Moren tres santboians a causa de la Covid-19 però baixen a 158 els nous positius en l’última setmana - Sant Boi Diari\nMoren tres santboians a causa de la Covid-19 però baixen a 158 els nous positius en l’última setmana\nRut Font • 19/11/2020\nLa ciutat ha registrat 100 casos de Covid-19 menys que a principis de novembre, passant dels 255 als 158. El risc de rebrot es manté alt, però es redueix en 238 punts. Els centres educatius han confinat 14 grups per nous positius.\nSant Boi millora la situació epidemiològica en l’última setmana, tot i que les dades segueixen sent preocupants. Si a principis de novembre es van registrar 255 positius per Covid-19, entre el 9 i el 15 de novembre la ciutat ha anotat 158 casos nous. Tot i això, s’han fet menys proves diagnòstiques, segons les dades obertes del Departament de Salut.\nA més, han mort tres ciutadans en el mateix període. Aquesta setmana han ingressat a l’hospital 10 ciutadans menys. A principis de novembre hi va haver 27 ingressos per Covid-19, mentre que en els últims set dies han entrat a l’hospital 17 santboians.\nLa velocitat de transmissió segueix a la baixa\nUna xifra molt positiva és la reducció en més d’una dècima de la velocitat de reproducció (Rt) de la malaltia. Si a principis de mes Sant Boi aconseguia travessar el llindar de l’1 per primer cop en cinc setmanes, l’índex Rt ha passat del 0,77 al 0,66 la setmana del 9 al 15 de novembre.\nEls epidemiòlegs consideren que una velocitat de propagació per sota de l’1 implica controlar la pandèmia, ja que vol dir que una persona contagiada no arriba a transmetre la Covid-19 a una altra persona, de mitjana. En altres paraules, amb un Rt del 0,66, per cada 10 persones contagiades el dia 15 de novembre, només transmetran la malaltia a 6 santboians més en els pròxims dies de mitjana.\nEl risc de rebrot es redueix en més de 200 punts\nSi a principis de novembre el risc de rebrot rondava els 549 punts, la setmana següent ha disminuït fins als 311. Aquesta xifra, però, segueix implicant una probabilitat alta de patir un rebrot, ja que els experts de la Generalitat consideren alta qualsevol dada superior als 100 punts.\nEl risc de rebrot es calcula multiplicant la velocitat de propagació per la incidència acumulada. La incidència acumulada és la mitjana de casos positius trobats en els últims 14 dies en una àrea de 100.000 habitants. A Sant Boi s’ha reduït dels 731 casos positius per cada 100.000 habitants als 485 registrats en l’última setmana. El govern espanyol considera que una incidència acumulada de més de 500 positius implica la necessitat d’aplicar mesures més dràstiques per fer retrocedir la pandèmia. La ciutat ha aconseguit traspassar aquest llindar.\n500 proves diagnòstiques menys\nEn línies similars, la taxa de casos confirmants per PCR també ha disminuït. A diferència de la incidència acumulada, calcula la mitjana de casos per 100.000 habitants en els últims set dies. A la ciutat ha baixat en 114 positius: de 299 a 185.\nTot i això, també han baixat el nombre de proves diagnòstiques realitzades. A principis de novembre es va fer 2.212 proves PCR i 744 tests d’antígens. La setmana següent han baixat a 1.782 PCRs i 607 tests ràpids, de manera que s’han fet 564 proves diagnòstiques menys. De totes aquestes, un 7,88% són positives. A principis de més el 10% de les proves detectaven un nou cas.\nEn paral·lel a Catalunya i la comarca\nLa pandèmia evoluciona a Sant Boi en proporcions similars a la resta de Catalunya i del Baix Llobregat. A tot el territori català, el risc de rebrot també s’ha reduït en més de 200 punts, passant dels 613 a principis de mes, a 381 en l’última setmana. Al Baix Llobregat la caiguda ha estat menor: dels 579 punts als 395. D’aquesta manera, Sant Boi es troba per sota de la mitjana catalana i de la comarca.\nPel que fa a la velocitat de reproducció, també ha caigut en una dècima a Catalunya i al Baix Llobregat. A Catalunya ronda el 0,76, mentre que a la comarca es troba al 0,83. L’índex Rt a la ciutat és una dècima inferior al català i dues més baixes que al Baix Llobregat.\nDes de l’inici de la pandèmia, Sant Boi acumula 33.085 positius i 1.687 defuncions.\n14 classes confinades en els centres santboians\nEn referència a la situació sanitària a les escoles, diferents centres de Sant Boi han confinat 14 grups per casos de Covid-19 entre alumnes o professors, segons el portal Escola Segura del Departament d’Educació.\nConcretament, els centres d’educació Balmes I i Balmes II, l’escola Can Massarella, l’escola Marianao i el Molí Nou, el col·legi Llor i l’institut Joaquim Rubió i Ors tenen una classe confinada cadascun. Per altra banda tenen dos grups aïllats tant l’escola Ciutat Cooperativa com l’institut Rafael Casanova. Per últim, l’institut Camps Blancs és el centre amb més grups confinats: un total de 3.\nTot això es tradueix en un total de 328 persones de l’àmbit educatiu confinades. La gran majoria formen part dels grups que s’han hagut de confinar sencers, mentre que altres s’han aïllat preventivament per haver estat en contacte amb un positiu fora del centre.\nTags:coronavirus Sant Boi Covid-19 Sant Boi dades covid evolució epidemiològica Sant Boi Coronavirus Sant Boi Covid-19 Sant Boi de Llobregat\n← Ingressen a presó dos lladres que acumulaven més de vuit delictes a Sant Boi\nEl Sant Boi disputa la Copa de la Reina de softbol aquest cap de setmana a Viladecans →


Healing Style Pension Gapyeong-gun Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2173, Bukhangang-ro, Cheongpyeong-myeon, Cheongpyeong-myeon, Gapyeong-gun, Corea del Sud, 477-810 - Veure al mapa\nBarri Cheongpyeong-myeon Gapyeong-eup Gapyeong-eup Gapyeong-eup Seorak-myeon Sang-myeon Cheongpyeong-myeon Gapyeong-eup Gapyeong-eup Gapyeong-eup\nBen posicionat a Oeseo-myeon, Healing Style Pension és un lloc ideal d'inici d'excursions a Gapyeong-gun. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Healing Style Pension asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Healing Style Pension sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses karaoke, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Healing Style Pension és una selecció idònia per a la vostra estada a Gapyeong-gun.


