l’hora de la veritat | de gènere\n2 Març 2011 amparo\t3 comentaris\nEl passat 23 de febrer, una companyera de treball em va enviar un e-mail titulat “escrit que m’agradat” i que contenia un article escrit per Manuel Baixauli, pintor i escritor de Sueca. A mi també em va agradar.\nAvui, de nou, amb el títol “Manifest de Manuel Baixauli – quanta raó meneja!” torne a rebre el mateix correu, esta vegada per part d’un altre amic.\nNo acostume a publicar post’s amb “e-mail’s” que rep, però en este cas vaig a fer una excepció perquè l’escrit d’este home és veritablement excepcional, doncs diu moltes veritats que no sabem o no volem vore nosaltres, els valencians, i … així ens va.\nVos convide a tots a dedicar només 3 minuts del vostre temps a llegir este interessant escrit, reflexionar i actuar de la forma que més vos convinga, perquè jo crec que , ja és l’hora de la veritat.\nL’hora del Lector el dissabte, 19 / febrer / 2011 a les 12:30\nEls qui em coneixen saben que deteste el carnaval de la política. Tot i que intente tindre unes nocions elementals de com va el món, quan fullege un diari passe molt per damunt les pàgines de política i m’entretinc, només, en la secció de cultura. Si un dia dedique més temps a la política és perquè algun fet em crida l’atenció o perquè m’afecta en la vida privada. La situació dels valencians durant els últims anys me l’he mirat, com tants veïns meus, amb preocupació. Obres caríssimes i innecessàries, sense una demanda social que les justifique, al costat de mancances en camps tan importants com la salut i l’educació públiques; creixement urbanístic irracional, que ha degradat el paisatge i ens ha enfonsat en una crisi de conseqüències encara imprevisibles; ocultació i demonització de la identitat cultural i lingüística que ens fa irrepetibles davant del món; manipulació i degradació dels mitjans de comunicació, avui esclaus del poder; presidents a qui sospitosament toca, més d’una vegada a l’any, la loteria, o que fan construir, amb diners de tots, un monument de la seua pròpia cara, ja de per si horrible; subvencions destinades a ajudes al tercer món que van a parar, en canvi, a immobles del partit polític que governa; presidents presumptament implicats en trames empresarials corruptes… La llista és llarga, no cap ací. En conèixer cada cas, he reaccionat unes vegades amb ironia, d’altres amb tristesa, però en totes m’ha vingut al cap una idea llegida a Imre Kertész, supervivent de l’holocaust nazi i premi Nobel. Ell es preguntava, referint-se al cim de la barbàrie nazi, com s’havia pogut arribar a una situació tan diabòlica sense haver-se’n alertat a temps, i ell acabava responent-se que era perquè havia arribat amb dosis menudes, dia rere dia, com quan es puja un campanar escaló a escaló, i de sobte te n’adones que ja estàs dalt. Una imatge m’ha fet comprendre que, a València, ja estem dalt: la dels meus fills mirant una pantalla buida, negra. Els meus fills miraven cada dia els dibuixos del Canal Super 3. Ahir, mentre els veien, la pantalla es quedà fosca, i muda. La imatge dels meus fills mirant el buit m’alertà i em féu comprendre que no vivim temps per a la ironia ni la tristesa. És temps d’actuar.\nAquell que veta l’emissió de canals televisius, en l’època de la globalització i de la desaparició de les fronteres informatives, aquell qui gosa envair la nostra vida privada, entrar a les nostres cases i imposar-nos què hem de veure i què no, aquell intrús no pot continuar governant en un país que es diga democràtic.\nEls qui hem obert els ulls tenim la responsabilitat de fer-los obrir als qui els tenen tancats o miren cap a un altre lloc. També Hitler guanyà unes eleccions; i si va cometre els pitjors crims de la història fou perquè una multitud còmplice el consentia o mirava cap a un altre costat. No es tracta de fer el joc a cap partit de l’oposició, més d’un d’ells còmplice del que ha passat, és tracta de fer fora els qui manen ara, els qui ens han dut dalt del campanar i es deleixen per espentar-nos. Quan es castiga un delicte, no es fa sols per escarmentar qui l’ha comés, sinó també per advertir els altres perquè no el cometen.\nEn alguns països d’Àfrica, els joves han tombat en quatre dies dictadures que semblaven inalterables. Als mitjans de comunicació corromputs, han oposat les eines que facilita Internet i un desig poderós, irrefrenable, de viure en condicions dignes. Aprenguem d’ells la lliçó. Movem-nos. El que avui pareix inalterable ho pot desmuntar la voluntat del poble. No hem d’esperar que ningú resolga el nostre problema. Hem d’adreçar-nos als veïns cecs i als veïns indiferents, hem de fer-los veure allò que per a nosaltres és un dilema d’una obvietat insultant: o Camps o democràcia. No hi ha terme mitjà.\nEntrada anteriorun intent de commemoracióSegüent entradatorna la neu\n3 pensaments sobre “l’hora de la veritat”\n3 Març 2011 a les 08:45\nUn article indispensable, sols una cosa, Hitler mai va guanyar unes eleecions 🙂\n7 Març 2011 a les 15:26\nA mi em va agradar especialment la frase de què: “Aquell que veta l’emissió de canals televisius […] no pot continuar governant en un país que es diga democràtic.”\nÉs un resum claríssim del que està passant i que no hauria de poder passar.\n7 Març 2011 a les 21:36\nÉs una vergonya…


Crema catalana, tast combinat amb art i taller de cuina: les nostres activitats | Som de Mercat\nActiu 13 març, 2019 Per Redacció Mercats BCN\nEls mercats de la ciutat han organitzat diverses activitats aquest cap de setmana per a tots els públics i gustos. Divendres al Mercat d'Horta hi tindrà lloc un concurs de crema catalana, el mateix dia al Mercat de Santa Caterina, un tast de vins amb la presència de l'obra de l'artista Guinovart i dissabte el Tradicionàrius aterra als mercats de Lesseps i de Llibertat i aprendrem a cuinar plats amb bacallà al Ninot.\nEts fan de la crema catalana? Doncs apunta't i participa al concurs de cremes que han organitzat al mercat d'Horta! Demostra el gran talent de cuiner que portes dins en un ambient immillorable.\nAl mercat de Santa Caterina, a partir de les 19:30h hi haura un tast de vins amb cellers relacionats amb l’artista plàstic Josep Guinovart, qui al llarg de la seva obra va il·lustrar algunes ampolles de vi català. Al tast hi assistirà la filla del pintor, Maria Guinovart, per explicar una mica el personatge i obra.\nAquest cap de setmana el Tradicionàrius torna a aterrar als mercats amb el seu folk! Aquesta vegada ho fa als de Lesseps i de la Llibertat amb els alumnes del Taller de Cançó del C.A.T., liderats per Xavi Rota, que passejaran pels mercats de Gràcia i amenitzaran el dissabte al matí als clients i comerciants.\nDissabte no acaba aquí, perquè com gairebé cada cap de setmana, l'aula gastronòmica del mercat del Ninot ha organitzat un taller. En aquest cas, el plat estrella serà el bacallà! Vine i aprèn a preparar magnífics plats amb aquest producte que tan ens agrada.


Protesta demòcrata al Congrés dels EUA per exigir més control d'armes - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nProtesta demòcrata al Congrés dels EUA per exigir més control d'armes\nefewashington 24.06.2016 | 00:00\nUns 30 legisladors demòcrates van portar a terme una assentada al ple de la Cambra de Representants dels EUA per demanar reformes que limitin la compra d'armes de foc i evitin matances com la del dia 12, a Orlando (Florida). Cap al migdia de dimecres, els legisladors van ocupar el ple en protesta per la falta de compromís per part dels republicans per proposar reformes legislatives que reforcin els controls d'antecedents i es limiti la compra d'armament d'assalt.\nEl congressista John Lewis va liderar aquesta ocupació simbòlica i va fer un discurs en el qual va afirmar que "els nord-americans volen que fem alguna cosa per frenar el problema de la violència de les armes. No podem esperar més". "Hem ignorat les morts i la sang d'innocents vessada al nostre país", va afirmar Lewis, un històric del Congrés dels Estats Units i un dels líders de les protestes pels drets civils de la comunitat negra als anys seixanta. "Arriba un moment en què cal fer alguna cosa i fer una mica de soroll. Aquest és el moment", va arengar Lewis. Els congressistes es van negar a abandonar el centre de la Cambra i van interrompre el prec del migdia, que van substituir per un prec per les víctimes de la violència de les armes. Davant la crida a l'ordre d'alguns congressistes republicans, els demòcrates van cridar: "Sense projecte de llei, no hi ha recés!". A la tarda, el president de la Cambra, el republicà Paul Ryan, va aconseguir que se celebrés una votació no relacionada amb les armes malgrat l'oposició dels legisladors que van romandre asseguts i cantaven enmig de la sala.\nDiversos manifestants es van acostar a la nit als voltants del Capitoli per donar suport als congressistes, que es van negar a abandonar l'edifici a la nit.


Misteris del fumador d’opi\n"Els alegres anys vint van ser l’època d’or de les drogues a casa nostra, i també el començament de la política repressiva"\nEn aquesta finca l’any 1926 la policia va creure que hi havia un fumador d’opi il·legal. PERE TORDERA\nE l consum d’opi va ser un dels trets característics de la cultura occidental durant el segle XIX, l’exotisme dels fumadors orientals va captivar tota una generació de bohemis, escriptors i aventurers. Llavors aquesta substància era una medecina de venda lliure que es podia comprar fàcilment en farmàcies i adrogueries, fins i tot en herbolaris. Per a la premsa no era pas notícia, perquè tota l’atenció se l’emportaven les brillants descripcions d’aquest vici a la Xina, les Filipines espanyoles i la Indoxina francesa. Molt de tant en tant apareixien notícies de les grans metròpolis nord-americanes, com San Francisco i Nova York. O dels ports de França i la Gran Bretanya, sempre com un fenomen propi d’estrangers.\nEl diari El Áncora publicava l’any 1852 que l’afició de fumar opi s’havia propagat en poblacions com Manchester, Londres i Liverpool. Afirmava que en consumien els obrers perquè era més barat que l’alcohol i produïa una embriaguesa més ràpida. Uns anys més tard s’informava que a París s’havia fundat el Club dels Opiòfils, on els consumidors estaven obligats a deixar per escrit les sensacions que havien experimentat. A la dècada del 1880, l’opi s’associava a la depravació i el vici. Abundaven les notícies truculentes, com un local descobert darrere una porta falsa al port novaiorquès. O curiositats com les que publicava La Hormiga de Oro, en què s’afirmava que l’opi atreia els gats, i que aquests animals poblaven els establiments del Vietnam i Cambodja. Explicaven la suposada història d’un gos de Canton que pertanyia a un ric comerciant que en fumava, i que n’era tan addicte com ell, fins al punt que es va deixar morir de gana.\nEl 1900 els diaris destacaven que a Nova York hi havia 10.000 fumadors habituals. El mateix any, la policia descobria un local d’opi a París freqüentat per aristòcrates, polítics i prostitutes elegants. El 1906 el Parlament francès proposava prohibir les corrides de toros, els combats de galls i els fumadors d’opi. A partir de la Conferència de l’Haia del 1912, les drogues van passar a ser il·legals i prohibides. Poc després, durant la Primera Guerra Mundial, les notícies sobre la cocaïna eren freqüents a la premsa barcelonina, i diaris com El Diluvio i Germinal van iniciar les primeres campanyes contra els estupefaents a Barcelona. Denunciaven que substàncies com l’opi es venien a tot arreu, “fins i tot als nens”. Llavors triomfava als cinemes la pel·lícula Los misterios del fumadero de opio.\nEls alegres anys vint van ser l’època d’or de les drogues a casa nostra, i també el començament de la política repressiva. Tanmateix, el periodista Francisco Madrid deia que el 1925 no hi havia cap local de fumadors a la nostra ciutat, malgrat que hi havia uns quants opiòmans. El 1926 es creava a Barcelona l’Associació contra la Toxicomania, presidida pel general Milans del Bosch. Aquell mateix any apareixia l’única notícia que he localitzat sobre un fumador a Barcelona, quan la policia va irrompre en un pis del número 73 del carrer Salmerón -ara Gran de Gràcia- per una denúncia que en aquell domicili hi funcionava un club d’amics de l’opi. Però només hi van trobar un pacífic matrimoni, del qual els diaris van dir que tenia una habitació per consumir drogues on s’havia detectat una certa quantitat d’opi en pasta. La sensació de ser una metròpoli cosmopolita va durar poc: pocs dies després els principals diaris publicaven una rectificació. Segons reconeixia la mateixa policia barcelonina, durant l’escorcoll no havien detectat cap droga, la denúncia s’havia fet de mala fe i només hi havien trobat una habitació que els seus habitants havien tingut el caprici de decorar seguint l’estil xinès...


