Caresties, malures, espolis i deutes | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nLes crisis econòmiques als Països Catalans, 1315-2020\nEscrit per Jordi Catalan Vidal, Barcelona Publicat el 30/10/2020\nEstudiar les crisis econòmiques és analitzar la història del món, ja que aquestes han estat més habituals que els períodes de creixement net. De crisis, n’hi ha hagut de moltes menes: des de conjuntures crítiques que duraren poc més d’un any, fins a grans depressions d’abast secular. Aquí les classificarem pels orígens, des del moment en què el conjunt dels Països Catalans vertebraven la Corona d’Aragó. Segons llurs desencadenants, podem sintetitzar-les en quatre tipus: primer, aquelles generades per l’encariment sobtat d’un bé essencial, amb la conseqüència de l’estrangulament del conjunt de l’activitat econòmica; segon, crisis provocades per infeccions massives o pandèmies; tercer, depressions derivades de l’espoli de determinats grups socials o territoris enfrontats; per últim, crisis d’acumulació de deute, activitat sovint associada a l’especulació financera. Aquestes causalitats han anat freqüentment associades entre elles, tot transformant, sovint, crisis més passatgeres en prolongades depressions.\nLes caresties típiques foren les anomenades crisis de subsistència del món preindustrial. Una o vàries males collites reduïen l’oferta de cereals, encarint-ne molt el preu, abocant a la fam, augmentant la mortalitat i enfonsant la demanda agregada. Encara que l’origen de la crisi era la caiguda de l’oferta, l’acció dels especuladors, normalment propietaris acomodats o mercaders, podia agreujar-ne l’efecte, tot perllongant-la. Un tipus semblant de crisi fou la de 1315-1336, quan les males collites se succeïren amb més freqüència arreu d’Europa i provocaren la Gran Fam, durant un període de baixa irradiació solar (mínim de Wolf).\nUna altra crisi de carestia fou la que començà amb la multiplicació per quatre del preu del petroli, arran de la guerra de l’embargament àrab durant la guerra de Yom Kippur (i prosseguí amb un salt semblant, arrel de la revolució islàmica a l’Iran). Cap a 1973 el petroli era la font d’energia primària principal a Occident i no tenia substitut a curt termini. Els Països Catalans, llavors grans economies industrials i dependents del cru, patiren la crisi de l’estanflació, amb caiguda de la inversió, endeutament, fallides, desindustrialització i atur massiu, durant 1973-1985.\nEntre les crisis de tipus pandèmic, la més formidable fou la provocada per la pesta negra, que als Països Catalans comportà una conjuntura depressiva que es perllongà durant el període de 1348-76. El contagi s’encomanava per la picada de les puces que portava la rata negra i pels espasmes dels infectats. Les naus genoveses l’escamparen per la Mediterrània. La malura arribà a Mallorca, via Sardenya, durant el març de 1348, i a Perpinyà, via Narbona, el mes següent. Entre 1347 i 1534 es comptabilitzaren 17 rebrots de la pesta a Europa. Hom ha calculat que provocà una reculada de la població dels Països Catalans d’entre un terç i dos terços. De rebot, minories, com els jueus, foren espoliades.\nUna altra crisi de tipus epidèmic fou la provocada pel contagi de la fil·loxera, un petit insecte de procedència americana que s’alimenta de la saba de la vinya i que causà la progressiva destrucció dels ceps dels Països Catalans a partir de 1878, quan arribà al Conflent. Fins 1882, l’excepcional exportació de vi cap a França generà guanys quantiosos, tot alimentant el preu de les accions i la creació de bancs i generant el període d’eufòria especulativa de la febre d’or. Però el cicle canvià i arrossegà borses i bancs. La fil·loxera s’anà escampant pel Maresme (1883), Penedès (1887), Mallorca (1891) i País Valencià durant (1896). La mort dels ceps arruïnà comarques senceres i provocà èxodes massius. La depressió es perllongà durant 1883-1898.\nUn altre contagi pandèmic fou el de la grip espanyola de 1918. Malgrat que al món matà milions de persones, el seu impacte als Països Catalans fou suau, ja que el principal vehicle de transmissió del contagi foren els exèrcits mobilitzats durant la Gran Guerra. Per contra, el conflicte mundial perjudicà acusadament l’exportació de taronja valenciana, mentre afavoria l’exportació de teixits o calçats. La intensa especulació financera, especialment al voltant del marc, acabà ensorrant bancs importants, com els de Barcelona i Terrassa. A més, finalitzades les hostilitats, la indústria tornà a patir pel retorn als mercats dels productes europeus. Tot i això, la creixent mobilització dels treballadors, estimulada pel triomf de la Revolució d’Octubre, portà la consecució de la setmana de 48 hores i la millora dels salaris reals, gràcies a vagues com la de la Canadenca.\nEntre les crisis lligades a situacions d’espoli econòmic i agressions armades, la de més durada fou la Gran Depressió baixmedieval que, als Països Catalans, es prolongà més d’un segle, durant l’interval 1404-1528. La crisi començà amb fallides de banquers i tancament del mercat egipci pel sultà mameluc als draps catalans, però s’anà embolicant pel conflicte entre la noblesa i els pagesos servils (els remences). Aquests s’anaren aproximant als reis, sempre mancats de diners per a llurs campanyes militars, i, en particular, Alfons el Màgnanim, molt necessitat pel cost imperial de la conquesta de Nàpols.\nA Mallorca, l’endeutament també era feixuc i concentrava la pressió fiscal sobre pobladors de fora ciutat i menestrals. Ambdós grups s’aixecaren durant 1451 en l’anomenada revolta dels forans. Foren vençuts gràcies als mercenaris napolitans enviats pel Magnànim. Executaren els dirigents i s’imposà als pobles de l’illa feixugues indemnitzacions.\nEl Magnànim finà el 1458, però llavors ja hi havia dos grups obertament oposats al Principat, que s’enfrontarien militarment sota el regnat de Joan II. A una banda, la Diputació del General (dominada pels braços militar i eclesiàstic) i el Consell de Cent (sota control del partit de l’oligarquia ciutadana, la Biga); a l’altra el rei, els remences i la Busca (partit dels artesans barcelonins). La guerra es perllongà durant 1462-72 i encara seguí al Rosselló. Ferran II, durant 1486 i des de Guadalupe, acabà abolint la servitud a resultes d’un segon aixecament pagès. Tanmateix, el Rei Catòlic també imposà la Inquisició castellana, implacable perseguidora de conversos. A més, signà l’ominós decret d’expulsió dels jueus durant 1492.\nValència semblà haver experimentar un Quatre-cents més lluminós, fet que no impedí la revolta dels gremis durant 1520. Els agermanats exigiren més representació política, ocuparen palaus senyorials i cremaren escriptures. Foren definitivament vençuts a Xàtiva i Alzira el 1522. Entretant s’alçaren els agermanats de Mallorca, tot exigint la reducció dels censals i tributs i resistiren fins al 1523. La desfeta comportà la signatura de penes de mort i noves indemnitzacions contra gremis i viles revoltades. El perdó general no arribà fins 1528. Durant aquest llarg interval de regressió, els Països Catalans, que havien estat regnes sobirans, anaren transformant-se en possessions perifèriques de l’Imperi Habsburg.\nLa gran depressió del segle XVII, durant 1609-1685, començà amb un nou i monumental espoli, el dels moriscs. Felip III, decretà llur deportació, sense que ni es poguessin endur diner en metàl·lic. Del País Valencià marxaren uns 130.000, prop del 30 per cent de la població. Com a llauradors havien destacat per transformar secans en hortes i com a artesans, per la manufactura sedera. L’expulsió enfonsà la producció agrària i industrial, a més d’arruïnar molts senyors valencians. Els delmes de cereals no es recuperaren en el que restava de segle.\nFelip IV, que ja no comptava amb tanta plata d’Amèrica com els avantpassats, va intentar fer contribuir la Corona d’Aragó a través de la Unión de Armas. Les Corts Catalanes s’hi oposaren i tampoc acceptaven els feixucs allotjaments de tropes castellanes, guerrejant en els confins amb França. Els catalans acabaren revoltant-se durant 1640, tot proclamant provisòriament la república i oferint la corona a Lluís XIII. Però mentre portuguesos i neerlandesos, també alçats contra els Àustria, aconseguiren recuperar la independència, l’ajut de França fou transitori i la nova guerra costà molt cara. Pel Tractat dels Pirineus de 1659, el Rosselló i altres comtats del Nord passaren a mans de l’antic aliat, qui, amb l’annexió, espolià gairebé un terç de les menes fèrriques i fargues del país.\nEls Països Catalans començaren la represa a finals del segle XVII gràcies a la destil·lació del vi i fabricació d’aiguardent. Durant els anys noranta, hi hagué gran demanda d’aiguardent per Anglaterra i Holanda, enfrontades amb França, i el negoci prosperà. Però el nou hereu del tron espanyol, el Borbó Felip V, prohibí les exportacions d’aiguardent a aquestes potències i portà la Corona d’Aragó a donar suport a l’Arxiduc Carles d’Àustria en la Guerra de Successió. Les desfetes d’Almansa i Barcelona durant el conflicte de 1705-1714 no només abocaren a la definitiva supressió de les institucions pròpies i la imposició de l’uniformisme castellà als Països Catalans: Menorca va passar a mans angleses. I també s’imposaren nous i penalitzadors tributs directes, destinats a pagar les forces d’ocupació: el cadastre (Principat), l’equivalent (País Valencià) i la talla (Mallorca). Durant els anys vint encara s’esdevingueren dos pics de mortalitat màxima. La depressió va perllongar-se un mínim de dos decennis: 1705-1725.\nUna represa més prolongada durant el Set-cents anà protagonitzada altre cop pel progrés de la viticultura i el negoci de l’aiguardent, el creixement de les manufactures llanera, sedera i del paper, i el sorgiment d’una nova indústria barcelonina, l’estampació d’indianes. Però novament les guerres de la monarquia hispànica desencadenaren un convuls període, conegut com la crisi de l’Antic Règim, durant l’interval de 1783-1838. Les guerres contra la Convenció, l’enfrontament amb Anglaterra, la invasió napoleònica i la independència de les colònies de l’Amèrica continental, enfonsaren el comerç amb l’Europa atlàntica i les colònies hispàniques, que havien afavorit el creixement durant el segle XVIII. El desmesurat cost de la guerra acabà eixugant-se amb l’espoli de les terres de l’Església que, els liberals subhastaren en una sèrie d’onades privatitzadores, conegudes com a desamortitzacions. Llurs compradors enduriren els arrendaments i això portà que en zones de muntanya interior (de la Garrotxa al Maestrat), bon nombre de camperols donés suport als aixecaments carlins. Tanmateix, tot i la crisi de la fallida de l’Antic Règim, la industrialització cotonera paulatinament avançà al Principat, gràcies a la incorporació de màquines de filar amb molts fusos (de les bergades a les continues), la mecanització del tissatge i el sorgiment dels primers vapors.\nEl darrer tipus de crisis són les generades per excessos de deute i, habitualment, associades a l’especulació financera. A mesura que, amb el desenvolupament del capitalisme, es difongué el diner fiduciari (bitllets o apunts comptables, enlloc de plata i or), els banquers ho tingueren molt més fàcil per donar crèdit i sovint estimularen processos d’endeutament especulatiu, que acabaren en depressió.\nFins i tot quan els diners eren metàl·lics, els excessos en concessió de crèdit bancari podien abocar a la recessió. Un cas dels primers fou la crisi de 1381-94, desencadenada per l’excés d’endeutament durant les campanyes militars de Pere el Cerimoniós. Un dels seus principals creditors, la casa de Pere des Caus i Andreu d’Olivella, feu fallida el 1381. Amb la caiguda, arrossegà altres banquers: Pere Pasqual a Barcelona, Ramon Medir a Girona i Bartomeu Garí a Perpinyà. La crisi financera fou acompanyada d’un nou brot de pesta al llarg dels vuitanta, i el 1391 tornaren a rebre les minories. Encomanant-se d’una nova espiral xenòfoba iniciada a Sevilla, foren atacats i espoliats els calls de València, Inca, Barcelona, Girona, Vic, Lleida i Perpinyà.\nMalgrat precedents com l’anterior, les crisis associades a excessos d’endeutament són més típiques del capitalisme. Una de molt intensa derivà de l’exagerada creença en el potencial d’una nova tecnologia, el ferrocarril. La primera línia, inaugurada a la Península durant el 1848 entre Barcelona i Mataró, fou relativament rendible, ja que connectava dues grans ciutats industrials, comercials i marítimes. Aquest precedent portà bancs i societats de crèdit a invertir massivament en la construcció de línies al llarg de la geografia espanyola. Finançaren tot tipus de companyies ferroviàries, primer via l’adquisició de participacions propietàries (accions) i després amb títols de deute (obligacions). Quan les noves línies començaren a estar interconnectades, es feu palès que, com més endins anaven cap a l’Espanya interior, més deficitaris eren els ferrocarrils hispans. Durant 1866 els ferrocarrils suspengueren pagaments i entitats financeres com Crèdit Mobiliari Barcelonès, Catalana Mercantil i Industrial o Catalana General de Crèdit, o bé foren liquidades o perderen la major part del seu valor, tot arruïnant multitud d’estalviadors. Durant 1868 el crack, de retop, s’emportà Isabel II a l’exili i, per alguns anys, va estalviar el regnat dels Borbons.\nMés dramàtica per l’abast i conseqüències fou la Gran Depressió dels anys trenta, generada per un excés especulatiu a la Borsa de Nova York. Els preus de les accions s’enlairaren sense fre durant la segona meitat dels anys vint, alimentats pel crèdit de bancs i agents de borsa. El canvi de cicle abocà a tres onades de fallides bancàries als Estats Units, atur inaudit i contagi a la resta del món. Al Principat, contribuí a l’ensorrament del Banc de Catalunya, molt lligat a la Dictadura de Primo de Rivera, que feu fallida durant 1931. La depressió dels anys trenta no fou inicialment molt dramàtica per a la indústria catalana ja que la demanda de béns de consum no reculà gaire degut al creixement dels salaris durant la República, però afectà més el País Valencià per les restriccions en els mercats exteriors de taronja. Ara bé, l’aixecament feixista de 1936 i les polítiques aplicades pel règim de Francisco Franco allargaren la depressió als Països Catalans durant tot l’interval de 1930-54. La prioritat donada a les indústries d’interès militar, la intervenció dels preus d’aliments i primeres matèries industrials, la negativa a devaluar i la brutal retallada experimentada pels salaris reals condemnaren el Principat, el País Valencià i les Illes a la depressió de més durada del segle XX.\nLa crisi de 1992-95 fou el resultat de l’entrada en el Sistema Monetari Europeu i l’especulació associada als acords de Maastricht. Els estats signants s’havien compromès a estar dos anys sense devaluar, per anar preparant l’adopció de la moneda única. En casos com el de l’estat espanyol, que havia sortit de totes les grans crisis devaluant, aquest compromís era poc viable, però els responsables polítics del moment, Felipe González i Carlos Solchaga en feren cas omís. Entretant un país que tradicionalment recorria poc al crèdit, la RFA, s’endeutà més del compte per a pagar la reunificació i això portà els especuladors a comprar deute alemany i vendre el dels estats menys fiables, com l’espanyol. Espanya, malgrat el que havia signat, acabà devaluant vàries vegades i gràcies a això i a l’expansió del dèficit pogué sortir ràpidament d’aquella crisi.\nPerò la lliçó fou oblidada. A finals del segle XX, Espanya abdicà de la sobirania monetària i la pesseta donà pas a l’euro, com succeïa amb la majoria de divises de la Unió Europea. Entretant Xina, que havia devaluat moltíssim el yuan des de l’inici de les reformes per Deng Xiaoping, entrava a l’Organització Mundial del Comerç i inundava el món de productes industrials. Els preus immobiliaris es disparaven als Estats Units, incentivats per innovacions financeres com la titolització i la desregulació financera. Als Països Catalans, caixes i bancs preferien concentrar llurs crèdits en el sector immobiliari, que donava molt millors rendiments, a una indústria poc rendible per la tremenda competència xinesa. Després del col·lapse de bancs d’inversió americans, com Bearn Sterns o Lehman Brother, durant 2008, la crisi financera es traslladà a Europa. Als Països Catalans acabaria amb el sistema de caixes d’estalvi, amb orígens al segle XIX. Casos sobresortints d’insolvència foren la Caixa d’Estalvis del Mediterrani, Caixa de Terrassa, Banc de València o Caixa de Catalunya i, després de les fusions forçades pel Banc d’Espanya, Bankia o Catalunya Banc. Els seus òrgans directius estigueren en mans de destacats membres del Partit Popular i del PSOE, que acabaren destruint l’extensa xarxa de caixes comarcals, força important arreu dels Països Catalans.\nA més, els Estats Units remuntaren relativament ràpid la Gran Recessió, injectant liquiditat massivament en el mercat monetari, gràcies a l’acció ràpida de la Reserva Federal, dirigida per Ben Bernanke. Per contra, el governador del Banc Central Europeu, Jean-Claude Trichet provocà una segona recessió als països més endeutats de la Unió Monetària, els anomenats PIIGS o GIPSI, com Espanya. A més, hom pressionà José Luis Rodríguez Zapatero per a donar confiança abraçant les retallades, tot adoptant una política restrictiva a partir de 2010 i, per primera vegada des del final de la Guerra Civil, el govern espanyol decretà un retall generalitzat dels sous dels treballadors públics, tot agreujant la segona recessió. El govern d’Artur Mas i Andreu Mas Colell marcava el camí una mica abans des de Catalunya.\nLa recuperació només començà amb el canvi de política endegat pel nou governador del BCE, l’italià Mario Draghi. Entretant, Mariano Rajoy rescatà caixes i bancs amb una xifra als voltants dels 100.000 milions d’euros de recursos públics, mentre es retallaven sous i despeses socials: un espoli de dimensió astronòmica! A més, portà el deute públic espanyol al 100 per cent del PIB, quan el llindar acordat a Maastricht era com a màxim del 60 per cent.\nL’actual pandèmia de la Covid-19 ha arribat quan encara la plena recuperació de la Gran Recessió no s’havia assolit. Ha trobat les finances dels governs de les autonomies dels Països Catalans, endeutades i exhaurides per dècades d’espoli fiscal, llurs sistemes sanitaris afeblits i llurs economies en gran part des-industrialitzades. Com s’ha vist en els darrers mesos manca de tot el què cal per combatre la malura i, especialment, tests en quantitat suficient per a identificar tots els contagiats i posar-los en quarantena. El confinament massiu, que ha implicat nous records de desocupats i insòlites caigudes del PIB, també ha fet reaparèixer la fam en alguns barris de les grans ciutats. Només la guerra, entre les grans causes de crisi, no ha tornat, afortunadament, a fer acte de presència. L’espoli fiscal, que comparteixen el Principat, el País Valencià i les Illes per part de l’estat espanyol des de fa decennis, ha contribuït al rècord de morts i casos de Covid-19 en l’àmbit europeu, i ens situa en una situació molt complicada per a superar la pandèmia.\n*Jordi Catalan Vidal és catedràtic d’Història Econòmica de la Universitat de Barcelona.\nEtiquetes: caresties, COVID-19, Crisis econòmiques, deutes, especulació, espolis, Història, Malures, Països Catalans Categoria: Dossier COVID2019, Història, Països Catalans Visualitzacions: 3608\nMarea Blanca i PAICAM ocupen vicepresidència per exigir millors pressupostos per sanitat