Adreça: rda. de la Roureda,\nEl parc del Torrent de la Romeua està ubicat al nord-oest de la ciutat de Sabadell, al Districte 3, delimitat pel carrer de Budapest i de Praga i dividit per la ronda d'Europa.\nEl parc es divideix en dues zones clarament diferenciades per la topografia i la ubicació, amb una superfície aproximada de 3,71 ha.\nLes obres de construcció van finalitzar a l'octubre del 2005.\n- Com arribar-hi\nAl parc s'hi arriba en transport públic amb les línies 6 i 7 i també és accessible en carril bicicleta en continuïtat amb diversos punts de la ciutat.\nORIGEN I ANTECEDENTS\nEl parc del Torrent de la Romeua pertany geogràficament a una torrentera, el torrent de la Romeua, formant una unitat paisatgística que ha estat trencada per la progressiva urbanització de la ciutat i el seu creixement urbà.\nPer a la redacció del projecte es van tenir en compte com a criteris de valoració els aspectes topogràfics, geològics, vegetals i hidrològics del lloc en la fase inicial.\nEl Pla General Municipal d'Ordenació de Sabadell, el qualifica com a parc urbà i forma part de l'estructura dels parcs del barri de Can Llong.\nL'autora del projecte ha estat l'arquitecta Rosa Maria Torra amb la col·laboració de l'arquitecta Cristina López pel que fa el disseny del mobiliari.\nEl parc vol ser un espai verd que conservi la topografia i el caràcter preexistent, pavimentant el mínim i té per objecte donar protagonisme a la llera del torrent, les elevacions i a la vegetació autòctona existent abans de la urbanització.\nEn visita al parc es poden diferenciar clarament dues zones:\n·\tLa zona oest, que limita amb el torrent de la Romeua a la part nord i que es tracta com un parc lineal, des de la ronda d'Europa fins al camí del Mas Canals.\nEl pendent al llarg del seu recorregut és molt suau, amb la qual cosa es fa una zona molt atractiva pel passeig i el recorregut e


Univers #futbolcat - El fútbol català amb diferents punts de vistaUnivers #futbolcat\nDiumenge passat va acabar la primera divisió catalana per a quasi tots, per a tots menys per a un equip del grup 2 que encarà perseguirà el seu somni d´ascens els dos propers diumenges, amb una promoció d´ascens entre el Santboià i el Granollers que si posarà fi al curs 2014-15 esperem que amb una festa i ascens de l´equip del Joan Baptistà Milà.\nVa ser campió i nou equip de tercer el Morell, equip amb un gran treball que s´ha mantingut ferm a les primeres posicions durant tota la lliga, diumenge va sumar el punt que havia de sumar a Sant Ildefons després d´empatar sense gols i es va proclamar campió d´un lliga que va deixar com a segon classificat el Santboià després de guanyar de manera estèril el Tàrrega per 2-1 i enviar de retruc a l´equip de Lleida a segona catalana.\nAvui, el Santboià visitarà el Granollers en el partit d´anada de la promoció d´ascens amb l’objectiu de tornar a Santboià amb un bon resultat per tal d´afrontar el partit de tornada de la propera setmana amb les garanties suficient per acabar aquest cop si amb l´objectiu que tots desitgen. Segona promoció consecutiva per a tots l´staff tècnic de l´equip vermell, estic segur que aquest cop sí el final serà feliç, sort i futbol companys.\nA la lluita pel descens, Igualada es va salvar després de guanyar per 3-3 un Viladecans que ja no es jugava res en aquest últim partit de la temporada. Va baixar també com a pitjor cinquè l´EFAC després d´empatar a un gol a Balaguer, tota una sorpresa per a un equip que estava destinat a estar a la part alta de la classificació.\nFinal dec urs a Viladecans en una temporada de clars i ombres, que ha acabat en onzena posició amb 46 punts i a només 6 punts de la zona de descens. Temporada correcta amb l´objectiu de mantenir la categoria cobert però amb la necessitat, ara sí, per properes temporades de demanar una mica més. No sabem quins jugadors continuaran, quines cares noves vindrà, però el que si sabem que el Viladecans hauria de intentar fer un canvi en la seva manera d´enfocar les relacions institucionals de cara a la propera temporada, només així la tranquil·litat social, alterada en certes parts de la temporada, farà que l´equip pugui viure des de la relaxació el desenvolupament d´un lliga que aquesta temporades s´ha vist sacsejada per un munt de fet extra esportius impropis d´un club com el Viladecans. Sort per la propera temporada a tots, estic segur que la temporada 2015-16 serà millor que aquesta.\nFinalment i després d´un grapat de partit intranscendents la lliga acaba: Morell Campió, promoció d´ascens Santboià, descens , Torreforta, Mollerussa, Juventut 25, Tàrrega i EFAC. Així com a nouvingut l´any proper tindrem el Suburense i molt probablement algun equip de Barcelona capital, sort també al Vista Alegre en la seva promoció d´ascens per recuperar la categoria.\n90 minuts que ho decidiran tot\n90 minuts que acabara per decidir-ho tot, diumenge amb horari fixe per aquells partits que tenen coses en joc es posarà fi a la temporada a la primera divisió catalana amb molts fronts oberts encara.