DIARI DIGITAL ONTINYENT: La càtedra Divalterra celebra una jornada en la UPV sobre modernització d'àrees industrials\nLa càtedra Divalterra celebra una jornada en la UPV sobre modernització d'àrees industrials\nLa trobada ha versat sobre gestió, modernització i promoció de les arees industrials de la comunitat\nCliment ha assenyalat que “aquesta llei, que serà pionera en l'estat espanyol, pretén consolidar i reforçar tots les àrees empresarials dels nostres municipis, aportant a les empreses que allí habiten els serveis necessaris perquè puguen competir amb garanties en un mercat cada vegada més globalitzat”.\nEl president de la Diputació de Valencia, Jorge Rodríguez, ha destacat que “per primera vegada el Consell està mirant de front la indústria com a element estratègic del desenvolupament econòmic del nostre territori; cosa importantíssim perquè és en aquest sector on es genera més innovació i llocs de treball de qualitat”.\nAixí mateix, ha assenyalat el paper de la Diputació, "que malgrat que no té competències en aquesta matèria, està intentant aportar el seu gra d'arena amb programes concrets com: la Càtedra Divalterra, projectes pilot vinculats a l'ocupació i la indústria 4.0, com l'elaboració de plans estratègics de desenvolupament local en els ajuntaments, eines telemàtiques per a la promoció de les empreses a través de la galeria empresarial del portal Xarxa ADL’S, ajudes directes a ajuntaments per a millorar l'entorn de les seues àrees industrials i un projecte en col.laboració amb tres municipis que estan disposats a apostar per la modernització de les seues àrees industrials: Riba-roja de Túria, Loriguilla i Cheste".\nEn aquest sentit, la gerent de Divalterra, Agustina Brines, indica que “l'estímul i la promoció econòmica dels municipis valencians és un dels eixos principals d'actuació de l'empresa, complint així l'objecte social per al qual va ser creada.\nAixí, la càtedra permet avançar en el coneixement de les àrees industrials, cosa que servirà per a dissenyar accions concretes que revertisquen en un benefici per a la ciutadania”.\nPer la seua banda, el rector de la Universitat Politècnica de València, Francisco Mora, ha posat l'accent en el fet que aquesta jornada “aculla a tots els agents que intervenen en el desenvolupament del sector industrial: administracions públiques, institucions, empreses privades”, cosa que “és imprescindible –ha continuat- tenint en compte que la Comunitat Valenciana ha perdut molt de pes industrial, tal com demostra l'índex competitivitat regional de la UE de 2016”.\nDesprés de la presentació de l'acte, ha començat una taula redona en la qual han participat el Director General d'Indústria i Energia, Diego Maciá, l'alcalde de Riba-roja de Túria, Robert Raga, el gerent de Promociones e Iniciativas Municipales de Elche S.A (PIMESA), Antonio Martínez, i el degà del Col.legi Oficial d'Enginyers en Informàtica de la Comunitat Valenciana (COIICV), Miguel Muñoz, moderat pel director de la càtedra, Jaime Cano.\nDurant el debat, s'ha tractat la situació actual de les àrees industrials de la província de València i s'han apuntat les accions que es poden posar en marxa per millorar-les. En aquest sentit, s'ha destacat l'impacte que tindrà la futura llei de la Generalitat Valenciana de Gestió, Modernització i Promoció de les Àrees Industrials de la Comunitat.\nLa Càtedra Divalterra és una iniciativa conjunta entre l'empresa pública de la Diputació de València i la Universitat Politècnica de València per a dinamitzar els parcs empresarials valencians que se centra en identificar i millorar les mancances o deficiències que presenten aquestos espais, tant a nivell d'urbanització, com de manteniment i preservació dels espais i de les infraestructures de serveis que els proveeixen.\nPer a això, es desenvolupa una línia de recerca per a definir i prioritzar les inversions necessàries per a fer front a qualsevol programa de rehabilitació, modernització i dinamització dels polígons industrials de la província de València.


>Contraris a la zona verda – en veu alta\n>Contraris a la zona verda\nmaig 21, 2009 / Roger / 0 Comments\nEl govern municipal està impulsant la introducció de les zones verdes d’aparcament al municipi. Ahir al ple justament portaven a aprovació una modificació de l’ordenança d’estacionament regulat a la qual vam ser els únics que vam votar en contra pels següents motius:\nPerquè el model de zona verda el PSC-PSOE l’està implantant perquè en el seu moment no va fer un control rigorós dels vehicles que aparcaven als espais reservats per als veïns residents dels diversos barris d’Esplugues. El descontrol i la deixadesa del govern en aquest àmbit ha provocat que ells mateixos trobessin una sortida contributiva pels veïns en aquest tema.\nPerquè controlant més els vehicles dels no residents que aparcaven als espais reservats, la utilitat de les zones de residents haurien incrementat de forma natural la seva utilitat.\nPerquè hi ha hagut unes presses incomprensibles a l’hora de presentar la nova ordenança ja que al mes de febrer arribava la primera aprovació i tres mesos després hem tingut la primera modificació de l’ordenança. Les presses els han fet fer-la malament.\nPerquè l’aplicació de la zona verda persegueix encobertament un afany exclusivament recaptatori justificat en la necessitat de garantir zones d’aparcament per a residents.\nEn aquest sentit, al ple municipal d’ahir vam plantejar el model alternatiu al del PSC-PSOE:\nLa garantia de les places d’aparcament per a residents sense incrementar la despesa directa pel ciutadà passa per garantir un rigorós control dels agents de zones blaves respecte els cotxes estacionats als espais reservats per a residents.\nElaborar una revisió dels espais per als veïns residents, i si cal, incrementar tot el que calgui els espais per a aparcar.\nEvitar que el ciutadà resident pagui per aparcar. Si fins ara no ho ha fet, és necessari que s’eviti aplicar un nou impost per a la butxaca dels nostres veïns, i especialment en uns moments de recessió econòmica. Ajudar al ciutadà també passa per no incrementar la pressió fiscal a través d’aquestes minúscules necessitats del dia a dia.\n>Concentració contra la violació d’una veïna d’Esplugues\n>La tercera via: el camí de la serenitat


El Suprem és a temps de celebrar a la tardor el judici contra el procés? | NacióDigital\nper Oriol March , 3 de maig de 2018 a les 19:00 |\n"Per poder fer el judici a la tardor, haurien de posar el turbo de tal manera que vulnerarien un munt de garanties processals. Cosa que, a aquestes alçades de la pel·lícula, ja no m'atreveixo a descartar". En aquests termes s'expressava la setmana passada Jaume Alonso-Cuevillas, advocat de Carles Puigdemont, en una entrevista a NacióDigital. El calendari de les ordres europees de detenció -alguna de les quals, com és el cas de Clara Ponsatí, s'allargaran fins a l'estiu- i la quantitat de tràmits processals que queden per resoldre dificulten que la cúpula del procés sigui jutjada abans que acabi l'any, per bé que el calendari està sotmès als designis del magistrat Pablo Llarena.\nEn un primer terme, segons explica la defensa, cal resoldre diligències demanades que no estan resoltes i, en cas que es resolguin en contra dels interessos dels encausats, presentar recurs. Un cop Alemanya, Bèlgica, Regne Unit i Suïssa -en aquest últim país encara no s'han tramitat- emetin opinió definitiva sobre l'extradició, el cas entrarà en la fase intermitja, que passa a la sala d'apel·lacions del Suprem. És en aquest organisme on cal demanar la revocació de la interlocutòria de conclusió del sumari, que podria constar de diverses peces en funció de si els exiliats són forçats a tornar o no.\nEn aquesta fase, segons recalca l'equip d'advocats, es poden tornar a demanar "diligències imprescindibles" que encara no s'hagin practicat. Si la causa segueix endavant, Llarena ja pot decretar l'obertura de judici oral, i per tant la Fiscalia pot procedir a fer l'acusació. Les defenses, això sí, tenen temps per plantejar "articles de previ pronunciament", que és la denúncia de vulneració de garanties que es fa amb caràcter previ al judici. Aquests articles s'han de resoldre i després cal donar espai a les defenses per tal de fer les qualificacions, i no és fins aquest moment que s'assenyala el calendari del judici, on s'estipula quan han de comparèixer els encausats.\n"Per fer-ho a la tardor, haurien de passar un bulldozer", recalcava Alonso-Cuevillas la setmana passada. L'advocat de Puigdemont defensava que el ritme de Llarena havia canviat des que Alemanya va descartar entregar el president a l'exili per rebel·lió. "Estan en una situació de desconcert", sostenia Alonso-Cuevillas, que tampoc descartava un altre escenari: que el Suprem obri peces separades per als que són fora i tancar la instrucció per als dirigents empresonats. "La lògica diria que s'haurien de replantejar la seva actuació", ressaltava l'advocat del president.\nUn cop hi hagi sentència, s'obrirà el torn per anar a les instàncies internacionals. En primer lloc, però, hauran de passar pel Tribunal Constitucional (TC), que seria l'últim organisme estatal on recórrer. A partir d'aquí, el camí més obvi és el del Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) d'Estrasburg. Els advocats dels encausats sostenen que les "irregularitats" en la instrucció de la causa acabaran amb condemnes a l'Estat. Perquè passi això, però, el procediment es pot allargar durant anys.\nUn grup d'independentistes, a l'exterior de la presó de Neumünster Foto: ACN\nPolítica, 200 dies a la presó, Pablo Llarena, Jaume Alonso-Cuevillas, Tribunal Suprem, Carles Puigdemont, procés català\nPer ninja45 el 4 de maig de 2018 a les 17:45\nPer Anònim el 3 de maig de 2018 a les 21:51\nCuanto mas tiempo se alargue el proceso, más irán cobrando.