L’Institut d’Estudis Catalans (IEC) compleix el que estableix el Reglament general de protecció de dades de la Unió Europea (Reglament 2016/679, del 27 d’abril de 2016). De conformitat amb aquesta norma, s’informa que, amb l’acceptació de les normes de publicació, els autors autoritzen que les seves dades personals (nom i cognoms, dades de contacte i dades de filiació) puguin ser publicades en el corresponent volum de Periodística.\nAquestes dades seran incorporades a un tractament que és responsabilitat de l’IEC amb la finalitat de gestionar aquesta publicació. Únicament s’utilitzaran les dades dels autors per a gestionar la publicació de la revista i no seran cedides a tercers, ni es produiran transferències a tercers països o organitzacions internacionals. Un cop publicada la revista, aquestes dades es conservaran com a part del registre històric d’autors. Els autors poden exercir els drets d’accés, rectificació, supressió, oposició, limitació en el tractament i portabilitat, adreçant-se per escrit a l’Institut d’Estudis Catalans (carrer del Carme, 47, 08001 Barcelona), o bé enviant un correu electrònic a l’adreça dades.personals@iec.cat, en què s’especifiqui de quina publicació es tracta.


L’aplicació Bynapp ja està operativa | Escola La Vitxeta\nL’aplicació Bynapp com a canal de comunicació família-escola i AMIPA-famílies ja està operativa.\nEn iniciar l’aplicació Bynapp ens demanarà validar-nos amb la nostra adreça de correu i la contrasenya. Aquesta contrasenya ens haurà arribat per e-mail o bé ens l’haurà facilitat l’escola.\nDesprés d’introduir e-mail i contrasenya farem clic a Entrar per accedir.\nA Bynapp pots tenir múltiples perfils, és a dir, pots estar assignat a més d’un grup d’usuaris. Així, estaràs assignat a cada classe dels teus fills.\nPer cada perfil apareixerà una opció d’accés.\nSi has oblidat la contrasenya, o bé no l’has rebut, podràs recuperar-la fent clic en “Has oblidat la teva contrasenya?” i Bynapp t’enviarà un mail a l’adreça de correu que vas facilitar a l’escola i, seguint les instruccions, podràs accedir de nou.\nCurs 19-20, General AMIPA, Escola 0


Sánchez: «El Govern tindrà diverses veus però una mateixa paraula» - Diari de Girona\nSánchez: «El Govern tindrà diverses veus però una mateixa paraula»\nEl president del Govern promet que els pilars del nou Executiu seran «el diàleg i l'entesa» i pronostica que «servirà de referència en el futur»\nefe / europa press / ddg 12.01.2020 | 23:40\nSánchez: «El Govern tindrà diverses veus però una mateixa paraula» EP\nEl president de Govern, Pedro Sánchez, va garantir el «ferm propòsit d'unitat» del seu Executiu de coalició entre el PSOE i Unides Podem, que «tindrà diverses veus, però una mateixa paraula». En una compareixença al Palau de la Moncloa per confirmar la composició del seu nou gabinet, Sánchez va defensar el perfil del seu nou Govern, que tindrà com a pilars el «diàleg, l'entesa i la convivència de famílies polítiques diferents».\nPer la seva part, el vicesecretari de Política Territorial de PP, Antonio González Terol, va assegurar que el seu partit farà tot el que pugui perquè «aquesta legislatura duri el menor temps possible, amb la llei a la mà, a la seu de la sobirania nacional i fidels a la Constitució». Per a ell, tenir un Executiu amb quatre Vicepresidències i divuit ministeris el converteix en el «Govern més car de la nostra història», i va explicar que és conseqüència del fet que «ningú pot quedar-se fora de la festa».\nUn Govern «sobredimiensionat»


PROFESSIONAL - Turisme Agullent\n96 290 70 80\nLA FONT JORDANA\nMUSEU MOLÍ FARINER\nLLAVADORS I FONTS\nLES PASSES D’ENRIC VALOR\nFESTES DEL MIRACLE\nANY JUBILAR VICENTI\n“SEGUINT LA REMOR DE L’AIGUA”\nBARRANC DE LA FONT JORDANA\nRUTES PER LA SERRA\nPENSANT EN CLAU DE\nEspai de convencions i cultura\nLa Casa de la Cultura d’Agullent disposa d’un auditori amb una capacitat per a 235 espectadors. La infraestructura, dotada amb una excel·lent disposició per a la visibilitat i l’acústica, està proveïda d’un equipament audiovisual, d’un ampli escenari, camerins i zona de magatzem. Inaugurat l’any 2011, l’Auditori Josep Mª Bru està adaptat als vigents requeriments de seguretat, tant pel que fa als materials com per les facilitats de circulació del públic.\nMés info: Casa de la Cultura 96 290 74 72\nEspai per a la industria\nUbicada al costat de l’autovia d’interior, i amb accés directe des d’ella, s’estén la zona industrial d’Agullent. Polígons de recent construcció equipats amb els serveis bàsics com aigua potable, clavegueram, llum, telefonia i wifi. Es compta amb una superfície de 850.000m2 de sòl urbanitzat i en ús, on hi ha naus disponibles de des de 400m2, en venda o lloguer, i d’ús comercial compatible. Actualment hi ha 358.000m2 de sòl en desenvolupament.\nEls polígons d’Agullent no només compten amb accés directe a l’autovia d’interior, sinó que estan al costat de la línia de tren Xàtiva-Alcoi.\nMés info Ajuntament: 962907080\nEspai de serveis\nAl voltant del carrer Major, tradicional centre comercial de la localitat, hi ha a disposició diversos locals i entresòls per la venda o lloguer, a preus molt més competitius que en poblacions veïnes. Ideals per a perfils de nous jaciments d’ocupació basats en serveis on-line.\nNOVA APP DE RUTES\n96 290 70 80info@turismeagullent.com\nCopyright Ajuntament d'Agullent