\nEl primer front important és el de decidir el campió de lliga, el Santboià va mantenir la flama vivia fins a l´ultima jornada després de superar l´Amposta per 2-3, en un partit que ja a la mitja part dominava per 0-2. Els de Camilo jugaran a casa amb el Tàrrega, amb l´obligació de guanyar i esperar la derrota del Morell, a l´hora els de Tàrrega, immersos en la zona de descens, es jugaran el tot pel tot a la categoria als Joan Baptista Milà.\nEl Morell que va guanyar el Torreforta a casa 3-1, tindrà l´oportunitat de ser campió només empatant al camp d´un Sant Ildefons que ja no te res en joc. Diumenge a les 12 h la lluita pel campionat i la plaça de promoció està servida.\nL´altre lluita que es dirimirà a les 12 h, amb horari unificat serà la del descens de categoria, descendits Torreforta,Juventut 25 i Mollerussac les altres dues places seran per tres equips Igualada, Tàrrega o EFAC Almacelles. Els Targarins jugaran al camp del Santboià, en el que sembla el partit més difícil dels tres equips implicat. L´Igualada rebrà al Viladecans a Les Comes, on els blanc i vermells ja no s´hi juguen res, i els de l´Anoia el ser o no ser una temporada més a la categoria, després d´estar tota la temporada a la zona baixa de la classificació. Per acabar, l´EFAC jugarà a Balaguer contra un equip noguerenc que no es juga només que l´honor.\nVa guanyar el Viladecans per 4-1, un descendit Mollerussa, en un partit sense cap tipus de ritme amb dos equips que ja ho tenien tot fet a la lliga. Només queda el tremit d´Igualada per acabar una temporada de lars i ombres, on la irregularitat ha sigut la constant en un equip que ha patit una gran transformació tant en la seva manera de jugar, om també en la seva manera d´encarar les relacions socials. Tot apunta a que la temporada vinent continuarà el mateix projecte, un projecte que aquest any ha aconseguit salvar la categoria i realitzar una temporada d´aprovat just, l´any vinent s´ha d´exigir una mica més a un equip que veurem quines ares noves presenta i quines continuen.\nÚltims 90 minuts d´una temporada, que per a molts està ja acabant ,i per a altres serà l´aperitiu d´un promoció d´ascens a 3a divisió que els enfrontarà al Granolllers a doble partit, només falta saber qui serà el seu rival, El Morell o el Santboià.\nPer acabar, i 1a divisó catalana a banda, m´agradaria felicitar a Alberto que amb els seus anys de futbol està vivint una segona joventut al Suburense, que aquest passat cap de setmana es va proclamar campió del grup tercer de 2a catalana i la propera temporada jugarà al grupo 2 d´aquesta primera divisió catalana. En declaracions en exclusiva per aquest blog Alberto ens ha dit que ” si tinc la sort de continuar al Suburense serà increible tornar a jugar a Viladecans, va ser només una temporada allà però ha sigut el millor any de la meva carrera esportiva ja que he pogut coneixe a gent com Mauri o German que els considero amic per la meva situació familiar, visc lluny, sempre he dit que m´hagués agradat acabar la meva carrera a Viladecans”.\nProhibit deixar-se anar, aquest ha de ser el missatge que ha d´escoltar el Santboià en aquestes dues últimes jornades que falta per acabar la competició regular.Després d´empatar sense gols a Balaguer i que el Morell guanyès en un partit polèmic a Vilanova per 4-5, la sensació de que els vermells hauran de passar el triàngul de la promoció per pujar a tercera va agafant força. 3 punts de diferència faltan 6 en joc així ho farien pensar, però dintre del món del futbol molts cops, si et deixes anar, pots arrepentir-te, ja que els errors del líder quan tot ho tenen de cara per ser campions, han sigut molt més comuns del que ens podem imaginar. Jornada en principi fàcil pel Morell, que té la oportunitat avui de guanyar el cuer a casa, de plantar-se a l´última jornada al camp del Sant Ildefons, amb només la necessitat d´empatar per ser campió. Per contra, el Santboià està obligat a seguir lluitant, per si el destí tingués deparat per a ells la sorpresa en forma de punxada Morellenca. La visita a Amposta no serà fàcil però els de Camilo estan obligats a no defallir i persistir fins el final de la competició.\nEl Viladecans virtualment salvat rebrà un descendit Mollerussa , avui a la despedida a casa d´un temporada prou irregular, i amb molts canvis i que s´ha pogut salvar en forma de permanència un any més a la categoria, avui nois, a acabar la temporada a casa sumant 3 punts, i donant una alegria a la tant necessitada afició, tot això després de Dissabte al camp de la Rapitenca un gol de Xavi no fos suficient per sumar cap punt ( 2-1 ).\nDe la resta de la jornada, i partits del Viladecans i Santboià a banda destaquen, la victòria del Igualada a Les Comes per 2-1, en un partit crucial davant el Tàrrega, que fa que els dos equips lluitin fins la última jornada, per evitar una de les últimes places de descens. Pas important de l´EFAC, per evitar almenys el descens directe, després de guanyar a Mollerussa per 0-2.Golejada del Reddis davant d´un desendollat Torreforta per 0-6, i també victòria de El Catllar a Amposta per 1-2, en un partit ja sense cap transcedència per la classificació.En dos partits amb res en joc ,0-0 entre Lleida b I Juventut 25 i victorià del Torredembarra per 1-3 a Sant Ildefons.