BCN & Sex: Homosexualitat: ¿genètica o lliure elecció?\nAquest és un d'aquells temes complicadets... Està bé que hi reflexionem com a exercici intel·lectual o, si més no, per ajudar-nos, com a col·lectiu social, a prendre consciència de la diversitat humana, però no crec que hi guanyarem gaire més. És un d'aquells temes que toquen àmbits tan diversos com la moral, la psicologia, la genètica... i allà es queda, arraconat en postures sovint inflexibles, tendencioses i, al cap i a la fi, molt allunyades de la forma com ho viuen tots aquells que no s'identifiquen amb l'estereotip heterosexual.\nJo sóc gay i no sé dir-te per què ho sóc. Ho he sabut des de sempre i no sabria ser d'una altra manera. No ha estat una elecció ni tampoc una obligació. Jo em sento en consonància amb la mare naturalesa quan estic amb un noi, quan m'hi sento atret, quan hi visc en parella... Per mi, ser gay és tan natural com sentir la força de la gravetat, i amb això, francament, en tinc prou. De vegades penso que si al món tan sols hi hagués un 10% de persones amb els ulls blaus, potser avui dia ens faríem les mateixes preguntes que fem sobre l'homosexualiat... Jo ja no em plantejo aquest tema com una qüestió que hagi de tenir forçosament una resposta, la veritat... Em sembla que compliquem una cosa que realment és molt simple. De fet, potser l'error és considerar l'homosexualiat com a més marcada i la heterosexualitat com a menys marcada. Ens han ensenyat que la sexualitat se centra en dos extrems oposats i ho assumim com un dogma, però no té perquè ser així. És cert que la reproducció de qualsevol espècie necessita un element masculí i un altre de femení, però les relacions no es justifiquen per la necessitats reproductives sinó que es basen en emocions molt complexes...\nTot i així, quan era més jove i aquest era realment el meu tema del dia --de cada dia!--, tenia una teoria. Creia que podia haver-hi una relació directa entre l'homosexualitat i el fet d'haver crescut en un entorn familiar violent. Em refereixo a violència domèstica. Havia pensat que potser el noi que ha de presenciar com el seu pare (o company sentimental, és igual) agredeix la seva mare, desenvolupa un lligam i una empatia per la mare que no desenvolupa pel pare. El rol de mascle de la parella no li va, li és aliè, no s'hi identifica. Vaja, un complex d'Èdip mal resolt. Parlo d'un noi però el mateix val per a una noia. Vaig deduir això arrel de la meva experiència personal i també de la d'altres persones que vaig conèixer, però aquesta teoria no m'agrada gaire. No l'he descartada mai com a possible en alguns casos però prefereixo pensar que la raó deu ser una altra. El meu xicot, per exemple, ha sortit d'un entorn familiar força equilibrat... Quan li he preguntat per què creia que era homosexual m'ha contestat "perquè està de moda i també perquè era l'única manera de lligar-te!" :-D hehehe!\n3 de novembre de 2009 a les 14:34\nJo sóc així perquè la natura em va fer així, i no crec que la meva sexualitat respongui a cap necessitat de la natura o de l'espècie. Es tracta simplement d'una variació més. No sé si hi ha un gen responsable de la meva orientació sexual; possiblement sí, i com a plantejament ontològic em sembla interessant fer-lo. Em sembla lògic que ens ho preguntem de la mateixa manera que ens qüestionem sobre les lleis que regulen el moviment dels astres, però crec que és del tot incorrecte que aquesta pregunta es formuli amb ànims de legitimar les diferents formes de viure l'amor i la sexualitat. Per què ens cal un culpable si no hi ha cap crim??\nEm descuidava la hipòtesi de la lliure elecció... Jo no hi crec, directament. Estic d'acord amb el teu company: és utòpic. Les persones no deixem de ser animals, màquines bioquímiques, i hi ha coses que podem triar però la sexualitat no crec que en sigui una. Ho trobo un raonament natural en una persona bisexual, ja que, en un món ple de tòpics dualistes, el fet que un bisexual es pugui enamorar de persones més enllà del seu sexe pot dur-lo a pensar que tots podem triar lliurement si no fóssim tots uns reprimits. A més a més, la bisexualitat, des d'aquest punt de vista, és molt bonica! Però jo no em podria enamorar d'una noia per molt que m'hi predisposés. Puc trobar que una noia és preciosa i que m'encanta com a persona, però el meu pols no s'accelera gens, i no perquè estigui reprimit, com dius tu! De fet, bé que ho vaig intentar quan era més jove! Jo vaig tenir novietes però... ai las!... La nostra relació atemptava contra la meva natura. :-)\nJo el que encara no se es per que heu discutit! :D\nPel que entenc, ell parlava de genetica i tu parlaves de drets individuals; ell parlava de ciencia i tu parlaves de legislacio/antropologia (de passada, si acceptes que l'homosexualitat te a veure amb el lliure albir i no la genetica, alehsores potser tindries problemes pel fet que tambe els animals mostren conductes homosexuals i, pel general, no se'ls reconeix lliure albir en el sentit filosofic. Ara, jo personalment si que els hi reconec perque no soc un psico-transcendentalista).\nLa nocio de lliure albir desapareix efectivament alla on existeix un coneixement cientific comparativament exhaustiu dels fenomens, pero obviament mai no arribem a tenir un coneixement cientific exhaustiu de tots els fenomens. Es el joc de les asseguradores (o la religio): t'asseguren contra la malaltia X mentre hi existeix incertesa (mentre no hi ha manera de saber del cert si pots patir-la), pero un cop la tecnica permet detectar-la, si t'hi troben predisposicio, t'apujaran el preu de l'asseguranca (o directament te la negaran -"preexisting condition"-). Amb el coneixement/ciencia passa el mateix: mentre no tens dades que et permetin decantar-te per una hipotesi, totes son igual de valides i es una decisio personal (i.e. lliure albir) apostar-ne per una o una altra. Per aixo, es la incertesa on hi ha llibertat, no a la ciencia (que no es relativa, sino metodica i exacta). La ciencia et permet evitar decisions erronies i pendre'n de provadament correctes, pero no et permet prendre decisions sobre les quals no tens dades empiriques, i d'aquestes ni hi ha moltes (per no dir que son la grandissima majoria): fins i tot si els teus gens son homo, hetero o bisexuals, de vegades no saps si el que tens al davant es una dona, home o ambdues coses! :-D De que et serveixen els gens aleshores? En aquest cas no estan determinant res de res, i hauras de fer servir el teu lliure albir per determinar si ataques o no ataques. Per aixo la incertesa es interessant i els experiments, perillosos :-)\nD'altra banda, el teu amic tenia la postura facil (mai millor dit) en el sentit que sempre trobaras algun gen que determini algun aspecte de qualsevol comportament huma. Ara, aquesta afirmacio, en si mateixa, aixi com la conclusio derivada que "la homosexualitat es innata", NO es menys vaga que el teu argument, es com dir que l'habilitat d'aprendre es innata. Obviament, si, pero fixa't nomes en la variabilitat dels graus d'aprenentatge i en com d'important es alhora el que aprens o deixes d'aprendre, per adonar-te de com pot arribar a modificar-se la facultat original. De fet, la facultat en si mateixa no determina gaire, es la informacio que li dones el que li dona forma. Be podria ser que tinguessim "predisposicio" sexual, pero que aquesta es pogues manifestar de manera variable en funcio de moltes variables de l'entorn.\nSi ens posem "genetics", aixo passa amb e.g. els peixos: la temperatura ambiental en determina el sexe, si no m'equivoco.\nPer tant, jo al teu amic li diria que, obviament, la genetica hi influeix, pero que alhora, mes que probablement, l'ambient en sigui tambe determinant, perque la genetica de fet son nomes les instruccions perque els essers vius interactuin amb l'ambient. La dicotomia natura vs. ambient no s'ha aguantat mai, la natura es un subconjunt de l'ambient!\nDavid, mil gràcies per la teva resposta. És interessant veure què en pensa (o què sent) algú a qui el títol del meu post afecta directament. El cert és que a mesura que vaig rebent respostes (la major part d'elles via e-mail) d'amics a qui he fet la pregunta, em convenço que el company de pis té raó, però no l'hi dono la raó al 100%. Com diu el Lletraferit, l'ambient bé hi ha de tenir alguna cosa a veure. La genètica ens codifica, però és l'ambient qui ens descodifica, ¿no? I si això és pertinent parlant de malalties com el càncer, l'Alzheimer o l'esquizofrènia; si és pertinent parlant del color dels ulls, de la pell o del cabell; si ho és parlant d'extroversió, introversió, conductes suïcides, o optimisme compulsiu, ho ha de ser també per a la tendència sexual.\nEl meu problema més gran a l'hora de mantenir discussions d'aquesta mena amb el company de pis és la llengua, obviously. No és que els meus arguments siguin del tot vagues, és que no trobo la manera de fer-me entendre en anglès, especialment quan el meu interlocutor té l'anglès com a llengua primera (i única).\n3 de novembre de 2009 a les 22:04\nCom a científic 100% no crec que calgui dir què en penso oi?\nAra, sí que m'ha ofès una mica que em comparis els estudis actuals (sigui als Estatus Units o a la China) als fets fa 100 any. Ho trobo totalment fora de lloc, a menys que pateixis un lleuger estat de misandria, confonent-ho amb defensa de les injusticies socials.\n5 de novembre de 2009 a les 1:48\nEls estudis actuals, Albert, poden ser tan fraudulents i tendenciosos com els de fa 100 anys (que haguem guanyat en precisió i tecnologia no implica que haguem millorat en humilitat i sinceritat). No és misàndria, és misantropia, o desconfiança general en el gènere humà (quan es tracta de donar xifres que pretenen ser portadores de la veritat absoluta). Em declaro escèptica, jo, que sóc del ram de la ciència igual que tu (des d'un altre lloc del prisma científic).\n5 de novembre de 2009 a les 2:05\nSi aquest prisma inclou les ciències polítiques, les ciències socials i/o les ciències de la comunicació em sembla que estem en prismes diferents, amb tots els respectes.\n5 de novembre de 2009 a les 2:39\nSembla mentida que em segueixis... Aquest prisma inclou la neurociència, que és el meu camp d'estudi en aquests moment. En certa manera, no estem tan lluny l'un de l'altra... però la discussió era si l'homosexualitat és genètica o no, ¿oi? Segueixo pensant que no ho és, o que al menys, no és únicament genètica. Hi ha d'haver altres factors.\n5 de novembre de 2009 a les 2:51\nClar que hi ha altres factors, com per exemple l'entorn en el que es viu... per això no hi ha homosexuals a l'Iran oi? ;)\n5 de novembre de 2009 a les 2:54\n"""Clar que hi ha altres factors, com per exemple l'entorn en el que es viu... per això no hi ha homosexuals a l'Iran oi? ;)"""\nAlbert, amb tots els respectes, fer una gracieta per intentar negar la influència dels estímuls externs sobre el comportament humà denota un cientifisme de becari que espanta (i de passada, pel mateix estaries negant la possibilitat d'aprenentatge).\nPots observar fàcilment la importància dels factors ambientals en la sexualitat fixant-te en com acaben els cures en intentar reprimir-se (i.e. amb uns índexos d'homosexualitat i pederàstia molt per sobre de la mitjana). Si tot fos genètica, hi hauríem de trobar una incidència semblant a la de la resta de la població.\nPretendre reduir un comportament tan complex com el sexual al nostre coneixement actual de la genètica no només seria un error, sinó que està totalment injustificat.\nEt caldria postular gens per a la zoofília i per a totes les formes documentades de fetitxisme, i t'asseguro que no hi ha tants gens :-D És molt còmode dir que ens agraden els homes/dones perquè els gens ho diuen, però més enllà d'aquesta trivialitat (que de fet té a veure més amb el sexe que no pas amb l'orientació sexual), com s'explica que a mi m'agradin e.g. les noies amb ulleres? Postulareu un gen també per això, à la Chomsky?\nÉs altament implausible.\nTambé tindries problemes per explicar el "pool" genètic de l'Atenes clàssica, on l'homosexualitat i la pederàstia eren habituals i força prestigioses. Que potser els atenencs eren genèticament diferents de la resta de grecs?\nMolt probablement, sense la forta influència cristiana a què ens veiem sotmesos durant tota la nostra vida, la idea d'orientacions sexuals diferenciades ni tan sols se'ns passaria pel cap.\nPer poder aillar la contribució dels gens, caldria estudiar-los en persones totalment lliures d'influències socials quant a la seva sexualitat. Però òbviament, atès que la sexualitat és sempre un dels pilars de la societat, és impossible reunir un grup de control sense influència ambiental que d'aquesta manera permeti identificar contrastivament l'efecte de l'herència.\nNo dubto que els gens n'explicaran molt, però no dubto tampoc que no ho podran explicar tot.\n5 de novembre de 2009 a les 7:19\n¿Em permeteu que hi fiqui cullerada?\nNo soc científica ni res de res, però he llegit molt i he viscut molt i pel que he entes de toto aixó es que tots tenim una part femenina i una de masculina. Que domini la una per damunt de l'altre diuen que es degut a una major cuantitat de certes hormones.\nCom a animals que som buscarem amb qui reproduirnos, però si la hormona dominant fa que ens sentim atrets per una persona del nostre mateix sexe llavors no hi ha reproducciò que valgui.\nVist aixi, qui tingui majoría d'hormones del sexe que li correspon, será hetero, qui tingui majoría del sexe contrari será homo i qui les tingui equilibrades será bi.\n5 de novembre de 2009 a les 9:17\nAlbert... amb l'església has anat a topar. El Lletraferit ha desqualificat el teu últim comentari amb arguments prou contundents. Els gens hi són, fins aquí d'acord, però no hi són per a TOT, i no es desenvolupen sempre, ¿oi?\nEulàlia, no sé si és qüestió d'hormones o no: si això fos així, una dona extrahormonada amb testosterona (d'aquelles que fan halterofília) seria lesbiana perquè té més hormones masculines, i un home afeminat hauria de ser gay perquè té moltes hormones femenines (la prova que no és així és que el meu veí és molt afeminat però li agraden només les dones, i només algunes dones, perquè que t'agradin les dones no vol dir que t'agradin TOTES, siguis home o dona, i que t'agradin els homes no vol dir que t'agradin TOTS, siguis home o dona). Volia fer èmfasi en això últim perquè la reacció automàtica quan un home hetero coneix un home gay (al gimnàs, per exemple) és la de tapar-se, fer broma, sentir-se agredit perquè hi ha un gay al voltant, però com diu un dels meus amics gays: "que sigui gay no fa que m'agradin els panxuts calbs amb bigoti" (que són els que s'acostumen a tapar, fer broma, etc.).\nCrec que la qüestió és més simple que tot això, i el David ho definia molt bé quan deia que se sent en consonància amb la natura quan és amb un home. No cal donar-li moltes més voltes, crec jo...\n(Lletraferit, gràcies per la floreta: "com s'explica que a mi m'agradin e.g. les noies amb ulleres?"; potser no era per a mi, però en aquestes terres de repressió sexual qualsevol compliment me'l prenc com una cosa moooolt personal). ;)\n5 de novembre de 2009 a les 13:21\nOh, que sensible que estàs, no? A veure si t'acabaràs fent mal... :-)\nJo només voldria ressaltar que, si bé hem de descartar expressions del tipus "opció sexual", perquè ni el teu sexe ni el de les persones que t'atrauen són opció teva (ja veus que descarto decididament la teva proposta de la lliure elecció, hehehe!), no hauríem de ser tan durs o escèptics pel que fa la possibilitat de ser l'orientació sexual una qüestió genètica, bioquímica, etc. Em sembla que quan discutim temes com aquest, acabem sempre defensant les teories que empíricament ens sembles més adequades o, el que és pitjor, les que ens agraden més o ens semblen més correctes, amb el punt de subjectivitat i moralitat que aquestes actituds comporten. De fet, i també per això, tampoc no crec que siguem nosaltres les persones més aptes per raonar qualsevol d'aquestes possibilitats perquè estem deliberant sobre suposicions. Hi ha àrees de la ciència que són bons punts de partida per estudiar-ho, com algunes branques de la psicologia, de la medicina, de la biologia... fins i tot l'antropologia. Aquestes sí que tenen eines per arribar a alguna conclusió, però nosaltres no. Per altra banda, recordar que antigament també es discutia sobre la natura i el lloc on s'allotjava l'ànima: si era a la sang, al cor, al fetge, al alè, al cervell... Els gens no n'eren una opció perquè aleshores encara no havien estat descoberts, perquè si no més d'un s'hauria decantat per aquesta justificació. Potser no se sabrà mai per què uns són heterosexuals i altres no, o potser sí, però torno a dir que el que no pot ser és que busquem aquestes respostes amb l'objectiu d'excusar o condemnar l'homosexualitat. I per cert, llenguaddicta, si em permets filar una mica prim, jo crec que més que demanar respecte (en comptes de "tolerància") per totes les formes de viure l'amor i la sexualitat, hauríem de demanar naturalitat. Jo no vull ni que em tolerin malgrat el que pensin ni que em respectin malgrat em tinguin fàstic: vull que em vegin com una persona normal que viu la vida d'acord amb el que m'és natural. No fa tant, els esquerrans també eren molt mal vistos! Hi havia "estudis" que deien que els esquerrans tenien més tendència a tenir mal alè, que vivien menys, que no sé què... i ara ni tan sols ens hi fixem. I això per no parlar del canvi de mentalitat pel que fa el color de la pell! Jo demano el mateix per als homosexuals: la majoria de nosaltres no tenim dubtes que sempre ho hem estat, fins i tot quan això ens torturava, de la mateixa manera que altres sempre han estat heterosexuals, i reivindico la societat ens reconegui com a iguals i accepti com a qualsevol altre col·lectiu.\n5 de novembre de 2009 a les 15:52\nI aprofito l'avinentesa per dir-te que la construcció "Per altra banda, recordar que antigament també es discutia sobre la natura i el lloc on s'allotjava l'ànima: si era a la sang, al cor, al fetge, al alè, al cervell..." no és correcta en català (ni en castellà). L'infinitiu s'usa com a nom, i per tant, o és el subjecte o és el CD d'una oració. En aquesta mena d'expressió, tan arrelada i tan malsonant que ens han enganxat les televisions i les ràdios espanyoles, hi falta el verb principal (i no em val l'argument que és elidit).\n5 de novembre de 2009 a les 16:02\nOioioi! No em punxis, maca, que encara tinc travessada una certa discussió sobre els "ex-" al teu blog de lingüística!!\nNo vols que et digui que el verb està elidit però és ho està!! L'estructura de fons pot ser "cal recordar que", "vull recordar que"... Ja sé molt bé quins usos ha de tenir l'infinitiu segons la normativa!\nPfff!... Dones! Sempre buscant raons... Això segur que també ho porteu als gens!... ;-)\nPer cert, sabies que "efeminat" s'escriu amb "e" i no pas amb "a"...? I que "almenys" s'escriu tot junt...? I que segueixes afegint una preposició als ODs...? TOMAAA!!! :-D\nUps! Acabo d'escriure "però és ho està"... Aquest "és" no hi fa res; m'he equivocat. Aquesta errada no val, eh?, que ha estat una distracció! ;-) Ui, que s'aproxima una guerra ferotge!... hehehe! ;-)\n5 de novembre de 2009 a les 16:27\nhahahaha. Mira, volia fer saltar a una persona "picajosa" i n'he fet saltar dues!\nSr. Lletraferit, no es posi així home, que tot i que vostès dos s'agafen el tema com si estiguessin discutint al parlament, hi ha gent que ens ho prenem força més a la lleugera i en el meu cas només volia punxar una mica a l'autora del post, que sé que és de fàcil calentura. Sobre el meu grau de cientifisme podria dir moltes coses, però a diferència seva m'importa un nyap el que pensi vostè o cap altra :)\nI Srta Llenguaddicta, ja veig que té altra gent que la distreu i que sap com treure-la de polleguera, així que per aquest post no diré res més. Espero el següent amb ànsia!\n5 de novembre de 2009 a les 16:44\n5 de novembre de 2009 a les 20:08\nSí, és fàcil treure'm de polleguera, però igual de fàcil fer-me passar la calentura amb una capsa de bombons, unes flors, o un simple somriure (i sé que el David somreia mentre escrivia "TOMAAA!!!"\nÉs que si no la vida seria taaaaan avorrida...\n5 de novembre de 2009 a les 20:09\nOh! doncs si ets de fàcil refredament he de seguir fent-te la punyeta! :D\nA veure... què puc dir ara per encendre't.... mmmm, deixa'm pensar.... no, això no que és massa fort... això tampoc... mmmm, va, avui et deixo tranquil·l·l·la, però no t'acostumis :D\n5 de novembre de 2009 a les 20:37\n5 de novembre de 2009 a les 20:39\nAvui al Sexes en Guerra estan tractant aquest tema. Encara no està penjat el programa d'avui, però imagino que el penjaran en algun moment.\nEp! no és un programa científic, és de divulgació més aviat barata, però, mireu, m'ha fet gràcia que, justament avui, el tema fos aquest :)\n5 de novembre de 2009 a les 23:29\nEi, jo m'ho acabo de mirar i he anat arreplegant unes quantes dades d'interès a mesura que anaven sortint. La més important de totes: que aquestes investigacions són molt incipients! Em sembla que aquestes dades us agradaran perquè inclouen la majoria de coses que hem anat esmentant aquí! Evidentment, la lliure elecció no és una de les hipòtesis que hi surten (ho sento...)! :-)\n1. El metge diu que hi ha una predisposició biològica i que després hi ha la influència de l'entorn o de la casuística; que l'orientació no es tria i que els estudis refuten la teoria segons la qual els pares poden tenir-hi influència.\n2. Homosexuals al regne animal: es detecta en més de 1500 espècies!! Primats, pingüins, balenes, dofins, elefants, girafes (9 de cada 10 mascles!), lleons, hienes...\n3. En alguns nens gais (jo diria tots o pràcticament tots!) es pot apreciar des de ben petits el que els experts anomenen "conductes inconformistes de gènere", és a dir, conductes diferents d'allò que marquen els estereotips.\n4. Sembla ser que els homes homosexuals tenen el nucli supraquiasmàtic de l'hipotàlem més gros que el dels heterosexuals. En canvi, el 3r nucli intersticial, relacionat amb les conductes sexuals masculines, sembla ser més petit i dens en els gais, d'una mida semblant al de les dones.\n4. Connexió i simetria dels hemisferis cerebrals: les dones els tenen de la mateixa mida i més ben connectats que els homes. Alguns estudis indiquen que els gais segueixen el patró de les dones i que les dones lesbianes segueixen els patrons dels homes heterosexuals (vaja, un quiasme!). També hi ha indicis d'un major nombre de persones esquerranes entre els homosexuals. (És el que sempre dic: els gais som com els X-men, el pas evolutiu següent. Tenim el millor dels homes i el millor de les dones. Si és que som genials! El món hauria de ser governat pels gais! Això sí, hauríem de construir unes granges on els heteros es poguessin reproduir i fer més pretty little gays! hehehe!)\n5. El genoma humà (que no pas un únic gen) marca la predisposició a l'orientació sexual i a altres trets del caràcter, però també hi intervé l'entorn. (Ja ho deia el metge al punt 1)\n6. Indicis que l'homosexualitat es degui a processos biològics prenatals amb relació amb les hormones. Els homes tenen més possibilitats de ser gais quants més germans grans tinguin, perquè la mare en cada embaràs genera anticossos que ataquen les hormones masculines. (Jo aquesta hipòtesi --que ja coneixia!-- no me l'empasso ni amb sucre!...)\n7. Entre germans bessons, si un és gai, l'altre té moltes possibilitats de ser-ho també.\n8. Les lesbianes són les grans desconegudes, tant pel que fa la societat com la mateixa medicina.\n9. Han fet una prova molt curiosa: han fet suar els 8 nois voluntaris, dels quals la meitat eren heteros i l'altra meitat eren gais. Al mag Lari li han demanat de fer una prova d'agradabilitat d'olors: havia d'olorar cadascuna de les samarretes xopes de suor i, sense saber a qui pertanyien, puntuar-ne la olor de l'10 (si li agradés molt) al 0 (si no li agradés gens o si li fos indiferent). Resultats: en el grup homo, un 75% d'agradabilitat! En el grup hetero, un ZERO!!! :-D Han fet la mateixa prova a tots els voluntaris. Resultats: els gais puntuen molt més alt totes les olors dels homes, i als heteros, la olor que menys els atrau és la dels gais! El programa remarca que això no es deu a una qüestió de pudors o olors més o menys agradables, sinó que és instintiu.\n6 de novembre de 2009 a les 2:15\nDéu n'hi do, David. Merci per fer-nos cinc cèntims (5p aquí) del que es cou al món en matèria d'homosexualitat. (M'ha agradat especialment la teva proposta de les granges per a heteros).\nTampoc m'empasso això dels anticossos... ¡per Déu! Quina bajanada.\nAra, que al regne animal hi ha conductes homosexuals ho sé des que vaig observar les meves dues conilletes cardant. Eren femelles totes dues, i suposo que en el seu cas l'homosexualitat es va despertar pel fet que mai no van conèixer mascle. El més curiós és que la més grossa adoptava el rol del mascle durant la còpula: es col·locava sobre l'altra, feia unes quantes sacsejades espasmòdiques, i (no sé si heu vist mai cardar dos conills) llavors es deixava caure de costat com fa el mascle després de cardar. Curiós tenint en compte, com us he dit, que mai havien vist un conill mascle (i jo no els posava porno conillil), per tant, tenia l'acció gravada en algun lloc del seu hipotàlem.\nEspero que funcioni l'enllaç: http://www.youtube.com/watch?v=1o4YUY4feys\n6 de novembre de 2009 a les 4:33\n(L'enllaç no és un enllaç, haureu de copiar i enganxar).\n6 de novembre de 2009 a les 4:34\nAquest vídeo, el del teu enllaç, surt al programa, i també un parell o tres d'altres. :-)\n6 de novembre de 2009 a les 14:02\nReina, aquí per posar enllaços has de fer servir la forma de les entrades, ja saps, (no puc escriure'l aquí, pero et deixo un exemple, que si el punxes et durá al meu nou blog\n8 de novembre de 2009 a les 3:20\n¡Ah! Per cert, alló de les hormones, no es referien a hormones adquirides al llarg de la vida, si no a la forma en que les hormones que determinen el sexe i per tant la inclinació sexual posterior, dominen unes o altres abans de neixer.\nNo em se explicar, ja ho se, però jo m'entenc. Espero que tu també.\n8 de novembre de 2009 a les 3:25\nEm pensava que l'enllaç em duria a l'explicació de com fer un enllaç... :)\nJa t'entenc, és allò de html. Ja ho intentaré.\n8 de novembre de 2009 a les 13:22\nEs que de vegades soc molt tonta. Aqui si que pots veure com es fa.\n10 de novembre de 2009 a les 0:43\n¡Merci! Ara ja sabem com fer un enllaç.\n10 de novembre de 2009 a les 1:16