Fruits Sagarra | Alimentació Saludable\nFruits Sagarra, som una empresa familiar dedicada de ple des de fa més de 50 anys, a l’alimentació saludable.\nSom de les poques empreses a la península que tenim coneixement de les diferents línies de negoci del sector alimentari, gràcies a ser assentadors a Mercabarna, distribuir des de Les Franqueses del Vallès (on tenim la nostra plataforma de més de 2500m2, gran part refrigerats) i, tenir botigues pròpies d’alimentació saludable i de qualitat, amb el nom comercial ORIGO.\nAixò ens permet tenir una visió global de tot el sector i una bona capacitat d’anàlisis a l’hora de prendre decisions.\nPa de pagès, oli d’oliva verge extra i l’autèntic tomàquet per sucar-hi pa\nLa Vall d’Alba, terra de suau orografia, escenari ideal per al cultiu de la nostre varietat de tomàquets més especial i apreciada. El Penjadís és un tomàquet que desprèn tota la carn i deixa tan sols una fina pell, la seva utilització suposa un gran estalvi, a més a més del seu intens gust i aroma.\nAngeleta, productes que identifiquen les nostres collites pròpies\nAngeleta és la nostra marca ¨premium¨, envasem productes de molta qualitat des de l’origen. Ho fem amb proveïdors que segueixen les nostres polítiques de qualitat i bones practiques. Amb aquest nom comercialitzem en exclusiva les nostres verdures i fruites: Patates, cebes, alls, pomes, taronges, peres, pinya, síndria, meló, etc.\nSabor i qualitat\nLa selecció de taronges de proximitat amb tot el sabor i la qualitat a un preu molt competitiu, ajudem als agricultors locals a comercialitzar aquests productes, pensem que tots els productes produïts amb delicadesa, esforç i amor han de tenir cabuda al mercat.\nBotigues d’alimentació saludable ORIGO, des d’on comercialitzem productes ecològics, convencionals però artesanals i de proximitat. Fem molta èmfasi a la recerca de productes saludables.\nAssentadors a Mercabarna\nDisposem de dues parades on comercialitzem productes d’agricultors, cooperatives i d’altres\nOferim la millor selecció de verdura del Maresme, els productes més frescos que recollim de la nostra xarxa d’agricultors i col·laboradors.\nTreballem pràcticament tot el que fa referència al tall: broquetes de fruita i verdura , diferents talls com brunoise, mirepoix ,etc.\nPer cualsevol dubte contacti amb nosaltres i respondrem el més aviat possible\n93 849 32 19\n93 846 65 85


Sessió pràctica sobre peritatges judicials farmacèutics en processos civils - Blog COFBBlog COFB\nEstàs aquí: Inici > Món col·legial > Sessió pràctica sobre peritatges judicials farmacèutics en processos civils\nSessió pràctica sobre peritatges judicials farmacèutics en processos civils\nL’aportació dels professionals farmacèutics al dictamen pericial pot ser molt valuosa gràcies a la gran versatilitat de coneixements que tenen en el terreny del medicament, de la fabricació, de la distribució i de la dispensació, i en cada un d’aquests àmbits es poden produir situacions de risc que poden suscitar controvèrsies que els tribunals de justícia han de resoldre.\nEls alumnes de les edicions passades del curs del Col·legi “Perits judicials farmacèutics” van realitzar una sessió pràctica l’1 de desembre a la seu col·legial. Els ponents van ser Josep Corbella i Carmen Rodrigo, experts en procediments judicials en els que és necessària la intervenció d’un pèrit. Concretament, Rodrigo és advocada i llicenciada en medicina i actua molts cops com a pèrit judicial o a instància de part.\n“Estem molt satisfets d’aquesta sessió pràctica perquè els alumnes van ser molt participatius. Es van recordar els coneixements teòrics adquirits durant el curs, es van donar molts consells i indicacions de com s’havia de presentar el dictamen i defendre’l, la seva estructura, i es va tractar la qüestió de fons d’un cas plantejat” explica Mercè Gras, advocada, cap de l’assessoria jurídica de la Junta de Govern del COFB i coordinadora del curs de pèrits judicials farmacèutics i responsable d’aquesta sessió pràctica. Com a novetat, Gras va avançar que s’està “valorant la possibilitat de preparar un curs per a l’any vinent d’especialització del peritatge”.\nQuè aporta un farmacèutic quan actua com a pèrit?\nFormació perits judicials farmacèutics


Una App acosta l’art a persones amb discapacitat visual | infouniversitat\nNadine Schimd durant la seua visita a l’exposició.\nMARIA IRANZO. Fotos: Miguel Lorenzo. Nadine Schimd recorre la Sala Martínez Guerricabeitia de la Nau. Camina sola, però se sent acompanyada. És cega de naixement. Dels colors, concretament de les tonalitats bàsiques, té certes nocions. A mesura que avança, l’envolten immenses aquarel·les abstractes que juguen amb les fluorescències per a reflexionar sobre la noció de límit i l’inabastable. Són obra del pintor José María Yturralde (Conca, 1942). No les veu, però sí que les percep amb l’oïda a través dels cascos. Una aplicació, descarregada en el seu mòbil, la guia a cada pas, li explica les estratègies i el propòsit d’un dels mestres de l’abstracció geomètrica.\n“Fins ara no havia anat sola a cap exposició. Les audioguies convencionals et parlen de l’autor, de la seua època, dels seus pensaments. Et donen informació complementària a les obres exposades, les que se suposa que ja estàs mirant”, explica Nadine. La seua experiència personal ha sigut fonamental en el desenvolupament de l’aplicació Cultura Accessible: “Els vaig insistir que els continguts havien de ser precisos, exactes i no superar el minut i mig. No podia ser tampoc una mera descripció visual del quadre, sinó més prompte una integració d’informació visual, artística i conceptual per tal de sentir l’experiència sensorial que l’autor vol transmetre”.\nElla és un dels membres de Feedback Cultural, l’empresa desenvolupadora d’aquest software en col·laboració amb la Fundació General de la Universitat de València. “Les necessitats de Nadine ens va obligar a fer un treball previ d’investigació de l’autor per tal d’aconseguir l’ambient sensorial que pretenia transmetre Yturralde, independentment de cada persona que el contempla”, apunta Miguel Arce, director d’operacions.\nL’aplicació permet a les persones invidents accedir als continguts sobre les obres de la mostra.\nProjecte de qualitat social\n“El valor de la nostra aplicació és que no hi ha continguts diferenciats segons les persones que la utilitzen”, afegeix Fernando Ortiz, director executiu d’aquesta empresa. “Per tant, es tracta d’un projecte d’utilitat social, que serveix per als qui tenen discapacitat visual, però també per als qui pateixen algun tipus de discapacitat cognitiva, per als qui són desconeixedors d’Yturralde o simplement són persones majors”, subratlla.\n“A més, estem parlant d’una aplicació electrònica, disponible per a qualsevol mòbil, ja que opera amb el sistema IOS o Android. Una de les principals barreres a l’accessibilitat és la impossibilitat dels museus o centres culturals de costejar audioguies i, d’aquesta manera, estalviem una despesa”, afegeix Ortiz.\nUn altre dels requeriments en què va insistir Nadine va ser la necessitat de treballar amb botons accessibles, és a dir que s’identificaren prèviament amb un títol. L’aplicació es basa en pistes d’àudio. Unes són globals i genèriques, atenent les parts en què es divideix la mostra Yturralde. Cartografia del sublim, i unes altres, més concretes, estan basades en cada llenç pròpiament.\nEn aquest punt, la pròxima meta del projecte és facilitar la lectura quan es recorre l’exposició. Per aconseguir-ho, “el futur passa pel desenvolupament d’iBeacon, el sistema de posicionament en interiors d’Apple que també es pot utilitzar en Android. En què consisteix? Cada vegada que es passa pel costat d’una balisa d’assenyalament, s’envia un senyal Bluetooth del telèfon perquè comence a reproduir-se l’explicació corresponent a eixe quadre”, avança Miguel Arce.\nLaura Robles té quaranta-quatre anys i ha vingut acompanyada de la seua amiga Elena. Fa cinc anys va perdre la visió. Des d’aleshores, “em sent llunyana a les coses perquè em perd molta informació”. No li passa hui. Amb la veu que li parla pels cascos del mòbil “em sent més integrada”. L’amiga també ho agreix: “Aquest matí per fi estem entenent juntes l’exposició perquè jo merament el que faig és dir-li: Hi ha una ratlla enmig, groc a un costat i blau a l’altre… Res més”.\nPer al vicerector de Cultura i Igualtat, Antonio Ariño, aquesta aplicació és només un primer pas del seu “somni personal” de dotar la Nau d’un “laboratori d’innovació sociocultural”. En aquest sentit, ha destacat que “a través de la immersió digital podem millorar l’accés a la cultura de totes les persones”.\nPrevious Post Escena Erasmus porta les brigadistes a l’Europa actual Article següent Alumnes de Màrqueting programen per a dissabte una activitat esportiva amb fins solidaris


Inici > Convocatòria d'assemblea ciutadana a les Cases d'Alcanar, el pròxim 30 de juny\nL'Ajuntament d'Alcanar ha convocat una assemblea ciutadana les Cases el pròxim dimecres, 30 de juny, a les 19 h, al Casal de Jubilats. Els temes que s'abordaran són el model de poble durant els mesos de juliol i agost, les festes d'agost, el tancament de les pistes del pavelló d'esports, el camí de les pistes i el pla especial de la façana marítima de les Cases. Les persones que tinguen preguntes o vulguen fer comentaris poden fer-ho a través del correu electrònic participaciociutadana@alcanar.cat, amb data límit 28 de juny, i es respondran a l'assemblea.\nTambé està previst celebrar una assemblea ciutadana a Alcanar el pròxim 13 de juliol. Aquestes assemblees, obertes a tothom, s'organitzen en el marc de la política de participació ciutadana i transparència impulsada pel govern municipal. Meritxell Ulldemolins, regidora de Participació ciutadana, ha explicat que "l'objectiu és crear un espai de trobada on poder conversar amb la ciutadania, donar compte sobre la gestió de govern i respondre a les seues preguntes i inquietuds".\nEls processos de participació a Alcanar Platja es basen en una metodologia diferent, ja que el nucli urbà està format per diferents urbanitzacions. L'equip de govern i associacions de veïns de les urbanitzacions porten a terme reunions de treball al llarg de l'any per tal de copsar les necessitats específiques d'aquesta part del municipi.\nSource URL: https://www.alcanar.cat/noticies/convocat%C3%B2ria-dassemblea-ciutadana-les-cases-dalcanar-el-pr%C3%B2xim-30-de-juny


Vídeo: Álvaro de Marichalar intenta boicotejar la recepció de la Diada a Ginebra\nÁlvaro de Marichalar, germà de l’exmarit de la infanta Elena de Borbó, ha protagonitzat un escàndol aquesta tarda en la recepció de la Diada de la delegació de Catalunya a Ginebra, quan ha intentat boicotejar l’acte cridant “viva el Rey” i llançant brindis en solitari.\nAlguns dels presents han respost amb crits en contra com “Fora els Borbons” i “independència“.\nEl Borbó sonat ha intentat boicotar l’acte oficial de la #Diada2018 del govern de Catalunya a #Ginebra amb crits a favor del rei espanyol. El públic l’ha xiulat i l’ha fet fora de la sala de lectura de la ciutat. pic.twitter.com/3p1mOgG3zH\n— David d’Enterria #JoSócCDR (@denterd) 13 de setembre de 2018\nA causa de la situació creada, Álvaro de Marichalar ha estat convidat a sortir de la Société de Lecture de Ginebra, on se celebrava l’acte. “Esa es la democracia”, s’ha posat llavors a cridar amb posat d’enfadat. “Fora. No ets benvingut”, li han dit. Visiblement suat, Marichalar s’ha acomiadat finalment llançant petons i amb un “os quiero, adiós abducidos”.\nL’acte de la Diada ha comptat amb la intervenció del delegat del Govern a Suïssa, Manuel Manonelles, i el secretari del Consell Interuniversitari de Catalunya, LLuís Baulenas. Entre els assistents hi havia també la secretària general d’ERC, Marta Rovira.\nEl filòleg Josep Ballester guanya el 35è Premi d’assaig Josep Vallverdú amb ‘Atles d’aigua i pedra’ 4 views\n‘Groc’, o com s’ha il·lustrat la lluita per la independència 3 views\nÚltimes notícies del temporal i les pluges a Catalunya, en directe 3 views\n“El Ébola no existe, es una invención de las ONG” 3 views\nCalendari laboral de Santa Coloma de Gramenet del 2019 (amb tots els dies festius) 3 views