\n2 partis, 180 minuts per tancar aquesta temporada, i prohibit rendir-se, llençar la tovallola i baixar els braços, aquesta ha de ser la missió del Santboià en aquest dos partits, tots tenim en compte que, si surt malament, encara hi haurà l ´oportunitat d´arribar al somni mitjançat la promoció d´acsens amb el Granollers com a rival.\nCamilo fa història\nFalten 3 jornades per acabar aquesta lliga a la primera divisió catalana, i encara queden moltes coses per resoldre. Altres pràcticament han quedat ja tancades amb una jornada 31 que ens ha deixat una lluita ja només a dos bandes per les dues primeres posicions entre el Morell i el Santboià. A més, el Viladecans va sumar un punt més de cara a arribar a l´objectiu dels 45 punts, que ara només te a 2 punts a falta de 9 per jugar-se després d´empatar a un gol al derbi amb el Sant Ildefons.\nVa ser un derbi ensopit, els dos equips pràcticament salvats van oferir un partit igualat i amb poques ocasions de gol, els dos gols de la primera part van ser els definitius, i amb el 1-1 final el Viladecans hauria de sumar un parell de punts més per acabar de viure tranquil aquest final de lliga. La primera oportunitat serà dissabte a Sant Carles de la Ràpita, davant la Rapitenca a les 18 h on l´equip local ja ho te tot matemàticament fet i el Viladecans virtualment també. Últim esforç nois per aconseguir aquest 2 puntets que queden en aquestes 3 partits, que ja fan que aquest final de lliga per a molts estigui fent-se llarg.\nDiumenge màgic el que es va viure al Joan Baptista Milà de Sant Boi de Llobregat, on l´equip de Juan Camilo Vàzquez va superar El Catllar per 2-1, i d´aquesta manera va assegurar com a mínim jugar la promoció d´ascens a Tercera divisió. Ja es un gran qué, la segona consecutiva per al tàndem tècnic que encapçala Juan Camilo, gran èxit sense cap tipus de dubte i que s´hauria de tindre en compte la gran dificultat que té fer-ho dos anys seguits, i amb dos clubs tant diferents com son el Viladecans i el Santboià.\nMalgrat aquest èxit, aquest any el futbol encara té guardat a aquest equips la oportunitat molt gran de ser campió, el Morell que va guanyar in-extremis dissabte 3-2 al Lleida B està a només 1 punt de distancia, i encara falta 9 per jugar-se, gran repte el que tenen per davant els vermells d´aconseguir 3 de 3 en aquest final de lliga. El primer pas serà diumenge al municipal del Balaguer, on l´equip local ja està salvat però segurament competirà de igual manera posant les coses difícils als Santboianencs. A l´hora, el Morell jugarà a Vilanova davant d´un equip local que també esta virtualment salvat, però que com el Viladecans faria bé d´almenys sumar un parell de punts més en aquest tram final de lliga.3 jornades per conèixer qui serà el campió i qui farà la promoció, els noms els coneixem l´ordre encara està per decidir…\nDe la resta de la jornada destaca la important victòria del Tàrrega a casa per 1-0 davant el Mollerussa, que el fa sortir de la zona perillosa, a la que entra de ple l´EFAC, després de perdre per 1-3 davant la Rapitenca. Empat a 2 gols entre el Balaguer i l´Igualada,que fa que els de l´Anoia segueixin lluitant encara per sortir de la zona perillosa.Pas endavant per salvar-se completament del Torredembarra i el Vilanova després de guanyar 3-1 davant el Torreforta i el Reddis 1-2. Per acabar, pas definitu per la no salvació la que va fer el Juventut 25 després de no passar de l´empat a casa 1-1 davant l´Amposta.\n3 finals per a uns, els que estan buscant el campionat i pels que busquen acabar de sortir d´una zona de descens a segona catalana, que encara té moltes coses per decidir. Y 3 partits per a altres que intenten acabar de la millor manera possible una temporada de canvis.\nTram final, tot per decidir\nFeina feta, objectiu de mínims pràcticament al sac, aquesta podria ser la conclusió que treu el Viladecans de la seva visita Dissabte passat al camp del cuer el Torreforta al que finalment va golejar, per 2-6 per sumar 42 punts. Pas enrere , pèrdua del liderat això es el que va passar Diumenge a Igualada pel Santboià on l´equip de Camilo, el va perdre davant d´un rival que vol sortir del descens.Diumenge l´equip tindrà l´obligacció almenys d´assegurar la segona posició davant de la visita de El Catllar.\nNo va ser un partit fàcil pel Viladecans, encara que el marcador final, 2-6, així ho indiqui. Rulo amb un hattrick va conduir l´equip a sumar tres punts que es van forjar sobre tot, als últims 15 minuts de joc o els blanc i vermells es van mostrar letals tot aprofitant la passivitat d´un equip de Tarragona que ja ha perdut la categoria. Diumenge amb la visita del Sant Ildefons, l´equip tindrà la primera de las quatre oportunitats per arribar als 45 punts, punts que totes les temporades han donat als equips que els tenien la salvació matemàtica. Tot i tenir ja virtualment al sac la temporada resolta, faria be l´equip de no relaxar-se en el quatre partits que queden i assegurar almenys un triomf, primera oportunitat a casa aquest Diumenge al derbi, a per totes nois.