tard (són les 18 h)i tot això està tancat. És un poble de visita imprescindible; a parer meu el poble més bonic de les Lofoten. Marxem del poble per la mateixa carretera però ha augmentat la boira i no podem gaudir del paisatge. Continuem direcció Romberg i se’ns posa a ploure, la carretera és igual de fantàstica però totalment diferent a la de Nusfjord. Arribem a Ramberg i veiem les seves platges magnífiques de sorra blanca. La tarda ha sigut bellesa de les Lofoten 100%. Passat Romberg hi ha una àrea amb vistes precioses però no deixen pernoctar i seguim fins trobar-ne una altra. Potser hagués valgut la pena quedar-se al càmping de Romberg, ja que buscant buscant, abandonem la preciosa illa i arribem ja a pocs quilòmetres de Hamnoy.\nPernocta: N 67’96260° E 13’15463°\nDIA 20. Diumenge 19 de juliol. Hamnoy - Salstraumen 223km\nEns llevem tranquil•lament, ens dutxem els 4 i ens dirigim cap a Hamnoy. Poc després d’on hem dormit (a 2 km) i just abans d’arribar a Hamnoy hi ha una àrea gratuïta per fer el servei i amb bones vistes. A Hamnoy parem en una botigueta i comprem salmó fresc, ous de salmó i uns sobres de sopa de peix Lofoten, que després comprarem en altres ocasions als supers. La carretera de Hamnoy a Reine és molt maca i el poble de Reine també val la pena tot i que Nusfjord no el supera ningú. A Reine es pot agafar una barca que et porta a visitar el fiord Reine. Fem un munt de fotos perquè avui si que fa un dia fantàstic; fa un solet que escalfa, si no fa aire.\nDe camí a Å passem per Sorvagen a informar-nos del ferri. Són la 1 h i el e les 2h ja està ple (els caps de setmana no fan reserves). Decidim visitar Å amb la idea de tornar després per agafar el ferri de les 7 h. A l’entrada d’Å entrem al museu del bacallà, “Lofoten torrfisk museum”, on et donen un fullet amb explicacions del procés tradicional de la pesca i assecat del bacallà; també et passen un vídeo. Ho trobem molt interessant. Al sortir del museu ens adonem que per fer la visita a Å hi ha un tiquet- museu per veure tota una sèrie de llocs del poble. Entrem al forn de pa, que resulta ser un forn antic i forma part del recorregut del museu. Donem una volta ràpida pel poble i a les 3h entrem al restaurant, l’únic que veiem, per tastar bacallà i carn de balena. Els plats estan bons però el bacallà molt escàs: 4 tallets camuflats en una pila de patates.\nSortint d’Å anem a la cua del ferri i veiem que encara cabem dins les línies marcades a terra per fer l’embarcament. A les 6h ens ve la cobradora i sorpresa! el ferri de les 7h està ple. Paguem pel ferri de les 9h. En definitiva, una tarda de relaxament, però perduda si tenim en compte que avui ha fet un sol esplèndid. Finalment agafem el ferri de les 9h. Veiem una bonica posta de sol darrera les muntanyes, però no s’arriba a pondre. A la 1 del matí desembarquem i ens dirigim a l’àrea de descans de Salstraumen, prop de Bodo (a 15Km.), que hi ha just abans de creuar el pont; de fet dormim sota el pont tot sentint els cotxes que van passant, però tenim molta son i ens adormim de seguida.\nÀrea servei autos Hamnoy: N 67’94833° E 13’13695°\nFerry: N 67’89997° E 13’04427° Tarifa: 858 NOK per vehicle de menys de 6 m. i 4 persones.\nPernocta: N 67’23280° E 14’62005°\nDIA 21. Dilluns 20 de juliol. Salstraumen – Svartissen 223 Km\nEns llevem a corre-cuita mig adormits per veure el Salstraumen. Cal consultar un calendari de les marees. A les 9:20 ja estem al costat del riu (s’accedeix per un caminet directament des del pàrking) veient les turbulències de les aigües dels 2 fiords i pescadors traient un peix rere l’altre. Nosaltres esmorzem veient el riu i després traiem les canyes, però no pesquem res. Ens distraiem una estona i el solet és molt bo. És un fenomen curiós de veure però no és molt espectacular. Val la pena anar-hi si no t’has de desviar gaire de la ruta.\nReprenem la ruta direcció a Svartissen, per demà arribar a la glacera.\nDe camí parem al cercle Polar Àrtic (aquest cop a Noruega). El complex no és tant espectacular com el de Finlàndia. Ens sorprèn la poca vegetació que hi ha. Seguim la ruta i a mesura que avancem va augmentant la temperatura i ens anem traient roba. Poc abans de Mo i Rana, t’has de desviar a la dreta seguin la senyal de l’aeroport. La carretera és estreta i amb pujades i baixades però correcte. Trobem un tram en obres. L’últim tram és sense asfaltar i arribes a l’embarcador i una caseta de gelats i souvenirs on paguem 70 NOK per dormir en una esplanada al costat del llac. Si et quedes al pàrking et costa 40 NOK. Sopem fora amb un solet agradable.\nSalstraumen: demanar horaris de les marees a l’oficina d’informació i turisme.\nCercle Polar Àrtic: N 66’55188° E 15’32109°\nPernocta a Svartissen: N 66’49138° E 14’18674° Hi ha aigua però no es pot buidar.\nDIA 22. Dimarts 21 de juliol. Svartissen – camí d’Alesund\nA les 9:30 estem a punt per agafar la barca de les 10h, però aleshores veiem arribar un autocar i correm per posar-nos els primers. Malgrat això als de l’autocar els fan passar primer i omplen tota la barca. Encara hi cabem i podem seure. Arrenquem a 3/4 de 10, i a les 10 i poc arribem al fons del llac. Camines 5 minuts i arribes a la cascada que es veia des de l’aparcament. L’aigua d’aquesta cascada surt d’un forat a la roca de 2’5Km de llarg que es va crear per anar buidant de forma constant l’aigua del llac de dalt ja que hi ha hagut inundacions importants en època del desgel. Des de la cascada camines 1h i arribes al llac superior i un tros més enllà tens una preciosa vista de la llengua glacial. Nosaltres arribem al peu de la gelera. La gelera ha retrocedit 3Km en 100 anys. A la 1 del migdia ja tornem a estar a l’embarcador. La barca arriba a les 13:30, així que a les 14h estem a l’auto. Els nens es banyen, dinem tranquil•lament i prenem un gelat. Tornem a fer ruta direcció Ålesund. Són un munt de Km així que fem parades. A 30 Km passat Masjoen parem a sopar en el pàrking de la cascada Laksforsen que és visible des de la mateixa carretera E6. Finalment parem a dormir en una àrea de pícnic, petita però acollidora amb caminets a la vora del riu. Massa tard descobrim que estem al costat de la via del tren, però tenim tanta son que no ens molestaran. L’endemà al matí veurem que pocs Km més endavant hi ha una altra àrea molt més espaiosa.\nBarca Svartissen: 50 NOK els adults, 25 NOK els nens\nCascada Laksforsen: N 65’62528° E 13’29119°\nPernocta: N 64’93014º E 13’13687º\nDIA 23. Dimecres 22 de juliol. Camí d’Alesund E6 - a 50 Km d’Alesund 516 Km\nIniciem la ruta direcció Trondheim per anar després direcció Alesund. Primer per la E6 fins Trondheim on hem hagut de pagar 4 peatges. Després hem agafat la E 39 direcció Alesund tot i que els cartells d’Alesund estaven taxats, però no hem vist cap indicació alternativa, així que , com que la carretera no semblava tallada hem agafat la E 39. Aviat hem vist la carretera tota aixecada i hem hagut de fer 15 Km horrorosos. Ens ha semblat veure que l’horari de treball era de 17 a 21h així que a partir de les 16:30 els cotxes que ens creuaven ( suposem que treballadors) ens miraven amb sorna i algun fins i tot ens ha aplaudit. Finalment s’ha acabat la tortura i hem continuat per la carretera ja arreglada fins enllaçar amb la E 65 (que és la que havíem d’agafar d‘alternativa. Hem seguit fins a Halsa i hem agafat el ferri, arribar i embarcar; el trajecte és molt curt. Seguim fins a Molde però a Aspa ens trobem la sorpresa d’un altre peatge. Un cop a Molde agafem el ferri fins a Vestnes. Seguim per la E 39 i a 50 Km d’Alesund parem en una àrea de descans amb WC, a sopar i dormir. Ha sigut una pallissa de dia amb molta conducció per carreteres lentes.\nPernocta: N 62’53260º E 6’95074º\nDIA 24. Dijous 23 de juliol. Alesund 49 Km\nAl matí hem fet els pocs km que ens faltaven fins Alesund i hem anat directes a l’àrea d’autocaravanes, molt ben indicada, que és al costat del port a 5’ del centre. Té WC amb dutxes i serveis per l’auto. Teníem referència que hi havia rentadora però no l’hem vista.