Peris defensa el tancament de les dutxes per evitar talls d'aigua als veïns\nLa regidora de Platges del Vendrell defensa el tancament de les dutxes de les platges. | BP Diari\nLa regidora de Platges del Vendrell anuncia que els socorristes començaran el 23 de juny\nper Marc Guitart 30/05/2022 17:17h\nLa regidora de Platges del Vendrell, Bàrbara Peris, ha justificat al programa 'Per què?' de RTV el Vendrell la decisió de mantenir tancades les dutxes de les platges. Tal com va avançar TarragonaDigital, el consistori ha decidit que aquest estiu tampoc funcionaran les dutxes de les platges. Només ho faran els rentapeus, igual que es va fer l'estiu passat.\nPeris ha justificat aquesta mesura —que ha provocat moltes queixes d'alguns usuaris— per la sequera que ha patit Catalunya els últims mesos. Per això, ha assegurat que decisió es pren per evitar talls d'aigua als veïns o estiuejants. «Què farem si al juliol o a l'agost hi ha restriccions d'aigua i hem de dir als veïns que només tindran aigua durant unes hores?», s'ha preguntat Peris.\nAmb el mateix argument ha explicat per quin motiu els rentapeus no funcionen durant tot l'any, sinó només durant l'estiu. La regidora afirma que durant l'hivern es gasta la mateixa aigua que a l'estiu als rentapeus, raó per la qual s'ha decidit tancar-los. Precisament, el fet que encara no funcionessin ha motivat queixes les últimes setmanes, quan molts ciutadans han aprofitat la calor per anar a la platja.\nEl servei de socorrisme, el 23 de juny\nAl programa de RTV el Vendrell, Peris també ha anunciat que el servei de socorrisme entrarà en funcionament el 23 de juny. Per altra banda, la regidora ha negat que la platja del Francàs necessiti cap aportació extraordinària de sorra, com s'havia apuntat des de Costes. Peris ha afirmat que aquesta platja no ha patit enguany els efectes dels temporals, a diferència d'altres platges tarragonines.\nLa regidoria també espera que aviat es pugui començar a implementar la nova ordenança d'usos de les platges. Aquest dimarts 31 de maig, la normativa es portarà al ple ordinari del mes de maig, per a la seva aprovació. L'ordenança preveu regular el soroll i les zones de fumadors, entre altres aspectes.\nAnar a portada Última hora Baix Penedès Última hora Coma-ruga Última hora El Vendrell Última hora El Francàs\nSanta Oliva fa un homenatge al soldat desconegut, enterrat al cementiri\nL'Arboç amplia el servei 'Bon dia' per atendre als més grans de 75 anys


BLOG DE L'ASSUMPTA: Bona gent\nAssumpta 30 d’octubre de 2008, a les 1:59\nEsta “A” que aparece encima del flan casero es la “A” de Assumpta y es que esto es un postre personalizado :-)\nHay buena gente en el mundo… mucha más de la que pensamos…\nPasa por mi barrio a repartir propaganda un chico de una de estas empresas que se llaman “Noséquémail”, a veces va con un carrito, otras con una bolsa… sonríe y saluda a todo el mundo. La gente se detiene a intercambiar un par de palabras con él, no muchas porque no pierde el tiempo. No, no, que trabaja mucho y va deprisa… ya puede hacer frío, calor, llover… muchas veces va corriendo, te pasa por el lado y saludo “¡Adiós, buenos días!”…\nMi marido y yo decimos que tiene algo especial, es como si fuese un portador de ánimo positivo (bien, yo digo que es un ángel, jeje)\nSi vas por la calle, con la cabeza en tus problemas y te cruzas con él, automáticamente te das cuenta que te ha cambiado el rosto y que estás sonriendo.\nLos días que trabajamos mañana y tarde nos quedamos a comer en un café muy cercano al despacho donde almuerzas por 7 Euros… y muy bien… y encima te traen unas aceitunitas arbequinas para picar mientras esperas el primer plato… todo muy hogareño y riquísimo. Buena gente.\nUna chica que trabaja allí es la dulzura hecha persona: Mi marido toma café y yo no… el café lo sirven acompañado de una galleta o chocolatina pequeña, pues ella trae dos y una me la da a mí, me la regala… y ya sé que sólo es una galleta o un poco de chocolate, pero me la da con una sonrisa que vale un mundo…\nLa foto es de un postre… a mi me pusieron una “A” y a mi marido una “J” (primera letra de su nombre compuesto)\nXeXu 30 d’octubre de 2008, a les 3:04\nSaps una cosa, poca gent dóna res a canvi de res, i si certa gent et tracta tan bé, potser és perquè sempre ets respectuosa i ets la primera a tenir un somriure pels altres. No sé per què, però penso que és així, fins i tot si no haguessis escrit un post així, però ara m'ho confirmes. A la gent a la que s'agafa estimació se la sol tractar bé a tot arreu.\ntia elsa 30 d’octubre de 2008, a les 3:07\nPues claro que la gente amable, sonriente te levanta el ánimo, a mi me pasa con la señora del kiosko de diario, con el guarda que pica los boletos del tren en la estación de mi pueblo, siempre un saludo amable, algún comentario y la sonrisa de hasta mañana y me pone bien, besos Assumpta, me encantò tu post, tía Elsa.\nFerran Porta 30 d’octubre de 2008, a les 6:33\nQuin post més xulo, Assumpta! Està bé, molt bé recordar tots els motius que tenim per estar contents, per sentir-nos acompanyats, en aquesta època en què se suposa que tot són males notícies.\nDoncs no, no ho són! També hi ha motiu per a l'esperança, per celebrar que també hi ha gent que val la pena!\nLes Coses són com Som 30 d’octubre de 2008, a les 7:46\nsi fossis una clienta borde, segur que això no ho hagués fet. Oi? i no deu ser només un dia, això es guanya dia a dia, ja ho veus!!!\nÉs tot un detallàs!!\nAlgun dia vindré aviam si m'hi posen la I, jeje.\nJJMiracle 30 d’octubre de 2008, a les 9:03\nSí, de vegades sorprèn trobar bona gent pel món... M'has recordat la pel·li Amélie.\nbajoqueta 30 d’octubre de 2008, a les 9:07\nA mi m'agraden estos petits detallets que ens fan somriure :)\nrits 30 d’octubre de 2008, a les 9:21\nTot és donar i rebre.\nDe ben segur que els has somrigut, i t'has fixat i saber apreciar-ho.\nI si, hi ha molt bona gent pel món\nMontse 30 d’octubre de 2008, a les 10:14\nI mmmmmm, què bo, oi?????\nVero 30 d’octubre de 2008, a les 10:55\nEs veritat que la gent que et tracta amb un somriure, t'aixeca l'anim. Sempre diuen que has d'anar pel carrer amb un somriure, mai saps a qui li faras be. Diuen que es contagios.\nEl problema es que jo cada vegada tinc mes botigues de Reus a la llista de "no entro aqui mai mes", o sigui que m'hauras de dir on t'han fet aquesta A tan bonica per anar-hi.\nQue tinguis un bon dia!! :-))\nAssumpta 30 d’octubre de 2008, a les 11:29\nXEXU Ostres, Xexu... això que dius m'emociona i jo, que m'encanta escriure i xerrar i anar posant posts a tot arreu, em quedo sense saber què dir :-)\nMoltes gràcies, de veritat, però sí és cert que aquestes persones que cito van repartint "quelcom especial" pel món :-)\nTÍA ELSA Me gusta la expresión que has empleado "la sonrisa de Hasta mañana me pone bien" :-)) Son un poco como "repartidores de alegría" :-)\nFERRAN Sí, Ferran, és que sembla que amb les notícies que anem sentint tot el dia, a tot hora, només passen coses dolentes, que la gent s'ha deshumanitzat totalment i no és cert... hi ha gent meravellosa que, potser sense saber-ho, et fan alegrar :-)\nINSTINTS Jajaja m'has fet riure!! :-)) És que hi ha una clienta que sempre arriba i "té molta pressa, molta pressa" la veritat és que no m'he fixat mai si li portaven algun postre amb inicial ;-)))\nI això que et possin una "I" jajaja segueixo rient.\nI el flam amb la "I" :-))\nP-CFACSBC2V A vegades sí que pensem negativament, però n'hi ha molta de bona gent però, com diu ma mare, "no surten a les notícies" :-))\nAi, Amélie fa anys vaig conèixer una noia que l'hi encantava aquesta peli!! (jo sóc un desastre cinèfil, ho buscaré al Sr. Google jeje)\nBAJOQUETA Sí, t'asseguro que si et creues pel carrer amb el noi de l'empresa de mailing no pots evitar sentir una "onada" de pau, com d'ingenuitat, bon rotllo :-)) I els de la cafeteria (que son tots, eh? un matrimoni i una camarera) et fan sentir com a casa...\nRITS Sí, és cert que sempre torno els somriures i que, per això, hi ha molta gent que em saluda pel carrer a la que només conec de vista :-))... però en aquests dos casos, el mèrit és d'ells... ells són els que han començat a repartir carinyo\nMONTSE Siiiiiii jajaja tot s'ha de dir, que estava boníssim jaja\nVERO M'agrada això d'anar amb un somriure que no saps a qui faràs bé... és molt maco :-))\nSí!! A mi l'estiu passat em van clavar una estafa a una botiga de roba que em van passar les ganes de tornar-hi mai més... (volia roba per una bata d'estar per casa -perquè la fes ma mare jeje- i em van "aconsellar" tan malament que en van sortir DOS i encara ha sobrat!!... ara que jo vaig ser tonta de no adonar-me'n) però ja m'he convençut a mi mateixa que es van equivocar i ja està jeje :-))\nAaaaai!!! al lloc aquest deixen fumar, Vero!!... però ja et diré on és :-))\naigua 30 d’octubre de 2008, a les 11:57\nQuina bona pinta el postre personalitzat! :)tot un detall.\nSaps que crec assumpta que en general, la gent va amb tantes presses i poques ganes que no mira a la persona, no la veu encara que la tingui davant o estigui parlant amb ella. Per això quan algú perd un instant del seu estimat temps en escoltar, somriure o fer una "A" es tota una festa. Sort que encara queda gent que valora les petites grans coses! :)\nlabruixoleta 30 d’octubre de 2008, a les 13:56\noh, assumpta, quin detall! no m'estranya que la gent tingui aquests detalls amb tu, pq tu també ets portadora d'ànim positiu. Molts cops quan et llegeixo, automàticament me n'adono que m'ha canviat el rostre i que estic somrient :-))). Tu vals un munt de móns!! Petonets :-)*****\nConso Triay Coll 30 d’octubre de 2008, a les 14:10\nAquests detalls fan que valorem més a les persones ,ens fan sentri a gust,no?\nAssumpta 30 d’octubre de 2008, a les 14:45\nAIGUA Sí que fa molta il·lusió quan et porten el plat així... i jo vaig dir "Però si és una A!!" i vaig treure la càmera i vaig fer la foto mentre reiem... i l'amo (l'Albert) em va dir "déixa-me-la" i va anar ensenyant la foto que jo acabava de fer del flam amb la "A" jaja va ser divertit :-)\nPotser sí que tens rao que la gent va tan de pressa que ni es fixa amb els somriures... algun avantatge hauriem de tenir les tortuguetes com jo :-)))\nBRUIXOLETA Ostres, gràcies, de veritat :-)\nAixò que tu dius també em passa sempre a mi al teu blog, i t'ho dic ben de cor.\nDes de la primera vegada que et vaig llegir i vaig veure que vivies amb l'Elevanda que volia aprendre a volar... jo vaig dir aquí dins hi ha màgia i no m'equivoco, eh? :-))\nCONSUELO I tant que sí :-))\nA mi em saben transmetre pau i això és tan important!! :-)\nestrip 30 d’octubre de 2008, a les 16:08\nel postre sembla una obra de'n Joan Brossa.\nI es que sou bona gent, eh!\nCarme Rosanas 30 d’octubre de 2008, a les 17:04\nM'encanten aquests detallets i també m'agrada la gent que sap fer-los. Uns post que també fa somriure com el noi del "Noséquémail"\nÀnimaAlada 30 d’octubre de 2008, a les 18:25\nDoncs esperem que hi hagi molts angels amb una A!\nAssumpta 30 d’octubre de 2008, a les 21:15\nESTRIP Ostres!!! M'has fet riure amb això de l'obra de Joan Brossa!! jajaja... un "Poema Visual" :-)\nI jo que m'ho vaig menjar :-)\nCARME Doncs aquest vespre m'he trobat al noi del "noséquèmail" al Mercadona i m'ha saludat tot simpàtic, hem parlat del temps, de la pluja... Ni un sol moment ha deixat de somriure... i jo pensava "si sabés que he parlat d'ell al blog" :-))\nANIMAALADA Siiii, el món és plè d'àngels, i amb totes les lletres jeje :-))\nAnònim 30 d’octubre de 2008, a les 22:45\nAssumpta! aquest flam fa una pintaaaa res com un lloc familiar que et tractin com a casa... La bona gent s'agraeix, el seu somriure també, una abraçada!\nAssumpta 30 d’octubre de 2008, a les 23:50\nCESC I estava boníssim!! :-))) gust tradicional totalment. El lloc és molt petit. Només té tres taules (tres, de veritat, eh?) o n'agafes una o has de seure a la barra, que a mi no m'agrada perquè amb els genolls fomuts hi estic incòmoda, però com sempre anem a dinar passades les tres, doncs hi ha lloc a les tauletes :-)) i et tracten com si fossis un amic :-)