Webinar: La participació ciutadana en les organitzacions de persones consumidores en el nostre territori - Unió de Consumidors de la Comunitat Valenciana\nWebinar: La participació ciutadana en les organitzacions de persones consumidores en el nostre territori\nDes de la nostra organització, portem diversos anys treballant en el foment de la participació ciutadana com a eina per a la millora de la qualitat democràtica i de les institucions. La creixent desafecció democràtica, així com les complexes transformacions econòmiques i socials davant les quals ens trobem, fan més necessari que mai el foment de la transparència i la relació directa entre la ciutadania i els governs. Per a això, nosaltres fomentem els canals de comunicació amb les persones consumidores perquè puga traslladar les seues opinions i inquietuds, permetent adoptar millors decisions.\nEn aquesta línia, des de la Unió de Consumidors de la Comunitat Valenciana i la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica organitzem dilluns 25 d’octubre a les 18:00h un webinar a través de ZOOM en el qual s’abordarà la importància de la participació ciutadana en les organitzacions de persones consumidores en la Comunitat Valenciana.\nPer a això, comptarem amb la presència de Francisco Manuel Reverte, doctor en Dret d’Associacions i cap del programa de participació de l’Ajuntament de Múrcia que traslladarà als assistents des de la seua experiència al comandament d’aquest programa la rellevància de fomentar la participació entre les persones consumidores.\nSi estàs interessat a assistir a l’esdeveniment has d’inscriure’t en el correu electrònic info@uniodeconsumidors.org


Ercros inicia la venda de la fàbrica de Palos de la Frontera\n12 de febrer de 2015.- Ercros informa de l'acord aconseguit ahir, dia 11 de febrer, amb Salinas del Odiel pel qual aquesta empresa es compromet a adquirir la societat Electroquímica Onubense, a la qual es traspassaran les unitats productives constituïdes per la fàbrica de Palos de la Frontera i la Salina de Huelva d'Ercros.\n4 de febrer de 2015.- Atenent a la sol·licitud d'accionistes titulars del 5,43% del capital social, el consell d'administració convoca una junta general extraordinària que se celebrarà a MGS, Seguros y Reaseguros, SA, carrer Entença, 325-335 de Barcelona, el dia 5 de març de 2015 a les 12:00 hores, en primera convocatòria, i, de no concórrer el quòrum necessari, el dia 6 de març de 2015, en segona convocatòria, en els mateixos lloc i hora.\nLa Comissió Europea premia la gestió ambiental de les fàbriques d'Ercros a Sabiñánigo i Monzón\n22 gener 2015.- El Govern d'Aragó, per delegació de la Comissió Europea, ha premiat les fàbriques d'Ercros a Sabiñánigo i a Monzón pels seus més de cinc anys de permanència en el registre europeu EMAS (Eco-Management and Audit Scheme), que reconeix l'excel·lència en el comportament mediambiental, més enllà de la normativa; la credibilitat i responsabilitat social i empresarial, i la transparència en l'exercici de l'activitat.\nAlumnes de l'Institut Corona d'Aragó de Saragossa visiten la fàbrica de Sabiñánigo d'Ercros\n19 de gener de 2015.- El passat 15 de gener, un grup de 39 estudiants de Grau Superior de Química Industrial del C.P.I.F.P Corona d'Aragó de Saragossa van visitar les instal·lacions de la fàbrica de Sabiñánigo d'Ercros.\nPàgina 85 de 87


25/06/16. Joan José López Burniol. La vigília. La Vanguardia. - Gironès per la independència\n25/06/16. Joan José López Burniol. La vigília. La Vanguardia.\nLa vigília d’unes eleccions és, per imperatiu legal, una jornada de reflexió. Resulta divertida aquesta pretensió d’imposar pautes de ponderació als ciutadans, que són lliures fins i tot de negar-s’hi a pensar i deixar-se portar per fílies i fòbies. Això no obstant, sense caure en la temptació de divagar sobre l’abast de la convocatòria que es consuma demà i sense intenció, tampoc, de comparar les diferents opcions que hi concorren, pot resultar útil meditar un moment sobre l’ambient en què se celebraran els comicis. En general, aquest és un ambient trist i derrotista, negatiu i tancat, que posa en relleu l’existència d’una societat preocupada i insatisfeta, queixosa del passat i recelosa del futur. Aquesta percepció negativa de la realitat no es limita a Espanya i Catalunya, sinó que s’estén i arriba a Europa, a Occident i al món en general.\nUn món globalitzat en el qual Occident –esgotat el cicle de cinc-cents anys en què ha exercit la seva hegemonia sobre gran part de la Terra, explotant-la colonialment– s’ha vist privat progressivament de la seva antiga i sostinguda primacia militar i econòmica, conservant avantatge només en el camp de la investigació –concentrada als Estats Units–, fet que encara li atorga una superioritat tecnològica notòria, amb què, no obstant això, no n’hi ha prou per compensar la pèrdua de poder experimentada en altres camps. Ara bé, més enllà d’aquesta valora-ció occidental, el que és greu és que aquest món globalitzat encara no ha aconseguit implantar un ordre jurídic, si més no embrionari, que s’expressi en normes i s’encarni en institucions, la qual cosa provoca situacions tan punyents com els grans moviments migratoris en curs.\nUna Europa que fa temps que ha perdut el rumb i es troba immersa en una situació en què l’absència d’institucions amb autèntica capacitat política decisòria li impedeix d’adoptar polítiques unitàries en aquells camps que són imprescindibles per assolir una progressiva convergència econòmica i política. Aquest dèficit institucional fa que el poder l’ostenti, sota la tutela de la potència continental hegemònica, una burocràcia tecnocràtica mancada de legitimació democràtica d’origen i d’exercici. No és estrany que, en aquest marc, la forma com s’ha encarrilat el tractament de l’última i greu crisi econòmica sigui objecte de fortes crítiques a causa dels efectes col·laterals.\nUna Espanya en què un govern silent s’ha centrat a aplicar amb rigor bona part de les mesures d’ajust imposades per Europa, si bé és cert que evitant la intervenció formal de la seva economia; un govern que, amb la cantarella que fuig d’ocurrències i improvisacions i apel·lant sempre al sentit comú que el seu president creu que té en exclusiva, ha eludit sistemàticament afrontar el tema de l’estructura territorial de l’Estat (el tradicionalment anomenat problema català, que és, en el fons, el problema espanyol del repartiment del poder); un govern que ha judicialitzat la política fins a posar en joc el funcionament normal de les institucions; un govern superat per l’atur; un govern incapaç de reaccionar degudament contra la corrupció i la desigualtat; un govern, en fi, que no se li pot donar cap nota en política internacional perquè la seva condició és la de “no presentat”.\nUna Catalunya en què, més enllà de la plena legitimitat de tots els posicionaments i\nreivindicacions (incloent-hi la independència pura i dura), la imperícia política de molts dels seus dirigents ha causat estralls. Aquests dirigents han propiciat que l’exercici d’una part del poder polític s’hagi desplaçat al carrer; han perdut el sentit de la realitat amb un verbalisme sense nord, plasmat després en fulls de ruta inviables; han anat radicalitzant la seva posició futura com a manera d’eludir l’adopció immediata de decisions arriscades; han sobrevalorat les seves forces, els seus recursos i els seus suports; i han menyspreat en excés l’adversari, demonitzant-lo i convertint-lo en un enemic a batre.\nEn aquesta situació complicada es pot pensar que el millor seria llançar la tovallola i no votar. Però no és així. Sense negar que l’estat de coses existent es pot assemblar al que s’acaba de descriure, cal tenir en compte, tot seguit, que la situació actual no és pitjor, ni de bon tros, que la de fa cinquanta o cent anys. Al contrari, és molt millor en tots els àmbits i aspectes, si més no pel creixement i millora vegetatius de les societats. Però, a més, en el nostre cas hi ha una raó poderosa que ens ha d’impulsar necessàriament a votar, perquè –a diferència, per exemple, del que passava als anys trenta del segle passat– les institucions democràtiques funcionen i, conseqüentment, podem incidir amb el nostre vot en el futur que ens espera. Ho tindrem clar si pensem que l’essència de la democràcia no rau tant a elegir qui ha de manar perquè apliqui el seu programa com, senzillament, a rebutjar qui mana i el partit que li dóna suport perquè ja hi no confiem. Recordem-ho, democràcia és poder fer fora qui mana.


Un dia més sense assolir cap acord\n26 setembre 2020 16:18\nDesprés de més de sis hores de reunió, patronal i jugadors continuen sense acostar posicionaments. Avui continuaran les negociacions\nLa Lliga de Futbol Professional (LFP) i l'Associació de Futbolistes Espanyols (AFE) no van assolir un acord per a la suspensió de la vaga convocada pel sindicat de futbolistes, després de sis hores de reunió celebrada a la seu del sindicat de jugadors. En la cinquena reunió, des que s'anuncià la convocatòria de vaga el passat 11 d'agost per part dels futbolistes, tant uns com d'altres varen coincidir que s'ha produït un intercanvi de posicionaments, tot i que no van parlar clarament de progressos.\nSi, per al president de la Lliga de Futbol Professional, José Luis Astiazarán, la patronal del futbol està intentant cercar "fórmules imaginatives" per solucionar el conflicte, el portaveu de l'AFE, Luis Gil, considera que la Lliga no ha cedit i que la distància entre els dos organismes "no ha canviat gaire". Entre els punts clau de la discussió hi ha la garantia dels sous dels futbolistes, passats i futurs, per part dels clubs en concurs de creditors. L'AFE ha denunciat que els clubs mantenen impagaments amb 200 jugadors a qui deuen, en total, uns 50 milions d'euros.\nLa reunió d'avui a les quatre de l'horabaixa a la seu de la Lliga de Futbol Professional, que anirà precedida de les converses en grups de treball, podria ser el punt clau per saber si la segona jornada de Primera i Segona Divisió podrà disputar-se.\nGil apuntà que l'acord continua "igual d'enfora" que el cap de setmana passat, ja que "la Lliga no ha cedit", i afegí que el sindicat està decidit a "no deixar els nostres jugadors desprotegits". Per la seva banda, Astiazarán va reconèixer que no es tracta "d'acceptar o imposar", i que els dos organismes continuaran fent feina "internament per continuar atansant posicionaments". "Encara no es pot dir que hi pugui haver Lliga. Ho estam desitjant, però ens toca solucionar les diferències", tot i que es mostrà pessimista sobre la propera jornada.


KurdisCat: Dos morts en enfrontaments entre kurds i paramilitars xiïtes a l'Iraq\nDos morts en enfrontaments entre kurds i paramilitars xiïtes a l'Iraq\nLes milícies irregulars xiïtes continuen els seus excessos contra la població kurda de l'Iraq. El desplegament de milicians xiïtes ha creat notable tensió a la zona kurda que és molt a la vora de la frontera iraniana. Ahir paramilitars xiïtes van atacar un un grup de civils kurds, matant-ne a un i ferint a altres quatre a la nord ciutat iraquiana de Tuz Khurmatu. Tuz Khurmatu, es troba en una zona del territori en disputa entre el nord administrat pel govern kurd autònom i les regions del sud, sota el govern central, amb una població ètnicament diversa de turcmans, kurds i àrabs. Grups paramilitars xiïtes van entrar a la zona per lluitar contra l'Estat Islàmic (IS) el 2014.\nEls enfrontaments entre les forces paramilitars xiïtes i els membres de la mobilització popular kurda o milícia peshmerga ja van produir-se el 12 de juny a les ciutats en disputa de Golala (Jalawla en àrab) i Saadiya a Diyala, a uns 100 quilòmetres al sud de Tuz Khurmato.\nFaiq Mohammad, portaveu del Municipi, va dir a NRT que les forces paramilitars xiïtes van començar a disparar al grup després de començar-se una baralla. Els civils kurds anaven desarmats. El monopoli de la violència significa que, qui el té, no l'usa contra els qui no tenen armes de forma gratuïta. Les milícies xiïtes no entenen aquest concepte. No el van entendre quan dominaven l'Iraq i els seus excessos van provocar el sorgiment de l'Estat Islàmic. No l'entenen quan tracten amb civils kurds.\nMohammad va afegir que les forces de seguretat kurdes (Asayish) van arribar al lloc dels fets i van detenir quatre membres de la milícia xiïta. Poc després del xoc, un grup de desconeguts va atacar a un altre grup de forces xiïtes en un camí cap al poble de Khidir Wali, en el que semblava ser un atac de represàlia per part kurda. Un combatent xiïta va morir i tres ferits en l'atac.