\nEns hem acostat al centre caminant tot veient el port interior de barquetes, les cases de colors, la Apoteke i hem anat a la Kirkegate. Hem dinat al poble per parts: primer els nens han menjat una hamburguesa al Mac-Donalds i després els grans hem menjat amanides de pasta en un forn-pastisseria (bakeri conditori). Més tard hi hem tornat a menjar un pastís amb gerds a sobre. Havent dinat hem pujat els 481 esglaons per pujar al Mont Akla, des d’on es té una espectacular vista d’Alesund i les illes que l’envolten. A mitja tarda donem per acabada la visita i ens hem estat tranquil•lament a l’auto passant la tarda i a les 10:30 hem contemplat una bonica posta de sol rere les muntanyes de les illes d’enfront.\nÀrea Autocaravanes d’Alesund: N 62’47659º E 6’16045º\n160 NOK/ 24h o 16 NOK/h\nDIA 25. Divendres 24 de juliol. Alesund - Geiranger 206 Km\nHem fet el servei i ens hem dirigit cap a Andalsnes per allà fer la carretera dels Trolls (63). Des de baix impressiona veure les ziga zagues que fa la carretera i els salts d‘aigua que l’atravessen. Un cop d’alt hi ha un pàrking, tot en obres, i un centre turístic de souvenirs, però el més destacat són els dos miradors des d’on es veuen els Trolls, els cotxes. És distret de mirar les dificultats que tenen els autocars i autos quan es creuen en una corba. A la botiga comprem un Troll de record per casa; el posarem al rebedor per donar la benvinguda. Iniciem la baixada i dinem en una àrea de descans propera. Seguim direcció Valldal on agafarem el ferri per creuar un braç del fiord fins a Eisdal. Abans d’arribar a Valldal, a 15 Km, hi ha la cascada de Gudbrandsjuvet, al costat mateix de la carretera, amb tot de passarel•les per tenir bona visió del riu. És una bona parada per estirar les cames. Els 15 Km que ens falten no parem de veure camps de maduixots plens de gent fent la recol•lecció i paradetes de venda, entre 20 i 25 NOK el cistellet. Hem passat per Valldal, amb àrea per autocaravanes; és un poble molt turístic i amb un mercadillo molt animat. Agafem el ferri ( 105 NOK els 4) a Eisdal i seguim direcció Geiranger per la carretera Ørnevegen (carretera 63). La baixada, de gran desnivell, és preciosa tot fent ziga zagues amb Geiranger de fons i les impressionants vistes del fiord. Un cop a Geiranger visitem l’oficina de turisme. Després anem fins al càmping que hi ha al poble (si és que es pot dir poble), i els nens juguen amb els matalassos elàstics, que hem anat veient per tot arreu del recorregut que portem fet per Noruega, mentre fem una rentadora (no m’entenc amb l’assecadora i resulta que quan vaig a recollir la roba estava tota mullada, és clar, de fet no l’havia engegat. Li explico a la senyora de recepció i amb cara de dir-me tonta em posa una moneda i l’encén. Molt amable)\nPernocta: càmping de Geiranger, a tocar del fiord. 126 NOK auto, 20 adult 10 els nens, 35 l’electricitat, 10 les monedes de la dutxa, 30 la rentadora , 30 l’assecadora.\nDIA 26. Dissabte 25 de juliol. Geiranger - Briksdal 214 Km\nEns llevem d’hora perquè volem agafar el ferri de 2/4 de 10 per veure el fiord i arribar-nos a Hellesyt. Deixem l’auto al pàrking gratuït i anem fins l’embarcador. Traiem bitllet d’anada i tornada. El trajecte dura 1h. d’anada i una altra de tornada (també pots agafar les barques turístiques que et fan el recorregut en 1’30h. però no arriben a Hellesyt),\nFem una volta ràpida al poble: cascada, església i tornem al port amb temps per agafar el mateix ferri amb el que havíem vingut i refer el camí fins Geiranger; la veritat és que Hellesyt té encant però no és una visita imprescindible. El recorregut pel fiord és espectacular amb els alts penya-segats, les granges abandonades i les incomptables cascades ( les set germanes, el pretendent, el vel nupcial), i la vista de la carretera de les àligues per on vam accedir a Geiranger ahir. Malgrat la boira és impressionant. En arribar agafem l’auto i seguim per la 63 direcció Lom i només sortir de la població et trobes Flydalsjuvet (si no estàs alerta t’ho passes de llarg), des d’on es veuen magnifiques vistes del fiord i de Geiranger, si la boira ho permet. A les postals surt la gent asseguda amb les cames penjant de la roca, actualment hi ha una tanca, però la veritat és que el terra està relliscós de la pluja i ja va bé que estigui ballat. Una mica més amunt hi ha un altre petit pàrking on pots fer la foto del Flydalsjuvet. Seguim per la ruta 63 i ens desviem per la 15 direcció Videsaeter i agafem una carretera a l’esquerre bastant dreta per veure la cascada Videfossen. Deixem l’auto al pàrking de l’hotel i la cascada és al costat mateix. Al pàrking hi ha un parquímetre on explica que és un lloc privat i que la tarifa a pagar és de 20 NOK i si no pagues rebràs una multa de 500 NOK. Jo insisteixo que no val la pena pagar per 2 minuts, i de fet els nens ni baixen de l’auto. Quan tornem , sorpresa!! ens han multat. Anem a l’hotel però ens diuen que rebrem la multa a casa. Al cap de 6 mesos ens ha arribat la multa!!\nAgafem l’auto emmurriats i tirem enrera fins tornar a la 15 direcció Styrn i allà cap a Loen per la 60, on ens desviem per una carretereta direcció Bodal i Kjendal per veure el Kjendalsbreen, una llengua glacial del Josterdalsbreen, la glacera més gran de l’Europa continental . És una carretera molt estreta però la vall fins la gelera és molt maca. Primer et trobes el peatge de la carretera que va a la gelera de Bodal però les autos no poden passar i seguim més endavant fins trobar el peatge de la que va a Kjendalsbreen, 50 NOK; és una zona privada i amb el pagament ajudes al manteniment. Dediquem 30 minuts, sota la pluja, a arribar a la gelera, però ha valgut la pena. Tornem a l’auto i anem fins la vall del costat, passant per Loen altra vegada i desviant-nos direcció Briksdal. Anem fins al final de la vall i ens quedem al càmping que és molt acollidor. Com que arribem tard, a les 8, la recepció és tancada Pots pagar en un parquímetre però preferim esperar-nos a pagar demà al matí.\nFerri fins Hellesylt: 462 NOK (154 NOK els adults i 77 NOK els nens)\nKjendalsbreen: N 61’75226° E 7’03435° 50 NOK\nPernocta: càmping Briksdal: N 61’66341º E 6’81496º 100 NOK la nit, 40 NOK els adults i 20 NOK els nens.\nDIA 27. Diumenge 26 de juliol. Briksdal – Carretera de Sognefjell nº 55\nAl matí paguem i preguntem si podem deixar l’auto al càmping mentre visitem la gelera. Ens diuen que sí. Pugem fins el centre d’interpretació, a uns 100 metres del càmping i decidim agafar uns cotxets que et deixen a 10 minuts de la gelera. Ens sentim una mica “turistes domingueros”, però està plovent i així estalviarem una mica de temps. La glacera és molt maca amb el llac d’aigua verd-grisa i trossos de gel que suren pel llac.\nJa de nou al càmping ens dutxem, fem el servei de l’auto i marxem camí d’Olden per agafar la 15 fins a Langevatn on girem a la dreta, segueix sent la 15 direcció Lom. Pel camí dinem en una àrea de pícnic, amb unes ovelles molt atrevides. Arribem a Lom i visitem l’església medieval amb caps de dragó a l’estil víking a la teulada. Interessant de veure.\nSeguim per la 55 direcció Sogndal. Als pocs Km d’agafar la 55 parem en un hotel anomenat Sagasoyla amb una enorme columna. La columna, que explica part de la història de Noruega, va estar oblidada durant molts anys fins que l’amo d’aquest hotel la va comprar. L’hotel també és curiós de veure. Fem fotos i seguim el camí. A l’alçada de Boverkinn ens desviem per una pista de peatge, 100 NOK, durant 15 km de carretera en mal estat, i que porta al refugi de Leirvassbu dins el parc nacional de Jotunheimen. Allà pots observar les muntanyes amb plaques de neu i geleres a les alçades i un llac, al costat del pàrking. El paisatge és maco però estem una mica cansats i pensem que ens podríem haver estalviat el trajecte i les 100 NOK. Val la pena si tens intenció de fer alguna excursió però no és la nostra intenció. Tornem a la 55 (carretera de Sognefjell) i busquem un lloc per dormir del qual teníem referència i ens trobem un entorn preciós ple de llacs, muntanyes i neu. Els nens fan una guerra de neu.\nEsglésia de Lom: 45 NOK adults, nens gratis.