TAC12 TV - Montblanc incorpora un agent cívic per evitar infraccions a la via pública\nMontblanc incorpora un agent cívic per evitar infraccions a la via pública\nDivendres, 16 Octubre 2020 10:58\nMontblanc ha posat en marxa la figura de l'agent cívic. L'objectiu és detectar infraccions i mala praxis a la via pública.\nS'ha posat en marxa justament ara amb l'inici del sistema de recollida selectiva porta a porta, ja que s'han detectat accions incíviques per parts d'alguns veïns, com ara llençar la brossa a les papereres o directament a terra.\nMés enllà d'això, però, l'agent cívic també vigilarà que hi hagi els permisos quan es fa una obra o que els carrers estiguin nets d'excrements d'animals.\nQuan l'agent detecta alguna infracció n'informa el departament corresponent de l'Ajuntament. Per tant, el seu paper serà sempre el d'informar però no el de sancionar.\nMés en aquesta secció: « Montblanc amplia el seguici festiu amb el Ball de Gitanes i Gitanos Montblanc augmenta un 20% l'IBI de cara al 2021 »


Bizkaia - Mercadona inaugura la seva segona botiga eficient a Leioa amb una inversió de 8,5 milions d'euros\nIncorpora la nova secció A punt per Menjar, de menjar acabat de fer, que està disponible a 19 supermercats bascos.\nBizkaia - Mercadona inaugura una nova botiga eficient a Barakaldo amb una inversió de 4,5 milions d'euros\nIncorpora la nova secció A punt per Menjar, de menjar acabat de fer, que està disponible a 16 supermercats bascos.\nAquesta nova botiga eficient incorpora mesures que permeten reduir el consum energètic fins a un 40 % respecte del model de botiga convencional.\nIncorpora la nova secció A punt per Menjar, de menjar acabat de fer, que està disponible a quinze supermercats bascos.\nLa companyia obrirà el dimecres dia 9 el supermercat situat a l’av. Parsi, que suposarà el tancament del ja existent en aquesta avinguda, i el dia 14 ampliarà la xarxa de botigues a Dos Hermanas amb un nou establiment a l'av. Adolfo Suárez, obertures que suposaran una inversió conjunta de 9,5 milions d'euros.\nTots dos supermercats respondran al Nou Model de Botiga Eficient de Mercadona, que contempla novetats, com la secció A punt per Menjar, i millores en l’àmbit mediambiental, tecnològic i de servei.\nLa nova botiga obre amb una plantilla de 48 llocs de treball estables i de qualitat.\nEl nou supermercat ha suposat una inversió de 4,5 milions i en la construcció han participat 42 proveïdors, que han donat feina a més de 350 persones durant la fase d'obra.


Consell de la Joventut de Barcelona migració\nColis Suspect (paquet sospitós) – Cicle de cinema a la fresca\nCategories: Notícies CJB Participació\nUn any més, el Consell de la Joventut de Barcelona torna a organitzar el Cicle de Cinema a la fresca sobre mobilitzacions civils. Si t’agrada el cinema i els documentals de temàtica social, tens una cita a la plaça de davant de l’Espai Jove La Fontana l’últim dijous de juny i els tres primers de juliol a les 21h. Totes…\nXerrem a la fresca del vot per a tothom!\nCategories: Dialegs per la pau\nVols conèixer el context actual del dret a vot de les persones estrangeres? Saps què és la plataforma Votxtothom? Vols saber quin paper podem jugar com a joves i com a entitats per fer incidència i comunicar la situació del dret a vot de les persones estrangeres? El proper dimecres 4 de juliol a les…\nPresentació de l’Anuari Mèdia.cat i taula rodona: l’exili juvenil, un problema silenciat


Lluís XIV: “L’ús del català repugna i és contrari a l'honor de la nació francesa”\n1 de maig de 1700\nLluís XIV: “L’ús del català repugna i és contrari a l'honor de la nació francesa"\nLluís XIV va decretar la prohibició de l’ús públic del català, amb el propòsit de francesitzar la Catalunya Nord\nBarcelona. Diumenge, 1 de maig de 2022. 00:00\nTal dia com avui de l’any 1700, fa 322 anys, entrava en vigor el primer decret de prohibició de l’ús públic de la llengua catalana als comtats del Rosselló i de la Cerdanya, signat per Lluís XIV, el 2 d’abril anterior, que proclamava: “L’ús del català repugna i és contrari a l’honor de la nació francesa”. Quan va entrar en vigor aquell decret, ja feia quaranta-un anys que les monarquies hispànica i francesa havien signat el Tractat dels Pirineus (1659).\nTot i que, fins a la Revolució Francesa (1789), la “province du Roussillon” va estar subjecta a la dominació francesa a través d’un estatus de “territori estranger”, des del primer moment, la cancelleria francesa va posar en pràctica un procés de francesització del territori que passava per la progressiva substitució de les institucions polítiques pròpies per les de l’aparell d’administració francès i la progressiva substitució de la llengua pròpia —el català— pel francès; si més no, entre les elits rosselloneses.\nAquell decret era, també, la culminació d’una pèssima relació entre la cancelleria de Lluís XIV i Catalunya, que remuntava als anys finals de la Guerra de Separació (1640-1652/59). A l’inici d’aquell conflicte, l’intercanvi de missives oficials entre les cancelleries aliades de Barcelona i París revelava una mútua admiració, fonamentada en la personalitat política i cultural dels dos estats, que en el decurs de la guerra acabaria convertida en un intercanvi permanent de retrets.\nA tot això se sumava el fet que, l’any 1700, el règim borbònic absolutista ja s’havia consolidat plenament a França i els ministres de la cancelleria de Versalles dictaven lleis que tenien l’objectiu de desballestar el tradicional règim foral i l’arquitectura política confederal de la monarquia francesa. En aquella època es van dictar diverses lleis contra l’ús públic de les llengües no franceses a França; tot i que el francès era una llengua minoritària amb un abast limitat al centre geogràfic del regne.\nImatge principal: Decret d'Interdicció. Font Universitat de Montpeller


El Blog de l'Aina i el Roc: 2016\nAprofitant el pont, hem anat al bosc de Poblet a construir una tirolina. El Robert i el Marc es van encarregar de la part tècnica i la canalla vam netejar una mica els voltants, tallant troncs i apartant branques. Va ser una feina dura, però va tenir la seva recompensa. La baixada amb tirolina va ser espectacular, i a mida que s'anava fent fosc baixar era més divertit encara. Vam convidar la Mar, una amiga de l'Aina, que primer no les tenia totes però ho va fer la MAR de bé!\nAra només es tracta de perfeccionar-la.\nPublicat per Maria Pagès a 1:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Tardor, tirolina, vacances\nClicks a Sabadell\nFa uns caps de setmana vam anar a la fira de Sabadell on hi havia una concentració de clicks de playmobil. Ens va agradar molt i vam fer fotos dels escenaris que més ens van cridar l'atenció. Els pirates van tenir molt d'èxit, i també els mamuts i els paisatges gelats. Els bombers apagant el foc d'una casa també estaven molt ben aconseguits. El que ens va agradar més va ser que al final ens van comprar un ninotet a cadascú. Jo em vaig comprar una òliva com la del Harry Potter i el Roc un mag Merlí, a qui ja ha fet una caseta de fusta i un fanalet. La diversió està assegurada!\nPublicat per Maria Pagès a 3:46 Cap comentari:\nAhir vam anar de safari fotogràfic a caçar uns quants grafittis, i vam fer una bona collita. En arribar a casa, vam buscar els autors per internet, i no ens els vam poder acabar tots. Alguns eren indesxifrables i d'altres els coneixíem més. Vam trobar el Werens, el Saturno, l'Aryz i l'Akore. També ens encanta el que tenim al costat de casa; el Maclaim. Al final no calia anar tan lluny per caçar un bon grafit. Esperem que us agradin i us apunteu a la propera sessió fotogràfica!\nLa signatura del Saturno\nQuines flames més ben fetes!\nEls efectes fluorescents del Saturno\nUn Werens que no coneixíem!\nUn astronauta de l'Aryz\nEl Treze i les seves noies distants.\nTres micos del Limbo.\nCom brilla l'ampolla!\nPublicat per Maria Pagès a 10:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Safari Fotogràfic


Lloguer de cotxes a Alexandria Aeroport - Llogar un cotxe a Alexandria\nLloguer de cotxes Alexandria\nLloguer cotxes en Alexandria\nEl lloguer de cotxes a Alexandria és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Alexandria i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Alexandria, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLloguer de cotxes a Alexandria Aeroport\nComparem totes les companyies de lloguer de cotxes a l’aeroport de Alexandria per a poder donar-te el millor preu. Als aeroports Egipte podem trobar la companyia de lloguer de cotxes seleccionada de manera immediata, de manera que puguem continuar el viatge des de l’aeroport en cotxe. Per descomptat, el cas de llogar un cotxe Alexandria, de la mateixa manera és possible fins al cotxe que tenim diferents llocs de lliurament lloc acceptació. Així que si el seu lloguer de cotxes a l’Aeroport de Alexandria, però diguem que ja no podem continuar viatjant amb avió, pot marcar un altre lloc de lliurament del cotxe sense més, que fins i tot durant la reserva en línia ha de assignar.\nEl lloguer de cotxes a Alexandria Aeroport mai ha estat tan fàcil. Reserva uns pocs clics còmodament des de casa a través d’Internet, de manera que baixar de l’avió ja no han de buscar un cotxe i fer-se càrrec de la reserva, acaba de prendre ràpidament sobre el cotxe abans de la reserva.\nReserva un cotxe en línia amb el servei de lloguer de cotxes barats a Alexandria Aeroport!\nLloguer de cotxes a l’Aeroport de Alexandria


Al dia esports 16-10-2013\n16 d'octubre de 2013 A Garraf al dia esports, Programes TV\nDesprés de setmanes esperant el debut, l’estrena a l’OK Lliga del CP Vilanova va acabar sent molt dura de pair. Repassem a fons el primer partit oficial de la temporada pels de Josep Lluís Delriu, que va acabar amb una cruel golejada per 1-11 a Les Casernes davant el Noia Freixenet.\nHoquei a part, marxarem a dos punts on aquest passat cap de setmana s’hi han aplegat més de mig miler d’esportistes a la comarca, a cadascun d’ells. Ens referim al 14è Triatló Ciutat de Vilanova, i a la 6a edició de la Cursa Cuabarrada de BTT de Canyelles.\nAcabarem repassant la jornada d’un dels equips federats de pádel de la comarca, el Parc del Garraf de Vilanova, que segueix en bon peu a la Lliga Catalana.\nEntrada lliure 16-10-2013Ple de Cubelles 15-10-2013