Compromís es presenta a Benidorm per a ser garantia de canvi i la fi de la marginació de la comarca per part de la Generalitat – Compromís\nCompromís es presenta a Benidorm per a ser garantia de canvi i la fi de la marginació de la comarca per part de la Generalitat\nLa Coalició Compromís s’ha presentat este matí a Benidorm i també ha donat a conéixer iniciatives parlamentàries presentades pel grup en les Corts Valencianes. El portaveu de Compromís al parlament valencià i secretari general del BLOC, Enric Morera, ha declarat que esta coalició és “la garantia d’evitar majories absolutes i anem a ser l’alternativa útil del canvi a Benidorm i al País Valencià”.\nEn la roda de premsa ha participat el responsable del BLOC a Benidorm, Josep Manel Beneyto, la diputada de Compromís per Alacant, Mireia Mollà, la portaveu adjunta del grup, Mònica Oltra, el portaveu d’Els Verds-Esquerra Ecologista del PV, Juan Ponce i Enric Morera.\nEl representant ecologista ha declarat que la coalició és “l’alternativa als governs de dretes” i que cal apostar per un canvi del model econòmic per un sistema que aposte per la sostenibilitat”. Des dels Verds han donat tot el seu suport a la tasca dels quatre diputats de Compromís, “perquè sempre estan atents al que passa i que han estat ràpids en denunciar el problema de la serra Gelada”.\nPer la seua part, Mònica Oltra va presentar les iniciatives que el grup parlamentari ha registrat referent a les dos Marines en matèria de sanitat, d’ensenyament, de comunicacions i de moltíssimes altres deficiències que pateix Benidorm i les dos Marines en general.\nSegons Oltra, “la Generalitat no està pagant i per això es tanquen serveis privatitzats, com ha passat en la quarta planta de l’Hospital de Manises i el mateix pot passar a Dénia”. En el cas de la serra Gelada, Oltra ha assegurat que és com en València a la Malva-rosa, “on els velers de la Copa de l’Amèrica passaven per damunt de vessaments d’aigües fecals”.\nPer a la parlamentària de Compromís, “la política del PP s’ha centrat en una política de grans esdeveniments a la ciutat de València i no arriben cap al sud ni cap al nord”.\nEn la qüestió de la regeneració democràtica, Oltra ha assegurat que els diners públics “van a mans privades i acaba en casos de corrupció i per això està en marxa els casos Gürtel i Brugal. Cal canviar això i posar la democràcia al servei dels ciutadans i no d’interessos particulars. Per això la Coalició Compromís, per treballar per la felicitat de tots els dies des del progressime, el valencianisme i l’ecologisme”.\nEl síndic de Compromís i secretari general del BLOC, Enric Morera, ha comentat que le majories absolutes “no són bones per a la democràcia, cal pluralitat i Benidorm és un exemple d’eixe bipartisisme nociu”. El parlamentari valencianista considera que el govern de Camps “no parla amb la gent ni l’escolta i per això estos dies s’ha queixat Hosbec, perquè es gasten diners per a la promoció turística sense comptar amb el professionals de la capital turística valenciana”.\nMorera ha llançat un compromís clar de la coalició amb Benidorm i amb el sector turístic valencià: “Nosaltres volem turisme tot l’any i per això cal invertir diners per a fer depuradores perquè no passe el que passa a la serra Gelada. Benidorm és víctima de la incompetència del govern del PP a la Generalitat, que es demostra en la manca d’infraestructures, com l’hospital que cal ací perquè el de la Vila n’és insuficient i també necessitem ferrocarril i no sols una foto de l’alcalde de Benidorm a l’AVE darrere. Lamentem que la única cosa que sabem del Tren de la Costa fins Benidorm són dos línies a uns papers del Ministeri de Foment”.