El Pare Noel estarà al carrer Goya de Bétera aquest dilluns – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nEl Pare Noel estarà al…\nEl Pare Noel, després d’un llarg viatge des de la Ponia, ha decidit fer una xicoteta parada al carrer Goya de Bétera. A aquesta vía del municipi ho tenen ja tot preparat per a acollir el Nadal. Així, un any més el tram del nou ‘Bar Goya’ (antic bar Refu) ja està decorat per a celebrar una de les festes més esperades de l’any.\nD’aquesta manera, aquest pròxim dilluns 24 de desembre (Nit de Nadal), d’11.00 a 14.00 hores, estarà el Pare Noel recollint les cartes al carrer i donant llepolies als més menuts.\nAixí mateix, s’han posat dues cistelles solidàries en el bar La creu i el citat bar Goya per a la gent que els vulga ajudar i col·laborar amb ells. També es recullen llepolies i sucs per a les xiquetes i xiquets en el bar Goya.\nTere Reche, veïna d’aquesta via, dóna les gràcies a tots els veïns per fer aquests dies més il·lusionants per als nostres menuts.\nD’altra banda, el divendres 29 de desembre, de 10.30 a 15.00 hores, hi haurà castells unflables i diversió per a les xiquetes i xiquets de la població. Els veïns i veïnes d’aquesta zona de la localitat animen i conviden a tots els ciutadans a compartir aquestes dates amb ells.


CaixaBank es reuneix amb 25 accionistes a San Sebastián per explicar-los els últims resultats de l'entitat\nSan Sebastián, 13/09/2019\nJornada d'accionistes a San Sebastián\n• Germán Jover, gerent de Relació amb Accionistes de CaixaBank, ha analitzat els últims resultats de l'entitat en una trobada realitzada a San Sebastián.\n• CaixaBank compta al País Basc amb més de 23.204 accionistes, que representen un 3,9% del total de la base accionarial de l'entitat.\nCaixaBank ha reunit a 25 accionistes a San Sebastián en una jornada celebrada en el marc del programa de trobades corporatives 2019. En la reunió, organitzada a l’oficina Store San Sebastián, Germán Jover, gerent de Relació amb Accionistes de CaixaBank, ha analitzat els últims resultats així com les línies estratègiques de l'entitat.\nAquestes jornades les impulsa el departament de Relació amb Accionistes de CaixaBank, que vol explicar de primera mà als seus accionistes els resultats que ha obtingut l'entitat en el primer semestre de 2019. Al llarg de 2018, CaixaBank va celebrar 17 trobades corporatives a les principals ciutats del país, en les quals va reunir més de 870 accionistes.\nA l'acte s'ha destacat la posició de lideratge comercial de CaixaBank i s'han tractat diferents temes d'interès per a l'accionista, com la solidesa del balanç, l’increment de la cartera de crèdit o la millora de la qualitat dels actius del banc, així com la nova política de dividends per al 2019.\nA més, els accionistes han tingut l'oportunitat de traslladar diverses consultes a l'equip de Relació amb Accionistes de l'entitat i també han conegut les diferents iniciatives que CaixaBank posa a la seva disposició. Al País Basc, CaixaBank compta amb al voltant de 23.200 accionistes, el 3,9% del total.\nCaixaBank preveu que, en finalitzar 2019, més de 1.200 accionistes hagin assistit a aquestes trobades institucionals i participin en aquesta iniciativa. Algunes de les ciutats que acullen aquestes trobades corporatives durant l'any són Madrid, Barcelona, Bilbao, Pamplona, Màlaga i Burgos, entre altres.\nRelació amb Accionistes de CaixaBank també ha potenciat durant 2018 el programa de formació Aula, l'objectiu de la qual és difondre coneixements relacionats amb els mercats financers i l'economia. En aquest sentit, l'entitat ofereix, d'una banda, cursos formatius presencials a les principals ciutats espanyoles sobre mercats financers i conjuntura econòmica, que són impartits per escoles de reconegut prestigi com l'Institut BME, l'Institut d'Estudis Financers o la UPF Barcelona School of Management.\nAmb el llançament en 2010 del programa Aula, CaixaBank va ser la primera entitat de l'Ibex a oferir formació als seus accionistes. Des de llavors, més de 10.000 accionistes han participat en les jornades organitzades.


Redacció Catalunyapress | dilluns, 17 de febrer de 2020\nLa direcció nacional de el PP ha descartat de nou aquest dilluns una coalició amb Ciutadans a Galícia per entendre que el vot de centre-dreta ja està aglutinat al voltant de les sigles de PP que lidera Alberto Núñez Feijóo, però creu que estan a temps d'aconseguir un acord per concórrer junts al País Basc, han assenyalat fonts de la cúpula del partit.\nAlfonso Alonso, candidat del PP en els comicis bascos\nPrecisament aquest dijous el partit taronja ha pujat el to contra el Partit Popular davant la seva negativa a negociar una coalició a Galícia assegurant que porta temps parlant d'Espanya Suma però ara s'estan adonant que era una "proposta fake". La negociació afronta aquesta setmana la seva recta final, ja que el termini per registrar coalicions electorals acaba el dijous al cas de Galícia i el divendres, en el d'Euskadi.\nAl PP són optimistes pel que fa a la possibilitat d'arribar a un acord al País Basc. De fet, han recordat que el pacte entre PP, Cs i Vox perquè Juanma Moreno fos investit president de la Junta d'Andalusia es va tancar en l'últim moment i que el mateix va passar en les negociacions per convertir com a alcalde de la capital José Luis Almeida a Madrid o Isabel Díaz Ayuso com a presidenta de la Comunitat de Madrid.\nPer això, en el Partit Popular confien que en aquesta recta final s'aconsegueixi un acord per anar junts al País Basc. "Teodoro García Egea és especialista en negociar sempre a última hora", afegeixen fonts de la direcció nacional de Partit Popular.\nEl mateix Alonso ha dit aquest diumenge, en declaracions als periodistes a Eibar (Guipúscoa), que aquesta setmana "s'ha de dilucidar la possibilitat de formar coalicions" i que la possible coalició amb Cs "encara està incipient". "Hi ha hagut més converses en els mitjans de comunicació que converses reals", va admetre.\nEl líder de PP, Pablo Casado, ha deixat que Alberto Núñez Feijóo i el president del PP al País Basc, Alfonso Alonso, "plantegin les seves preferències de pacte" amb Ciutadans, que creu que cada territori és diferent i cal analitzar-lo de forma separada.\nFeijóo ha expressat la seva opinió de forma clara tant en públic com en privat. Dissabte passat, en la seva proclamació com a candidat a Vigo, es va presentar com un candidat "lliure" per optar a la reelecció i va avisar: "No seré ostatge de cap partit, ni tan sols de el meu, perquè sóc servidor de tots els gallecs" .


Descobreix els passat colomenc amb Joan Llinàs, historiador i arqueòleg - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nDescobreix els passat colomenc amb Joan Llinàs, historiador i arqueòleg\nLa Revolta dels Segadors, La Festa de la Ratafia, Sant Salvador d’Horta, els primers colomencs, el Modernisme, el bandoler Joan de Serrallonga o Salvador Espriu i Joan Vinyoli… vols conèixer tot el nostre patrimoni? Patrimoni històric, arqueològic, arquitectònic, cultural… acompanyeu-nos i gaudeix amb nosaltres de totes aquestes històries explicades per tot un coneixedor del nostre patrimoni: Joan Llinàs, historiador i arqueòleg. Viatge pel temps amb les nostres visites guiades i coneix d’on venim per saber on anem. Us oferim una oportunitat per conèixer més a fons tota la nostra història.\nOPCIÓ 1: Ruta modernista a Santa Coloma de Farners (1,5 h) Descripció: Ens endinsarem a Santa Coloma de Farners, capital de la comarca i cap de partit judicial, per descobrir com a partir de mitjans del segle XIX, el seu creixement ens ha llegat un destacat conjunt de patrimoni arquitectònic de l’època, sobretot modernista.\nOPCIÓ 2: Visita cultural: Sants poetes i revoltats (1,5 h) Descripció: A través d’un recorregut per la història de Santa Coloma de Farners descobrirem els seus personatges més significatius. Des de la Guerra dels Segadors a capital comarcal, passant per sant Salvador d’Horta, el bandoler Serrallonga, Salvador Espriu i Joan Vinyoli.\nOPCIÓ 3: Visita cultural: La revolta dels Segadors. 1640 Santa Coloma de Farners (1,5 h) Descripció: Sabíeu que la Guerra dels Segadors es va iniciar a la comarca de la Selva? Va esclatar a partir d’uns fets produïts a Santa Coloma de Farners, Riudarenes i les Mallorquines entre els dies 30 d’abril i 3 de maig de 1640, per acabar estenent-se fins a Barcelona amb el Corpus de Sang. De la mà d’un historiador, reviurem els fets claus de l’inici de la revolta dels Segadors visitant els indrets de Santa Coloma on es van produir. Durada: 1,5?h aprox.\nOPCIÓ 4: Visita cultural: Descoberta del castell de Farners i ermita (1 h aprox.) Descripció: La Selva és terra de castells i el castell de Farners és un dels més ben conservats. Dalt d’un turó i en plenes Guilleries, destaca tant per la seva història com pel seu paisatge. Als seus peus, la capella romànica originària del castell, al segle XVIII es transformà en el santuari de Farners, centre de devoció local i comarcal, i escenari d’aplecs i tradicions. Durada: 1?h aprox. S’hi accedeix amb cotxes particulars.\nDimecres 1, a les 1.30 h, Ruta modernista a Santa Coloma de Farners. (opció 1)\nEl lloc de trobada serà la Casa de la Paraula, menys les rutes del 25 de juliol i el 26 d’agost, que serà a l’ermita de Farners.