\nPernocta: N 61’55889° E 7’95533°\nDIA 28. Dilluns 27 de juliol. Carretera de Sognefjell nº 55 – camí de Borgund 207 Km\nAl matí fem una caminada curta pels voltants d’on hem dormit. Està núvol i fa fred però el paisatge és magnífic. La carretera Sognefjell creua el Parc Nacional de Jotunheim amb els cims més alts de Noruega, 2469 m, tot i que les seves geleres són molt més petites que les del seu veí Josteldalsbreen. Emprenem la ruta direcció Sogndal. En un principi teníem previst desviar-nos a Gaupne per anar a veure el Nigardsbreen, una altre llengua glacial del Jostrdalsbreen, però decidim que ja hem vist prou geleres. A Skjolden agafem una carretera estreta i molt rural ( ens creuem amb el camió de les escombraries i tenim certes dificultats per passar) que ens portarà fins a Ornes per veure l’església medieval de Urnes. Surt el sol. Ens trobem que l’església està potes enlaire, en restauració, i no gaudim gaire de la visita, guiada en anglès i sense poder moure’s. De tornada a l’auto comprem gerds i cireres. Agafem el ferri a Ornes que ens portarà fins Solvorn. Sortint de Solvorn agafem de nou la 55 direcció Sogndal i de seguida trobem una benzinera que indica àrea d’autocaravanes. Ens va perfecte per fer el servei doncs anàvem apurats. Aprofitem el supermercat Joker per fer algunes compres (tornem a comprar uns sobres de sopa de peix de les Lofoten) i una bombeta per un llum del vehicle que es va fondre ahir; és aconsellable portar bombetes de recanvi. Havent dinat ens dirigim cap a Balestrand. Primer hem de passar un ferri de Hella a Dragsvik. A Balestrand anem a informació per demanar horaris i preus per veure el fiord Fjaerfjorden fins el poble de Fjaerland i tornar. Però sortim decebuts de l’oficina ja que està pensat per fer la visita en ferri, agafar un autocar, visitar dues glaceres i tornar a les 5 de la tara; pensem que és massa temps invertit i massa car. El bitllet senzill del ferri sense cotxe també és car 300 NOK adults i 150 NOK els nens. Fem una visita per Balestrand, veiem l’Hotel Kvikne (l’edifici de fusta més gran de Noruega) i decidim refer el camí, sota la pluja, fins Sogndal on ens desviarem per visitar demà la vall de Laerdal. Tornem a creuar amb ferri fins a Hella i de camí a Sogndal veiem cartell de peatge i ens adonem que s’ha de pagar 28 NOK i que si no disposes d’autopass has de pagar a la benzinera Shell de Sognal. Per tant haurem de pagar els 28 NOK de l’anada i els de la tornada.\nConclusió: un dia per passar pàgina. L’església d’Urnes en obres, ens saltem l’excursió a la gelera Nigardsbreen i no podem fer el passeig pel Sognefjord.\nUn cop a Sogndal agafem la 5 fins Koupanger, veiem l’església de fusta del s XII, evidentment tancada a les 20h. i agafem el ferri de les 21h a Manheller i de camí a Borgund parem a dormir en una àrea de descans en un trencall de la carretera que indica carretera històrica.\nEsglésia Urnes: tiquet familiar 100 NOK\nFerri Ornes: 138 NOK\nPernocta: àrea de descans: N 61’05373° E 7’72266°\nDIA 29. Dimarts 28 de juliol. Borgund – Flam 52 Km\nHem dormit a 7 km de Borgund, així que arribem de seguida a l’església del s XII. Molt maca i ben conservada. També hi ha una petita exposició sobre la construcció de l’església i altres detalls. Al sortir, en comptes de tirar enrera seguim per la carretera històrica i ens estalviem el túnel que havíem fet a l’anada, tot gaudint de les vistes. Ens arribem fins a Laerdal i anem directes al Norrsk Villaks Senter, un museu força interessant de la vida del salmó i costums de pesca i veus un documental molt clarificador. Hi estem força estona i decidim dinar al mateix museu, on per 145 NOK menges un tall de salmó fresc amb acompanyament. Al sortir fem unes compres al súper i reemprenem la marxa sota la pluja. De Laerdal surt la carretera alternativa al túnel, la Aurlandsvegen, que ens portarà fins Aurland i Flam. Aquesta carretera és estreta però molt maca. Primer passem per una zona d’alta muntanya amb llacs i plaques de neu per després baixar i arribar a un mirador amb vistes espectaculars sobre el Sognefiord. Seguim fins arribar a Flam. Anem a informació i turisme i ens atén un noi italià molt amable, amb un castellà més que correcte. Li expliquem la nostra idea de fer el recorregut turístic en tren fins a Myrdal i també fer el trajecte en ferri pel Naeroydalen fins a Gudvanger i tornar. Ens suggereix una combinació de barco, tren i autobús que ens permet fer tot això en un dia, passant per Voss, i surt una mica més barat que la nostra opció. Anem a dormir al càmping de Flam, doncs no és permès pernoctar autocaravanes en tot el poble. Decidim quedar-nos dos dies per així estar tranquils demà a la tornada del tour turístic.\nEsglésia de Borgund: tiquet familiar 140 NOK\nPernocta: Càmping de Flam: 275 NOK els 4 amb electricitat\nDIA 30. Dimecres 29 de juliol. Flam 0 Km\nA les 9h ens embarquem, sense auto, cap a Gudvanger. Esmorzem al ferri tot demanant cafès i xocolates. El trajecte dura dues hores, però la part bonica és la segona hora, i... vinga fer fotos! Fins i tot ens sembla veure una foca en una pedra. El ferri va parant en diferents poblets com si fos un autobús de línia. Al arribar a Gudvanger donem una volteta fins les 11:40 que agafem l’autobús fins a Voss. Passem un túnel i en sortir ens dirigim a Stalheim per veure una cascada. Fem fotos des de la finestra del bus. Que valent el conductor fer aquelles corbes amb l’autocar. Al arribar a baix tornem a la carretera principal i tornem a fer el túnel altra vegada. Arribem a Voss i ens deixen a l’estació del tren on haurem d’estar més tard per agafar el tren. Tenim temps de fer una volta per Voss i dinar. El més interessant és l’església, el carrer comercial, i la zona verda al costat del llac. A 2/4 de 3 agafem el tren cap a Myrdal i allà hem d’esperar mitja hora per agafar el tren turístic que ens portarà de retorn a Flam. El recorregut, del tren de Flam, amb espectacle inclòs, dura 1h amb una parada on pots baixar a fer fotos. El trajecte discorre entre rius i muntanyes mentre baixes per un fort desnivell. Veiem el camí en zig zag que fan els ciclistes i excursionistes. Arribem a Flam a les 5h. Fem un gelat en un ambient fresc i boirós i tornem cap el càmping amb la resta de tarda per descansar.\nDIA 31. Dijous 30 de juliol. Flam - Bergen\nSortim del càmping de Flam direcció Bergen, passant altra cop per Voss, per la E 16. Quan ens acostem a Bergen comencem a veure cartells de Automatisk Bomstasjon i finalment deduïm que és el pagament del peatge d’entrada a la ciutat. Nosaltres paguem a la benzinera de torn, i un cop a Barcelona hem sabut que els turistes no cal que paguin aquests peatges a les ciutats. Al arribar anem directes a l’àrea d’autocaravanes, que no té gens d’encant. Cap a les 5h, amb l’ajuda del mapa que ens ha donat el noi de l’àrea sortim a conèixer Bergen. Creuem el pont i ens situem a la zona universitària i d’allà al centre trigues uns 15’ caminant. Primer anem a les paradetes de peix del port, ja que tanquen a les 19h i fem el primer contacte. El primer que fan és preguntar-te quin idioma parles i t’adrecen a la persona que et sabrà vendre millor el producte. Al primer lloc coneixem en Pau de Girona i a la segona paradeta a l’Àlex d’Alacant. Ens ofereixen tastar de tot i als dos llocs els diem que tornarem demà per dinar. Seguidament anem al Floibanen per pujar a la muntanya de FlØyden amb el funicular. Et situes a 230 m d’alçada i tens unes bones vistes de Bergen, la segona ciutat més poblada de Noruega i antiga capital del País. Tornem caminant, aprofitant que ha parat de ploure. La baixada és molt agradable i seguim el camí llarg que ens ha recomanat una família. Una part del recorregut té un camí paral•lel amb activitats pels nens. Tornem al Floibanen tot passant per carrerons amb boniques cases i de sobte ens trobem al Bryggen, un barri tot de fusta amb les antigues cases dels comerciants alemanys (anomenats hanseatics) de l’època medieval i que controlaven el comerç de tot el nord d’Europa. Algunes d’aquestes cases són declarades patrimoni per la Humanitat per la UNESCO. La part més fàcil de fotografiar són les cases de colors que donen al port, ja que a dins és estret i amb poca llum però molt curiós de veure. Deixem per demà la visita a la Mariakirken i la zona de Bergenhus ja que tanquen a les 16h. de tornada cap a l’auto sopem a la zona de les paradetes de peix del port, ara buit, on només queden uns quants xiringuitos d’entrepans i algun plat calent. Ho paguem a preu de turista.