Lactalis ha invertit un total de 3,3 milions a la fàbrica de Mollerussa\nActualitzada 10/07/2020 a les 09:20\nPer millorar la producció i reduir l'impacte ambiental, amb una rebaixa l'any passat del 8 per cent d'emissions de CO2 || Té una plantilla de 200 treballadors\n© Imatge d'instal·lacions de la làctia al Pla d'Urgell.\nEl Grup Lactalis ha dut a terme una inversió de 3,3 milions d’euros per millorar la producció de la fàbrica ubicada a Mollerussa, coneguda com El Castillo i on treballen un total de 200 persones, segons va informar ahir la companyia làctia.\nUn dels objectius d’aquesta inversió és disminuir l’impacte mediambiental, una cosa que l’empresa posa en pràctica mitjançant la utilització de combustible net i reduint les emissions de diòxid de carboni (CO2). Segons va explicar Lactalis, l’any passat va reduir en un 8% aquestes emissions a la fàbrica de Mollerussa.\nUn altre dels passos serà utilitzar un envàs cent per cent recicable, i l’entitat ja ha anunciat que treballa en un disseny més sostenible amb l’ús de material reciclat en tota la seua gamma de productes.\nAmb aquesta inversió a la fàbrica lleidatana, Lactalis reafirma “la seua aposta en el desenvolupament econòmic de les zones rurals”, creant ocupació per evitar una situació de despoblació al territori, segons afirma la companyia.\nL’empresa ha assegurat que la millora de producció permetrà al seu torn millorar el teixit econòmic i la relació amb els ramaders de la zona, i ha informat que el 2020 és l’any en què s’han recollit més litres de llet certificada de benestar animal a Catalunya, amb 176 milions litres i superant així la xifra prevista per l’empresa.\nA més de la planta de Mollerussa, Lactalis té presència a Cornellà de Llobregat, on hi ha la seu de Lactalis Nestlé, la societat creada per aquestes dos companyies l’any 2006 per a la fabricació de iogurts i postres làcties.\nTambé està ubicada a Cornellà la seu de Lactalis Nutrición Iberia, la divisió dedicada a la nutrició infantil i clínica.\nL’informe de responsabilitat corporativa del grup referit a l’exercici del 2019 explica que Lactalis va invertir un total de 21 milions en les seues vuit fàbriques espanyoles. En el cas de la planta granadina, que ocupa 625 empleats, les inversions es van elevar a 6,2 milions, mentre que les ubicades a Castella i Lleó en van rebre dos, per exemple.\nLactalis dóna feina a l’Estat espanyol a unes 2.500 persones i té marques com Galbani, Président, Puleva, Lauki, RAM, El Castillo, Gran Capitán, Flor de Esgueva, El Ventero o Chufi.\nEl Grup va tancar l’any passat amb una facturació global de 2.000 milions d’euros, amb un creixement de l’11 per cent dels resultats corrents. El resultat net consolidat es va situar en 318 milions. El deute actual del Grup és de 5.800 milions d’euros i està relacionat amb les 9 adquisicions de companyies realitzades al llarg de l’any passat.


Visita a la Fira d'Artesania de Milà\nEl passat 9 de desembre, la consellera d’Economia i Medi Ambient, Sra. Antònia Allès, i un representant del Centre Artesanal van visitar la fira L’Artigiano in Fiera 2010 que se va celebrar aquells dies a Milà, convidats per la Cambra de Comerç Italiana de Barcelona.\nAmb aquesta visita s’ha pogut comprovar in situ el desenvolupament de la fira, el volum de visitants que rep i el grau de satisfacció dels expositors assistents. En aquesta sentit, s’ha vist una fira amb un gran potencial de comercialització que, si més no, obliga a que des de l’administració s’estudiï la seva implicació davant la possible participació en edicions venidores. De fet, d’ençà de l’obertura del Centre Artesanal i en l’actual procés de desenvolupament del Pla Estratègic del Sector Artesà de Menorca, es ve fent aquesta feina de recerca de canals de comercialització que contribueixin a ampliar el mercat i a enfortir el sector artesà menorquí.\nPer tant, l’experiència d’aquest dia serà transmesa al sector per plantejar la viabilitat d’una propera assistència amb estand, ja que 9 dies de fira i uns 3 milions de visitants exigeix una acurada presentació tant per la manera d’exposar el producte, com per la selecció del producte que s’hi ofereix i la capacitat d’estoc necessari.


El CSD engega un nou servei d'assessorament psicològic per ajudar als esportistes d'Alt Nivell davant la situació generada pel COVID-19 | CSD - Consejo Superior de Deportes\nEl CSD engega un nou servei d'assessorament psicològic per ajudar als esportistes d'Alt Nivell davant la situació generada pel COVID-19\nUn grup de professionals, liderats pel psicòleg de l'AEPSAD Pablo del Riu, atendran les consultes dels esportistes de forma personalitzada\nMadrid, 31 de març de 2020.- El Consell Superior d'Esports (CSD), en col·laboració amb l'Agència Espanyola de Protecció de la Salut en l'Esport (AEPSAD) i a través de les línies de treball del Programa d'Atenció a l'Esportista d'Alt Nivell (PROAD), ha engegat un nou servei d'assessorament psicològic per ajudar als esportistes espanyols davant l'escenari generat per l'extensió a tot el món del COVID-19.\nL'objectiu d'aquesta iniciativa és ajudar als esportistes espanyols a afrontar la situació excepcional generada per l'emergència sanitària que ha obligat a suspendre les competicions nacionals i internacionals i a ajornar els Jocs Olímpics i Paralímpics de Tòquio 2020.\nEl suport psicològic inclou una línia d'atenció personalitzada que comptarà amb un grup de professionals de l'AEPSAD, liderats pel psicòleg esportiu del Centre de Medicina de l'Esport de la citada Agència, Pablo del Riu.\nA més, s'han elaborat unes guies i suports de treball per al seguiment de l'esportista que els aportaran pautes per afrontar la nova realitat a la qual s'enfronten després de la suspensió de campionats continentals i internacionals i l'ajornament de la cita olímpica, objectius pels quals han entrenat durant els últims anys.\nAquests materials abordaran qüestions com: “La comprensió de la situació actual, i la resposta a la pregunta: per què a mi?”; pautes generals sobre “Lesi mocions, sentiments i reflexions oportunes”; claus per “Mantenir la ment sana, activa i treballant” o l'aplicació de “ Mètodes de respiració profunda i relaxació muscular”.\n“La nostra prioritat és la salut dels esportistes”\nSegons Pablo del Riu, l'objectiu d'aquest servei és “recolzar i orientar a l'esportista d'alt nivell oferint-li un servei personalitzat per afrontar aspectes personals i professionals relacionats amb la situació de crisi i les conseqüències que comporten en el desenvolupament del nostre treball com a esportistes d'alt nivell”.\nAmb la seva àmplia experiència professional dins de la psicologia esportiva i després de treballar amb un nodrit grup d'esportistes espanyols, del Riu considera que “les tècniques, habilitats/habilitats i estratègies dels programes d'entrenament psicològic es transfereixen també a la vida quotidiana sent unes bones eines per afrontar i resoldre les situacions adverses o difícils com la qual ens ocupa”.\nPer a Jennifer Pareja, ex-jugadora de waterpolo, millor jugadora el Món en 2013 i medalla de plata en els JJOO de Londres 2012 i assessora de la Presidència del CSD en l'actualitat, “aquest tipus d'ajuda és de gran valor per a l'esportista”.\n“La situació actual genera molta incertesa. Crec que que aquesta ajuda psicològica serà molt útil i, a més, els servirà per sentir l'alè de les institucions, alguna cosa que sempre és important en aquests casos”, afegeix.\n“La nostra prioritat és la salut dels esportistes”, assegura la presidenta del Consell Superior d'Esports, Irene Lozano. “Tots els esforços que realitza aquests dies el CSD estan encaminats a millorar el benestar dels esportistes, un dels col·lectius més afectats per la situació actual davant l'aturada de competicions esportives i per la pròpia sensació d'incertesa. En aquests moments difícils volem estar prop d'ells”.\nAquest nou servei d'acompanyament psicològic creada pel CSD se sumeixi al conjunt de mesures de suport econòmic en l'àmbit laboral, social i administratiu engegades pel Govern que afavoreixen directa o indirectament al món de l'esport davant la situació de crisi sanitària ocasionada pel COVID-19.