El País Valencià i Catalunya després de Ximo Puig | Francesc Viadel Bloc\n← Els valencians no som corruptes o sobre l’autoengany\nEn defensa de Vicent Marzà →\n*Article de Francesc Viadel publicat a Directe! el 22 de maig de 2016.\nTrobada a Barcelona dels presidents Ximo Puig i Carles Puigdemont el passat 18 de maig.\nL’últim president valencià que va trepitjar el Palau de la Generalitat abans que Ximo Puig va ser Eduardo Zaplana, un murcià del PP que havia saltat a la presidència des de l’alcaldia de Benidorm, aconseguida amb els vots d’una trànsfuga socialista i després de resultar esquitxat en el conegut com el Cas Naseiro. Zaplana volia de Pujol la seva complicitat per a tancar un acord que havia de permetre la pacificació del conflicte lingüístic al País Valencià. A Zaplana el valencià, el català, li importava un rave. El seu objectiu era situar-se davant d’Aznar com el millor interlocutor d’Espanya amb els nacionalistes catalans. Alhora, l’astut Zaplana, ordia una aliança amb el president balear Jaume Matas per a la configuració d’un eix territorial -on s’incloïa Múrcia- que havia de ser el contrapès a uns desdibuixats Països Catalans, discretament afavorits des del nacionalisme conservador.\nAbans d’aquella visita, fa quasi vint anys, les relacions institucionals entre catalans i valencians, van ser gairebé impossibles. Durant la Transició, l’anticatalanisme va boicotejar a consciència qualsevol intent d’acostament per part del president Josep Lluís Albinyana a Tarradellas el qual, per cert, va rebutjar sempre qualsevol política nacional que anés més enllà del riu Sénia. Aquest mateix anticatalanisme violent atiat per la UCD i pel PP va condicionar també enormement Joan Lerma. Amb l’arribada el 2003 de Francisco Camps, l’anticatalanisme va deixar de ser una cosa de pinxos de carrer i àvies trastocades per a adquirir el màxim rang institucional. Camps es va obsessionar en voler desconnectar totalment els valencians dels catalans mentre reforçava la seva aliança amb Esperanza Aguirre. Les seves maniobres anaven d’acord amb el vell projecte espanyol d’assimilar per complet els valencians i de destruir qualsevol pont d’aquests amb el nord. Camps va perseguir la recepció de TV3, els escriptors valencians, va enfrontar els territoris posant-se al capdavant de la guerra de l’aigua que va encendre el nefast Pla Hidrològic Nacional.\nAlberto Fabra va continuar amb aquesta mateixa política. Ell va ser qui va advertir Aznar just abans de perdre la Generalitat que si València mai queia en mans de l’esquerra, Espanya hauria perdut el seu màxim mur de contenció contra l’independentisme català. Un independentisme que, segons Rita Barberà, sense el PP en el poder autonòmic, acabaria estenent-se fins a les portes de Múrcia.\nEl País Valencià ha estat des de sempre una peça fonamental en el joc dels equilibris territorials de l’Estat i d’aquí el capteniment del nacionalisme espanyol en sotmetre’l i separar-lo de Catalunya. El pitjor malson de Madrid és un País Valencià sense complexes regionalistes, còmplice d’algunes de les dinàmiques polítiques dels catalans. Els interessos econòmics dels valencians estan a Barcelona i no pas en Madrid. S’ha d’entendre que l’anticatalanisme valencià, l’espoli fiscal a què ha estat sotmès el país, els esforços ingents d’evitar a tota costa projectes com el del corredor mediterrani –darrer del qual s’amaga la construcció d’uns Països Catalans sinistres tal i com proclamava Esteban González Pons– no són casualitats. Darrere hi ha hagut sempre una intenció política decidida. El projecte d’Espanya passa, també, per l’assimilació absoluta dels valencians, per alimentar l’hostilitat d’aquests als catalans, les rivalitats entre ambdós societats.\nAixí les coses, la visita del president Ximo Puig al seu homòleg Puigdemont és d’una transcendència enorme i té moltes claus. Situa en el plànol de la normalitat política la relació institucional entre dos territoris que es necessiten. Adverteix a la dreta més assilvestrada que la política territorial, cultural i lingüística dels valencians no la van a continuar marcant ells com han fet durant dècades, a força d’agitar el carrer, de practicar el xantatge més abjecte a través dels mitjans de comunicació de la caverna. Marca distàncies, també, amb una rival temuda com és Mónica Oltra. La vicepresidenta evita Catalunya ni encara que això irriti profundament a bona part dels seus correligionaris. L’imaginari d’Oltra és espanyol.Va arribar des d’Alemanya a la ciutat de València quan l’anticatalanisme havia aconseguit ja imposar el seu univers simbòlic a la resta del país. El seu horitzó polític és Madrid perquè més que ho negui. Sap que té recorregut de la mà de Podem. És només una qüestió de temps. Puig, en canvi, és un valencià de Morella, sense els complexos del ciutadà influït per l’anticatalanisme castellanista de la capital. Alletat políticament al sí d’un PSPV que es va fundar a l’aixopluc del fusterianisme molts dels seus referents estan més a prop de determinats sectors nacionalistes del país que no pas Oltra. Si pot ocuparà aquells espais que Compromís li deixi lliure en comptes d’intentar agradar al valencianisme conservador a força de mostrar, per exemple, un recel pels catalans que en realitat no pot sentir.\nAixí mateix, el seu futur polític passa irremeiablement per consolidar-se al propi país. Ser president dels valencians és –i serà- el seu millor capital.\nFinalment, Puig s’ha presentat davant dels catalans com el seu millor i més sincer aliat malgrat la seva distància ideològica amb el sobiranisme. L’interès en aquesta aliança és recíproc. Només els catalans el poden ajudar a mantenir una posició més ferma davant de Madrid a l’hora d’obtenir, posem per cas, un finançament en condicions sense el qual l’autonomia valenciana no passa de ser una pura quimera.\nTot plegat, en el partit de Puig no deuen d’estar massa contents. Segur que algú ja li ho haurà fet notar. Certament, el PSOE perd la poca sensibilitat plurinacional que té quan la cosa va de catalans. D’altra banda, a la dreta valenciana la seva gosadia els hi deu haver agafat per sorpresa. Saben que si les esquerres perden la por a la normalitat, també la de les relacions amb Catalunya, els seus sortilegis anticatalans ja no tindran els mateixos efectes narcòtics sobre una societat a la que li han robat a mans plenes.\nXimo Puig ha estat molt valent. Joan Fuster va escriure que els déus ajuden als valents ni encara que sigui per sentit de l’humor. Ja veurem si el de Sueca tenia raó.\n4 respostes a El País Valencià i Catalunya després de Ximo Puig\ntesasi1 ha dit:\n25 Mai 2016 a les 9:00\nTant de bo aço dure!!! Ja m’agradaria que fos realitat, encara que siguen uns quants anys, com ens ha dominat el PP\n25 Mai 2016 a les 9:08\nSr. Viadel: Un article extraordinari el seu. El felicite. Amb tot, convindrà amb mi, allò tan difícil que ho té el nostre President: A la base de tot, una consciència quasi nul·la dels valencians del que patim i perquè. Després, el Sr. Puig, limitat amb el PSOE per una banda i amb Mónica Oltra per l’altra, tots espanyolistes de pro, dins els “seus”. I el sociològicament omnipresent PP en tot arreu, de segidors acritícs, fidels, malgrat tot el mal que ens han fet. La veritat és que no esperava tant d’ell. Am tot, li resta un llarg i difícil camí per completar. Tant de bo no li tremolen les cames. Aquest país ho necessita. I molt. De moment, gràcies.\nFrancesc de Cocentaina ha dit:\n25 Mai 2016 a les 10:57\nPotser Ximo Puig tinga tots els valors que dieu, però haurà de demostrar-ho dia a dia defenent el govern “a la valenciana” i les aliances per lassumpte del senat, si més no, per finiquitar-lo o donar-li un altre ús més específic i concret. Almenys jo tinc els meus dubtes per les limitacions que l’imposa -i ell mateix asumeix- la disciplina de partit espanyol.\nbiktortxu ha dit:\n25 Mai 2016 a les 11:14\nSenyor Francesc Viadel, tan sols uns pensaments\nFront al Tu o Jo”, hi ha el “Nosaltres”\nFront al “Qui estiga bé que no es menege”, hi ha el “Entre tots ho farem tot”\nFront al “Què voldran eixos de dalt?” hi ha el “I tu què Vols?”, “I tu què Faç per assolir-ho?”\nFront al “Se’ns volen menjar” hi ha el “Soc massa dur i ferm perquè ningú se’m menge”.\nFront a “Això”, sempre hi ha el “Açò”


Milanka Apartments Budva Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRafailovici, ul. Turisticka, BB, Rafailovici, Budva, Montenegro, 85316 - Veure al mapa\nMés informació sobre Milanka Apartments\nAl visitar Budva, vosté es sentirà com a casa a Milanka Apartments, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMilanka Apartments també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Budva. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nL'ambient de Milanka Apartments es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Milanka Apartments la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Budva.


29 de març de 2021 (16:01 CET)\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha advocat pel diàleg social per a afavorir un marc estable de relacions laborals que continue garantint la qualitat de l'ocupació que es crea en la Comunitat Valenciana.\nAixí ho ha indicat després de presidir l'acte de signatura, per part dels sindicats CCOO-PV i UGT-PV i la Confederació Empresarial de la Comunitat Valenciana (CEV), de l'acord sobre matèries concretes per a la millora de l'economia i l'ús de la Comunitat Valenciana.\nEn virtut d'aquest acord, s'impulsarà que la Generalitat introduïsca en les seues contractacions amb empreses privades clàusules laborals que garantisquen l'estabilitat i la qualitat de l'ocupació i, al mateix temps, una concurrència ordenada en les convocatòries que a aquest efecte es realitzen.\nEl president ha remarcat que el diàleg social "és una fi en si mateix", que permet aprofundir en la democràcia i que, en moments com l'actual, amb la crisi provocada per la pandèmia de COVID-19, situa a la societat en les millors condicions per a aconseguir la recuperació.\nEl màxim responsable del Consell ha assenyalat a més que la capacitat d'arribar a acords demostrats tant per l'Administració autonòmica com pels agents socials genera una "reputació extraordinària", que s'aprecia en la confiança que estan dipositant en la Comunitat Valenciana grans empreses.\nPuig ha subratllat la necessitat de "garantir escenaris de seguretat" per a treballadors i treballadores i de "competència sana" entre les empreses com el que, tal com ha assenyalat, propícia l'acord subscrit al Palau pel president de la CEV, Salvador Navarro, i els secretaris generals de CCOO-PV, Juan Cruz, i d'UGT-PV, Ismael Sáez.\n"Tots hem de tenir les regles clares", ha indicat el president, per a qui la recuperació econòmica no pot passar per la devaluació salarial, perquè això implicaria -ha agregat- tenir una "visió avara, curtterminista i miop".\nL'acord ha estat presentat per la directora general de Coordinació del Diàleg Social, Zulima Pérez, que ha subratllat que el Consell estarà sempre "del costat de l'acord" i de l'"avanç en drets i reconeixement" per a treballadors i treballadores.\nA través d'aquest acord, les parts signants expressen la voluntat que la Generalitat introduïsca en els seus anuncis de la licitació i, en concret, en les clàusules administratives particulars les clàusules laborals que garantisquen l'estabilitat i qualitat de l'ocupació, dins del respecte a les normes laborals, com a desenvolupament de la Llei 18/2018, de la Generalitat, per al Foment de la Responsabilitat Social.\nA l'acte han assistit també el conseller d'Hisenda i Model Econòmic, Vicent Soler; el conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, i la consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica, Rosa Pérez Garijo.