Els allotjaments de turisme rural ebrencs esperen el desconfinament de Barcelona per reprendre l'activitat | Aguaita.cat\nper Aguaita.cat , Masdenverge, 13 de maig de 2020 a les 11:33 |\nAllotjament del portaveu d'Aturebre, Juanjo Bel, a Masdenverge | ACN / J. Marsal\nEls allotjaments rurals de les Terres de l'Ebre viuen pendents del desconfinament definitiu i la recuperació de la plena mobilitat dels habitants de l'àrea metropolitana de Barcelona i la resta del país per reprendre de forma efectiva la seua activitat.\nTot i disposar d'autorització per obrir des d'este passat dilluns, amb la implantació de la fase 1 al territori, la immensa majoria d'establiments segueixen tancats. "No ens serveix de res fins que no obren arreu de Catalunya", manifesta el portaveu de l'Associació de Turisme Rural de les Terres de l'Ebre (Aturebre), Juanjo Bel. Creuen, però, que el nou escenari que dibuixa la crisi del coronavirus podria afavorir el turisme de proximitat i contribuir a reactivar el sector.\n"Fins que no obren Barcelona, per a nosaltres és en va tenir obert", insisteix Bel. Les perspectives de cara l'estiu a la zona del delta de l'Ebre i les planes interiors del Baix Ebre i el Montsià són "molt dolentes". Conscients que l'àrea metropolitana de Barcelona, d'on prové majoritàriament la seua clientela, serà una de les últimes zones a completar el desconfinament, creuen que els retards podrien hipotecar en gran mesura l'activitat a l'estiu, el període que concentra bona part de l'activitat anual més enllà de festius puntuals. "Som pessimistes: pensem que no s'obrirà totalment fins juliol o l'agost", aventura.\nNo creuen que la crisi obligue una part dels allotjaments a tancar les portes. Malgrat reconèixer que ho han passat malament, Bel recorda que són principalment negocis familiars i complementaris a altres activitats, com l'agrària. Això ha evitat mals majors. Ara, però, la gran esperança és que el procés de desconfinament puga avançar de forma ràpida a tot el país i que la recuperació total de la mobilitat arribe al més aviat possible. Arribat este moment, Bel es mostra optimista creu que pot haver una "allau" de demandes". "Abans d'anar a un hotel, aniran a una casa rural", reflexiona.\nDe fet, una part molt important de l'oferta d'allotjament rural de les Terres de l'Ebre és el lloguer de cases senceres i només en menor mesura per habitacions. Això limitaria de forma considerable la necessitat d'aplicar determinades restriccions o mesures de seguretat, atès que habitualment acullen famílies senceres o grups d'amics.\nD'altra banda, les restriccions que poden continuar existint durant mesos per viatjar a l'estranger i efectuar desplaçaments a llarga distància, així com els elevats costos, pot jugar també a favor del sector. "Crec que ens beneficiarem d'esta situació. Però el problema és quan: que la gent tinga capacitat econòmica per fer estes sortides i es desconfine totalment Catalunya. De cara la tardor sóc optimista i crec que serà molt bona per a nosaltres", aventura Bel.\nMés a l'interior, a la Terra Alta, la majoria d'allotjaments rurals, cases, hotels i càmpings tampoc preveuen obrir fins que s'implante la fase 2, o més endavant, quan s'amplien els permisos de mobilitat entre regions sanitàries i províncies. Els restaurants també esperaran a obrir a la comarca, molts per falta de lloc dins i fora a les terrasses, altres perquè no en tenen i sobretot perquè limitar l'aforament a una tercera part, "no sortirà a compte" per al negoci. En canvi, les empreses d'aventura sí que preveuen començar a rebre clients en cas que tinguen reserves, sobretot en activitats com ciclisme i barranquisme.\nEl portaveu d'Aturebre, Juanjo Bel, accedint a la seva casa rural de Masdenverge Foto: ACN / J. Marsal\nNormativa "molt estricta"\n"D'allotjaments obriran molt pocs perquè la normativa en quant a higiene també és molt estricta i no tothom tindrà a l'abast poder-la seguir", ha assenyalat Pilar Miró, presidenta de l'Associació de Turisme Rural de la Terra Alta. "S'ha de garantir un grau de descontaminació molt important. Per exemple, treure tota la decoració, fullets d'informació, els coixins. I quan els clients marxen la descontaminació ha de ser exhaustiva", ha exemplificat Miró. Caldrà netejar matalassos, cortines, tots els estris de cuina encara que no s'hagen utilitzat. "Això repercutirà en els costos de neteja que es triplicaran", ha apuntat la presidenta de l'associació terraltina. Les exigències es mantindran tot estiu i es preparen per fer tot el possible per complir-les.\nL'expectativa a la Terra Alta es bolca també en la reserva d'última hora i el turisme de proximitat. "La gent, a Catalunya, té moltes ganes de natura, de muntanya i de mar, i confiem que salvarem una part de l'estiu", ha apuntat Miró. El turisme estranger, en canvi, es frenarà. "Els que ens dediquem al turisme europeu ja estem tenint anul·lacions per falta de seguretat. Tenen por i no sabem com estaran les comunicacions aèries", ha apuntat Miró. Les limitacions de confinament que impose cada país també afectaran.\nCoronavirus, Societat, turisme rural, turisme, cases rurals, Juanjo Bel, Aturebre, Masdenverge, Terres de l'Ebre


El Govern aprova el Projecte de llei de mesu... - Govern.cat\nEl Govern aprova el Projecte de llei de mesures fiscals, financeres, administratives i del sector públic per al 2022\nquery_builder 11 novembre 2021 13:45\nS’amplia fins a dos anys, de manera excepcional, el termini per presentar la liquidació de l’impost de successions\nEs crea un nou fons per finançar actuacions de desenvolupament socioeconòmic i de transició energètica dels municipis situats en l’àrea d’influència de les centrals nuclears\nEl Departament de Salut elaborarà un full de ruta per internalitzar el servei 061 Salut Respon\nEl Govern ha donat llum verda al Projecte de llei de mesures fiscals, financeres, administratives i del sector públic per al 2022, també conegut com a “llei d’acompanyament” dels Pressupostos de la Generalitat. El text recull un conjunt de mesures de naturalesa tributària –impostos i taxes–, però també d’altres que afecten l’àmbit administratiu i de funcionament de l’Administració i el règim jurídic de les finances públiques.\nEn matèria fiscal, el Projecte de llei inclou algunes modificacions, la majoria de les quals de caràcter tècnic, en quatre dels tributs propis i cedits que gestiona i recapta la Generalitat. Així mateix, el text aprovat avui pel Govern preveu altres mesures financeres i en l’àmbit administratiu orientades a millorar la transparència pressupostària i optimitzar la gestió dels recursos públics. Les més destacades són les següents:\nImpost de Successions: S’amplia, excepcionalment, el termini actual de l’ajornament de l’impost sobre successions d’un a dos anys, amb la meritació dels interessos corresponents i sense l’obligació de dipositar garantia. La mesura resulta aplicable als fets imposables meritats a partir de l’entrada en vigor de la norma i fins al 31 de desembre del 2022; també en poden gaudir els contribuents que en el moment de l’aprovació d’aquesta llei ja hagin presentat la sol·licitud d’ajornament del tribut per un any o ja el tinguin concedit, i també els que es trobin en període de presentació i ingrés de l’autoliquidació. La finalitat d’aquesta mesura és que els ciutadans que reben herències disposin de més temps per aconseguir la liquiditat necessària per fer front al pagament de l’impost.\nImpost sobre les instal·lacions que incideixen en el medi ambient: S’introdueix l’afectació del 20% dels ingressos recaptats per la producció d’energia elèctrica d’origen nuclear, que es destinarà a nodrir un nou fons per finançar actuacions de desenvolupament socioeconòmic i de transició energètica dels municipis que es troben en l’àrea d’influència de les centrals nuclears. També es concreta que l’afectació del 20% dels ingressos derivats de l’activitat del transport de l’energia elèctrica, ja prevista a la Llei 5/2020, del 29 d’abril, de creació d’aquest impost, s’integraran a partir d’ara en el Fons Climàtic.\nDe fet, d’acord amb el text aprovat avui, el Govern en un exercici de transparència haurà de donar a conèixer al ciutadà el detall dels projectes que es finançaran amb recursos procedents d’aquests dos fons i d’aquells altres que també es nodreixen amb diners derivats de la recaptació dels tributs propis, com ara l’impost sobre les estades en establiments turístics (Fons per al foment del turisme), l’impost sobre l’emissió de gasos i partícules a l’atmosfera produïda per la indústria (Fons per a la Protecció de l’Ambient Atmosfèric), i més recentment, l’impost sobre les emissions de CO2 dels vehicles de tracció mecànica (Fons Climàtic i Fons de Patrimoni Natural).\nCànon de l’aigua: S’incorporen algunes modificacions en aquesta figura tributària que gestiona i recapta l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) amb l’objectiu de reduir la càrrega administrativa a determinats col·lectius. En aquest sentit, i a l’efecte d’aplicació de la tarifa social, se simplifica el procés per acreditar el dret a gaudir de la dita tarifa per les persones i unitats familiars que es troben en situació de vulnerabilitat econòmica. En aquests casos, seran els serveis socials els encarregats de presentar l’informe en nom d’aquestes persones perquè puguin acollir-se a la tarifa social.\nImpost sobre els actius no productius de les persones jurídiques: S’incorporen com a subjectes passius del tribut les societats inactives que no han formalitzat el seu procés de dissolució i que siguin titulars de béns no afectes a l’activitat que desenvolupava. Això ha de permetre una aplicació del tribut més ajustada a la seva finalitat.\nTributació sobre el joc: A efectes del disseny de la política fiscal del joc, s’estableix una obligació formal de subministrament d’informació per part dels operadors de màquines recreatives i d’atzar a la Direcció General de Tributs i Joc. En concret, d’acord amb el text del Projecte de llei, els titulars d’aquests aparells que es troben en alguns establiments d’hostaleria i en establiments de joc hauran de facilitar, semestralment, aquelles dades relacionades amb la seva activitat del joc, com ara el nombre de partides jugades, imports de les quantitats jugades i dels premis concedits, entre d’altres. La mesura afectarà els exercicis 2022 i 2023.\nPolítica fiscal corporativa: Finalment, s’afegeix un nou capítol al text refós de la Llei de finances públiques que regula l’aportació d’informació fiscal per part de les entitats del sector públic. Aquesta mesura s’emmarca en l’acord de Govern de 23 de juny del 2020 que dissenya un model de política fiscal corporativa de la Generalitat i del seu sector públic i l’estratègia que el desenvolupa. L’objectiu de la mesura recollida en el projecte de llei és doble: d’una banda, establir un protocol d’actuació homogeni, integrat i coordinat en matèria fiscal que ha de permetre disposar d’una visió global de la fiscalitat de l’Administració de la Generalitat i del seu del sector públic, de manera que es puguin identificar i avaluar de forma periòdica els potencials riscos fiscals i adoptar mesures per reduir o mitigar els seus impactes; i, de l’altra, establir els mecanismes d’assistència i suport tributari als ens que conformen l’àmbit subjectiu de la política fiscal corporativa.\nCodi Tributari: S’afegeix una disposició addicional al llibre primer del Codi tributari que regula el subministrament d’informació i dades, per part dels òrgans i entitats que gestionen tributs, a favor de l’òrgan competent en matèria de tributs (que analitza i dissenya la política tributària); a favor de l’Institut de Recerca Fiscal i Estudis Tributaris de Catalunya (que elabora estudis de recerca en matèria d'hisenda pública, dret tributari i gestió dels sistemes fiscals en matèria fiscal i tributària); i d’Ivàlua (que elabora estudis d’avaluació d’impacte dels impostos propis i cedits). La finalitat d’aquesta mesura és incrementar l’eficiència de l’Administració tributària de Catalunya i assolir un sistema fiscal més eficaç.\n7 noves taxes. Finalment, en el capítol de mesures fiscals, s’actualitzen les quotes d’algunes taxes per ajustar els imports al cost dels serveis que presten, i se’n creen set de noves en àmbits com el de la salut animal; en matèria de fauna, natura i medi ambient o de la seguretat ambiental.\nMesures financeres, administratives i del sector públic\nEn el capítol de mesures financeres, administratives i del sector públic, la llei incorpora diverses novetats relacionades amb la transparència pressupostària, el rendiment de comptes i l’optimització dels recursos públics. Destaquen:\nEl Departament d’Economia i Hisenda elaborarà tres documents pressupostaris addicionals als que ja es fan actualment, amb l’objectiu de millorar la informació a la ciutadania, els càrrecs públics i els responsables econòmics de Catalunya sobre la situació real de les finances de la Generalitat. D’aquesta manera, l’administració contribuirà a fer que les decisions que afectin les finances públiques es prenguin d’una manera més informada i racional.\nInforme d’orientacions pressupostàries sobre l’estat d’execució i la previsió de liquidació del pressupost vigent, com també sobre el marc macroeconòmic, social i fiscal que emmarcarà l’elaboració dels comptes de l’any següent. Es presentarà davant la Comissió d’Economia, Finances i Pressupost del Parlament abans del 30 de juny de cada any.\nInforme pressupostari previ a les eleccions (com a mínim, 14 dies abans), que contindrà les perspectives macroeconòmiques de Catalunya, els escenaris fiscal i pressupostari, l’estat actual de compromisos de despesa a càrrec d’exercicis futurs i l’escenari d’endeutament i de càrregues del deute, per a un horitzó de 4 anys.\nInforme de perspectives pressupostàries a llarg termini. Amb una freqüència no superior a 5 anys, el Departament d’Economia i Hisenda publicarà un informe de perspectives pressupostàries, per a un horitzó mínim de 15 anys, amb les previsions d’ingressos i despeses, l’anàlisi de l’impacte dels canvis demogràfics i econòmics i l’estudi de sostenibilitat de les finances.\nPresentació dels pressupostos: s’elimina l’obligatorietat de remetre el pressupost al Parlament abans del 10 d’octubre de cada any i s’estableix que el Projecte de llei haurà d’entrar a la Cambra catalana “amb l’antelació suficient” perquè pugui entrar en vigor l’1 de gener de l’any següent.\nEs modifica el text refós de la Llei de patrimoni, de manera que la Generalitat només podrà acceptar mutacions demanials per part d’altres administracions si acaba sent titular dels béns o drets traspassats.\nPersonal interí: Se suprimeix la diferència que la normativa actual preveu entre el personal funcionari de carrera i el personal interí. Així, els interins podran ser declarats en situació de serveis especials i també podran gaudir de les llicències per fer estudis relacionats amb el lloc de treball i de les llicències per a assumptes propis.\nICF: podrà assumir l’execució dels instruments financers del Programa operatiu de Catalunya Feder 2014-2020 i, en el termini d’un any, haurà d’actualitzar el text refós de la Llei de l’ICF, aprovat el desembre del 2002.\nNou Pla de reordenació i simplificació del sector públic institucional de l’Administració, amb la finalitat d’optimitzar els recursos públics, l’eficàcia i l’eficiència organitzativa i la qualitat en la prestació dels serveis. El Govern l’haurà d’aprovar en el termini de nou mesos des de l’entrada en vigor d’aquesta Llei.\nOficina Antifrau: podrà atorgar subvencions en les matèries de la seva competència i haurà d’aprovar un pla estratègic de subvencions, que estableixi tant les bases reguladores dels ajuts com la iniciació i la resolució dels procediments, d’acord amb la legislació en matèria de subvencions.\nEs prorroga la vigència del Pla Serra Húnter fins al 31 de desembre del 2023.\nEl Govern concedirà un ajut extraordinari a les famílies perjudicades per la mort de la dona per una situació de violència masclista, perquè puguin fer front a les despeses de sepeli, trasllat o repatriació del cos de la víctima al seu país d’origen. També es crea una prestació per atendre les despeses derivades d’una intervenció quirúrgica que sigui conseqüència d’una agressió per delicte d’odi.\nAbans d’acabar el contracte actualment vigent del 061 Salut Respon, el Departament de Salut haurà d’elaborar un full de ruta per internalitzar aquest servei. Haurà de tenir en compte l’avaluació de l’impacte de l’assumpció directa del servei, establir un possible calendari, la dotació pressupostària i el mecanisme legal per fer-ho.\nL’objectiu d’aquesta Llei és establir el conjunt de mesures fiscals, financeres, administratives i del sector públic necessàries per completar el règim jurídic dels pressupostos de la Generalitat de Catalunya per al 2022. S’organitza en cinc parts: mesures fiscals, financeres, en l’àmbit del sector públic, administratives i les disposicions addicionals, transitòries, derogatòries i finals. En total, aquesta Llei modifica 60 disposicions legals, entre les quals, tres decrets llei, dotze decrets legislatius i quaranta-cinc lleis, així com un decret en matèria de turisme. Entrarà en vigor l’1 de gener del 2022, tret de les dates específiques que fixa el text per a algunes de les modificacions legislatives que conté.