Jordi Montull arribant ahir a la Ciutat de la Justícia. CÈLIA ATSET\nL’Hospitalet de LlobregatEl cinema ha convertit els judicis en una atracció, encara que el setè art parteix amb l’avantatge de poder comptar amb la tècnica narrativa de l’el·lipsi. Si aquest país no tingués aquesta flaire de merda escampada, el cas Palau seria, sens dubte, un dels judicis de la dècada. Els dos protagonistes, Fèlix Millet en el paper de Sundance Kid i Jordi Montull en el de Butch Cassidy, han aconseguit superar els dos actors originals de Dos homes i un destí. Tot sigui dit, assegut a la cadira de rodes i empès per un camàlic, en Fèlix Millet recorda un Doctor Strangelove una mica atrotinat després d’un llarg exili a la selvàtica Ametlla del Vallès.


La 45a Exposició de Cireres ha estat el marc per al retorn dels gegants i els balls popular a plaça. L'Associació Cultural L'Empelt ha organitzat un any més alguns dels actes centrals de la festivitat amb la presència dels elements festiu locals.\nDissabte 22 de maig va ser el torn de "La Llegenda del Cirerer", la qual, després d'un any sense representar-se, va tornar en una versió diürna i amb menys participants, però que va permetre reviure de nou la llegenda climentona.\nDiumenge 23 va ser el torn dels balls populars. En l'acte "Tornem a plaça!", algunes de les colles que conformen el Seguici Festiu de Sant Climent van delectar els climentons i climentones amb les seves danses. Hi van prendre part els gegants, els capgrossos, el Ball de Cireraires, el Ball de Bastons i la recentment estrenada Porca. Cal destacar també que al llarg de l'exhibició, el Ball de Bastons va estrenar el seu primer ball propi, "Cirerers Florits".\nSeguidament podeu recuperar algunes imatges dels actes, gràcies a les fotografies de la Sabina Torras:\nTornem a plaça! Mostra de Balls del Seguici Festiu


Temps Ordinari - Baptisme | Pregaria.cat\nTemps Ordinari - Baptisme\nPer Francesc Xicoy on dl., 06/01/2020 - 00:00\nQui és Jesús? Aquesta és la pregunta que es pot fer qualsevol persona, per poc que hagi sentit parlar de Jesús de Natzaret. És la pregunta típica de qualsevol catecisme o qualsevol grup de cristians, que volen aprofundir en el coneixement de la persona que centra la seva fe. Però el primer que es va fer aquesta pregunta, va ser el mateix Jesús de Natzaret." Qui sóc jo?"\nLa resposta a aquesta pregunta en el relat evangèlic d’avui ens ho expressa en el moment en què Jesús, com un d’aquells bons creients jueus que se sentien atrets per la figura carismàtica de Joan el Baptista, es posa a la filera dels que es volen batejar amb les aigües purificadores del Jordà.\n“El Fill estimat”\nI Jesús, tot prenent consciència de la seva condició humana, rebutja la petició de Joan, que fos Ell qui el bategés. Jesús de Nazaret se sabia i se sentia tan humà com els altres de la filera. I una vegada batejat per Joan, el sorprèn la baixada de l’Esperit Sant i sent la veu de Déu que li manifesta que és el seu Fill, el seu estimat, en qui s’hi complau. És l’Esperit que li fa sentir la veu i l’amor ple d’afecte del seu Pare Déu.\nEl Baptisme de Jesús és un dels moments privilegiats de la vivència de Jesús de la seva doble condició humana i divina. És la resposta a la pregunta que es feia Jesús.\n“Què haig de fer?”\nI hi ha una segona pregunta que es feia Jesús. "Què haig de fer de la meva vida a partir d’ara? Què se’m demana? Quina és la meva missió en aquest món?"\nI Jesús de Natzaret, que, com bon creient jueu assidu a la sinagoga, coneix bé les Escriptures, les paraules de la veu del Pare li han recordat les que es troben en el llibre del profeta Isaïes, que hem escolat a la primera lectura, Son paraules de Déu al seu servent, que també el qualifica “d’estimat i en el que s’hi complau”.\nI, per tant, Jesús pren consciència que la seva missió, com a fill estimat de Déu, és la mateixa que expressa el profeta Isaïes. La seva missió és portar el dret a les nacions, amb energia, però amb respecte i delicadesa, sense trencar la canya que s’esberla, ni apagar la flama del ble que vacil·la, tot il·luminant els ulls que han quedat cecs, alliberant els encadenats de la presó i els qui viuen a la foscor del calabós.\nI Jesús va ser fidel a aquesta missió. Ens ho ha expressat el llibre dels Fets dels Apòstols en paraules de Pere: Jesús ”va passar per tot arreu fent el bé i donant la salut a tots els qui estaven sota la dominació del diable”.\nI jo? Jo, per la mediació de Jesús i amb la infusió de l'Esperit, participo de la filiació de Déu i del seu amor. Sóc també fill estimat, filla estimada. Se’m va expressar amb l’aigua del meu baptisme. Estic cridat, jo amb les qualitats i els dons que he rebut i en el context en el que em trobo, a continuar la mateixa missió de Jesús. Avui, doncs, és un dia apropiat, tot contemplant el baptisme de Jesús, per reviure el meu baptisme i sentir-me el que soc, fill o filla estimada pel meu Pare, el bon Déu, i sentir-me cridat, cridada a col·laborar en la mateixa missió de Jesús al meu entorn.


IB3 | RETRANSMISSIÓ: Aquest dilluns IB3, amb el Firó de Sóller\nDilluns 11 a les 15.25\tRETRANSMISSIÓAquest dilluns IB3, amb el Firó de Sóller\nLa televisió autonòmica de les Illes Balears retransmetrà dilluns, dia 11 de maig, el tradicional Firó de Sóller, en directe, amb el desembarcament de les tropes sarraïnes al port de Sóller i les diverses lluites populars pels carrers de la ciutat.\nEnguany connectarem en directe amb el municipi de Sóller a les 15.25 hores per emetre l’ arenga . Aquest moment de les festes es produeix quan el Capità Angelats fa una arenga a plaça per tal d ’envalentir els sollerics per anar a lluitar contra els sarraïns. IB3 Televisió emetrà aquest moment tan important per a la gent que viu el Firó.\nL’ espai Cada Dia , a partir de les 17.35 hores, oferirà connexions en directe amb el municipi per viure l ’ambient que hi haurà a les diferents batalles. Amb Raül Valls, Ariadna Alfonso, Elisabet Ferrer i Marina Andreu, contemplarem les lluites que es faran a les platges del Port de Sóller, primer a la platja d’en Repic i després en els escenaris tradicionals del pont d’en Barona, fins arribar als carrers cèntrics i a la plaça de la ciutat. També veurem en directe l’ arribada de les Valentes Dones a la plaça de la Constitució.\nA partir de les 20.25 hores , IB3 Televisió emetrà un programa especial amb els comentaris de Mar Puigserver i Jaume Casasnovas i amb un operatiu tècnic audiovisual preparat en els llocs més estratègics de la recreació històrica de la resistència dels sollerics de l’11 de maig del 1561. Les càmeres recolliran els moments més importants del Firó d’enguany des del principi, quan les tropes sarraïnes desembarquen a ses Puntes i entren a la Vila pel camp de s’Oca, saquejant les cases i l’església. A continuació, les càmeres del canal autonòmic enregistraran com el rei moro, qui es creu vencedor, arriba a la plaça per prendre possessió de les cases de la Vila i així proclamar la seva victòria.\nA IB3 no deixarem de mostrar tots els detalls del Firó abans, durant i després d’aquesta festivitat tan important pels valors de tradició i cultura dels nostres pobles.\nAl web www.ib3tv.com podeu veure aquest programa “En directe” i, si no ho podeu fer, el trobareu a la nostra secció “A la carta”.\nVos convidam a interactuar amb nosaltres a les xarxes socials: @IB3televisio amb l’etiqueta #Firó2015IB3 i a www.facebook.com/ib3tv.


May 01, 2014 | 2 Minute Read | mitjans\nAra que ja no estic directament posat en el món de la tecnologia he d’escollir millor quins mitjans trio per informar-me (perquè em continua interessant). Ara sóc el lector, i en aquest mes que porto he continuat triant The Verge per les notícies concretes importants i els vídeos. He deixat de visitar webs que abans llegia, com Engadget, perquè la quantitat de gadgets que ja no m’interessen ha augmentat. Però l’altre dia vaig veure dues notícies que mereixen ser comentades.\nLa primera és que Engadget té, per fi, un editor en cap. Des de la marxa de Tim Stevens, el mitjà s’havia quedat orfe d’EiC i Marc Perton n’era el màxim responsable amb el títol de Managing Editor. Michael Gorman serà el nou editor-in-chief i Christopher Trout serà l’executive editor. Teniu més informació al post de “The New Engadget”. Els dos són editors de fa temps, gent de la casa. M’ha estranyat que fessin aquesta aposta i no volguessin buscar un gran fitxatge de fora però estaré atent al que vagin fent.\nRelacionat amb Engadget també tenim la notícia de la nova editora en cap de la versió espanyola de la web. Drita, Alexandra Guerrero, serà EiC. Ella mateixa ho explicava en aquest post parlant del “futuro Engadget en español”. A la pàgina d’equip només consten ja tres persones (abans eren tres més). La meva aposta és que renovaran el disseny de la web per ser igual que el de la versió original, canviaran el logo (ja es veu al post de benvinguda) i tindrà una relació més directa amb la versió americana d’Engadget. Per mi tot genial, també el nou equip.\nDe fet és el que han fet amb el nou Engadget UK, o sigui que no és gaire difícil de predir. És una estratègia similar a la de Gawker amb les versions de Gizmodo: l’espanyola la porten des d’Amèrica i té un disseny idèntic a l’original (tot i que el Kotaku UK el porta un Publisher local).\nVaja, que AOL té muntat un bon enrenou amb Engadget. I a sobre han donat a entendre que ampliaran la cobertura a coses que no siguin exclusivament gadgets (com en el seu moment van fer a TIMN/The Verge o a Gizmodo) i ja han publicat un article seguint aquest camí. El resultat? Els comentaris van plens de crítiques per tractar aquests temes. Se’t passen les ganes de ser editor en cap d’Engadget, la veritat.\nTim Stevens deixa Engadget\nGdgt torna a casa\n« La Zona Parlem de la banda sonora de Gladiator i Pirates of the Caribbean »


- RESIDÈNCIA ARTÍSTICA -\nSessió oberta 7 d’abril 20:30 h\nDirecció i intèrprets: Caterina Tugores, Alfredo Gallego i Adam Purtí\nDurada: 45 min + col·loqui\nÉs el resultat d’un procés de laboratori de moviment. Una peça de teatre físic d’un llenguatge abstracte i poètic, que té la repetició i variació d’un moviment com a eixos principals de composició.\nÉs un procés de creació col·lectiva amb un punt de partida fonamental “Els peus”. Punt a partir del qual explorar altres camps com ara el caminar, la relació del pes amb el terra, l’arrelament, el bipedisme, la concepció social dels peus, la petjada i el calçat....\nL'exploració sobre la repetició els va dur fins a l'àlbum Mozart 252 de Michael Nyman.\n"Per la seva composició final, l’estètica que conté i per com la interpretem, la nostra peça és una declaració d’amor a la vida i alhora una despedida d’aquesta."\nEn residència en el Teatre del Mar\n21 al 25 de març\n28 de març a l’1 d’abril\n4 al 8 d’abril