Carles Bosch i Arisó - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCarles Bosch i Arisó (n. Barcelona 1952) és un periodista i cineasta català, codirector del documental Balseros, nominat als Oscar. Ha estat un dels fundadors de programes com «30 minuts» i «Sense ficció» per a TV3. La seva carrera en el cinema documental com a director i guionista l'ha portat a explicar moltes històries amb la seva càmera: la Revolució de Vellut a Praga («30 minuts» – Txecoslovàquia des del cor de la revolta), la història dels cubans que intenten emigrar cap a Miami com poden (Balseros), històries d'amor dins la presó (Septiembres) i com Pasqual Maragall i la seva família lluiten contra l'Alzheimer (Bicicleta, cullera, poma). Vol explicar la realitat, sense renunciar a fer un relat interessant per a l'espectador. Va ser nominat a l'Oscar per Balseros i va guanyar un Goya i un Gaudí per Bicicleta, cullera, poma. La seva gran passió és la música reggae jamaicana.\nCarles Bosch explicant el setge de Sarajevo al museu de Túnel de Sarajevo (2015)\ncròniques a TV3 des d'Afganistan, Iran, Txad, Filipines, Moçambic, Cuba, Mèxic, Uruguai, EUA, Haití, Nicaragua, Israel, etc.\ncorresponsal a la Primera Guerra del Golf, les de Bòsnia i Kosovo\n(2003) Premi Nacional de Cinema, per l'obra Balseros\n2.3 Bicicleta, cullera, poma\n2.4 Petitet (Rumba pa' ti)\n3.1 Premis en cinema\n3.2 Nominacions en cinema\n3.3 Premis en televisió\nVa néixer el 1952 a la ciutat de Barcelona. Descendent de la família Barcelonina d'Industrials del segle XIX, és nét de Gabriel Arisó i Riqué i besnét d'Antoni Arisó i Milà fundador de la casa Arisó de balances, bàscules i caixes de cabals. Va estudiar dret a la Universitat de Barcelona, i posteriorment es graduà l'any 1975 en periodisme a l'Escola Oficial de Periodistes de Barcelona.\nInicià la seva activitat professional com a reporter de la revista Interviú entre 1976 i 1978. L'any 1984 inicià la seva activitat a Televisió de Catalunya, i concretament a TV3 fou un dels principals reporters del programa "30 minuts". La seva activitat en aquest programa com a reporter de guerra li va valdre un Premi Ondas Internacional pel reportatge "Txecoslovàquia: el cor de la revolta" l'any 1990.\nVa estar present a la guerra de Iugoslàvia, realitzant diversos reportatges. Es quedà treballant en tasques de solidaritat i cooperació a Sarajevo fins un any després d'acabada la guerra (1996).\nCarles Bosch ha dirigit reportatges i documentals de 30' i de 52' d'alguns dels esdeveniments internacionals més transcendents, com la Primera Guerra del Golf, les de Bòsnia i Kosovo, així com la Revolució Zapatista.\nHa dirigit documentals d'actualitat i ha cobert cròniques per al Telenotícies de TV3 a Afganistan, Iran, Txad, Filipines, Moçambic, Cuba, Mèxic, Uruguai, EUA, Haití, Nicaragua, Israel, etc., i en diversos països europeus.\nHa dirigit també una sèrie documental de cinc capítols, anomenada Historias del Caribe.\nA part del periodisme, va dirigir durant més d'un any (1996-1997) l'oficina d'ajuda humanitària que l'Ajuntament de Barcelona tenia a la ciutat de Sarajevo un cop acabada la guerra.\nL'any 2002 va dirigir la seva primera pel·lícula documental, "Balseros", a partir de les filmacions realitzades per a televisió entre 1994 i 1996. La pel·lícula recupera als mateixos personatges, cinc anys després. Coproduïda per Bausan Films i Televisió de Catalunya, Balseros va rebre alguns dels guardons internacionals més importants (d'entre ells el Peabody Award de l'any 2004), i va ser Nominada al OSCAR® a la Millor Pel·lícula Documental del 2003.\nL'any 2006 va dirigir el seu segon llargmetratge documental, "Setembres", amb la participació de TVE i premiat als festivals de Màlaga, Miami, IDFA.\nL'any 2010 presenta el seu tercer llargmetratge documental al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià: Bicicleta, cullera, poma.\nA partir d'un reportatge realitzat l'any 1994 per al programa "30 minuts" sobre set cubans i les seves respectives famílis quan preparaven la seva sortida de Cuba per arribar a la costa dels Estats Units d'Amèrica l'any 2002 va realitzar, en companyia de Josep Maria Domènech i amb el guió del mateix Bosch i David Trueba, el documental Balseros. Amb aquest documental foren nominats al Premi Goya així com al Premi Oscar, esdevenint la primera producció catalana en aconseguir aquest reconeixement.\nL'any 2003 fou guardonat, juntament amb Josep Maria Domènech i concedit per la Generalitat de Catalunya, amb el Premi Nacional de Cinema per presentar una aproximació vital, honesta i còmplice al drama personal i familiar de l'emigració de Cuba als Estats Units.\n"Balseros" tingué un èxit sense precedents en el cinema documental català i és el principal referent, junt amb "En construcció" de José Luis Guerin, de l'auge de producció i protagonisme del cinema documental a Espanya anomenat "boom documental" que s'inicia a mitjans dels anys noranta.\nCarles Bosch filmà l'any 2006 el seu segon llargmetratge documental, "Setembres", que tracta sobre les relacions sentimentals de diversos presos i preses de Madrid, seguint les seves vides sentimentals dins la presó madrilenya de Soto del Real. Va participar en diversos festivals internacionals, entre ells l'holandès IDFA.\nBicicleta, cullera, pomaModifica\nDes de 2007, a partir de l'anunci de l'ex-president de la Generalitat de Catalunya i exalcalde de Barcelona, Pasqual Maragall, que patia la malaltia d'Alzhèimer, Carles Bosch segueix durant dos anys a Maragall i la seva família en la seva vida quotidiana per recollir el procés vital i la lluita de Pasqual Maragall i la seva família contra l'Alzhèimer, una terrible plaga del nostre temps que afecta 26 milions de persones en tot el món.\nPetitet (Rumba pa' ti)Modifica\nEl darrer projecte de Carles Bosch es diu Petitet (Rumba pa' ti) i està dedicat a la figura de Joan Ximénez Valentí, el Petitet, gitano català del Raval que ha portat la rumba al Gran Teatre del Liceu. Bosch hi està treballant des del 2016 i té previst estrenar-la durant el primer trimestre del 2018.\nPremis en cinemaModifica\n8º Rencontres Internationales de Cinéma à Paris\n2002 Premi del Públic Balseros Premi del públic\n32 Edició del Festival de cine d'Alcalá de Henares\nAjijic Festival Internacional de Cine, Mèxic\n2002 Premi del Jurat Balseros Millor documental en Espanyol\n24 Festival Internacional del Nuevo Cine Latinoamericano, La Habana\n2002 Premi Millor Documental Estranger Balseros Premi Millor Documental Estranger\n2002 Premi Documental Memòria Balseros Premi Documental Memòria\n2003 Premi Especial del Jurat Balseros Premi Especial del Jurat\n2003 Premi del Públic Balseros Premi del Públic\nDocaviv. Tel-Aviv International Documentary Film Festival\n2003 Premi a la Millor Pel·lícula Internacional Balseros Premi a la Millor Pel·lícula Internacional\nPremi Cartelera Turia\n2003 Premi al Millor Documental Balseros Premi al Millor Documental\nPremi Jose Maria Forqué\n2003 Premi al Millor Documental Espanyol Balseros Premi al Millor Documental Espanyol\nPremi Nacional de Catalunya a la Cinematografia\n2003 Premi Nacional de Catalunya a la Cinematografia Balseros Premi Nacional de Catalunya a la Cinematografia\n2003 Menció Especial Amnesty Award Balseros Menció Especial Amnesty Award\nInternational Documentary Association Awards (IDA Awards)\n2003 IDA Distinguished Feature Documentary Award Balseros IDA Distinguished Feature Documentary Award\n2003 Dirk Vandersypen Award Balseros Primer premi\n64th Annual Peabody Award\n2005 DBest in electronic media for 2004\n2007 Premi especial del Jurat Setembres Premi especial del jurat\n2007 Premi del Jurat Setembres Premi del jurat\n2007 Premi Jorins Ivens Setembres Finalista\nNominacions en cinemaModifica\nPremis en televisióModifica\nPremis Ondas Internacional\n1990 Reportatge Txecoslovàquia: en el cor de la revolta Premiat\nPremi Jeni Hubinetl\nFestival Internacional del Gran Reportatge\n1997 Millor reportatge de l'any Balseros (primer reportatge per a TV Premiat\nPremi de la Conselleria de Benestar Social, de la Generalitat de Catalunya\n1993 La feina de buscar feina Premiat\n1993 Premi Especial UNDA Sarajevo: l'enemic invisible Finalista\n1996 Nimfa d'Or Las rosas de Sarajevo Finalista\n1997 Nimfa d'Or Balseros (primer reportatge per a TV Finalista\n1998 Nimfa d'Or Petits contra gegants Finalista\n↑ «Carles Bosch». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Carles Bosch i Arisó\nEntrevista amb Carles Bosch a www.tvcatalunya.com\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carles_Bosch_i_Arisó&oldid=23246596»\nDarrera modificació: 19 abr 2020 a les 21:33


Els Qanats, un patrimoni desconegut\n29 setembre 2020 06:44\nUna part de l'antiga xarxa subterrània de canalitzacions musulmanes encara es conserva\nTomeu Garcies | 15 abril 1999\nLa ciutat d'Inca compta amb un autèntic tresor històric i patrimonial, anomenat Qanat, tan valuós com desconegut per a la immensa majoria de ciutadans.\nAmb aquesta estranya paraula es designa l'antiga xarxa de canalitzacions d'aigua que es va construir al municipi durant l'època de dominació àrab però que, desafortunadament ha arribat molt malmesa als nostres dies. Actualment només se'n conserva en un estat acceptable el tram inicial d'aquesta xarxa i que comprèn les fonts de sa Canaleta i de les Roquetes des d'on durant segles es va abastir d'aigua tota la ciutat i que està situat vora l'antic camí reial de Pollença.\nEl més curiós d'aquestes construccions hidràuliques són les galeries subterrànies per on es canalitzava l'aigua des de les fonts, talment com unes clavegueres de grans dimensions, i es feia arribar per gravetat fins al dipòsit i els rentadors de la plaça del Bestiar, avui dia ja desapareguts. Aquests estrets passadissos, d'una llargària de més 160 metres i de no més d'un metre d'ample, estan tancats per una volta que suporta el pes d'una marjada a damunt i constitueixen autèntiques joies de l'enginyeria en estar en alguns trams excavades en la pedra viva.\nGabriel Pieras, cronista oficial de la vila, va indicar que «es desconeix amb exactitud l'origen d'aquestes galeries però, segons es creu inicialment les fonts començaren a ser explotades en època romana tot i que fou durant la dominació islàmica quan es varen intensificar les explotacions». Com a resultat d'aquest fet va ser necessari aprofundir per continuar obtenint aigua de les fonts que funcionaven com a albellons i potser per aquest motiu es va decidir tancar amb aquest original sistema.


Futbol, cromos i bàrbars (Xavier Fina)\nXAVIER FINA 12/08/2011 01:36\n260x366 Osvaldo intenta fer una xilena a Tarragona. / JOMA GARCIA Osvaldo intenta fer una xilena a Tarragona. / JOMA GARCIA\nAquesta setmana, en què l'Espanyol s'ha consolidat com el millor equip del país i en què ens acostem a la meitat del mes d'agost, sembla que ja estiguem a les portes de la tardor. Tot i que, objectivament, a l'agost encara li queden dinou dies de vida, el temps subjectiu és molt diferent.\nÉs per això que si penso en les meves vacances tinc la sensació que el mes està a punt d'acabar. En canvi, si penso en els dies que queden perquè es tanqui el mercat de fitxatges i, per tant, les poques possibilitats de continuar disfrutant dels gols d'Osvaldo, aquests dinou dies se'm fan una eternitat.\nUn factor que contribueix a aquesta sensació contradictòria és l'absurda data d'inici de la Lliga. El 20 d'agost! Quan encara tenim a mig fer la llista dels bons propòsits, se'ns gira feina anticipada. I, esclar, la Lliga no comença sola. Abans, tenim els àlbums de cromos cada cop amb més pàgines dedicades als fitxatges d'última hora. Per què han fet el d'Osvaldo?\nEls àlbums de cromos és un dels pocs rastres que queden del meu futbol. D'un futbol romàntic en què les samarretes eren de l'1 a l'11, en què el petit a vegades es menjava el gran, sense petrodòlars i amb diaris esportius que estaven a prop de l'equanimitat.\nQuan l'Espanyol va traspassar l'únic ídol futbolístic que he tingut –Dani Solsona–, no vaig ni saber el preu del traspàs. Només em vaig sentit trist i traït. Aquests dies en canvi, el meu fill està disposat a acceptar el d'Osvaldo si el preu és bo. Tal com han explicat de manera brillant i complementària Baricco i Coetzee, són símptomes de la invasió dels bàrbars.\nConvençut que ben aviat l'únic àlbum possible només inclourà dos equips (això sí, amb un desplegable de la Shakira), a casa ja hem comprat el d'aquest any: per continuar una tradició i com a homenatge al porter suplent del Rayo Vallecano, de qui avui no em sé el nom i que potser d'aquí a dos mesos tindrà l'èxit de ser el cromo més buscat.\nCarnevali, Sánchez Barrios, Tonono, Lasa, són noms que només recordo com a part de les meves col·leccions de cromos. Com la magdalena de Proust, em transporten a una infància en què hi havia jugadors barbuts, sense tatuatges i fins i tot amb panxeta. Vaja, amb un aspecte molt similar al meu d'ara.