\nPernocta: àrea de Bergen: N 60’38236° E 5’31716°. Poc acollidora, té dues zones de pàrking, i els lavabos no són cap meravella. 170 NOK/24h 30 NOK electricitat 10 NOK per 3’5 minuts d’aigua calenta a la dutxa. Disposa de rentadora i assecadora. La tarifa d’un dia acaba a les 2 del migdia i després pots pagar a 20 NOK/hora\nDIA 32. Divendres 31 de juliol. Bergen 0Km\nEns despertem amb pluja que ja no ens deixarà en tot el matí. Anem doncs a fer visites a cobert a la fortificació de Bergenhus on visitem la torre de Rosenkrantz i la nau de Håkon. A parer meu n’hi ha prou amb la visita exterior. Seguidament hem entrat a la Mariakirken, amb un púlpit espectacular. Després hem anat al Schøtstuene i al museu hanseatic, al barri de Bryggen, i hi pots entrar amb el mateix tiquet. És interessant veure la sala de reunions dels comerciants amb les seves xemeneies i calefaccions i les dependències amb els despatxos i habitacions d’una casa particular. Hi ha algunes explicacions en anglès. Curiós de veure. En acabat hem anat al mercat del peix i hem anat directes a la parada on ahir vam conèixer l’Àlex. Ens prepara un plat combinat de caballa, carn de balena fumada i salmó de tres tipus - salmó salvatge, fumat en calent i l’adobat amb conyac i servit en salsa -, també hem agafat una pota de cranc gegant i uns 200gr de gambes. Tot plegat uns 350 NOK. Hem comprat un tros de salmó del que més ens ha agrada, el fumat en calent amb herbetes. Per pair el dinar passegem pel barri que hi ha a l’altra banda del port i hi trobem tot de carrers molt estrets amb cases de fusta antigues que li donen molt d’encant. Tornem al centre per menjar un gelat i veure la catedral però no hi som a temps doncs ha tancat a les 16h , així que iniciem el retorn cap a l’auto.\nMariakirken: 20 NOK, nens gratuït\nSchøtstuene i museu hanseatic: 50 NOK, nens gratuït\nDIA 33. Dissabte 1 d’agost. Bergen – Stavanger 212 Km\nCosa rara, fa sol. Fem el servei de l’auto i marxem direcció Stavanger. Mica a mica es va ennuvolant i acaba plovisquejant. Seguim per la E 39 fins Halhejem i agafem el ferri fins Sandvikvag. A la tarda agafem un altra ferri i descobrim que hi ha wifi gratuït al barco; fins ara no havíem pensat a mirar-ho. Poc abans d’arribar a Stavanger passem un peatge amb caseta de peatge, 20 NOK; aquest si que s’ha de pagar al moment. Un cop a Stavanger ens aparquem a una zona molt tranquil•la i força a prop del centre. Hem anat a la catedral pensant que estaria tancada (18:30) però encara hem pogut visitar-la. L’entrada és gratuïta però nosaltres comprem la guia de la catedral pensant que és el preu per entrar. Destaca el púlpit barroc. Sortint de la catedral visitem el més representatiu de la població, el Gamle Stavanger. És un barri de 150 cases de fusta blanques del s. XVII molt ben conservades i amb els carrers adoquinats (forma la major acumulació de cases de fusta de tot Noruega). És interessant però després d’haver vist Bergen no sembla gaire impressionant. Passem per davant el museu de conserves, tancat, i que tanta importància va tenir els segles XIX i XX. Actualment és una ciutat pròspera gràcies a les petroleres que s’hi han instal•lat. No hem pogut veure el famós mercat del peix que té lloc els matins. A les 21:30 a Stavanger mateix, agafem el ferri cap a Tau i dormim en un pàrking molt a prop de l’arribada del ferri.\nAparquem en un carrer d’Stavanger: N 58’96730° E 5’74003°\nPernocta a prop de Tau ( a 21 Km del Preikestolen): N 59’06497º E5’90596º\nDIA 34. Diumenge 2 d’agost. Preikestolen – carretera 45 107 Km\nEns llevem i anem a esmorzar al pàrking del Preikestolen. A les 10h comencem la caminada i a ¾ de 12 arribem a l’objectiu.\nEl camí, amb alguns trams de fort desnivell, està molt ben senyalitzat. El camí és molt maco i un cop a dalt és impressionant el penya-segat i les vistes espectaculars del fiord Lysefjord. Tenim el temps just de fer 4 fotos i arriba una terrible ventada que fa que sigui perillós estar a la vora del tallant. Decidim marxar ja que el vent és molt desagradable. Agafem un altre camí i veiem la roca des de dalt. Al cap d’una estona ens incorporem al camí general i s’ha d’anar cedint el pas a la gentada que encara puja. A les 14h arribem a l’auto i comença a plovisquejar. El temps s’ha comportat.\nProgramem el navegador direcció Oslo; ja tenim la sensació que s’acosta el final del viatge.\nPrimer hem d’anar a Oanes per agafar el ferri que ens portarà a Lauvik. Seguim per la 508 fins enllaçar amb la 45 a Oltedal i un tros més enllà parem en un racó a pescar. Tampoc tenim sort. Continuem per la 45 i parem a dormir a peu de carretera. És fosc i no trobem res millor.\nPàrking Preikestolen: 80 NOK N 58’99186 E 6’13812\nFerry Oanes – Lauvik: 105 NOK\nPernocta, carretera 45: N 58’90025º E 6’77853º\nDIA 35. Dilluns 3 d’agost. Carretera 45 – Oslo 299 Km\nSeguim per la 45 fins Svartevatn on agafem una carretera de muntanya, Nomedal, molt estreta. Més endavant tornem a trobar la 45 i finalment la 134 carretera ample i amb més trànsit.\nCreuem la regió de Telemark; sembla preciosa però no ens aturem, estem de ruta i a més plou.\nVisitem l’església medieval de Heddal la més espectacular de totes les que hem vist. És del segle XII i l’única que encara s’utilitza habitualment.\nSeguim fins a Krongsverg buscant una àrea de la qual teníem referència però només és una benzinera amb servei d’autocaravanes.\nContinuem cap a Oslo buscant un lloc per fer nit, i finalment parem al costat d’una església en un pàrking espaiós; al cap d’una estona arriba una altra auto. Passem una nit tranquil•la.\nÀrea per fer el servei a Krongsverg (és una Shell Expres just després d’un supermercat Rema) N 59’67107º E 9’65552º\nPernocta a 57 km d’Oslo, ØvreEiker poc abans de Drammen ( pàrking al costat d’una església): N 59’76391º E 9’90340º\nDIA 36. Dimarts 4 d’agost. Oslo 57 Km\nEns llevem amb el dia gris i una pluja fina. Al acostar-nos a Oslo ja veiem les indicacions del peatge d’entrada a la ciutat i parem a la benzinera Shell a pagar-lo. L’àrea d’autocaravanes és al port al costat de la península de Bygdoy. Des d’aquí anem caminant 1’5km fins al Norsk Folkmuseum (a Bygdoy) , museu dels pobles, on hi ha les cases més representatives de Noruega des de l’antigor fins als nostres dies. També t’ofereixen balls folklòrics. El temps s’ha comportat i hem pogut fer la visita sense paraigües. El museu és interessant i distret però durant tots aquests dies de viatge per Noruega ja hem vist en viu moltes de les cases de fusta que aquí s’exposen. Potser ens ho podíem haver estalviat.\nAl sortir del museu agafem el ferri que ens portarà fins al centre. En el mateix ferri comprem l’abonament de transport, Oslo flexi. El ferri et deixa davant mateix de l’Ajuntament que aprofitem per visitar, amb la gran sala decorada; la visita és gratuïta. Passegem pel Karl Johans Gate, des del Palau Reial fins l’estació central de trens. És el carrer més ambientat d’Oslo. Passem pel davant del Teatre Nacional, l’animada plaça Eidsvolls amb el Parlament al fons, El Gran Hotel i la Catedral (en obres). Seguim fins l’estació de trens i allà ens desviem a la dreta per anar a la Nova Òpera, inaugurada l’abril de 2008; és un edifici modern amb molt d’encant, tot i que l’entorn no l’acompanya. Hi passem força estona fent fotos per tots els costats. Iniciem la tornada pel carrer Radhusgata, amb molt menys ambient però amb alguna de les cases més antigues d’Oslo. Aquesta zona es coneix com Christiantia, que és el nom que va tenir Oslo fins el 1925. El rei Christian IV, rei de Noruega i Dinamarca, li va donar aquest nom després de l’incendi de 1624. Ens acostem fins al Parlament i al carrer de darrera agafem l’autobús 32 que ens deixa al costat de l’àrea d’autocaravanes. Dormim amb vistes al port.