Per què celebrem Carnestoltes? – Llegir Cruïlla\nPer què celebrem Carnestoltes?\nJa teniu les disfresses preparades? Ben aviat celebrarem el dia de Carnestoltes, un dia per jugar a ser un altre, fer bromes i no parar de riure! Disfresses, desfilades i festes al carrer conformen l’estampa habitual d’aquesta celebració tan esbojarrada. Però, us han preguntat mai els més petits per què celebrem aquesta festivitat?\nEn alguns dels llibres de Cruïlla trobareu una resposta: diu la llegenda que hi havia un país llunyà on tot eren desgràcies. No plovia, les collites s’assecaven, els ramats no tenien herba per menjar i la gent passava gana. Els habitants d’aquell país van demanar ajuda a un savi per veure què podien fer per millorar aquella situació. I el savi els va dir que tot anava malament perquè el rei no es preocupava per ells com calia. Llavors, la gent del poble va entrar al castell i van fer fora aquell rei, que va haver-se’n d’anar cap a unes altres terres, perquè allà no el volia ningú. En el seu lloc van posar-hi un altre rei, que va treballar perquè, de mica en mica, tot comencés a millorar. La pluja va tornar a caure, els ramats tenien tanta herba com volien, els nens creixien sans i forts… Al cap d’un temps, per celebrar que havien fet fora el rei dolent, van agafar un ninot, li van posar el nom de rei Carnestoltes i el van passejar per tot el poble fent-li bromes i rient-se’n. I per recordar aquesta llegenda, ara la gent es disfressa i fa ximpleries per la festa de Carnestoltes.\nUs presentem tres fantàstics llibres que aproparan als més petits a aquesta tradició festiva tan divertida:\n1) Carnestoltes, de la col·lecció Què celebrem?:\nCombinant fotografia i i·lustració, aquest llibre ens explica l’origen de la celebració de Carnestoltes.\nEls més petits se sentiran identificats amb els personatges del llibre, ja que retrata com en una aula la mestra explica la llegenda del rei Carnestoltes i com els alumnes es preparen per celebrar aquesta festivitat.\nInterior de “Carnestoltes” de Núria Font i amb il·lustracions d’Anna Clariana.\n2) El rei Carnestoltes, de la col·lecció Vull llegir:\nMitjançant textos adaptats per als qui comencen a llegir, tot combinant lletra de pal i lletra lligada, explica la llegenda del rei Carnestoltes.\nAl final del llibre, a l’interior de la solapa de la contracoberta, es reprodueix l’argument de la història. Aquest fet fa d’aquest llibre un recurs adequat per a la lectura compartida entre grans i petits.\nInterior del llibre “El rei Carnestoltes”, de Núria Font i il·lustrat per Àngels Ruiz Aguado.\n3) A disfressar-se, de la col·lecció Bub i Mèu:\nEn Bub i en Mèu són un gos i un gat que juguen a disfressar-se amb els seus amics: una girafa, un elefant i un ratolí.\nEl llibre porta elements de tacte de diferents textures. Un interessant recurs pel desenvolupament sensorial de l’infant.\nInterior del llibre “A disfressar-se”, escrit i il·lustrat per Emma Dodd .


Creixement espectacular del Campus d'Alcoi que arriba als 730 alumnes de primer any | ARA Multimèdia\nCreixement espectacular del Campus d'Alcoi que arriba als 730 alumnes de primer any\nFoto d'arxiu (d'ahí que no porten mascaretes)\nEn setembre hi ha una nova oportunitat per a matricular-se en els màsters oficials.\nMai abans en la dilatada història del Campus s'ha rebut a tant alumnat\nEscrit per ARA Multimèdia 31 juliol 2021\nRècord de matriculacions en el Campus d'Alcoi de la UPV que arriba als 730 alumnes i que consoliden el creixement del centre i que justifica el pla director de Pau Bernabéu que pretén arribar als 4000 alumnes ampliant edificis i infraestructures en un futur pròxim. Enginyeria Química és la que més creix.\nBones notícies per al Campus d'Alcoi de la UPV, que confirma amb xifres el bon moment acadèmic pel que travessa i les perspectives de creixement progressiu en els pròxims anys.\nAixí, la Universitat Politècnica de València ha anunciat que amplia el nombre de places de matriculació per al proper curs -entre graus i màsters universitaris- després de la gran resposta per part de l'alumnat en la preinscripció.\nEls 730 nous alumnes és la xifra més alta en la dilatada història del centre alcoià i que confirma un rotund èxit pel que respecta a la resposta de l'alumnat a l'oferta acadèmica de la UPV a Alcoi.\nEl director de Campus, Pau Bernabéu,ha dit que “hem intentat per tots els mitjans, però sense alterar la nostra filosofia de proximitat i atenció personalitzada a l'alumnat, ampliar el nombre de persones matriculades en el nostre centre. No volíem deixar fora sobretot a alumnes de les nostres comarques que són, en teoria, els que més interés tenen a compartir la seua formació amb nosaltres”.\nEls graus que més han vist augmentat el nombre d'alumnes han estat els d'Enginyeria Química i Enginyeria elèctrica,\nFelicitació a la Comunitat Universitària\nBernabéu reitera la seua felicitació a la comunitat universitària pels seus esforços per millorar la qualitat docent i l'atenció a l'alumnat, “que ha tingut com a fruit aquestes magnífiques xifres de demanda de places. Això ens anima a treballar més i millor per a la posada en marxa del nostre pla estratègic de creixement en infraestructures, edificis i graus”.\nPel que respecta als 4 màsters que s'ofereixen al Campus d'Alcoi, al setembre s'ha fixat una segona tanda d'inscripció entre els dies 2 i 10 a través de la web de la universitat. Són:\n-Màster Universitari en Enginyeria Textil\n-Màster Universitari en Enginyeria d'Organització i Logística\n-Màster Universitari en Enginyeria, Processament i Caracterització de Materials\n-Màster MBA Universitari en Direcció d'empreses


Les estacions de muntanya d'FGC, porta d'accés a la natura i a un territori per gaudir\nInici > Actualitat > Notícies > Les estacions de muntanya d'FGC, porta d'accés a la natura i a un territori per gaudir\nData de la notícia: 18-06-2019\nTags: FGC, estacions de muntanya d'FGC, estiu FGC, natura, territori, Pirineus, Pirineu català\nEl Pirineu català aglutina tots els ingredients necessaris per viure un estiu d’allò més autèntic. Els visitants troben el que busquen en les cinc estacions de muntanya d’FGC, des de pau i tranquil·litat, fins a esport i aventura. Però també gastronomia, cultura i tradició.\nDurant els mesos de més calor també estaran en ple funcionament els trens turístics d’FGC, amb què els usuaris podran descobrir Catalunya des d’una forma ben diferent: sobre raïls.\nEl Pirineu català es dibuixa com l’escenari perfecte on experimentar un estiu sense precedents, ple d’escapades i divertides propostes a l’aire lliure (ja sigui sobre dues rodes o caminant), i experiències úniques on la natura, el paisatge, l’esport, l’aventura i el territori en són els protagonistes. Enguany, les cinc estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) posen a l’abast dels usuaris una temporada carregada de propostes per a tots els gustos i edats. Aquest estiu, la muntanya et somriu.\nCom a novetat, FGC promourà l’activitat més enllà dels seus destins turístics, amb l'objectiu de descobrir i donar a conèixer la gran riquesa que s’amaga dins els espais de gran valor natural del territori català. D’aquesta manera, les estacions es converteixen en la porta d’accés a aquests espais naturals i contribueixen al seu coneixement, així com al de la cultura i els paisatges que formen part de les comarques a l’alta muntanya com, per exemple, el Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, el Parc Natural de l’Alt Pirineu, el Parc Natural del Cadí-Moixeró i el Parc Natural de les Capçaleres del Ter i del Freser.\nDurant l’acte de presentació de la temporada d’estiu d’FGC, el president de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, Ricard Font, ha explicat la voluntat de les cinc estacions de muntanya i els trens turístics de ser la porta d’entrada a noves experiències, tant a l’hivern com a l’estiu, a través del concepte 360º / 365 dies: és a dir, oferir serveis durant tot el dia i al llarg de tot l’any pensant sempre en clau territori.\nAmb tot, ha remarcat que “presentem una temporada plena d’activitats amb l’objectiu de promocionar el Pirineu català” i posar-lo en el mapa internacional, perquè “els turistes que arriben a Barcelona sàpiguen que a poques hores tenen uns grans destins on gaudir de la natura, la gastronomia, la cultura i els esports” a l’aire lliure i on, també, “poden fer salut, que també és un dels nostres objectius. Uns espais privilegiats amb un gran atractiu que són una icona del nostre país”.\nFinalment, ha conclòs que els tres princiapls eixos d’FGC “són posar els Pirineus al món, promocionar les muntanyes a l’entorn de Barcelona, no els nostres actius, sinó en el territori, els Pirineus i l’activitat econòmica que es desenvolupa al voltant de la cultura, la gastronomia, l’esport i la salut, així com segellar la nostra aliança amb els Parcs naturals perquè en som la seva porta d’entrada”.\nEn aquest sentit, poder gaudir del territori esdevé un eix cabdal per a FGC. De fet, durant els mesos de més calor, es treballarà intensament, com va succeir a l’hivern, per donar a conèixer l’oferta comercial i els serveis que es troben a l’àrea d’influència de La Molina, Vallter 2000, Vall de Núria, Espot i Port Ainé. Per aquest motiu, en l’acte de presentació de l’estiu d’FGC, dut a terme a l’Espai de la Llum, s’han destinat durant tot el dia uns expositors específics a disposició del territori perquè puguin promocionar els seus productes culturals, turístics, esportius, gastronòmics, etc. De fet, l’estació de Pl. Catalunya estarà customitzada fins al 31 de juliol amb motius muntanyencs i de les estacions i trens turístics d’FGC per portar el Pirineu a Barcelona.\nParal·lelament, un any més, durant els mesos de més calor, La Molina, Vallter 2000, Vall de Núria, Espot i Port Ainé treballaran per desestacionalitzar la seva oferta i ampliar les propostes lúdiques i esportives que ofereixen. Tot això, acompanyat d’una política de preus que, des de fa anys, s’adapta a les necessitats i característiques dels visitants.\nUna temporada per viure amb els cinc sentits\nPer endavant, 3 mesos per esprémer al màxim l’ampli ventall de possibilitats que s’amaguen a La Molina aquest estiu. Oberta des del passat 15 de juny, els visitants podran viure un intens estiu fins al 15 de setembre, amb diferents calendaris i horaris de funcionament que es poden consultar a la pàgina web www.lamolina.cat.\nEntre les propostes estrella per a aquesta temporada, destaca La Molina Bike Park, que compta amb un total de 15 circuits per a tots els nivells, amb gairebé 50 quilòmetres de recorreguts, el que el converteix en el més gran de tota la península Ibèrica. Els visitants, a més, podran gaudir d’infinites activitats a l’aire lliure, pensades per a tots els públics, com el Passeig en Telecabina La Molina, que és la via d’accés al Bike Park i la passejada ideal fins a la zona més alta de l’estació: el refugi Niu de l’Àliga. Supera un desnivell de 700 metres i permet la visió panoràmica de la Cerdanya. Una altra proposta destacada és el Parc d’Aventura als arbres, que consisteix en un circuit per dalt dels arbres amb tirolines, ponts tibetans, ponts de mico, salts de Tarzan, entre d’altres. Permet fer diversos circuits de nivells diferents, aptes per a tots els públics, amb un mínim d’edat de 4 anys.\nVall de Núria, a 2.000 m d’altitud, és l’estació d’FGC oberta els 365 dies de l’any. Ubicada al Pirineu Oriental només és accessible amb el Tren del Cremallera, transport que recorre 12,5 quilòmetres i supera un desnivell de més de 1.000 metres.\nVall de Núria presenta un estiu ple d’activitats a l’aire lliure per gaudir dels paisatges de l’alta muntanya amb programes adaptats per a les famílies, per als amants del senderisme i les activitats a l’alta muntanya o bé per gaudir de paisatges meravellosos i relaxar-se: rutes de senderisme, Parc Natural, Parc Lúdic, barques, canoes, cavalls… Amb tot, l’estació es caracteritza per ser un lloc de pelegrinatge, un recer espiritual, on la basílica de la Mare de Déu de Núria ofereix un ambient d’espiritualitat, amb una litúrgia sòbria, i solemnitzada per música d’orgue.\nDel 19 al 21 de juliol Vall de Núria oferirà un cap de setmana gastronòmic a càrrec de Xesc Rovira, fundador de la Fonda Xesc, restaurant amb una Estrella Michelin.\nVallter 2000 engegarà la temporada d’estiu el proper 20 de juliol i fins a l’11 de setembre. Durant els mesos de més calor, l’estació obrirà el Telecadira panoràmic per veure el naixement del riu Ter i apropar-se fins al Balcó de la Costa Brava: un mirador instal·lat en el punt més alt de Vallter 2000, a 2.535 metres d’altitud. La seva increïble situació proporciona una meravellosa panoràmica, que permet contemplar la Badia de Roses.\nEntre la resta de propostes que s’hi poden fer, destaca el cicloturisme – Vallter port de muntanya (pujada al Port de Muntanya Setcases-Vallter), així com les rutes de senderisme familiar per l’entorn de l’estació. Durant aquests mesos, a més, estarà en funcionament la botiga de material i marxandatge.\nPerò l’oferta no s’acaba aquí. Les dues estacions ubicades al Pallars Sobirà són l’escenari perfecte on fer tota mena d’excursions i rutes de senderisme: Espot està situada molt a prop del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i Port Ainé es troba dins l’àrea d’influència del Parc Natural de l’Alt Pirineu.\nPort Ainé començarà la temporada d’estiu el cap de setmana del 6 i 7 de juliol i a partir del dia 13 de juliol obrirà cada dia, ininterrompudament, fins a l’1 de setembre.\nAmb tot, aquest estiu els visitants podran divertir-se de valent en el Parc Lúdic i d’Aventura de Port Ainé, on els visitants podran gaudir de les pistes de tubbing o practicar senderisme. Hi ha activitats per als més petits, com el Mini parc d’aventura als arbres (a partir dels 4 anys i fins a 1,30 m d’alçada), que consta de 10 jocs, com ara el pont nepalès, xarxes, un pont penjant i una tirolina, entre d’altres.\nTrajectes amb una gran història sobre raïls\nFGC és un important operador de serveis turístics, i els seus trens en són un clar exemple. Durant els mesos de més calor, els trens turístics d’FGC posen en marxa esdeveniments dirigits a tots els públics i totes les edats, per a gaudir d’escapades en família i amb amics.\nAquesta temporada d’estiu, Cremallera i funiculars de Montserrat, el Cremallera de Núria, el Tren dels Llacs, el Tren del Ciment, el Turistren i l’Enotren proposen els millors serveis perquè els usuaris puguin viure de ben a prop la natura del territori català, amb la màxima comoditat i confort.