“Ximo Puig és el valencià que més ha parlat de buidar les diputacions provincials de competències”, em diu una tertuliana i militant del PSOE en un mitjà de comunicació. A la qual cosa, amb un neguit i gairebé sense pensar, li responc: “ja hi ha prou que fa vint anys que estem amb el mateix debat”.I així, entre dimes i diretes que tant unflen els nassos a la sofrida audiència, sumem vint anys després d’antic debat sobre l’existència o no de les diputacions, un mes més. I no saben vostés la ràbia que això fa, quan des de Compromís no volem que “buiden de competències a les diputacions” sinó que desapareguen. Fins i tot hem donat la clau de com fer-ho. Tinc la impressió en este assumpte que és com si novament haguérem de fer la travessia pel desert, carregats a l’esquena amb rodes de molí amb les quals alguns pensen que encara podem combregar. “A poc a poc” -ens diuen- “debatem, pensem, analitzem”... I així hi ha qui pensa que pot tenir-nos enganyats una vintena d’anys. I no parle sols del PP, tot i que la mateixa Isabel Bonig admet que fins d’ací huit anys ella no aspira a governar.\nDes que tinc ús de raó he volgut tancar les diputacions a les quals he vist sempre com un impediment a la relació amb els pobles més que com una ajuda perquè s’entenguen... Igual té alguna cosa a veure el fet que m’estrenara en el món polític arreplegant com a periodista les impressions dels il·lustres diputats que habitaven el Palau de les Aules en Castelló. I allí, tothom sap que en eixe regne de taifes,Carlos Fabra n’era el rei. Obtingué la diputació gairebé per herència i crecfermament que si el cas Naranjax o l’avarícia i la cobdícia no s’hagueren descobert entre les seues passes, li l’haguera legat a altra il·lustre descendent, Andrea Fabra, la de “que se jodan los parados”, per a més referències.\nDes d’aleshores i fins a hui,els i les alcaldesses (ells majoritàriament, que en l’època daurada del PP no hi havia massa dones en càrrecs de màxima representació) desfilaven pel besamans de Don Carlos a la cacera d’un conveni singular per emportar-se al seu poble. Una ‘subvencioneta’ per acabar la carretera o uns dinerets per al sostre de la llar dels jubilats que es cau a trossos... I esta pràctica, hereva del franquisme, encara es practica en algunes diputacions com ara Castelló o Alacant. És cert que tots ens hem modernitzat, i ara esta pleitesía es practica davant d’assessors, diputats delegats d’àrea i, fins i tot, funcionaris que donen fe d’allò que, al cap i a la fi, no deixa de ser la voluntat del cacique de torn d’afavorir un poble per davant d’altre.\nRus en això, com en tantes altres coses, era l’amo amb permís del castellonenc. El de Xàtiva va arribar a utilitzar els convenis amb els pobles per guanyar-se voluntats o enemistats dins del seu propi partit, mentre que el més famós dels Fabras, Don Carlos,no es molestava ni en dissimular la repulsió i menyspreu que sentia cap a l’oposició, a la que no donava ni aigua fora quin fora el color. Recorden sinó quan s’oblidà de tancar el micro en aquell plenari i tots escoltarem aquell “hijo de puta” dirigit a Colomer. I ves per on, que després l’expressió resultà ser un apel·latiu “amistós” que el líder del PP solia emprar. O això ens digueren.\nI si algú encara creu, com argumenten des del PP en tota tertúlia de tele o ràdio que se’ls convida, que les Diputacions tenen la clau de la bona governança dels pobles menuts i que fan una tasca de distribució dels diners, que m’expliquen per què collita tots els presidents d’estes entitats provincials són de pobles grans com ara Calp o Castelló. I és que les formes de César Sánchez o de Javier Moliner, Calp i Castelló per si algú encara té algun dubte, em recorden a les del despotisme il·lustrat, quan afirmaven allò de “todo para el pueblo pero sin el pueblo”. De fet, és tal el paral·lelisme que jo no coneca ni una sola valenciana, ni a cap valencià que no ostente la condició de regidor, que haja pogut votar el President de la Diputació. Vosté ha votat alguna volta al President de la Diputació? A què no? Doncs això.


BARTS | RODRIGO LEÃO\nRodrigo Leão és música del món, fusió i innovació; però també un profund respecte per les arrels culturals. És una carrera de més de 25 anys, que va des del grup Madredeus fins a les múltiples bandes sonores de cinema, sempre transitant d’un lloc a l’altre amb la mateixa elegància i bellesa.\nAra, Rodrigo Leão torna amb O Método, un nom que es refereix tant a la meticulositat amb la que s’ha creat el disc com a quelcom molt més filosòfic. En paraules de Rodrigo Leão: “No tenim tots un mètode intern per intentar fer alguna cosa, per comunicar-nos, per a somiar? Veig en aquestes cançons moltes preguntes sense resposta. Veig un nen assenyalant al cel: Per què existim? A on anem després de morir? Quin és el significat de la vida?”\nAquest concert és una col·laboració entre el Festival Cruïlla, el Consolat General de Portugal a Barcelona i l’Instituto Camões I.P. en el marc de les celebracions del Dia de Portugal, Camões i les Comunitats Portugueses.


El desert blau: Camus\nAlbert Camus (1913-1960). Fa bastants anys que en segueixo la seva obra ( novel-la, assaig o teatre). A més, la seva manera d'entendre la vida i el món m'és molt propera. Si hagués d'escriure deu paraules que em suggereix la seva vida i la seva literatura potser esmentaria: el mar, el sol, la misèria, l'estiu, l'amor, l'amistat, la solidaritat, el dolor, la llibertat, la justícia, la mare, la revolta...( ui, n'han sortit dotze, però bé, és igual).\nALBERT CAMUS: DE L' ABSURD A L' AMOR\n"Tot el meu regne és d'aquest món". A.C.\nFotografia realitzada per Izis.\nSempre resulta estimulant llegir Albert Camus. N'admiro sobretot, a part de la qualitat dels seus escrits literaris i filosòfics, el seu compromís ètic i la seva honestedat a l'hora d'analitzar alguns dels problemes del nostre temps. Per això el seu pensament és, encara, plenament vigent i enlluernador. Quan escriu sobre l'absurd de l'existència, rebutja una sortida de caire pessimista i nihilista i adopta una actitud serena i lúcida que el portarà, en una segona etapa, al concepte d'una revolta de tipus mediterrani que beu del pensament grec, on el límit i la mesura hi juguen un paper essencial. Aquesta revolta és amor i solidaritat amb l'ésser humà que pateix i una lluita contra el sofriment dels innocents, on Déu hi és absent. Crític amb qualsevol posició dogmàtica, denuncià també tot tipus de violència, situant-se al costat de l'home concret i buscant sempre un equilibri entre la llibertat i la justícia.\nUna infantesa viscuda en la misèria i el dolor, però també en la llum del sol, amb la presència constant del mar, resulta cabdal per entendre el seu pensament i la seva actitud davant del món i de la vida. Molt proper al nostre país, per la simpatia que demostrà pels republicans exilitats, per les seves arrels menorquines i, en definitiva, pel seu combat contra tota mena de totalitarismes.\nEnguany, coïncidint amb el centenari del seu naixement, és una bona ocasió per recordar la figura d'un escriptor que segueix desvetllant un enorme interès. Per acabar, comentar que quan va rebre el Premi Nobel de Literatura (1957) les primeres mostres d'agraïment foren per la seva mare (que era pràcticament analfabeta i, per tant, mai va poder llegir l'obra del seu fill) i pels seus primers professors que van confiar en ell quan encara era un infant pobre i gairebé sense recursos: Louis Germain i, més tard, Jean Grenier.\nPublicat per El desert blau a 22:06\nUn diumenge d'agost (un petit relat)\nUna novel-la de L.Goldberg