\nPatinada, la que va tenir el Santboià Diumenge a Les Comes en un partit boig, i on els punts es van escapar al temps afegit. Es va perdre el liderat ja que el Morell va golejar per 1-6 l´Amposta. Només s´ha perdut una batalla i encara queden 4 jornades o l´objectiu dels vermells serà tindre la serenitat necessaria per resoldre les adversitats que van sorgin, amb tot això almenys assegurar una segona posició que pot tindre al sac si Diumenge supera El Catllar es el primer dels objectius després d´assegurar la tant necessitada serenitat. . Ànims que com jo he dit sempre, la temporada té moments molt bons i altres de no tant, però que això acaba quant la jornada 34 arriba el seu final, així que ànims a tots i a per totes que encara TOT es possible.\nDe la resta de la jornada passada i amb la golejada del nou líder el Morell a banda, El Catllar va perdre a casa contra un rival de la zona baixa, el Juventut 25 1-2 cosa que fa que ja només tingui com a última carta possible per arribar a les posicions de privilegi el guanyar aquesta Diumenge a Sant Boi de Llobregat. Pas enrere total del Mollerussa, després de caure a casa per 0-2 davant d´un Balaguer que aquest any no patirà per conservar la categoria. El Tàrrega cau a zona de descens després de perdre a la Ràpita divendres per 1-0. Pas en ferm també del filial del Lleida després de golejar el Reddis per 3-0, equips que ja no patiran per conservar la categoria. Patirà fins el final l´EFAC, després de caure al camp del Sant Ildefons per 2-1, i caiguda lliure del Vilanova després de perdre per 1-3 davant el Torredembarra, els del Garraf amb 40 punts encara patiran fins el final.\nJornada amb canvis a la classificació la de Diumenge passat, tant per la part alta com per la zona baixa a només 4 dates d´arribar al final d´un camí que per a molts s´està fent llarg, per a altres potser curt ja que no arribaran a temps de poder assolir aquells objectius que estan perseguint durant tota la campanya. Diumenge doble cita al matí a les 12 h a Viladecans amb el derbi i a la tarda a les 18 h a Sant Boi amb un partit crucial com a mínim per a la segona posició\n3 punts d´or per la salvació\nTres punts d´or, victòria treballada però justa la del Viladecans Diumenge al municipal davant el Vilanova. Just a la vegada que importantíssima en la lluita personal que manté l´equip per aconseguir quant abans millor la salvació matemàtica una temporada més a la primera divisió catalana, i es que, amb partits com el del diumenge tothom pot estar tranquil que l´objectiu de mínims d´aquesta temporada sembla que s´aconseguirà. Pas de gegant també del Santboià que va enllestir el seu partit en només 15 minuts, el que va tardar en fer 3 gols a un Juventut 25 que té cada cop més difícil la salvació.\nUn doblet de Yeray i altre gol de Montoya van posar un 3-0 Diumenge al municipal que només a l´afegit Contreras va maquillar per col.locar el 3-1. Una victòria de prestigi, sobre tot per la bona imatge de l´equip però també necessària, ja que la cinquena plaça per la cua continua a només 6 punts i sembla encara una amenaça forta de cara al tram final de lliga. Gran partit en conjunt de l´equip que va donar una alegria a la necessitada afició. Avui, en partit avançat, el Viladecans té l´obligació de sumar 3 punts al camp del cuer de la categoria, el Torreforta, sumit en una profunda crisis de resultat i ja matemàticament descendit a 2 ª catalana. Partit clau per assolir els 42 punts que acostin una mica més l´equip a respirar tranquil d´una vegada per totes. Faria bé l´equip de no confiar-se ja que el Torreforta ja va guanyar al municipal per 1-3 a la primera volta aconseguint 3 dels 19 punts que només té a la classificació ara mateix, partit trampa ja que l´equip te l´obligació de sumar els 3 punts tot mirant de reüll al partit que va jugar ahir el Tàrrega, la derrota per 1-0 dels targarins, fa que sumant els 3 punts la salvació sigui virtual. Partit vital dissabte a Tarragona nois, com sempre, responsabilitat i a guanyar.\nVa sortir beneficiat el Santboià del duel entre el Morell i El Catllar, que va deixar com a pràcticament únic rival per la lliga el conjunt morellenc després de guanyar 2-0. Els de Camilo amb un doblet de Nico van col.locar un letal 3-0 en només 15 minuts de partit. La relaxació a la segona meitat va portar als de Rubí a maquillar un marcador que no va perillar, i que deixa ja a només un pas d´assegurar com a mínim la promoció d´ascens. Per tal d´assegurar el campionat faria bé l´equip de Vàzquez de no confiar-se en la visita a Les Comes, o l´Igualada es juga el tot pel tot ja que ocupa plaça de descens però te molt a prop els lloc de salvació, una nova prova de foc en aquest tram final de lliga, on només 15 punts en joc separen aquest equip d´acabar una temporada difícil i feixuga en la més exitosa des de fa anys.