Primers indicis de reproducció d'ossos enguany al Pirineu - Teleponent\nInici Comarques Pirineu Primers indicis de reproducció d’ossos enguany al Pirineu\nPrimers indicis de reproducció d’ossos enguany al Pirineu\nPrimera imatge de cria d'os de la temporada de la càmera de fototrampeig situada a la Vall de Cardós (Pallars Sobirà), on es veu el cadell i la seva mare pujant a un arbre\nL’equip de seguiment de l’os bru al Pirineu ha confirmat la primera dada de reproducció de la temporada d’un exemplar al Pallars Sobirà, dins l’àmbit del Parc Natural de l’Alt Pirineu. Així, una càmera de fototrampeig va captar a mitjans d’agost una imatge d’una cria d’aquest any a la Vall de Cardós.\nLa fotografia mostra el cadell acompanyat de la seva mare, pujant un dels arbres que estan marcats per atraure els animals i facilitar el seguiment de la població al Pirineu. Es tracta d’una zona on acostumen a reproduir-se les femelles Caramellita i Boavi. Mentre, a la Val d’Aran, entre finals de juny i el mes de juliol, es va observar en diverses ocasions una femella amb dues cries a les valls de Varradòs i Toran.\nEn total, comptant els naixements que s’han registrat a banda i banda de la serralada pirinenca, es calcula que enguany hi han hagut al voltant de sis reproduccions amb nou cadells nous, tot i que se’n podrien detectar més en els propers mesos. L’any passat, es van registrar deu noves cries de cinc femelles diferents, xifra només assolida abans al 2016 i 2017. ACN\nArticle anteriorTeleponent emetrà en directe el concert d’homenatge a les víctimes de la covid-19\nArticle següentTorrefarrera suspèn la Festa Major


La respiració diafragmàtica. Aprèn aquesta tècnica de respiració pro serenitat.\nfa 2 anys by Gemma Calmet • 2 min read\nLa respiració diafragmàtica o respiració abdominal ens ajuda a relaxar-nos, porta una gran quantitat d'aire a la zona baixa dels pulmons afavorint així una major captació d'oxigen. És un tipus de respiració que s'utilitza en moltes disciplines diferents i des de la psicologia i el coaching l'utilitzem principalment per\nconnectar cos ment i cor\nreduir el nivell de tensió estrès i ansietat\nEs un exercici súper potent i senzill de fer, però requereix re-aprenentatge. Per què re-aprenentatge?, perquè totes les persones del mon al néixer respirem d'aquesta manera, així que si et costen no et preocupis, ja ens saps, sols li hem de recordar al teu cos com es fa.\nELS BENEFICIS DE LA RESPIRACIÓ DIAFRAGMÀTICA\nAporta gran quantitat d'oxigen als pulmons, els "ventila i neteja"\nConnecta amb el sistema nerviós parasimpàtic, encarregat del relax.\nEstimula el cor i la circulació\nFa un "massatge" als òrgans\nAjuda a el trànsit intestinal\nEls beneficis dels quals us parlo els hem pogut veure en diferents persones que han vingut a treballar a GCPC, però també estan descrits en diferents llibres i articles com per exemple aquest o aquest\nCOM ES FAN LES RESPIRACIONS DIAFRAGMÀTIQUES?\nAprendre a "respirar amb la panxa" pot portar-nos una mica de temps, és important no forçar i saber que si ens costa és absolutament normal. No és una competició amb nosaltres mateixes ni un exercici de gimnàs dels 80... les respiracions abdominals ens han d'aportar benestar, plaer i serenitat, fins i tot quan les aprenem.\nAixí que el primer pas és: no t'exigeixis fer-les perfecte, sols fer-les encara que et surtin "fatal" i agraeix-te els minuts que et dediques a aprendre'n\nComença estirada Quan estem aprenent a realitzar la respiració diafragmàtica és útil estirar-nos de panxa enlaire, en una posició que sigui súper còmoda per nosaltres (pots utilitzar un coixí sota el cap si vols o flexionar una mica les cames.) Quan ja en sàpigues una mica més podràs practicar asseguda, a la cua del supermercat o fins i tot caminant!\nPosa't les teves mans sobre la panxa\nExpulsa tot l'aire dels teus pulmons, pots fer 3 o 4 sospirs o exhalar (treure l'aire) per la boca, l'objectiu d'aquest pas és buidar bé els pulmons d'aire residual, això farà que necessitis inspirar (agafar aire) més profundament.\nComença la respiració diafragmàtica, dirigeix l'aire a la panxa a l'inspirar com si volguessis empènyer les teves mans amunt.\nGuarda l'aire uns instants als pulmons, sense tinguis sensació de pressió.\nExpulsar l'aire relaxant la panxa així es desinflarà i baixaran les mans.\nQueda't un instant amb els pulmons buits, nota com et vas relaxant.\nTorna ha inspirar profundament i lenta: omple els pulmons mentre pugen la panxa i les mans.\nPots practicar la respiració diafragmàtica exactament quan vulguis.\nUn parell de bones idees són fer-la servir per relaxar-te abans de dormir o al matí per començar el dia connectant amb tu.\nEspero de tot cor que aquest post t'ajudi a practicar aquest exercici.


Vinum nature experience | malviatge\nVinum nature experience\nEl passat dilluns va tenir lloc al Museu Marítim de Barcelona una de les trobades més esperades de l'any (almenys per al que a mi respecte), Vinum Nature 2015. Un cop més s'hi van donar cita una bona part de les bodegues amb sensibilitat ecològica de casa nostra i proximitats. Una oportunitat única per tastar nous vins i conèixer de ben a prop els seus elaboradors.\nAquest serà un post amb dues imatges acompanyades de quatre notes per intentar fer-vos arribar algunes de les sensacions que vaig tenir aquell dia. Un petit pessic dels molts vins tastats al costat de la Gemma Morató (companya de viatge al llarg de tot el Vinum Nature).\nLa Ereso Malvasia 2014 de Can Rich de Buscastell va ser amb la que vam començar el nostre tast i, precisament, em ve molt de gust començar per aquest vi de ses illes (Eivissa - San Antoni de Portmany). Un vi que en nas és floral i en boca vertical i d'una acidesa exquisida. Fet que mostra l'important treball que s'ha fet a la vinya i sobre la verema, controlant d'allò més bé les condicions d'elevades temperatures que pateix la zona a l'estiu. El talent de l'Eduard Pié (Sicus) no té límits. Els seus vins mostren d'una manera inequívoca el paisatge de Bonastre. M'hi aturo i ho tasto absolutament tot! I en destaco la Malvasia de Sitges 2014. Meravellosa. Un vi que s'allunya de la part més seductora d'aquesta varietat per deixar lloc a un interpretació del terrer. Deixeu-vos emportar en el tast. Ningú ha retrat mai tan bé i amb tanta complexitat la serra de Bonastre com l'Eduard. Vinum Nature permet, també, fer una aturada abstèmia. Dani Pascual és un amic de fa molts anys. Compartim molts moments de la nostra infantessa i ara és un plaer tastar els seus mostos Suc de Vida. Segueixo parlant-vos de varietats seductores, el Moscatell d'Alexandria. El most d'aquest moscatell és un glop d'aigua fresca. Lluny de ser excessivament dolç i càlid, es mostra d'una delicadesa absoluta. No trobo millor manera per a que el nostre fill (Guiu) comenci caminar pels tortuosos camins del vi.\nArribem a Bodegas Nanclares (Rias Baixas) i tastem l'Albariño Soverribas 2012. Un vi que es mostra rodó en boca, amb una acidesa molt ben integrada i, sorprenentment, cremós. Un dels albariños que m'han sorprès més. I es que de fet quan es treballen (només) 2 hectàrees de vinya i se les mimen com a un fill el resultat ha de ser com a mínim excel.lent (com ho és aquest Soverribas). De les Rias Baixas a Requena. D'un Albariño a la Tardana. A Bodegas Cueva i vam tastar vins amables, atractius, encisadors. Vins per a satisfer el paladar dels més exigents i, a la vegada, dels recentment iniciats al món del vi. De tots els tastats, en destaquem la Tardana Orange 2014. El nostre particular tast acaba a la taula de Fredi Torres. Sílice són els vins que elabora a la Ribera Sacra. Hi tastem el Sílice 2013 monovarietal de Mencía. També, el Sílice 301 procedent de vinya vella amb les varietats Mencía, Garnatxa i Brancellao. Vins de molta fruita, marcada presència de balsàmics i lleugers tocs minerals. Vins honestos que expressen la manera de fer de tot un mestre (com és Fredi Torres).\nI amb ell posem punt i final aquest recorregut tan particular i tan nostre a Vinum Nature.