\nÀrea Oslo: N 59’91923º E 10’67679º\nMuseu dels pobles: tiquet familiar 200 NOK\nOslo Flexi abonament de transport: 180 NOK targeta adult 8 viatges\n90 NOK targeta nens 8 viatges\nDIA 37. Dimecres 5 d’agost. Oslo 0 Km\nAvui no plou i el cel està força serè. Després d’esmorzar agafem l’autobús 32, al costat de l’àrea, i anem al centre fins a la Universitat. Darrera hi ha la Galeria Nacional, entrada gratuïta, i busquem el quadre El crit de Munch, un dels seus quadres més conegut si bé no és el que té més prestigi pels experts. Donem una volta per la resta del museu i després ens dirigim al Palau Reial on passegem pels jardins mentre esperem el canvi de la guàrdia a les 13:30h, fa sol i molta calor. La cerimònia és llarga i pomposa, amb banda de música i tot; dura uns 20 minuts. Tornem cap al centre al Karl Johans Gate buscant un lloc per dinar, però avui és un mal dia doncs està ple d’afeccionats del Liverpol (hi ha partit de futbol). Acabem menjant en un Buger King. Després ens dirigim a la fortalesa Akersus per gaudir de les vistes d’Oslo i del fiord. La veritat és que no estàs gaire alt i la vista és limitada però el passeig amb el solet és agradable. Tot seguit ens dirigim al Park Vigeland, amb el tramvia 20. El parc ens agrada molt i fem un munt de fotos a les escultures gegants de persones nues.\nL’últim dia a Oslo i a Noruega ha fet un sol radiant, llàstima que l’hàgim vist tant poc els darrers dies.\nGaleria d’Art Nacional: gratuït.\nPark Vigeland: tramvia nº 20\nDIA 38. Dijous 6 d’agost. Oslo – Goteborg (Suècia) - Dinamarca 423 Km\nSortim de l’àrea i just ens fan la fotos d’entrada a Oslo per l’autopass però no veiem on pagar-ho i seguim (després hem sabut que no cal pagar-ho). Abans d’arribar a la frontera amb Suècia hem de pagar dos peatges i un d’ells només permet pagar amb monedes de 20 NOK. Just abans de la frontera parem a una benzinera on ens fan el retorn del Tax free i ens ho donen en efectiu 20 NOK. Anem a gastar les monedes al supermercat. Ja a Suècia parem a dinar en una àrea de descans i veiem que indica zona de bany. Ens desviem doncs cap a Munkedall (Maltes Stig) i després de dinar fem un bany refrescant. Seguim per la E 6 fins Goteborg on hem d’enllaçar amb la E 45 per arribar a la terminal del ferri d’ Stela Lines que ens portarà de Goteborg a Frederikshavn (Dinamarca). Un cop a Dinamarca seguim per la E 45 i parem a dormir en una àrea de descans a la mateixa autopista poc després d’Alborg.\nÀrea de descans amb zona de bany a la vora: N 58’42873º E 11’70079º\nFerri de Goteborg (Suècia) a Frederikshavn (Dinamarca): 2345 SEK\nPernocta a l’autopista E 45 poc després d’Alborg\nDIA 39. Divendres 7 d’agost. Dinamarca - Alemanya\nParem a l’última benzinera de Dinamarca a gastar les 210 corones que ens queden.\nA Hamburg tornem a trobar embús; igual que a l’anada. A la tarda l’embús continua i empitjora amb múltiples trams en obres i les conseqüents limitacions de velocitat. Parem a esperar que marxi l’embús i aprofitem per dutxar-nos i sopar. Seguim la ruta i abans d’arribar a Munster ens desviem per passar nit al costat d’un port (a 6 km de l’autopista). L’àrea és enorme i superorganitzada però arribem massa tard, les 11h, i ens quedem a dormir a fora en un tancat juntament amb altres autocaravanes.\nPernocta Alemanya: N 52’04490º E 7’68474º\nDIA 40. Dissabte 8 d’agost. Alemanya – Disneyland\nAvui dediquem el dia a arribar a París, al parc Disneyland, per aprofitar el passi anual del parc que ens caduca el 12 d’agost.\nHem pogut gaudir d’un mes i mig de vacances per fer un viatge extraordinari. Tot i la quilometrada els nens han aguantat força bé els 40 dies, tot un èxit.\nUn viatge que recordarem sempre.


La Selecció Espanyola sotscampiona d’Europa - Federació Catalana d'Handbol\nLa Selecció Espanyola sotscampiona d’Europa\nLa Selecció Espanyola va assolir, ahir, la medalla d’argent a l’Europeu que s’ha disputat a Hongria i Eslovàquia, després de caure a la final per un ajustat 27 a 26, encaixant el darrer gol, des de la línia de 7 metres, amb el temps finalitzat.\nL’equip, que lidera el català Jordi Ribera, ha realitzat un europeu espectacular i, en una final molt igualada, ha estat lluitant per la victòria fins el darrer instant, disposant de pilota, a falta de 35 segons pel final, amb empat al marcador, però a les darrers accions la sort no els ha afavorit i han vist com s’escapava la victòria final.\nTot i la derrota, la medalla es un nou èxit pel nostre handbol, ja que cal recordar la gran trajectòria d’aquesta selecció, arribant a la seva quarta final consecutiva en aquesta competició i essent el campió de les dues darrers edicions.\nUn equip amb, ni més ni menys que, set jugadors catalans, Ian Terrafeta (PAUC Handball), Antonio García (BM Granollers), Joan Cañellas (Kadetten Schaffhausen), Ferran Solé (PSG Handball), Aleix Gómez i Aitor Ariño (FC Barcelona) i Adrià Figueras (Chartres Métropole Handball). I més aportacions de l’handbol català com, Gonzalo Pérez de Vargas i Ángel Fernández, per part blaugrana, i Chema Márquez, per part vallesana.\nDes d’aquestes línies volem felicitar a tota la selecció espanyola, per aquest nou èxit, i en especial als jugadors formats a casa nostra.


Gestió de projectes R+D i coordinació econòmica FP7\nPROCEMM es una Plataforma Col·laborativa de gran traçabilitat per a la Gestió de Projectes on existeix un gran flux d’informació entre usuaris i entitats.\nGestió de projectesRepositori documentsGestió del ConeixementIndexació de documentsSeguiment de projectes europeus FP7Gestió econòmicaPlanificar i controlar els projectes\nGestioni projectes, tasques i documents. Comuniquis amb els companys, socis i proveïdors. Organitzi la seva agenda de reunions i comparteixi amb ell tot tipus d’informació d’una manera col·laborativa.\nGracies al mòdul de Gestió econòmica, tindrà un control complert dels seus projectes FP7. Administri les despeses reals i previsions de projectes, assigni pressupost per a cada organització per projectes, controli despeses.\nMés de 150 entitats fan servir Procemm


Ninots, esport, jocs i tradició protagonitzen la jornada fallera del col·le – Col·legi Parroquial D. José Lluch\nNinots, esport, jocs i tradició protagonitzen la jornada fallera del col·le\nHui celebrem un dels dies més esperats de l’any, la jornada fallera. Es tracta d’una de les tradicions més consolidades del nostre centre i com no podia ser d’una altra manera els nostres alumnes han fet una falla espectacular que està presidint el pati i que més tard cremarem tal com mana la tradició.\nEnguany la temàtica són els “Mitjans de transport i la seguretat vial”. Per açò, si veniu a veure-la podreu admirar reproduccions de les diferents formes per a viatjar que existeixen en el món, així com senyals de tràfic. Obres fetes a mà on el protagonista és el color i la creativitat. En definitiva, un monument que gens ha d’envejar amb les falles de secció especial.\nLa jornada ha començat a les 9.30 hores amb un dels actes més emotius, l’ofrena a la Verge dels Desemparats per part dels xiquets i xiquetes d’Infantil i Primària i que ha estat amenitzat per música valenciana de tabal i dolçaina.\nMentre, els alumnes de Secundària gaudiran de les multiproves que s’han organitzat en el Palau d’Esports. Balontiro, el mocador, la corda, handbol, voleibol, frisbee, futbito o la torre de rosques són algunes de les activitats programades per a gaudir amb esportivitat fins a les 11.00 hores, i totes elles amenitzades pel dj Santi Rubio!!.\nA les 10.00 hores els xicotets del centre esmorzaran amb la clàssica xocolata amb bunyols, esmorzar faller que degustaran també els de Secundària a partir de les 11.00 h., després de visitar la falla.\nTambé ha hagut temps per als jocs tradicionals dirigits als xiquets de Primària, que han tingut lloc d’11.00 a 12.00 hores en el pati, al ritme de la música de la xaranga.\nFinalment, a les 12.30 hores, tots reunits al voltant del monument, hem aprofitat per a fer el lliurament de premis de l’AMPA a aquells alumnes premiats en el concurs de dibuix i literari “Peixets”.\nSeguidament la globotà i la traca han posat el toc sonor previ a la clausura, moment en el que ha tingut lloc la cremà al ritme de l’himne de la Comunitat Valenciana. Per a tots els valencians és l’acte més destacat i especial de les festes, ja que, com tots sabem, el foc purifica i dóna pas a tot un any per davant replet de treball perquè al següent es puga tornar a repetir aquesta tradició tan nostra. Us desitgem que tingueu unes bones Falles 2017!!\n← Mira en directe el nostre dia faller!\n4º de Primaria visita Almedíjar →