\nDe la resta de la jornada, i duel entre el segon i el tercer abanda, destaquen la victoria de l´Amposta al camp del Reddis 1-2, que el consoliden com a la gran sorpresa de la temporada després que l´any passat es salvés de manera agònica al camp del Mariano Poblet. Triomf vital del Tàrrega per 1-0 davant el Sant Ildefons, que el col.loca cinquè per la cua, encara en plaça de descens però a només 2 punts de la salvació tot i perdre ahir. Pas enrrera de l´EFAC després d´empatar a un gol al seu municipal davant el cuer el Torrefortam, els de Lleida amb només 35 punts estan a 2 punts del perill. Victòria per l´esperança la de l´Igualada 3-1 a casa, davant d´un Mollerussa que cada cop veu més difícil la salvació. Bon resultat del Balaguer 3-0 davant la Rapitenca, que fa que els de la Noguera tinguin ja pràcticament segellada la salvació.Per acabar empat a un gol entre Torredembarra i el filial del Lleida, que fa que cap dels dos pugui encara respirar del tot tranquil.\nJornada de partit avançat pel la festa del primer de Maig, la jornada va començar divendres mateix a Sant Carles de la Ràpita i continuara dissabte a Torreforta on el Viladecans te un partit crucial en les seves aspiracions de tancarà per fí l´objectiu mínim d´aquesta temporada que no es altre que la salvació.Oportunitat d´or sembla en la visita al cuer de la categoria, sense confiança però amb la necessitat d´un equip que busca estar tranquils, dissabte no falleu nois.\nCop d´autoritat engrescadora per refermà el liderat. Podria ser l´adjectius que podem treure del partit del passat Diumenge del Santboià a Mollerussa. El 1-5 va refermà com l´equip més en forma de la categoria, els de Jan Camilo Vàzquez. El Viladecans va deixar escapar una oportunitat d´acostar-se a la salvació, després de perdre al camp del filial del Lleida per la mínima ( 1-0), una resaca de jornada que ens portarà a una, la d´aquest cap de setmana que comença, on els blanc i vermells jugaran un partit crucial davant el Vilanova, al Municipal on l´obligació de sumar està present, per tal de no arribar angoixat a les últimes jornades de lliga.\nNo va ser un partit lluït el del Viladecans a Lleida Diumenge, horari atípic, quarts de quatre de la tarda, i un terreny de joc força irregular van penalitzar un equip que ho va intentar tot, però un gol als últims minuts de la primera meitat, va condemnar un equip que, aquest Diumenge, està obligat a sumar els tres punts davant el Vilanova, si no vol patir de manera injusta aquest tram final de lliga.\nVictòria de prestigi 1-5 de l´equip de Juan Camilo Vázquez Diumenge a Mollerussa, l´equip vermell va continuar amb la seva bona dinàmica i, només una relaxació impròpia dels equips del bo de Camilo, podria trencar un somni que sembla que poc a poc està més a prop. Jornada propicia la d´aquest Diumenge pels de Sant Boi , amb un derbi entre el segon i tercer classificat i la visita d´un Juventut 25 al Joan Baptista Milà que ocupa la part baixa de la classificació, ha de servir per rematar i possar en camí un campionat en el que molts no creien. Jornada per donar un cop d´autoritat pràcticament definitiu a la lliga, això sí, sense relaxar-se ja que en aquesta lliga no hi ha cap partit fàcil i ni molt menys un rival digne de donar el partit per guanyat abans de jugar.\nD´aquesta jornada que està apunt d´arribar destaquen el gran partit entre Morell i El Catllar que es jugarà demà, on l´equip local ve de guanyar per 1-2 el Juventut 25 i els visitant , El Catllar d´empatar 0-0 a casa amb el Reddis, i perdre una mica de pistonada. Partidàs demà a Tarragona on, sigui quin sigui el resultat el que pot sortir beneficiat es el Santboià. De la resta de la jornada passada, derrota a casa del proper rival del Viladecans, el Vilanova, 0-2 davant l´Almacelles, que fa treure el cap als lleidatans. Golejada de l´Amposta, que certifica la salvació després de superar per 3-0 a casa el Torredembarra. Va treure el cap de la zona baixa el Tàrrega, que tot i ocupar encara zona perillosa va guanyar l’enfonsat Torreforta per 1-2. No surt del descens l´Igualada, després de perdre a la devesa amb la Rapitenca per 1-0 Per acabar 0-0 entre el Balaguer i el Sant Ildefons que fa que els dos equips estiguin en el camí de certificar la permanència.\nObligats a guanyar Diumenge està el Viladecans per acostar-se ja d´una vegada a la salvació matemàtica, però també ho està el Santboià, i es que als vermells se´ls ha d´exigir a casa no fallar ara que tenen el llistó tant alt. Apassionant tram final de lliga, ara que només falta un mes per acabar una competició que als que estimem el futbol se’ns està fent curta.\nArribar al capdamunt de la classificació per un equip que ho ha perseguit amb molt esforç durant tota la temporada, ha de ser el premi al treball realitzat durant tota una temporada. Quant aquest premi arriba després d´omplir el camp, golejar al teu rival directes, i a només 7 jornades de finalitzar el campionat, en un sinònim de solidesa. Tot això està molt bé, però cauria en un error greu el Santboià si pensa que la feina està feta i que d´aquí al final de temporada tot seran flors i violes, l´equip patirà encara per assolir l´objectiu de l´ascens, i encara més enllà, a partir d´ara tots els equips rivals tindran un objectiu clar, guanyar al millor equip de la categoria, que des de Diumenge no es cap altre que el FC Santboià.