Tocades Per La Vareta Dels Jocs Olímpics - Sagi\n07 març per\tUVic-UCC\nPosted at 18:24h in Reportatges\tby\tUVic-UCC\nPaula Ramírez, Marina Garcia i Mati Ortiz expliquen els detalls de la seva experiència olímpica\nMati Ortiz, Paula Ramírez i Marina Garcia (d’esquerra a dreta).\nReportatge elaborat per estudiants del Grau de Periodisme de la UVic-UCC | Oscar Grau, Agustí Bernad i Jan Mompín\nMés de 1.000 milions de persones veuran competir Paula Ramírez i Marina Garcia en els Jocs Olímpics que se celebraran el proper mes d’agost. Les nedadores catalanes participaran en “els Jocs més parlats de la història”, segons ha explicat la membre de la selecció espanyola de natació sincronitzada, Paula Ramírez, en una entrevista per SAGI. Serà la quarta vegada que uns Jocs Olímpics no se celebren en la seva data regular. Aquest any de retard ha afectat la preparació de les esportistes.\n“És un any en el qual no m’importa dedicar menys temps a les amistats o la universitat. Ho tinc tan a prop i vull estar tan preparada que la resta de coses es fan petites”, confessa Ramírez. La santcugatenca ja té la plaça per a la modalitat de duo, encara que no ho vol dir massa fort. “Porto esperant aquest moment des que tenia cinc anys”, afirma il·lusionada. Per a la modalitat d’equips, en canvi, les nedadores espanyoles encara tenen pendent la classificació en el preolímpic que es disputarà el maig.\n“És un any en el qual no m’importa dedicar menys temps a les amistats o la universitat. Ho tinc tan a prop i vull estar tan preparada que la resta de coses es fan petites”. – Paula Ramírez\nLa competició més incerta\nA la natació sincronitzada els resultats solen ser previsibles, però aquest any s’afronta amb màxima incertesa. Els diferents equips fa dos anys que no coincideixen i, per tant, no han pogut calibrar les seves forces. Per a Paula Ramírez, els equips que hagin pogut entrenar amb condicions de normalitat milloraran el seu nivell. “Al nostre equip lliure, per exemple, li hem donat una volta de rosca a la idea i hem afegit dificultat i risc, sobretot en les pujades i les acrobàcies”, explica.\nMalgrat l’excepcionalitat d’aquests jocs, l’exigència mental és màxima, i és fonamental mantenir la concentració, ja que la competició no permet errors. I és que la classificació olímpica en molts esports és més complicada que els mateixos Jocs. Segons relata Mati Ortiz, jugadora de waterpolo de l’Astralpool Club Natació Sabadell i medallista a Londres 2012, en un preolímpic “et jugues estar dins o fora d’un dels teus somnis en un sol partit”. A la natació sincronitzada, per exemple, la limitació de places deixa fora de la cita olímpica a combinats de molt nivell.\n“És fonamental mantenir la concentració, ja que la competició no permet errors. La classificació olímpica en molts esports és més complicada que els mateixos Jocs”. – Mati Ortiz\nEl moment de tirar-se a l’aigua\n“Als Jocs Olímpics de Londres vaig saltar a la piscina i em vaig quedar de pedra”, confessa Marina Garcia, nedadora especialista en braça del CN Sabadell. S’encén el peveter i la cerimònia d’inauguració marca el tret de sortida dels Jocs Olímpics. És l’hora de la veritat i no hi ha marge d’error. Milers d’esportistes treballen durant anys per arribar a aquest moment, però no totes són capaces de suportar la pressió de l’esdeveniment poliesportiu més mediàtic del món. La grandesa de les olimpíades és reunir, cada quatre anys, les millors esportistes del planeta en un sol complex: la Vila Olímpica.\nLa vida a la Vila és una de les experiències que més recorda qualsevol esportista. “És molt especial girar-te i veure a Michael Phelps o baixar l’ascensor amb Pau Gasol”, destaca Marina Garcia. En aquesta situació, és primordial no enlluernar-se amb les distraccions i mantenir la concentració en la competició. Amb només 18 anys, una joveníssima Garcia no va poder assimilar la pressió del moment: “La competició va passar molt ràpid i jo no estava present mentalment”.\n“A Londres vaig saltar a la piscina i em vaig quedar de pedra. La competició va passar molt ràpid i jo no estava present mentalment”. – Marina Garcia\nQuan acaba la competició toca tornar-se a aixecar\nDesprés de la mala actuació de Marina García en les olimpíades de Londres, ella mateixa explica que l’ajuda psicològica va ser fonamental per poder-se recuperar del cop. Aquesta ajuda li va servir per afrontar amb enteresa la competició regular dels anys següents, quan va obtenir els seus millors resultats de la carrera. Ningú neix preparat per al fracàs. És per això que, cada vegada més, els equips d’entrenament inclouen la figura del psicòleg en el seu staff.\nHavent fet una maduració personal i professional arran de l’ajuda psicològica i el treball, Marina Garcia té pendent fer bona la mínima olímpica que va aconseguir al desembre. “A nivell personal he crescut molt, no sóc la Marina de 17 anys que va anar a Londres”, assegura. I és que l’experiència és un valor afegit per afrontar la competició. Qui en té molta és la veterana waterpolista Mati Ortiz. No anirà als JJOO, però aconsella a les seves companyes que “acumulin records i moments de glòria, que tot això després s’oblida”.\n“Un cop ets als Jocs, l’important és gaudir. A les meves companyes els dic que acumulin records i moments de glòria, que tot això després s’oblida”. – Mati Ortiz\nA qui no li agrada ser recordada? Paula Ramírez es planteja “si ets algú si no vas als Jocs Olímpics”, perquè ella té la sensació que en els esports minoritaris no s’obté el reconeixement merescut durant les competicions regulars.\nEls Jocs Olímpics són una bombolla mediàtica i social que s’infla cada quatre anys, i que prestigia la carrera de les atletes que hi competeixen. Després de la cita, però, la bombolla es desinfla i deixa en l’oblit gestes admirables. Per aquest motiu, moltes esportistes opten per tatuar-se les anelles olímpiques, un acte litúrgic per recordar que un dia, Paula Ramírez, Marina Garcia i Mati Ortiz, van pertànyer a un selecte club d’elegits.\nWild Women 2020: unió i visibilitat dels esports a l’aire lliure L’empremta catalana en l’època daurada del waterpolo L’aventura del Massi-Tactic obre el camí al ciclisme femení Alexia Putellas: la recepta de l’èxit\n8M, esport femení, Jocs Olímpics 2021, Marina Garcia, Mati Ortiz, natació, Paula Ramírez, waterpolo


Sortida a Girona - Escola Gonçal Comellas\nEl dilluns 11 de març els alumnes de cicle inicial vàrem realitzar una sortida a Girona. Vam anar a la Sala Planeta a veure una obra de teatre en anglès, The little Red. Ens va agradar molt i els nens i nenes van tenir l’ocasió d’interactuar amb els personatges.\nUn cop finalitzat l’espectacle vam anar a visitar part del Barri Vell de Girona. Vam poder veure i escoltar la llegenda i l’escultura del Cul de la Lleona, vam veure la Catedral i vam pujar totes les seves escales.\nTot seguit ens vam dirigir als jardins d’en John Lennon i vam baixar per un tram de la muralla, podent gaudir de les vistes de la ciutat.\nFinalment, vam anar a dinar al Parc de la Devesa i vam estar jugant en un parc infantil de la vora fins que ens van venir a buscar.\nPrevAbansTreballem l’expressió corporal\nDesprésEls alumnes de 4t aprenem Sardanes!Next


Imatges de Maria: Catedral de Zamora\nVerge amb el nen i sant Joanet\nVerge de la Majestat\nLa Catedral de Zamora està dedicada al Salvador, s'inscriu dins del denominat Romànic del Duero, distingint-se per ser la més petita i la més antiga de les onze de la Comunitat de Castella i León. Va ser declarada Monument Nacional per Reial Ordre de 5 de setembre de 1889. La seva planta és de creu llatina amb tres naus de quatre trams, les laterals amb volta d'aresta i la central de creueria simple. Els tres absis que tenia en origen van ser substituïts per una capçalera gòtica al segle XVI. En el creuer s'alça un cimbori amb un tambor de 16 finestres sobre el qual s'aixeca una cúpula de gallons revestits amb escates de pedra i suportada amb petxines de clara influència bizantina. És l'element més cridaner, bell i original del temple, i un veritable símbol de la ciutat.\nLa construcció de la catedral s'atribueix al bisbe Esteban, successor de Bernardo, aixecada segurament sobre el local de l'anterior, en el millor de la ciutat, al costat del castell, i patrocinada per Alfonso VII l'Emperador i la seva germana, la Infanta-reina Sancha Raimúndez.\nLa verge amb el nen i Sant joanet, de marbre blanc, atribuïda a Bartolomé Ordóñez (Burgos), on apareixen junts Jesús i Joan Baptista, impossible en el temps però com si l'escultor volgués ja reflectir que tard o d'hora es trobaran.\nA la capella major podem veure el retaule de la Mare de Déu de la Majestat, tallat per Juan Falcote a finals del segle XVI. La seva fornícula acull una imatge de la Verge amb el Nen, imatge llaurada en pedra arenisca, anomenada també com Mare de Déu de la Calba, per la seva aclarida front. La imatge va ser obra d'un taller que va treballar a la zona compresa entre Toro, La Hiniesta, Bamba i Zamora, entroncant amb la millor escultura dels regnes de Lleó i Castella. Encara que mai va ser titular d'una confraria, sempre va ser una imatge de devoció, l'altar tenia fundades diverses memòries, en les quals s'aplicaven Misses i es resava el rosari. El 18 juny 1811 va caure un llamp a la Catedral i va anar a donar al retaule, caient diverses brases sobre els devots que resaven el rosari. En no ser ferit ningú, es va considerar un miracle, sent així commemorat pel Capítol tots els anys, en el que es deia la funció del Raig, a la qual assistia corporativament l'Ajuntament.\nPàgina oficial de la catedral, clica'm\nUbicació: Cathedral of Zamora, 49001 Zamora, Espanya


Hotel Encian Rajecke Teplice Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOsloboditelov 90, Rajecke Teplice Town Center, Rajecke Teplice, Eslovàquia - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Encian\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Rajecke Teplice, no busqui més enllà de Hotel Encian. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel Encian, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, restaurant, servei de bugaderia, bar.\nL'ambient de Hotel Encian es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, mini bar, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Encian és una selecció idònia per a la vostra estada a Rajecke Teplice.


Arriba la Festa Major d’Hivern de Santa Eulàlia amb propostes culturals i gastronòmiques per a tots els gustosAjuntament de L'Hospitalet\nArriba la Festa Major d’Hivern de Santa Eulàlia amb propostes culturals i gastronòmiques per a tots els gustos\nSanta Eulàlia celebra els dies 11 i 12 de febrer la Festa Major d’Hivern per commemorar la patrona del barri. Centre Cultural, Comissió de Festes, comerciants i entitats han preparat una proposta cultural i gastronòmica variada que tindrà lloc a diversos espais del barri.\nEntitats de cultura popular i tradicional com Drac d’Or, Skamot Diabòlic, Drakadables i Colla jove de L’Hospitalet faran la cercavila de gegants, el correfoc i un taller de castellers i pilars d’exhibició. El Museu i la Biblioteca han preparat un recorregut per conèixer la història del barri i Plàudite Teatre farà tallers de manualitats i de teatre de l’època de Santa Eulàlia.\nPlàudite també ha convocat el primer Dissabtes a Santa Eulàlia de l’any amb tres propostes escèniques de petit format per a públic familiar en llocs insòlits que, per una estona, es convertiran en petits escenaris.\nUn dels plats forts de la Festa Major d’Hivern tindrà lloc diumenge, 12 de febrer, amb La festa de les olles, menjar de cullera amb un grup de restauradors del barri i productors de vi. Veïns i veïnes es podran acostar a Can Trinxet d’11 a 17 hores per degustar alguna de les propostes gastronòmiques que tindran preparades, tot acompanyat d’actuacions musicals, jocs infantils i animació per a la canalla.


La consulta de la Diagonal, nominada als Fiasco Awards 2011 La República\nLa fallida consulta sobre la reforma de la Diagonal promoguda per Jordi Hereu va ser un dels fiascos tecnològics més rellevants del 2010, des del punt de vista del jurat dels Fiasco Awards 2010, que l’ha inclòs en l’exclusiu llistat de 7 aspirants a ser distingits amb aquest dubtós honor. Els internautes havien proposat fins a 34 candidatures del 13 de gener ençà i avui el jurat n’ha fet públic les 7 que es disputen el premi. Sobre la fallida consulta d’Hereu, el jurat considera que ‘es van produir molts problemes tècnics que van impedir votar a alguns ciutadans i ciutadanes (entre ells, l’alcalde), altres els hi van suplantar la identitat, es van viure moments de col·lapse…’, un fiasco ‘que tothom hauria volgut estalviar-se’. També hi estan nominats les xarxes socials Del.icio.us, Keteké i MySpace, l’enciclopèdia on-line Europeana i el servei Google Buzz, així com el fet d’haver concedit el Fiasco Award 2010 a l’iPad, que reconeixen que va ser un error.\nEl jurat valora que el fiasco d’Hereu va tenir lloc a causa de ‘la combinació d’una complexitat tecnològica, un experiment sociològic de nova forma de participació ciutadana i un projecte polític amb clars partidaris i detractors’, fet que ‘va portar a un fiasco que tothom hauria volgut estalviar-se. La multiplicació de factors complexos fàcilment pot provocar un fiasco’.\nPer determinar quins dels 34 fiascos proposats mereixien passar a la final, el jurat ha tingut en compte la credibilitat que va tenir el fiasco en qüestió, l’impacte en la societat que va generar, la facilitat per extreure’n alguna conclusió útil, experiència o ensenyament, l’originalitat, la simplicitat i la vigència i actualitat del fiasco.\nA partir de demà i fins el 9 de març, els internautes podran votar per una o altra de les set candidatures. Finalment, serà el dijous 10 de març quan tindrà lloc la festa de lliurament dels Fiasco Awards 2011, al bar Elephant Club de Barcelona.\n‘Potenciar l’esperit crític’\nEls Fiasco Awards són una iniciativa d’un equip de persones vinculades al sector TIC que volen premiar ‘els millors projectes del sector que no han tingut èxit’. L’objectiu del guardó és potenciar l’esperit crític i fomentar l’actitud positiva davant dels fracassos, ‘que són una etapa d’aprenentatge necessària per assolir l’èxit’. El guanyador de l’edició de l’any passat va ser l’iPad d’Apple, mentre que el sistema operatiu Windows Vista de Microsoft va ser el guanyador de l’edició 2009.