Any de fundació: 1744\nDomaine Marcel Deiss està localitzat a Bergheim, un petit poble al cor de la regió vinícola d’Alsàcia, a 3 km de Ribeauville al nord de Colmar. Jean-Michel Deiss va néixer en una família de viticultors que es va instal·lar en aquest poble el 1744, deixant enrere les seves terres natals del Palatinat (Alemanya) per dedicar-se a la viticultura. Després de les penúries de la II Guerra Mundial Marcel Deiss va construir un nou projecte. En l’actualitat Jean-Michel Deiss elabora els seus vins respectant el terrer com a primera premissa. La fortalesa i la personalitat dels seus sòls i el clima fan que aquest concepte es mantingui molt lligat al celler. Per Deiss, els aspectes que configuren el perfil d’un terrer són de gran importància: orografia, altitud, orientació, geologia, microflora i flora, mètodes de cultiu tradicionals –culturals– i ètnics.\nAmb aquesta filosofia veremen i vinifiquen els raïms classificant per parcel·les i respectant al màxim la seva naturalesa. Té una vinya de 27 hectàrees repartides en vessants de muntanyes en nou municipis i al llarg d’uns 20 quilòmetres. L’extrema variació de les condicions en cada vinya i la gran diversitat de sòls existents es tradueix en una gran riquesa natural. El sòl és molt heterogeni. Cada 50 metres apareixen 4 tipus de grans falles diferents que posen en contacte margues, granits i calcàries que donen lloc a qualsevol possible combinació entre ells. El clima té una clara influència continental: les diferències entre hivern –rigorós– i estiu – forts calors i tempestes violentes ocasionals– són molt grans. Els tardors són frescos i humits el que afavoreix la botritis i el fet d’haver de retardar la verema, de vegades fins al desembre.\nColmar és la ciutat més seca de França amb 550 mm. Tota aquesta gran diversitat fa que parcel·les com Altenberg i Schoenenbourg, separats per tan sols 10 km, tinguin una diferència de precocitat de 10 dies en la maduració del raïm. Elaboren vinyes monovarietals i també parcel·les coplantades amb diverses varietats de raïm, tal com tradicionalment es feia a la zona. Les vinificacions aplicades als vins són suaus, evitant tractaments i manipulacions innecessàries. L’elecció de tines d’acer inoxidable o fusta va en funció de la parcel·la i la qualitat assolida pel raïm, segons l’anyada. Els vins de Marcel Deiss tenen molta raça, personalitat accentuada i exhibeixen una gran elegància i finesa.\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Chasselas, Gewürztraminer, Muscat, Pinot Blanc, Pinot Gris, Pinot Noir, Riesling, Sylvaner / Grau alcohòlic: 13\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Pinot Gris, Riesling / Grau alcohòlic: 13,5\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Muscat / Grau alcohòlic: 13,5\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Pinot Blanc, Riesling, Sylvaner / Grau alcohòlic: 13,5\nSchlossberg 2018 és la primera anyada que Marcel Deiss elabora d'aquest Grand Cru. L'any 2017 van adquirir una hectàrea de vinya en aquest famós terrer alsacià, plantat majoritàriament amb riesling en terrasses entre els 230 i els 400 metres d'altitud. Un blanc brillant, precís i vertical, per gaudir des d'ara i durant els pròxims 15 anys amb grans peixos, mariscos i formatges de pasta tova.\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Riesling / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Muscat / Grau alcohòlic: 12,5\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Pinot Gris / Grau alcohòlic: 14,5\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 50 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Pinot Gris / Grau alcohòlic: 12\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Gewürztraminer, Pinot Gris, Riesling / Grau alcohòlic: 13\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Muscat, Pinot Beurrot, Pinot Gris, Pinot Noir, Riesling / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Pinot Noir / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Gewürztraminer, Pinot Noir, Riesling / Grau alcohòlic: 13\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Pinot Beurrot, Pinot Blanc, Pinot Gris, Pinot Meunier, Pinot Noir / Grau alcohòlic: 13\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Gewürztraminer, Pinot Noir, Riesling / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Pinot Gris / Grau alcohòlic: 11\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 37,5 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Gewürztraminer / Grau alcohòlic: 9,5\nElaborador: Marcel Deiss / Format: 75 cl / País: França / Zona: Alsàcia / Tipus: Vi Tranquil / Color: Blanc / Varietat: Pinot Gris / Grau alcohòlic: 12,5


BadalonaCiU ha obtingut uns mals resultats a Badalona i s'ha quedat amb 4 dels 5 regidors que tenia. Tot i això, manté la clau de la governabilitat a la ciutat. El PP de Xavier García Albiol, amb 11 regidors, necessita del seu suport; però també el PSC, amb 9 regidors, podria liderar un govern amb CiU i ICV-EUiA. El candidat de la federació nacionalista, Ferran Falcó, ja ha advertit, però, que CiU "no formarà part d'un govern de tres, simplement organitzat en contra de García Albiol". Falcó reconeix la victòria del PP i reclama a la resta de formacions que facin autocrítica abans de proposar governs. El líder nacionalista insinua que es quedarà a l'oposició perquè també descarta un pacte "estable" amb el PP.


Història - Història i cultura - Serra d'Espadà - Parcs Naturals - Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient\nBanner promocional de la Conselleria Accés a l'àrea personal\nEts a: Parcs Naturals > Serra d'Espadà > Història i cultura > Història\nSi busques...Suscríbete a las actividades del PNCentro de visitantesRutes del Parc NaturalAltres rutes i sendersMapa d'indrets d'interésFlora y vegetaciónNotícies - Parc Natural de la Serra d'Espadà[23/04/2014]L´us d l´aigua a Espadà[25/04/2014]Descobreix la flora d´Espadà[26/04/2014]Mosquera... Pasquera>> mésSerra d'EspadàPlaneja la teua visitaHistòria i culturaNatura i ciènciaSeguiment i gestióPublicacionsMarca Parcs NaturalsConsultes Al llarg dels diferents paisatges presents a la serra d’Espadà queden reflectits els diferents usos dels recursos i les activitats respectuoses amb el medi ambient. Les activitats socioeconòmiques de la zona s’han centrat en l’aprofitament tradicional dels recursos naturals, com per exemple, l’explotació de les alzines sureres per a l’extracció del suro. Altres productes de la serra són la mel, l’oli, les cireres, l’aigua, etc. Els cultius estan dedicats a la garrofera, l’ametller, l’olivera, el cirerer i altres arbres fruiters. Entre aquests resalten l’olivera, per l’excel·lent qualitat de l’oli, i les cireres cultivades al fons i als vessants de les valls. Gràcies a les característiques orogràfiques, l’agricultura de muntanya destaca més per la qualitat que pel volum de producció.\nL’apicultura és una altra de les activitats amb gran desenvolupament a la zona; hi ha un gran nombre de ruscos que proporcionen, a més de mel excel·lent, altres productes com la gelea reial, el pol·len o la cera.\nLes aigües que brollen de la serra per al consum humà destaquen pel baix contingut en calç, per la qual cosa al parc s’ubiquen diverses envasadores.\nEls recursos de la serra han estat explotats des de temps ancestrals i alguns encara ara són testimonis d'aquest passat com són els pous de neu o neveres per a l’obtenció de gel que es distribuïa a les poblacions de la Plana Baixa. Un exemple d’açò és la utilització de la nevera de Castro fins al segle XVIII.