Segona informació pública en la tramitació del planejament\n(Desplegament dels articles 83 i 90.3 de la Llei 2/2002, de 14 de març, d'urbanisme)\n5.1 Els acords de suspensió total o parcial del tràmit d'aprovació definitiva del planejament urbanístic imposen un nou tràmit d'informació pública, quan l'esmena de les deficiències assenyalades comporti un canvi substancial en el contingut de la figura de planejament objecte de resolució.\nTambé determina l'obertura d'una segona informació pública, en la tramitació d'una figura de planejament, la introducció de canvis substancials d'ofici o per l'estimació d'al·legacions formulades en el decurs de la primera informació pública, o bé com a conseqüència de la declaració d'impacte ambiental o de l'estimació d'informes sectorials.\nEn qualsevol cas, cal que l'òrgan que hagués adoptat l'acord d'aprovació immediatament anterior aprovi expressament un text que incorpori els canvis introduïts i el sotmeti a informació pública.\n5.2.1 En el cas de planejament general, s'entén que són canvis substancials:\na) L'adopció de nous criteris d'ordenació respecte a l'estructura general i al model del territori.\nb) L'adopció de nous criteris respecte a la classificació i qualificació del sòl.\nc) L'augment o la disminució del total de sòl de cessió obligatòria i gratuïta, en proporció superior al 15%, en un o diversos sectors de planejament derivat o en un o diversos polígons d'actuació urbanística en sòl urbà.\nd) L'augment o la disminució de la reserva de sòl per a la construcció d'habitatges de protecció pública, en proporció superior al 10%, bé en total o bé en referència a un o diversos sectors de planejament derivat, quan, en aquest darrer cas, s'alteri la reserva total en l'esmentada proporció.\ne) L'augment o la disminució, en proporció superior al 15%, de la superfície de cada classe de sòl.\nf) L'augment o la disminució, en proporció superior al 15%, del índexs d'edificabilitat bruta o de les intensitats dels usos per al conjunt de sectors de planejament derivat.\n5.2.2 Els canvis aïllats en la classificació del sòl i les modificacions puntuals de determinacions en sòl urbà o urbanitzable no exigeixen la disposició d'una nova informació pública, però han de ser reflectits en l'acord d'aprovació següent.\nEs consideren canvis aïllats o modificacions puntuals, en el sentit expressat pel paràgraf precedent, els següents:\na) L'augment o disminució d'usos principals o compatibles.\nb) Els supòsits objecte dels extrems c), d), e) i f) de l'apartat 2.1 d'aquest article, quan l'augment o la disminució sigui en proporció inferior a la prevista en cada cas.\n5.3 En el cas de planejament derivat són canvis substancials:\na) L'augment o la reducció, en el marc de les determinacions del planejament general, de l'edificabilitat, de la densitat o de la intensitat del usos en proporció superior al 15%.\nb) L'augment o la reducció del sòl de cessió obligatòria i gratuïta en proporció superior al 15%, en el marc de les determinacions del planejament general.\n5.4 La modificació del contingut de les figures de planejament, referit a les obres d'urbanització bàsiques, d'acord amb allò establert en els articles 58.3.b), 65.2.f) i 68.7 de la Llei, no determina, en cap cas, la necessitat de convocatòria d'una segona informació pública.


Pronstorfer Krug Pronstorf Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nPronstorfer KrugLindenstraße 2, Pronstorf, Pronstorf, Alemanya, 23820 - Veure al mapaBé6,1Basada en4comentarisPronstorfer KrugVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 27 fotosPuntuació de la ubicació 6,9Veure al mapa6,9UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Pronstorfer Krug està situat idealment a Pronstorf; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Pronstorfer Krug ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, restaurant, bar, servei de llançadora. L'ambient de Pronstorfer Krug es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km), piscina exterior, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Pronstorf, faci de Pronstorfer Krug la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiatelèfonbalcó/terrassaplat de dutxa calefacciósala d'estar Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantIf the reception is closed, you can contact the property per telephone and receive a code for the key safe. Comentaris recents de clients


Las Naves, nou centre d'innovació de València\n12 de gener de 2017 (19:04 CET)\n1104 InnDEA LAS NAVES\nL'entitat, que surt de la fusió de les antigues institucions InnDEA València i València Crea, serà qui ara gestione les polítiques d'innovació de l'Ajuntament de València, treballant en cinc sectors claus: mobilitat, energia, salut, agroalimentació i cultura. La nova marca aglutina el continent i el contingut, el propi edifici de Las Naves, ubicat al carrer Joan Verdeguer, el qual es convertirà en un espai per a posar en valor i en acció. Segons explica el regidor d'Innovació de l'Ajuntament de València, Jordi Peris, «Las Naves serà gestor del coneixement i catalitzador de l'acció per a convertir València en una ciutat avançada, que posa a les persones, per damunt de tot, en primer lloc. No podem entendre la innovació de qualsevol manera, si esta no passa per la participació ciutadana, la inclusió, la transparència, i buscant que els nostres projectes siguen capaços de generar ocupació estable i digna, especialment amb noves formes d'economia social solidària i emprenedoria digital».\nDes de Las Naves es treballarà la innovació a través de diferents ferramentes: projectes pilot i xarxes d'innovació. Estes últimes, abans anomenades VIT, ara passaran a denominar-se CONNECTA i respondran als cinc sectors en els què es treballarà: mobilitat, energia, salut, agroalimentació i cultura. A més, se li sumaran dos línies més d'acció: el nou espai emprenedor COL·LAB i l'espai escènic que romandrà amb el nom ESPAI MUTANT.\nLA MARCA: LAS NAVES\nEl director general de Las Naves, Rafael Monterde, ha fet referència a la nova marca: “davant el desafiament d'aconseguir una marca única de totes les entitats ja fusionades, hem optat per mantenir la de Las Naves perquè entenem que esta reuneix tant el continent com el contingut d'allò que som. Las Naves és lloc i acció, cos i ànima”, explica.\nMonterde recorda que un dels sectors amb els què es treballa intensament en Las Naves és la cultura. “Les indústries culturals i creatives són fonamentals a la nostra ciutat, per això les recolzem i treballem amb elles, i per això hem comptat amb professionals de prestigi valencians per a la creació de la nova imatge, amb la finalitat també de posar en valor el sector del disseny”.\nLas Naves fa del seu propi nom el seu logotip, i s'ha emprat una tipografia pròpia, senzilla, però que s'inspira en el caràcter robust i fort de l'antic edifici industrial en el què es troba, al carrer Joan Verdeguer 16, junt al Port de València.\nEl nou model i la imatge corporativa de Las Naves ha estat presentat al Patronat de la fundació este matí. En esta presentació s'ha aprovat també una modificació de les normes de contractació per a facilitar la gestió de les contractacions artístiques de l'ESPAI MUTANT.El recolzament ha estat unànime per part de tots els membres presents del Patronat.


SEAGATE, WESTERN DIGITAL, TRACTA DE FUSIONS ENFRONT DE LA SONDA CE - NOTÍCIES\nSeagate, Western Digital, tracta de fusions enfront de la sonda CE\nEls reguladors europeus estan investigant els moviments de Seagate i Western Digital per adquirir empreses de discs durs a causa de 'problemes de competència', va dir dilluns la Comissió Europea.\nLes adquisicions proposades 'reduiran encara més la competència', va dir la CE en un comunicat que citava preocupacions sobre una consolidació significativa al mercat dels discs durs.\n'Els discs durs són la columna vertebral de l'economia digital', va dir en el comunicat Joaquin Almunia, vicepresident de política de competència de la Comissió Europea. 'La Comissió examinarà acuradament si es manté una competència efectiva i es fomenta la innovació'.\nWestern Digital va dir al març que adquiriria el negoci de disc dur de Hitachi per 4.300 milions de dòlars. El competidor Seagate va dir que un mes més tard adquiriria el negoci de discs durs de Samsung per 1.380 milions de dòlars.\nSeagate i Western Digital són els dos principals proveïdors de discs durs del mercat, segons la firma d’investigació de mercat IHS iSuppli.\nL'adquisició de Western Digital del negoci de discs durs Hitachi podria convertir-lo en el major proveïdor de discs durs amb aproximadament el 50% del mercat mundial, segons iSuppli. L'adquisició de Seagate de les operacions de disc dur de Samsung podria donar a la companyia combinada un 40% de quota de mercat, va dir Fang Zhang, analista d'iSuppli, en una entrada de bloc a principis de maig .\ncom emmagatzema vídeos a youtube\nLa quota de mercat restant pertanyeria a Toshiba, que el 2009 va adquirir el negoci de disc dur de Fujitsu.\nLa Comissió té fins al 10 d’octubre per determinar si les transaccions impedeixen la competència i perjudiquen els clients i els consumidors empresarials. La investigació de les transaccions proposades inclourà si les ofertes poden afectar els preus i el subministrament de discs durs. Les operacions de fusió es valoraran per separat, va dir la CE.\nWestern Digital segueix els plans per completar l'adquisició del negoci de discs durs de Hitachi, va dir la companyia en un comunicat. Ara es preveu que l’adquisició es tancarà el quart trimestre d’aquest any, un ajornament del tancament previst per al tercer trimestre que la companyia va anunciar al març. Seagate no va respondre immediatament a una sol·licitud de comentaris.\nEl mercat dels discs durs s’alenteix a mesura que creixen les vendes d’emmagatzematge flash i unitats d’estat sòlid. Les vendes de discs durs van ascendir a 27.000 milions de dòlars el 2010 i s’espera que creixin un 4,1% fins als 28.000 milions d’aquest any, segons iSuppli. Les vendes de discs durs creixeran, encara que a un ritme més lent, fins al 2015, va dir.\nBill Gates llança Gates Notes per compartir els seus pensaments\nCom si no n'hi hagués prou amb unir-se a Twitter i reincorporar-se a Facebook la mateixa setmana, Bill Gates ha llançat un lloc web on compartir els seus pensaments.\nLa nova aplicació de Splashtop porta la interfície d’usuari de Windows 8 a l’iPad\nSplashtop va llançar dijous una nova aplicació per a tauletes que replica la interfície d’usuari Metro de Windows 8 tàctil a l’iPad, que hauria d’ajudar els desenvolupadors a provar les aplicacions del proper sistema operatiu de Microsoft sense invertir en una tauleta de Windows.\nGFWL, Steam, Windows 10 i tu\nGFWL pot funcionar a Windows 10, tot i que pot necessitar una mica de treball addicional perquè funcioni completament. Comprat a Steam: Steam és una plataforma meravellosa, que compreu el joc, l’instal·leu i només hauria de ser\nEls desenvolupadors de mòbils obtenen una sincronització fora de línia al nou Amazon SDK per a AWS\nL'SDK actualitzat fa un ús extens del servei Cognito d'Amazon per a la identitat d'usuari i la sincronització de dades\nIntercim i CIMx en el pacte de la cadena de subministrament\nLa filial Industrial & Financial Systems de Intercim Inc. i CIMx han anunciat un aprofundiment de la seva associació existent.\nper què tantes actualitzacions de Windows 10\nmicrosoft knowledge base windows 10\ncom entrar en incògnit\ncom apagar el clauer\nquè és iCloud i com funciona