Comerç archivos - Pàgina 7 de 11 - Noticias CAMP DE TURIA\nVilamarxant posa en marxa la campanya “Menja´t la Pasqua”\nL’Ajuntament de Vilamarxant i l’Associació de Comerciants i Professionals de Vilamarxant han iniciat la campanya de promoció “Menja´t la Pasqua”. La principal finalitat d’aquesta iniciativa és fomentar la compra en els comerços i professionals amb major activitat durant estes festes. Així, carnisseries, forns i empreses d’oci seran les protagonistes d’esta campanya ideada des de l’àrea de…\n2 abril, 2021 Deja un comentarioComerç, VillamarxantBy c.sorli\nLlíria i la Federació del Comerç signen un conveni de col·laboració per al repartiment a domicili\nL’Ajuntament de Llíria i la Federació del Comerç d’aquesta localitat han signat aquesta setmana un conveni de col·laboració per a posar en marxa una experiència pilot de repartiment a domicili entre la clientela dels comerços associats. La signatura de l’acord ha comptat amb la presència de l’alcalde Manolo Civera, el regidor de Comerç i Foment Econòmic,…\n31 març, 2021 Deja un comentarioComerç, LlíriaBy c.sorli\nLa Cooperativa Agrícola de Betera COABE té la millor cobertura de malaltia greu per a la teua assegurança de vida\nTens contractada la cobertura de malaltia greu en la teua assegurança de vida? Desconeixes què garanteix? No saps què és una malaltia crítica o greu? Des de la Cooperativa Agrícola de Bétera (COABE) es garanteix la millor atenció personalitzada a tots els seus socis i clients, estant al seu servei per a tractar temes tan importants…\n29 març, 2021 Deja un comentarioBétera, ComerçBy c.sorli\nCOABE acollirà el pròxim 24 de març la ITV agrícola\nEl 24 de març, les instal·lacions de La Vereda (Camí Alcubles S/N) de la Cooperativa Agrícola de Bétera (COABE) acolliran el servei d’ITV Agrícola (Inspecció Tècnica de Vehicles agrícoles). L’horari serà de 07.30 a 13.30 hores. Així, les veïnes i veïns de Bétera tindran l’oportunitat durant aquest dia, en l’horari anteriorment indicat, de passar la ITV als seus vehicles agrícoles…\n13 març, 2021 Deja un comentarioBétera, Comerç, inicioBy c.sorli\nConvocades les ajudes a autònoms de poblacions de menys de 5.000 habitants\nEl Diari Oficial de la Generalitat Valenciana ha publicat la convocatòria de les ajudes a autònoms de poblacions de menys de 5.000 habitants. Podran ser beneficiàries d’aquestes ajudes les persones treballadores autònomes amb residència i domicili fiscal en la Comunitat Valenciana, que realitzen de manera habitual, personal, directa, per compte propi i fora de l’àmbit…\n11 març, 2021 Deja un comentarioCamp de Túria, Comerç, Comunidad Valenciana, inicioBy c.sorli\nDia Internacional de la Dona Treballadora. El paper de la dona en la Cooperativa Agrícola de Bétera\nEn un dia tan especial com el 8 de març, Dia Internacional de la Dona Treballadora, el diari del mateix grup editoral que Camp-de-turia.es, Betera.com, volia fer un especial valorant la figura d’aquesta. Per aquest motiu els nostres companys s’han desplaçat cap a les instal·lacions del Centre La Vereda de la Cooperativa Agrícola de Bétera (COABE). Allí treballen unes 100…\n8 març, 2021 Deja un comentarioBétera, Comerç, inicioBy c.sorli\nCOABE informa que el taller de reparació de vehicles del Centre La Vereda ja ha sigut arrendat\nLa Cooperativa Agrícola de Bétera (COABE) vol informar a tots els seus socis i clients que el taller de reparació de vehicles del Centre La Vereda (camí d’Alcublas S/N), ja ha sigut arrendat. Per tant, la gestió del taller ja no depén de la Cooperativa Agrícola de Bétera. Així mateix, indica que la forma de…\n6 març, 2021 Deja un comentarioBétera, Comerç, inicioBy c.sorli\nMig centenar d’empresaris i autònoms participen en la Webinar de la Mancomunitat Camp de Túria\nLa presidenta de la Mancomunitat Camp de Túria, Lola Celda, va dirigir aquest passat dilluns el webinar que es va celebrar de manera telemàtica. L’objectiu era el de poder traslladar amb experts entesos en la matèria les ajudes i subvencions tant de la Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball com d’IVACE i a…\n4 març, 2021 Deja un comentarioCamp de Túria, Comerç, Comunidad Valenciana, inicioBy c.sorli\nBétera celebra fins el 7 de març la Setmana de la Bellesa, Salut i Benestar\nCom altres anys, l’Associació de Comerciants de Bétera (ACB) està duent a terme de l’1 al 7 de març una Setmana de la Bellesa, Salut i Benestar amb descomptes i novetats per a les veïnes i veïns de Bétera. Concretament, són 22 els establiments i professionals dels sectors de la Bellesa, Salut i Benestar associats que participen enguany…\n3 març, 2021 Deja un comentarioBétera, ComerçBy c.sorli


Small City Commerce - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSmall City Commerce, emmarcat al programa europeu Leonardo da Vinci és un projecte paneuropeu per millorar la formació de les petites i mitjanes empreses.\nProjecte Small City Commerce[modifica]\nEl projecte té com a objectiu fomentar la formació del petit comerç en els municipis d'Europa. Així, s'identificaran les necessitats de formació en les pimes per posteriorment implementar la formació a través de cursos que es dirigeixin al sector del petit comerç.\nEls materials formatius van dirigits als gerents, directors i empleats de les petites empreses localitzades en petites ciutats i dedicades al sector terciari.\nA més, cal destacar que un dels resultats esperats del projecte és la creació d'una xarxa de Pimes comercials, que els permeti estar en contacte directe i a temps real entre elles per intercanviar experiències i bones pràctiques.\nSocis del projecte[modifica]\nAjuntament de Vila-real (País Valencià)\nLandesinitiative Neue Kommunikations Mecklenburg-Vorpommern (Alemanya)\nIDEC SA (Grècia)\nFederació de Comerç de Vila-real (País Valencià)\nFUNDECYT (País Valencià)\nSmall City Commerce - Lloc web oficial (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Small_City_Commerce&oldid=17274979»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 ago 2016 a les 16:54.


maig de 2021 – Institut Castellet\nBruno Moya, un jove emprenedor de 19 anys\nEntrada publicada a Actualitat on 31 de maig de 2021 by Administrador\nEls alumnes de SMIX i DAM van poder compartir una estona amb el jove inventor i emprenedor Bruno Moya. El Bruno ha inventat unes ulleres de realitat mixta, va una mica més enllà de la realitat augmentada i consisteix en sobreposar informació virtual (augmentada) sobre la visió del mon real que capta una persona amb els seus ulls o altres sentits, i interactuar amb temps real amb aquesta informació.\nEl Bruno va connectar perfectament amb l’alumnat del centre (alguns amb edats molt semblants) i va fer un repàs de la seva trajectòria analitzant els punts clau que l’han permès créixer, remarcant l’actitud que ha de tenir un emprenedor i les possibilitats que s’obren quan un apassionat a la tecnologia aprèn a programar.\nEntrevista a la Marta Bruch, alumna del CFGS DAM Desenvolupament d’Aplicacions Multiplataforma\nEntrada publicada a Actualitat on 30 de maig de 2021 by Administrador\nParlem amb la Marta Bruch, alumna del CFGS DAM Desenvolupament d’Aplicacions Multiplataforma. Nayade Lavado i Paula Rivera, alumnes de 1r de batxillerat, li pregunten per les raons que la van motivar a escollir el CFGS DAM i la seva experiència com a alumna d’uns estudis que no tenen gènere. Animeu-vos noies programadores a fer DAM. Preinscripcions fins el 31 de maig.\nEntrada publicada a Actualitat on 28 de maig de 2021 by Administrador\nDesprés d’unes setmanes programant i experimentant amb tecnologies de realitat virtual i realitat augmentada, alumnes del CFGS Desenvolupament d’Aplicacions Multiplataforma DAM i de batxillerat han provat les seves creacions amb equips professionals i han gaudit d’una estona d’oci. El nostre agraïment a les empreses Codelearn i AFK Virtual Events per la vostra col·laboració.\nPFI de Muntatge i Manteniment d’Equips Informàtics.\nEntrada publicada a Actualitat on 26 de maig de 2021 by Administrador\nVols aprendre a muntar i reparar un ordinador? Vols fer pràctiques en una empresa? Vols accedir a un cicle formatiu de grau mitjà?\nSi tens 16 anys i no has aprovat l’ESO, a l’Institut Castellet pots fer un PFI de Muntatge i Manteniment d’Equips Informàtics. I, si aproves el PFI, podràs accedir al CFGM Sistemes Microinformàtics i Xarxes SMIX.\nCicles superiors de Formació Professional 2021/2022 – Oferta inicial de places\nEntrada publicada a Actualitat on 24 de maig de 2021 by Ivet Busqueta\nOferta inicial de places dels Cicles superiors de Formació Professional 2021/2022\n1r Batx St Jeroni\nEntrada publicada a Fotografies Fotografies 20-21 on 24 de maig de 2021 by Administrador


ESTUDI SOBRE LA SINISTRALITAT\nEl RACC demana que els camions no paguin els peatges de l'AP-7 a Girona\nLa finalitat de la iniciativa és que aquests vehicles deixin de circular per la N-2 en aquest tram\nEl cost seria de 15 milions a l'any, mentre que el de les víctimes a la carretera és de 44 milions\nDijous, 29/11/2012 | Actualitzat a les 13:49 CET\nEl RACC ha proposat eliminar el peatge per als camions de l'AP-7 en el tram de Girona per evitar d'aquesta manera que utilitzin la N-2. El club de conductors ha elaborat un estudi sobre l'accidentalitat en els 102 quilòmetres d'aquesta via al seu pas per la demarcació i ha constatat que la perillositat de la nacional pel fet que segueixi sense desdoblar-se (només hi ha 8,4 quilòmetres d'autovia) representa un cost de 44 milions d'euros a l'any per a les arques públiques.\nEn canvi, ha assegurat el director de la Fundació RACC, Miquel Nadal, que eliminar els peatges per als vehicles pesants representaria uns 15 milions d'euros anuals. També ha considerat la possibilitat de bonificar-los en part, per exemple fins al 50%, de manera que el preu a desemborsar seria de 7,5 milions d'euros, una xifra que han considerat assumible tenint en compte l'elevada sinistralitat d'aquesta carretera.\nCanvi de carretera\nLa proposta, que enviaran al Ministeri de Foment, aspira a aconseguir que un 60% dels 1.600 camions que cada dia circulen per la N-2 passin per l'autopista. Aquesta exempció del pagament s'aplicaria a tots els vehicles pesants que facin tot el recorregut, entre Maçanet de la Selva (Selva) i la frontera francesa, siguin nacionals o internacionals.\n"La crisi ha fet augmentar el trànsit per la via gratuïta, amb els perjudicis per a la seguretat que comporta", ha raonat Nadal. "S'han de prendre mesures al més ràpid possible" , ha instat el responsable.\nA més de la gratuïtat a les barreres, el RACC ha fet altres propostes per millorar la seguretat viària de la N-2. El director tècnic de l'entitat, Lluís Puerto, ha assegurat que són barates i que consisteixen a limitar la velocitat a 90 quilòmetres per hora; prohibir els avançaments o canviar alguns senyals perquè siguin més clars, a més d'invertir en el manteniment de la infraestructura mentre no s'afronten d'una vegada per sempre unes obres que, pressupost rere pressupost, deixen aquesta via en l'abandonament més absolut.\n"La N-2 a Girona és el problema de seguretat viària més greu que hi ha al país", ha lamentat Miquel Nadal. I és que en aquesta carretera al seu pas per la demarcació, en el període 2008-2011 hi ha hagut un mort i un ferit greu cada setmana.