Bases del tercer "Festival Cinema Ciutadà Compromés" - Coordinadora Valenciana de ONGD\nInicio > Noticias > Noticias de la Cooperación > Bases del tercer «Festival Cinema Ciutadà Compromés»\nEl Festival se celebrarà des del 27 d’octubre fins al 23 de novembre del 2017.\nTens fins al pròxim 21 de juliol de 2017 per fer la teua inscripció.\nUn dels objectius nuclears d’ACICOM (Associació Ciutadania I Comunicació) des de la seua fundació és la millora de la dieta mediàtica dels valencians i les valencianes; per a la qual cosa vegem cabdal potenciar els projectes audiovisuals nascuts en el sí de la ciutadania i/o que aconsegueixen el seu suport.\nEs tracta d’un ample ventall de mirades produïdes gràcies a la capacitat d’iniciativa de tot el sector que ha de superar l’absència d ́una televisió pública.\nPodran participar-hi totes les produccions audiovisuals valencianes de temàtica social i ciutadana, entenen per tal un cinema compromés amb l’entorn, proper o llunyà, i amb el temps històric o contemporani. Compromés amb els valors socials i amb la seua transmissió. Compromès amb la societat i la política, amb l’art i la ciència. Valors que són assumits com a pròpies per ACICOM que significa el cinema social com un dels millors vehicles per fomentar nous models de vida, motivar comportaments i actituds positives enfront de la humana existència, denunciar injustícies o generar anàlisi i reflexions vitals.\nLes produccions poden ser de qualsevol gènere: ficció, documental, videocreació, animació..\nDOCUMENTACIÓ PER A LA PRE-SELECCIÓ\nSerà necessària la presentació de la següent documentació per entrar a la selecció del festival abans de les 14 hores del divendres 21 de Juliol de 2017:\na) Inscripció electrònica mitjançant formulari que contemplarà la Fitxa Tècnica, la sinopsi, i tots els aspectes contemplats en la fitxa formulari: https://goo.gl/i1Likd\nb) Obra audiovisual: Enllaç en línia (i clau, si aquest és privat) per a visionat de l ́organització del Festival.\nc) Frames, fotogrames o cartell il·lustratius de l ́obra per poder publicar-la.\nDOCUMENTACIÓ SI LA PEL.LÍCULA HA ESTAT SELECCIONAD\nL’organització avisarà les pel·lícules que hagen sigut seleccionades a concurs a través de la persona de contacte que figure en el formulari la inscripció.\nLes còpies seleccionades hauran de ser presentades en el següent format:\nFormat MP4 FullHD 1920X1080p i còdec H264\nEs podrà presentar la producció seleccionada mitjançant correu electrònic (tipus wetransfer, drive, etc.) a 2017@festivalccc.com o de manera presencial a la seu d’ACICOM (C/ Portal de la Valldigna, 5 B2 – València)\nSELECCIÓ I JURAT\nLes decisions del jurat seran inapel·lables. La direcció del Festival CCC es reserva el dret de no admetre, una vegada seleccionades, aquells audiovisuals que no reunisquen les condiciones tècniques adequades per a la seua exhibició pública.\nEl jurat oficial estarà format per professionals de la comunicació i del món audiovisual valencià. Hi haurà un jurat jove format per un grup de joves amb edats compreses entre 16 i 25 anys, que\namb la coordinació d ́un professional del cinema, escolliran el Millor Youtuber social. PREMIS\nS’estableixen els següents premis dotats amb un guardó original de disseny únic:\nPremi Categoria Ficció\nPremi Audiovisual en valencià\nPremi Produccions de col·lectius ciutadans\nPremi especial del públic\nPremi Millor Youtuber social\nEl veredicte dels premis i el seu lliurament tindrà lloc en l ́acte de cloenda del FESTIVAL CCC el dia 23 de novembre 2017.\nEls premis de la categoria a concurs no podran, en cap cas, declarar-se deserts. Els membres del jurat podrà concedir dos premis a una mateixa pel·lícula.\nEl Festival podrà realitzar còpies de les pel·lícules seleccionades que passaran a formar part del fons videogràfic del Festival i podran passar després a formar part del catàleg del circuit del Festival , les condiciones del qual s ́acordarien expressament amb els titulars dels drets de les produccions participants que ho accepten.\nDurant la celebració del festival, l ́organització es reserva el dret d ́exhibir les pel·lícules seleccionades en les diverses sessions i sales durant el desenvolupament del Festival entre octubre i novembre del 2017.\nTotes les pel·lícules que es projecten al Festival CCC, en la secció oficial de concurs o en altres seccions, figuraran en el catàleg oficial del festival.\nEls productors i els directors participants en la secció oficial a concurs del festival autoritzen, al presentar el seu formulari d’inscripció, la utilització d’un o diversos fragments de la seua pel·lícula per la seua difusió com un material informatiu en qualsevol mitjà de comunicació.\nAquestes bases de participació podran ser complimentades, amb anterioritat a la data del FESTIVAL CCC i prèvia comunicació a les parts interessades, amb tants annexos com l ́organització pense oportuns.\nLa inscripció d ́una pel·lícula en la secció oficial a concurs del festival CCC suposa l ́acceptació i compliment de les presents bases de participació i els seus possibles annexos.\nLes veus del refugi al País Valencià. La «Xarxa Teixint Resistències per les defensores d’Amèrica Llatina» ante la situación de emergencia de personas defensoras Reconstruir el lligam emocional amb la terra. L’experiència de Potries, València Votacions obertes per seleccionar el curt guanyador del Premi del Públic al concurs d’ACPP-PV!


Au Ments reviu ‘La dolça Ingeborg’\nLa companyia xilenomallorquina du a escena un misteriós assassinat ocorregut a Eivissa el 1977\nMARGALIDA BONNÍN 21/04/2014 00:00\nDalt Vila, 26 de juliol de 1977. Ingeborg Schaefer és misteriosament assassinada a ca seva, al número 8 del carrer Santa Maria. L’arma del crim és una màquina d’escriure i els únics testimonis, les seves teresetes, que han quedat espargides per terra.\nEl macabre assassinat sense resoldre, que va passar a la història com “el crim de les teresetes”, ha inspirat la companyia de dansa i tetre Au Ments per a l’espectacle La dolça Ingeborg, que s’estrenarà a l’Estat el proper 2 de maig en el marc de la 25a Fira de Titelles de Lleida.\nAmb la representació al festival de Ponent es tanca un cercle. Precisament, fou a Lleida on Andrea Cruz -intèrpret i codirectora de l’obra- va conèixer la història d’Ingeborg. El periodista i fotògraf Carles Domènech li relatà els fets: durant els anys 70, després de la mort del seu marit, la dolça Ingeborg, una actriu alemanya que s’havia traslladat a Eivissa als anys 50, va crear un teatret de teresetes al qual cada cap de setmana assistien com a espectadors els nins i les nines del poble. Quan era infant, el mateix fotògraf havia estat un petit espectador de les obres d’Ingeborg. Anys més tard s’assabentà de la seva mort violenta, que va quedar sense resoldre. “De petita, jo també vaig ser espectadora dels teatrets de teresetes a Xile, i tots dos ho recordàvem amb la mateixa connexió, la mateixa màgia”, explica Cruz. La fascinació per les teresetes és el que ha inspirat la creació d’aquesta obra.\nAmb aquest espectacle experimental que mescla la dansa, el teatre d’objectes i la performança, Au Ments confronta la mortalitat que representa la protagonista amb la immortalitat que són els seus titelles, testimonis del fatal assassinat. És per aquest motiu que l’obra comença amb l’escena del crim. Els ninots de pedaç s’aixequen adolorits i cerquen la manera de despertar la seva creadora per refer el cas, contar la seva història i trobar-ne els assassins, que en la vida real no foren condemnats.\nL’obra es converteix així en un acte de justícia. “També és un homenatge a un personatge que va tenir la força i l’entusiasme de dur els nins a un món màgic”, explica Cruz, “que després de la mort del seu marit es va refugiar en les teresetes i el món dels infants”. “I ho va fer amb molt pocs recursos, en una illa on no hi havia res”, afegeix. Amb aquest espectacle, la companyia rescata de l’oblit i reivindica com a creadora una dona, la mort de la qual s’arxivà “en un temps de confusió, de canvi polític i de multitud de casos sense resoldre”, recorda l’artista. “Per mi és molt important també la mirada del nin en tot el que succeí: és la innocència contra la crueltat d’una realitat dantesca”, explica Cruz.\nMés enllà de l’artista i de la seva mort, s’indaga en els fets tumultuosos que varen marcar una època. L’aïllament, el bon temps i la connivència del règim franquista convertiren Eivissa en un lloc ideal per al refugi de simpatitzants nazis que havien escapat d’Alemanya i dels judicis de Nüremberg. Es creu que el marit d’Ingeborg era un d’ells i que aquí rau el mòbil del crim: l’actriu morí a mans dels seus compatriotes, segurament perquè disposava de “massa” informació que els podia delatar.\nLa dolça Ingeborg és una creació col·lectiva que es va gestar a Xile, gràcies als ajuts d’Iberescena. Carles Domènech ajudà en la recerca d’informació. La dramaturga Nona Fernández va enganxar totes les peces del guió i Eduardo Jiménez i Andrea Cruz elaboraren les teresetes i l’escenografia.\nLa banda sonora de l’espectacle, creada per José Miguel Puigserver (el prehome indefinit) hi té un paper cabdal. “Es tracta d’un collage sonor”, diu Cruz, fet amb diferents trossos de documents, de referents històrics, ja sigui assassinats de l’època o personatges femenins, amb un aire de terror, i de vegades policial, que també intercala textos de Tomeu Gomila, l’altre integrant de la companyia.\nAndrea Cruz hi mescla el moviment corporal amb la manipulació dels titelles gràcies a un sistema de politges. Els ninots són personatges simbòlics: el doctor Heim (també conegut com doctor “mort”, un dels nazis més cercats, que també conegué la protagonista), els suposats assassins, el pallasso gogó, que era un dels personatges preferits dels infants, etc.\nDesprés de la seva estrena a Xile l’any passat, La dolça Ingeborg dóna el sus a l’Estat amb l’estrena a Lleida. La participació en la 25a edició d’aquest esdeveniment internacional suposa un tret de sortida perquè l’espectacle pugui girar arreu del món. Després, és probable que es representi a les Illes Balears i que hi hagi l’oportunitat de visitar Eivissa. Amb aquest personatge, Andrea Cruz acabarà la seva relació amb la companyia Au Ments i iniciarà el seu projecte escènic en solitari.