\nVa empatar el Viladecans a 2 gols amb l´Amposta, al migdia de Diumenge al municipal. L´equip va començar el partit de la pitjor manera i en només 15 minuts, els ampostins, amb dues jugades aïllades van col·locar un 0-2 advers, que va despertar altre cop fantasmes al estadi viladecanenc. A la segona meitat tot va canviar, l´equip ple de responsabilitat pel que es jugava, va sortir amb més força que mai i Miguel primer i després Aaron ( ets molt gran crack ) van empatar un partit que estava perdut. L´importància dels jugadors veterans va tornar a sortir al Viladecans, i va generar una reacció que fa que l´equip sumi un punt més de cara a l´únic i primordial objectiu d´aquesta temporada, la salvació una temporada més a la 1ª divisió catalana.\nLa propera setmana el Viladecans visitarà el filial del Lleida a l´anex al camp d´esports, partit crucial i vital per no patir en aquest tram final de lliga, ja que una derrota complicaria la situació degut als descensos compenssat que aquest any es preveuen de 2ª B. Partit importat on puntuar esdevé essencial per a tindre un final de lliga amb menys urgències de les esperades, nois, responsabilitat com la 2ª part contra l´Amposta de cara a Diumenge, només així aconseguireu l´objectiu, sé que ho aconseguireu, ànims jugadors!.\nGran ambient Diumenge a la tarda a Sant Boi de Llobregat, on els de Juan Camilo Vázquez van golejar i passar per sobre d´un Morell que fa unes jornades està en caiguda lliure. El partit prometia emocions fortes però, a l´hora de la veritat l´enfrontament només va tindre el col·locar vermell dels locals. Joel amb un penal a l´estil “panenka” i Niko amb una gran rematada, van posar un 2-0 al descans pràcticament definitiu. Buba a l inici de la segona part va arrodonir la golejada amb un 3-0, que va col.locar als del Joan Baptist Milà com a líder de la classificació a només set jornades per acabar. Del CD Morell fins els 3-0 cap notícia, només amb la golejada l´equip va estirar-se i el gran Jaume Albert amb dues intervencions va mantenir la porteria local a 0.\nFutur esperançador per aquestes set jornades te per davant el Santboià, Diumenge rebrà a casa el Joventut 25, rival de la part baixa de la classificació a l´hora El Catllar i el CD Morell s´enfrontarà en un derbi per deixar a un dels dos allunyats de la primera posició si els baixllobregatins fan els deures davant d´un equip , els de Rubí, que seran un os dur d´arrossegar. Una nova prova de foc ja que en aquestes set jornades que falten l´error del líder de la categoria serà creure’s que el camí ja ha finalitzat, de que ja està tot fet, i ara més que mai es quant més costarà guanyar els partits quant els rivals encara intentaran amb més força doblegar l´equip referència de la categoria, vosaltres i només vosaltres podreu evitar que això succeeixi amb un patró comú, treball, humilitat i unió de vestidor.\nDe la resta de la jornada van destacar la important victòria de El Catllar 2-3 Dissabte a Torredembarra que els deixa a només 1 punt del liderat. A la part baixa de la classificació derrota que complica la situació del Tàrrega al caure al seu municipal per 1-2 davant un Vilanova que agafar aire. Empat entre Igualada i Sant Ildefons a 2 gols, entre Mollerussa i Rapitenca a un gol i entre EFAC i Lleida B a 2 gols que fa que els punt sumat per tots ells no els allunyi de la zona perillosa de la classificació, i el fantasma del descens estigui encara molt present per a molt d´ells. Per acabar, derrota del cuer a Balaguer per 2-1, que fa que els de Torreforta tingui ja pràcticament els dos peus a 2ª catalana la propera temporada. Derrota també Dissabte del proper rival del Santboià el Juventut 25 per 1-0 al camp del Reddis.\nJornada primordial per la part alta la que es va viure Diumenge passat, però encara més importat serà la del proper cap de setmana amb un duel entre el segon i el tercer classificat, tot mirant de reüll si els vermells son capaços d´aprofitar aquest duel per continuar fent camí, i donar un cop de mà important a la taula. El Viladecans també te un partit crucial per la seva lluita important per sumar els punts necessaris quant abans millor per segellar una salvació que tots els que volem a aquesta entitat ens mereixem, nois responsabilitat i a guanyar a Lleida.\nPartidàs a la vista\nDijous, per a molts l´inici d´unes petit vacances merescudes, per a altres uns dies sense el soroll de la pilota i sense futbol, cosa que als amants d´aquest esports molts cops ens costa de païr. El darrer cap de setmana, a la Primera Divisió Catalana ens ha deixat un munt de notícies que es resumeixen en una, hi haurà un final de lliga apassionant.\nEl Viladecans va arrencar un valuós empat a 2 gols del Municipal de El Catllar, del que fins Diumenge era el segon classificat de la lliga. La setmana passada vaig dir que l´equip tenia dos reptes d´aquí a final de temporada i Diumenge, amb els gols de Rulo i Raul ho va complir. El primer era intentar anar sumant punts per acabar de segellar la permanència, i el segon repte era el demostrar que poden ser competitius, juguin contra l´equip que juguin, Diumenge va quedar molt clar que l´equip ho es, i que la irregularitat d´aquesta temporada no es més que un procés d´adaptació a molts canvis que s´han produït durant aquesta temporada .