Les activitats durant el mes d'abril a la resdiència - Sant Gervasi Parc\nUn mes d’abril diferent, però replet d’activitats\nHomeActivitatsUn mes d’abril diferent, però replet d’activitats\nLa dinàmica a les residències de gent gran ha canviat en molts aspectes donades les circumstàncies que estem vivint. A Sant Gervasi Parc hem assumit aquests canvis amb la màxima responsabilitat i tenint en compte totes les recomanacions de les autoritats sanitàries per a readaptar el nostre dia a dia alhora que mantenim una rutina repleta d’activitats i serveis.\nReferent a les activitats, hem passat de realitzar grups de tallers de memòria, debats, gimnàstica, etc. a dur a terme aquestes dinàmiques de manera individualitzada. Passar de grups a individual ens ha permès als professionals de la residència acostar-nos molt més als nostres residents i establir vincles més estrets de confiança.\nL’equip tècnic, format per les fisioterapeutes, la terapeuta ocupacional, la psicòloga i l’animadora sociocultural s’ha dividit entre les diferents plantes i les professionals realitzen activitats adaptades a cada resident, desenvolupant exercicis de memòria en paper que s’elaboren també de manera verbal, duent a terme passejos pel passadís i escales, proporcionant diferents materials com a llibres o revistes i, sobretot, realitzant suport emocional. L’acompanyament psicològic i emocional s’ha convertit en una tasca bàsica per a fer entendre als nostres residents la importància de les mesures d’aïllament que s’estan prenent.\nVídeotrucades: en la distància, però sempre units a les persones que volem\nLa tecnologia ens manté més units que mai. Així ha estat, les videoconferències realitzades des de la residència amb els familiars dels residents han passat a ser una activitat de vital importància a Sant Gervasi Parc.\nDes dels primers dies de confinament, es realitzen aquestes vídeotrucades per Skype des de l’ordinador. Aquesta activitat proporciona proximitat als nostres residents amb els seus sers estimats alhora que els tranquil·litza poder veure’ls i saber que estan bé.\nRecentment, s’ha incorporat una Tauleta gràcies a una donació de La Caixa, que s’ha destinat a la unitat de psicogeriatria per a realitzar fotografies i vídeotrucades a les persones que els resulta difícil el Skype: és una manera més directa i instantani que l’ordinador.\nA diferència d’altres anys en què en el taller de cuina realitzàvem la mona i la decoràvem junts per a, a la tarda, berenar-la, enguany hem hagut de celebrar aquesta festivitat d’una altra manera. Per a mantenir la tradició, hem decorat cada trosset de la mona i s’han servit per a postres juntament amb una copeta de cava. I hem brindat perquè, encara que els temps que corren són difícils, estem bé i tot anirà a millor.\nA Sant Gervasi Parc continuem treballant pels nostres majors per a oferir-los les millors activitats, dinàmiques i rutines durant aquesta etapa complicada. Gràcies a l’esforç de totes i tots els professionals de la residència i a la col·laboració dels nostres residents, el mes d’abril de 2020 ho recordarem per la nostra capacitat d’adaptació, el coratge i la unió en la distància. #TotSortiràBé\nActivitats, Celebracions, Noticies


La Generalitat torna a plantejar a Andorra la implicació en l'aeroport de la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Generalitat torna a plantejar a Andorra la implicació en l'aeroport de la Seu\nLa Generalitat torna a plantejar a Andorra la implicació en l'aeroport de la Seu\nLluís Recoder proposa a Lluís Alcobé participar de la Taula Estratègica de la pista urgellenca L'executiu andorrà es mostra prudent però assenyala que pot ser una instal.lació útil per al Principat\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, Lluís Recoder, ha plantejat aquest dilluns al ministre andorrà d'Economia i Territori, Lluís Alcobé, que Andorra s'impliqui econòmicament en l'aeroport Pirineus-la Seu d'Urgell. Les possibilitats de futur de la pista urgellenca han estat un dels temes que s'ha tractat en la reunió que els representants d'ambdós governs han mantingut aquest dilluns a Andorra la Vella.\nFins ara el Govern d'Andorra, tant ara amb DA com abans amb el PS, s'ha mostrat reticent a implicar-se de ple en l'aeròdrom de la Seu. Avui Lluís Alcobé s'ha mostrat novament prudent, però ha destacat que la participació a la Taula Estratègica de l’Aeroport oferta per la Generalitat és una bona oportunitat per observar els avenços cap a un projecte estratègic que justifiqui una hipotètica aportació econòmica per part d’Andorra, “sempre i quan hi hagi un pla de negoci”, ha matisat.\nEn aquest sentit, el ministre andorrà ha qualificat la instal.lació de Montferrer com “una alternativa molt interessant que complementarà el futur heliport nacional”, el qual podria ser una realitat durant l’any vinent.\nLluís Recoder ha reiterat que qualsevol nova acció amb l'aeroport urgellenc estarà condicionada a una garantia de viabilitat i al compromís d'inversors privats, per evitar el que passa ara amb Alguaire. Pel que fa justament a l'aeroport lleidatà, Lluís Recoder n'ha defensat novament el seu potencial per portar esquiadors tant al Pirineu català com a Andorra, un cop superats els obstacles per a operar fora de l'Espai Schengen.\nN-145, residus i canvi climàtic\nL'altre gran tema que s'ha tractat en la reunió ha estat la necessitat de pressionar el Govern espanyol perquè resolgui com més aviat millor la reforma de la carretera N-145, que ara es troba en molt mal estat ja que les obres han quedat a mig fer. També s'ha parlat del nou marc de gestió de residus i de les polítiques sobre canvi climàtic.\nA la trobada d’avui també hi han participat, per la Generalitat, el secretari de Mobilitat, Damià Calvet; el director general de Transports, Ricard Font, i la directora general de Polítiques Ambientals, Marta Subirà. Per part andorrana, hi han estat el ministe de Medi Ambient, Francesc Camp; el director d'Ordenament Territorial, Esteve Comes, el director de Medi Ambient, Marc Rossell, i el gerent d’Andorra Turisme, Betim Budzaku.


Turisme Cultural - Castelldefels Turismo\nCastelldefels és una ciutat amb uns fonaments mil·lenaris simbolitzats pel Castell, que compta amb més de deu segles d'història, on el temps s'atura al capdamunt del turó\nTurisme Cultural a Castelldefels\nCastelldefels és una ciutat amb uns fonaments mil·lenaris simbolitzats pel Castell, que compta amb més de deu segles d’història, on el temps s’atura al capdamunt del turó.\nEl nom de Castelldefels prové de Castrum Felix, que d’una forma romanitzada serà Castello de Feles i derivarà en el nom actual de la població, Castelldefels.\nDeixa’t endur per les festes populars, són experiències úniques que t’endinsaran en la història de la nostra ciutat.\nLa gran varietat d’oferta cultural de què disposa la ciutat, la trobem en representacions teatrals, concerts de música, cine en versió original, exposicions de pintura, exhibicions de fotografia, danses populars, lectura de contes, etc., activitats que s’organitzen durant tot l’any.\nEl Castell de Castelldefels s’aixeca en el punt més alt d’un turó, en una posició dominant sobre la franja costanera entre el massís del Garraf i Barcelona. Data del segle XVI, tot i que el segle X ja existia l’església que hi ha a dins, i va ser construït sobre restes iberes i romanes. Durant segles, va ser utilitzat per controlar el territori i com a fortalesa de defensa contra les invasions àrabs, i entre els segles XVI i XVII, contra els atacs de pirates barbarescos.\nA l’any 1897, Manuel Girona va comprar i rehabilitar el Castell. Finalment, el 1988 va ser comprat per l’Ajuntament de Castelldefels i va començar el seu procés de recuperació fins al dia d’avui.\nHorari d’estiu (fins al 31 de octubre): de dimarts a diumenge de 10 a 19 h.\nATENCIÓ: A causa de la quarta fase de rehabilitació del Castell de Castelldefels, totes les activitats, jornades de portes obertes i visites guiades queden suspeses fins que s’acabin les obres.\nCastelldefels es troba en un dels extrems del delta del riu Llobregat, a tocar de la primera línia muntanyosa que forma el massís del Garraf. Des de l’època romana, aquest espai, amb aigües molt poc profundes, que s’han anat omplint amb la sorra transportada pel riu Llobregat i per la dinàmica pròpia de la costa catalana, s’ha aprofitat com a port d’ancoratge, per la impossibilitat de construir un port normal. Els vaixells s’acostaven a la vora i, mitjançant barques, posteriorment arribaven a la platja per comerciar.\nAl segle XVI, la por als pirates barbarescos, que freqüentaven tota la costa espanyola, obligava la població a fugir a les muntanyes. El mal estat del castell no servia per a la defensa dels habitants de la ciutat, la qual cosa va motivar la reconstrucció del castell el 1550 per part dels veïns per estar més protegits en cas que es tornessin a acostar els pirates. No només això, les diferents masies de la ciutat es van reforçar amb unes torrasses exteriors, a les quals estaven unides mitjançant uns petits ponts llevadissos per la primera planta. Aquestes torrasses encara són visibles per tota la ciutat.\nLa primera notícia documentada que tenim de l’església romànica de Santa Maria és de l’any 967.\nAl segle X, Castelldefels era terra de frontera amb el califat musulmà de Còrdova. En aquella època, el comte Sunyer va encarregar al monestir de Sant Cugat l’organització del que en el futur seria Castelldefels. Sota la direcció d’aquell monestir es va començar a construir l’església de Santa Maria.\nL’any 1897, un banquer anomenat Manuel Girona va comprar tot el conjunt arquitectònic del castell i l’antiga església parroquial annexa al castell, per a ús particular, motiu pel qual va haver d’encarregar la construcció de la nova església de Santa Maria a l’arquitecte Enric Sagnier, que la va construir als afores del centre del poble entre el 1900 i 1901, inicialment construïda com a església de planta de creu llatina i tres absis semicirculars i la façana d’estil romàntic bizantí.\nL’atractiu de la platja de Castelldefels a la comarca va fer augmentar el nombre d’estiuejants i juntament amb l’incendi que va patir durant la Guerra Civil, va propiciar la necessitat d’ampliar i reconstruir l’església. L’any 1948, l’arquitecte Nilo Tusquets la va dotar de tres naus i d’un nou treball de fusta de la coberta. Anys més tard, el pintor Serra Santa va decorar els frescos de l’absis i va decorar les parets laterals utilitzant com a models els mateixos ciutadans de Castelldefels. El fil conductor d’aquestes pintures són el Misteri del Roser i els passatges més expressius del Nou Testament.\nLes Torres de Vigilància\nActualment se’n conserven dotze. La majoria d’aquestes construccions són fruit de la segona meitat del segle XVI, al llarg del qual les incursions dels pirates barbarescos eren molt freqüents a les costes mediterrànies de la península Ibèrica i les Balears. Actualment, la majoria de les torres són de propietat privada i no s’ofereixen visites a l’interior. La situació de les torres de vigilància és la següent:\nTorre Barona: Av. Rei en Jaume. Dins de les instal·lacions de l’Hotel Rey Don Jaime.\nTorre de vigilància: Pl. del Castell, sense número (centro).\nTorre Fael i Cal Patxoca: C/ 320, 18-22.\nEl Palau Novella, al cor del Parc Natural del Garraf, acull el primer monestir budista de Catalunya des de l’any 1996.\nAl Monestir Budista del Garraf s’hi poden fer diverses activitats culturals, com ara una visita guiada al Palau Novella, on el visitant pot observar, per una banda, les característiques arquitectòniques d’aquest edifici d’estil eclèctic i, per l’altra, una exposició d’art i cultura tibetana que l’apropen a una tradició espiritual mil·lenària i als valors de la filosofia budista.\nA més de la visita, s’hi poden viure experiències com tallers de relaxació, conferències i altres activitats relacionades amb la connexió interior.\nAls jardins del Monestir hi ha l’“Estupa Namgyal”, un monument sagrat que representa la “ment il·luminada” o “consciència desperta”, i al voltant del Monestir, el passeig del llac romàntic.\nEs poden visitar les que són de propietat municipal:\nTelèfons: 935 146 151\nHorari: de dilluns a divendres, de 8.00 h a 15.00 h.\nDissabtes i diumenges, de 10.00 h a 14.00 h.\nCan Vinader: situada a l’inici de la carretera de la Sentiu.\nCan Gomar: a la plaça de la Cultura, a prop de Can Roca de Baix. Actualment és la Casa de la Cultura.\nInaugurat el 15 de novembre del 2009, l’equipament no només recupera un teatre per a Castelldefels, sinó que ofereix espais d’assaig i formació per a les entitats, associacions i grups locals.\nL’espai de representació està format per la sala d’actes, que acull tota l’activitat escènica que genera la ciutat i la dels espectacles que ens visiten. Aquesta sala disposa de:\nUn escenari de 132 m2 (12 m d’ample per 11 m de fondo).\nQuatre camerinos de 20 m2 cada un, distribuïts en quatre plantes i comunicats per ascensor.\nAmb una programació variada, el Teatre Plaza ofereix una oferta cultural a la ciutat amb una programació que es divideix en dues temporades: de gener a juny i de setembre a desembre.\nCavalcada dels Reis d’Orient: 5 de gener.\nSant Jordi: 23 d’abril.\nFestes del Mar: 16 juliol.\nFesta Major d’Estiu: 15 d’agost.\nCastanyada: 31 d’octubre.\nFesta Major d’Hivern: 8 de desembre.