El Vilanova acaba golejat davant un Térmens superior\nUn jugador del Térmens pugna per la pilota entre dos rivals.\nEl Térmens va esclafar per 1-4 un Vilanova de la Barca que no va tenir opcions en cap moment. Als deu minuts, Fortuny aprofitava un mal rebuig de la defensa local per inaugurar el marcador. Sols tres minuts després, Gardeñes marcava el segon en una jugada idèntica (0-2). Abans d’arribar al descans, els locals van retallar distàncies gràcies a un error defensiu (1-2).\nA la segona meitat, el Vilanova va seguir desaparegut i el Térmens ho va aprofitar per marcar dos gols més. El tercer en un córner que va rematar Gardeñes i Ortiz va sentenciar amb l’1-4 en una falta. Resultat just en un partit en el qual els locals no van aparèixer.


Ciudad de Haro Haro Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCarretera Nacional 124, s/n, Haro Suburbs, Haro, Espanya, 26200 - Veure al mapa\nMés informació sobre Ciudad de Haro\nAquest magnífic hotel d'estil tradicional està situat entre les vinyes que envolten la històrica localitat d'Haro, al nord d'Espanya. L'establiment ofereix una piscina gran amb terrassa, un jardí paisatgístic, un snack-bar, un restaurant a la carta i una cafeteria. Les habitacions del Ciudad de Haro presenten una decoració d'estil tradicional i inclouen aire condicionat, TV i bany privat amb articles de tocador gratuïts. Algunes habitacions tenen zona d'estar independent amb sofà o cadires i tauleta de centre. El personal de la recepció 24 hores proporciona informació sobre les activitats que es poden practicar a la Rioja Alta. Logronyo és a 43 km i l'aeroport de Logronyo-Agoncillo, a 45 minuts amb cotxe.\nInformació important: Se serveix l'esmorzar per un suplement de 8 EUR per als adults i de 4 EUR per als nens d'entre 3 i 12 anys. En les reserves a partir de 5 habitacions, es poden aplicar condicions diferents i suplements addicionals.\nComentaris de Booking.com (1057)Comentaris d'Agoda (1)


Amipa Annexa Magisteri: de febrer 2014\nTe trobarem a faltar\nEns ha deixat la nostra cap d'estudis, na Joana Maria March.\nLa teva fortalesa,\nEl teu amor per l'educació\nSempre estarà present a l'escola.\nPREMIS NARRATIVA 2014\nDes de l'amipa vos animam a què els nostres fills i filles participin al concurs premi Sant Jordi de Narrativa breu 2014 de la nostra escola CEIP Pràctiques. Poden participar els alumnes de 2n i 3r cicle.\nLa data límit és abans del 27 de febrer de 2014. Aquí teniu les bases amb tota la informació.\nAnimau-vos a ser uns grans escriptors /es.\nBASES PREMI DE NARRATIVA\nPublicat per Amipa Annexa Magisteri a 10:41 1 comentari:\nFesta de Carnestoltes: 26 febrer 2014\nEns complau posar-nos en contacte amb tots vosaltres per informar-vos de la festa de carnestoltes organitzada per l’Amipa. La data triada serà el proper dimecres 26 de febrer de 17:30h a 20:00h\nHi haurà una xocolatada solidària de les botigues de comerç just S'Altra Senalla a 1 € al pati de l’escola perquè tots plegats, infants, famílies i mestres, gaudim d’una festa plena de color i diversió. A partir de les 17:10h les portes estaran obertes per les mares i pares que vulguin venir a ajudar a disfressar els seus fills que queden a activitats extraescolars.\nUs convidem a venir disfressats de cap a peus perquè hi haurà premis: individuals, per grups i per famílies.\nFotografies Torrada San Sebastià 2014\nAquí teniu les fotografies de la torrada de San Sebastià. Esperam que vos agradin.\nFOTOGRAFIES TORRADA SAN SEBASTIÀ\nPublicat per Amipa Annexa Magisteri a 10:14 Cap comentari:\nEnguany tenim una novetat, el vídeo del concert de Nadal!!!!\nMoltes gràcies al papà que el va filmar i ha fet tot el montatge. Esperam que el disfruteu.\nVÍDEO CONCERT DE NADAL: pitjau aquí\nAquí teniu les fotografies del concert de Nadal. Esperam les disfruteu.\nPublicat per Amipa Annexa Magisteri a 3:42 3 comentaris:


La tonyina de Chávez | Albert Medrán\nLa tonyina de Chávez\nEscrit per Albert Medrán on dilluns, agost 20, 2007 · Leave a Comment L’amic Gérez m’envia un altre link interessant. Es tracta de les notícies de Globo1 on a la secció internacional se’ns informa que el president de Veneçuela, Hugo Chávez, ha aprofitat la desgracia del terretrèmol al Perú per a fer campanya a favor del seu projecte polític. Trist, però cert.Pel què informa el rotatiu brasiler, l’ajuda humanitària inclou llaunes de tonyina on apareix la fotografia de Chávez acompanyat d’un dels líders opositors al president García, Ollanta Humala. El govern veneçolà a través del seu embaixador al Perú ha negat que hagi estat fet per part del president Chávez i el líder opositor nega també qualsevol actuació.\nSerà un d’aquells misteris sense resoldre com un cub Rubik…\nPerò la notícia ens dóna peu a reflexionar sobre algunes de les tècniques de màrqueting i comunicació que el president utilitza. Evidentment un dels grans pilars és el control dels mitjans de comunicació del país, com recentment hem vist amb Radio Caracas. Però no cal oblidar que veure al Cap d’Estat d’un país setmanalment a televisió amb programes llarguíssims és digne d’estudi. No admiració, però sí d’estudi.\nSeria impensable veure a Zapatero setmanalment a TVE parlant als ciutadans i responent a les seves preguntes, mentre dirigeix el programa. Tot i que alguns alcaldes utilitzen les televisions locals per fer programes semblants, no arriben a tenir el ganxo i la telegènia del candidat.\nEn tot cas, si les llaunes de tonyina de Chávez provenen del govern veneçolà serà un repàs i una versió moderna dels típics sacs blancs que no criden l’atenció d’ajuda humanitària dels Estats Units o dels famosos cartells del pla Marshall.\nSense cap mena de dubte, vingui de qui vingui, això obre una porta a la utilització per a imatge d’aquest tipus de situacions al més pur estil maquiavèlic.\nNo ho haurà fet Rove, oi?\nFiled under màrqueting polític · Tagged with catàstrofe, Chávez, comunicació, gadget, imatge, Perú, tonyina


Liffey - Podrien forçar un referèndum sobre la nova Llei de l’Avortament\nPodrien forçar un referèndum sobre la nova Llei de l’Avortament\nDilluns, 24 de juny 2013 00:00\nCartell Pro-Life contra la nova Llei de l'Avortament / Foto: Liffey\nTot i que des de l’executiu d’Enda Kenny sempre s’ha afirmat que la nova Llei de l’Avortament s’aprovarà al Parlament utilitzant la majoria que hi tenen els dos socis de govern, Fine Gael i Labour, sembla ser que diversos parlamentaris estudien la utilització de l’article 27 de la Constitució que permet al President de la República de no signar una llei i convocar un referèndum si 55 diputats i 30 senadors li ho demanen.\nEn aquest sentit durant els darrers dies han tingut lloc diverses reunions per tal de forçar l’article 27 i és que, malgrat la posició favorable a la llei adoptada pel Fine Gael i el Labour, hi ha molts membres d’aquests partits que demanen llibertat de vot en una qüestió tan delicada com aquesta en un país com Irlanda.\nA més, la forta pressió contra la nova llei que exerceixen de fa mesos els grups que defensen el dret a la vida, els pro-life, amb amenaces als diputats que hi votin a favor, ha fet que molts estiguin disposats a no seguir les instruccions dels seus partits i si cal, fins i tot a abandonar-los.\nLa nova llei hauria de servir per a aclarir aspectes que ara són confusos però molts ho consideren una simple liberalització del dret a l’avortament. En principi la llei es fonamenta en el “Cas X”, episodi com es coneixen els fets del 1992 en què una noia de 16 anys va quedar embarassada arran d’una violació i un jutge li va permetre d'anar a avortar al Regne Unit basant-se en el risc de suïcidi de la jove.\nURL curta: ves.cat/gUU0\nA manca de mural, dònuts contra la vuitena esmena\nS’acaba el llarg serial de la Llei de l’Avortament\nAltres notícies d'aquesta secció: « Crítiques per haver fet la gran rosca a la família Obama El laborista Oisín Quinn és escollit nou alcalde de Dublin »