El DPTOP impulsa el projecte constructiu del desdoblament de la B-124 entre Castellar del Vallès i Sabadell - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl DPTOP impulsa el projecte constructiu...\nAra, un cop ha completat el procés d’informació pública i tramitació ambiental dels estudis corresponents, ha obert la licitació de la redacció del projecte constructiu que desenvoluparà el traçat aprovat. El traçat serà compatible amb la connexió prevista per la futura ronda del Vallès i l'estudi del perllongament de la línia d’FGC fins a Castellar del Vallès.\nEs preveu que el projecte quedi enllestit l’hivern vinent, per tal d’impulsar a continuació la programació de les obres, per a les quals s’estima una inversió de 10 MEUR.\nEl projecte que s’impulsa consisteix en el desdoblament de la carretera B-124 en el tram entre el final del nucli urbà de Castellar del Vallès i el pont sobre el riu Ripoll, ja en el terme municipal de Sabadell. La nova via estarà formada per dos calçades amb dos carrils de 3,5 metres cadascuna, un voral interior d’1 metre i un voral exterior de 2,5 metres. El desdoblament es durà a terme a partir de la calçada actual.\nEn el traçat, podem diferenciar dos trams:\nUn primer tram, d’1,6 quilòmetres de longitud, correspon a la zona més propera a Castellar del Vallès, on la via creua diferents sectors industrials. A l’altura de l’encreuament amb el carrer de la Segarra, s’ampliarà la rotonda existent per adaptar-la a les característiques de la nova via, fins a arribar a un diàmetre exterior de 51 metres.\nPer tal de reordenar els accessos a la zona del polígon de Can Bages, es preveu una nova rotonda de 60 metres de diàmetre exterior, actuació que el DPTOP ha avançat mentre s’enllesteix la redacció del projecte de desdoblament. Les obres d’aquest giratori començaran l’estiu vinent i tindran un termini de 6 mesos.D’altra banda, cal remarcar que des de l’inici d’aquest tram es crearà una nova calçada lateral al costat est del tronc al llarg d’1 quilòmetre, formada per 2 carrils de 4 metres d’ample cadascun.\nUn segon tram, d’1,2 quilòmetres de longitud, correspon a la zona més pròxima al pont sobre el riu Ripoll, al terme de Sabadell. A més del desdoblament de la carretera, se’n preveu suavitzar el pendent.\nFinalment, el projecte també inclourà la millora d’accessos, la implantació de mesures d’integració ambiental i la formació d’un carril bici de 2 metres d’amplada que discorrerà paral·lel a la carretera.


Oferta de feina: Contractaran 50 treballadors a la nova planta d'amanides a l'Ebre\nDos treballadors en una planta d'envasats d'amanides de Florette | Florette\nFlorette selecciona els 50 primers treballadors de la nova planta de Tortosa\nper Redacció 10/03/2021 12:55h\nA la pàgina web de Florette hi ha algunes vacants que encara estan per cobrir, com ara de tècnic de control de gestió, d'oficial de manteniment o de cap d'equip.\nMolta demanda per treballar a la nova planta\nCarles havia treballat més d'una dècada a l'empresa d'automoció Lear de Roquetes. Com ell, molts dels candidats per treballar a Florette es troben en una situació d'atur des que fa anys moltes de les grans indústries de l'Ebre, com la Lear, van tancar durant la crisi. «Trobem molts de perfils desocupats i ens hem centrat a entrevistar aquests perfils que es volen reincorporar al mercat laboral. Sí que estem recuperant candidatures d'antigues indústries que actualment no estan en activitat al territori, però que la gent està interessada a tornar a trobar un lloc de treball d'indústria», ha explicat Valls.


El Tatanet : Què és l’educació lliure?\nTotes les escoles d’educació lliure acostumen a ser espais poc massificats, amb una ràtio promig d’1 adult/a per a cada 6 o 7 nens i nenes pel segon cicle de l'etapa d'infantil (de 3 a 6 anys orientatius), per exemple. Això no implica que un adult/a estigui sempre amb un mateix grup de nens i nenes, ni que aquests estiguin sempre en companyia dels mateixos nens i nenes. Ben al contrari, l’agrupament dels nens i nenes es crea de manera espontània en funció dels propis interessos i afinitats.\nL’educació de la persona a través de la convivencialitat\nL’educació integral de totes les dimensions de la persona\nL’educació a través del respecte a les necessitats, els ritmes i la intimitat de cadascuna de les persones\nL’educació en la llibertat responsable\nL’educació a través de l’aprenentatge vivencial i actiu


Products | TERRA Food-Tech\nDisposem dos famílies equips TERRA Food-Tech™ els verticals i els horitzontals. Cada un d’ells és diferenciesn de l’altre per capacitats i caràcterístiques de producció.\nAmb els equips TERRA Food-Tech®, es poden fer infinitats de esterilitzacions, envasats, pasteuritzats i coccions de qualsevol tipus d’aliment, processat o no processat.\nF₀ - P₀ ajustable\nL’equip permet l’ajust d’aquests valors d’acord a les necessitats de cada producte. Això porta a una correcta esterilització o pasteurització evitant un excés de calor que pot resultar en una degradació de la qualitat sensorial dels aliments i la pèrdua del seu valor nutricional.\nPossibilitats de gestionar el procés\nEl equips pot controlar el procés d’esterilització mitjançant dos procediments:\n• La programació de temps i temperatura.\n• La programació del valor F₀ – P₀.\nUn cop acabat el cicle d’esterilització o pasteurització comença el cicle de refredament ràpid que disminueix la temperatura dins de la cambra. Mitjançant un sistema de dutxa i amb rampes de pressió programables durant aquesta fase.\nValor contra pressió programable\nLa sèrie CFS de TERRA Food-Tech™ té contrapressió programable com característica estàndard per aconseguir un cicle d’esterilització ràpid evitant diferències de pressió elevades entre l’autoclau i la pressió tèrmica en els envasos que poden conduir a un trencament o deformació de aquests.\nTots els paràmetres d’esterilització són contínuament supervisats per assegurar el correcte funcionament de l’equip. En cas de no assolir els paràmetres esperats, el programa s’interromp i genera el missatge d’advertència corresponent per solucionar el problema detectat.\nEls esterilitzadors TERRA Food-Tech™ compten amb excel·lents mesures per garantir la seguretat dels usuaris:\n• Protecció contra la sobrepressió a la cambra.\n• Termòstat de seguretat.\n• Detecció de porta oberta.\n• Detecció de pressió positiva a la cambra d’esterilització.\nEls esterilitzadors verticals tenen 5 capacitats:\nCFS-28V – 28 litres\nCFS-50V – 50 litres\nCFS-75V – 75 litres\nCFS-110V – 110 litres\nCFS-150V – 150 litres\nEls esterilitzadors horitzontals tenen 3 capacitats:\nCFS-21H – 21 litres\nCFS-50H – 50 litres\nCFS-75H – 75 litres\nF0 i P0\nEsterilización y Pasteurización son sistemas de conservar los alimentos mediante la destrucción total o parcial de microorganismos.\nLa destrucción de microorganismos depende de la combinación de dos factores, la temperatura que se aplica y el tiempo que dura el tratamiento.\nA esta relación temperatura/tiempo se la conoce como F0 para esterilización y P0 para pasteurización.\nPer poder saber més dels equips TERRA Food·Tech™, poden descarregar-se la fitxa tècnica per veure les característiques de cada equip i els diferents accessoris que oferim.


El conseller Puig aposta per l'autoprotecció, la prevenció i la coordinació institucional i policial per lluitar contra la reincidència - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl conseller Puig aposta per l'autoprotecció, la prevenció i la coordinació institucional i policial per lluitar contra la reincidència\nquery_builder 29 febrer 2012 11:58\n200 professionals de la seguretat analitzen a l'ISPC la reincidència i les eines per combatre-la\nL’Institut de Seguretat Pública de Catalunya (ISPC) acull durant dos dies unes jornades sobre la reincidència, un fenomen que, segons ha afirmat el conseller d’Interior, Felip Puip, és un tipus de delinqüència intensiva que no es caracteritza per l’ús de la violència física o d’uns danys econòmics elevats però sí causa uns inconvenients i una percepció d’inseguretat en la ciutadania.\nEl conseller ha inaugurat la jornada acompanyat de la fiscal superior de Catalunya, Teresa Compte, i de la directora de l’ISPC, Núria Aymerich.\nSegons ha afirmat el conseller, unes jornades com aquestes permeten dotar tots els actors implicats del coneixement per lluitar contra aquest fenomen, i ha destacat tres estratègies per combatre la reincidència: “incrementar el nivell d’autoprotecció dels ciutadans, potenciar la capacitat preventiva i reactiva policial”, potenciar la col·laboració de les institucions implicades, i facilitar l’actuació dels cossos implicats.\nEn el primer cas, cal augmentar la prevenció per part dels ciutadans, aconseguint que prenguin determinades precaucions per ajudar a evitar que es converteixin en víctimes; Puig també ha citat diverses accions preventives dutes a terme per part dels cossos policials per dissuadir i dificultar l’acció d’aquests delinqüents, com ara l’augment de la presència policial en el metro de Barcelona, a les zones comercials durant l’època de Nadal, o el pla especial de seguretat al Mobile World Congress, que se celebra aquesta setmana a Barcelona; pel que fa a l'acció policial reactiva cal continuar treballant en la persecució de la delinqüència i fer accessible la informació de què es disposa, com ara un registre de faltes modern i eficaç.\nPuig ha reconegut que la reincidència, a curt termini, és molt difícil de solucionar, però la voluntat és incrementar la pressió i oferir els recursos als agents que intervenen en la seva lluita perquè als delinqüents “costi molt sortir-se’n”.\nPer la seva banda, la fiscal superior de Catalunya, Teresa Compte, ha manifestat la necessitat de reforçar els òrgans que intervenen en la lluita contra la reincidència per fer-los més efectius. Compte ha recordat que hi ha entre uns 200 i 300 delinqüents que acumulen 20, 30 i fins a 40 detencions, fet que evidencia un sentiment d'impunitat i que els instruments legals amb què es compta actualment no són prou dissuassoris. També ha destacat la col·laboració entre la fiscalia de Catalunya i els cossos policials a Girona, que ha qualificat d’única a tot l’Estat espanyol.\nL'Institut reuneix durant dos dies a membres dels cossos de policia de Catalunya i altres professionals que desenvolupen funcions relacionades amb la investigació o l'estudi de la reincidència delictiva per analitzar des d’una perspectiva interdisciplinària aquest fenomen i l’efecte que té sobre la percepció de la seguretat a la ciutadania i les implicacions que té en la tasca que es duu a terme per afrontar-lo o gestionar-lo des dels cossos policials, els serveis penitenciaris o l’àmbit de la justícia.\nDesprés d’una reflexió inicial des d’un punt de vista multidisciplinari les sessions es focalitzaran en aspectes concrets per aprofundir en les accions contra la reincidència des dels àmbits policial i fiscal o els mecanismes i millores a introduir en el dret per tractar la multireincidència en els furts o en els petits delictes. També hi haurà dues taules rodones dedicades als menors reincidents.\nA l’acte també hi ha assistit la directora de l’ISPC, Núria Aymerich, comandaments de la Policia de la Generalitat – Mossos d’Esquadra, de policies locals i altres cossos, magistrats, fiscals, i professionals de l’administració de la justícia, entre d’altres.