\nDesprés d´un merescut descans, l´equip rebrà l´Amposta, altre rival en situació semblant a la dels Viladecanencs, intentar sumar quant abans millor els punts per segellar la permanència. Ara toca descansar i afrontar aquest 8 últims partits amb la necessitat de guanyar, almenys, els de casa per acabar de tancar la temporada, estic segur que ho aconseguireu, ho mereixeu més que ningú jugadors.\nDiumenge, cop d´autoritat del Santboià guanyant a la Devesa per 2-4, en un partidàs de l´equip de Juan Camilo Vàzquez, que va aprofitar el valuós empat del Viladecans per escalar a la segona posició de la lliga i de retruc aprofitar l´essopegada greu del líder per 0-3, al seu Municipal Dissabte davant del Reddis. El proper Diumenge dia 12 els de Camilo podran assaltar el liderat de la lliga, ja que rebran al Joan Baptista Milà el Morell, líder de la competició però amb només un punt d´avantatge amb els de Camilo. Partidàs el que es podrà veure molt probablement Diumenge a la tarda amb canvi horari. El més gran dels desitjos per a tots els coneguts, amics que tinc a Sant Boi.\nDerrota del líder a banda, de la resta de la jornada destaca la golejada del Torredembarra per 0-4 al camp del Juventud 25, que enfossa una mica més als de Rubí. Victoria per 3-1 del proper rival del Viladecans, l’Ámposta, davant un EFAC que està en situació crítica. Nova derrota del Vilanova a casa davant d´un Balaguer que agafa oxigen (2-3 ) i idèntic resultat de l´Igualada al camp del Torreforta que enfossa a uns i fa aixecar el vol a altres. Empat a un gol al derbi lleidatà, entre el filial blau i el Tàrrega que no allunya a cap dels dos equips de la zona de perill. Per acabar el Sant Ildefons es consolida com a quart classificat després de superar per la mínima el Mollerussa 2-1 a Cornella`.\nFa bastant mesos, xerrant de futbol amb Camilo, li vaig dir que la lliga era molt llarga, que hauria moments molt durs, moments que l´equip veuria lluny les primeres posicions, però que si, verdaderament l´equip treballava i aconseguia imposar la seva metodologia de treball, el futbol li tornaria aquesta mateixa temporada la possibilitat de reenganxar-se a la part alta, els últims resultats de Morell i El Catllar, a la llarga, han confirmat aquesta teoria, i es que, una competició, no es guanya al Desembre, sinó al Juny. La resta només es una carrera d´obstacles que et porta a les últimes 8 jornades en disposició o no d´assumir els teus objectius. Ara, Diumenge dia 12 el Santboià tindrà l´oportunitat de posar-se líder de la lliga per primer cop aquest any, gràcies a la seva persistència,ara bé, i això també ho vaig comentar amb el míster, es cosa dels jugadors aprofitar o no les oportunitats que el futbol els hi dóna……aquesta sembla inmillorable però a l´hora una arma de doble fil….\nMolts cops el futbol es un esport de perseverança, de no decaure mai en la búsqueda d´uns objectius finals, i això, molts cops acaba tenint premi a la llarga. Aquesta jornada, el Santboià ha tret partida de les ensopegades dels dos primers classificats, per comprimir una mica més la part alta de la classificació i surt com a gran beneficiat de la jornada. També el Viladecans va sortir de la seva mala ratxa de resultats en el moment precís, guanyant un rival directe a la part baixa.\nEl partit al Municipal no va ser lluit, partit imprecís amb molt poques ocasions, però que, Rulo al minut 5 de la repres, va trencar amb el seu gol, a partir d´aquí el Viladecans a la contra va poder fer algun gol més però al temps afegit va emergir la figura de Crhistian, el porter Viladecanenc, amb la seva meritòria aturada va fer que els tres punts important es quedessin a Viladecans i permetin respirar l´equip a la classificació després d´unes setmanes d´angoixa per les derrotes. Felicitats per aquesta temporada crack, t´has guanyar de manera rotunda la teva indiscutible titularitat.\nLa propera setmana just abans de l´aturada per vacances, el Viladecans tindrà una prova de foc a un dels camps més difícils de la categoria, El Catllar, l´equip amb molt poc a perdre i tot a guanyar ha de demostrar que aquesta irregularitat mostrada durant la temporada s´ha acabat, i que en aquest tram final de la lliga, es capaç de competir contra qualsevol rival tingui la dificultat que tingui, partit dur Diumenge però que estic segur que els jugadors respondran, ànims nois que ja queda molt poc per l´objectiu final d´aquesta temporada,la salvació.\nTreballadísima victòria la del Santboià Diumenge al Joan Baptista Milà, treballada per que va arribar al tram final d´un partit on els nervis, les imprecisions, i les ganes de guanyar, però també el saber que els rivals directes no havien guanyat quasi fan que els de Vàzquez no sumessin els tres punts. La persistència, les ganes i la qualitat de la plantilla van doblegar un Reddis que es va mostrar, com ja ho va fer a Viladecans, com un rival dur a batre. Després de la important victòria toca descansar, amb la tranquil.litat de saber-se més a prop de les dues primeres posicions però també sabent que aquest proper cap de setmana l´equip tindrà el partit més complicat del grup capdavanter, a las terres de l´ebre, on una irregular Rapitenca te com a local un dels millors números de tota la categoria,sera la prova abans de setmana santa. Desplaçament complicat per arribar a l´última aturada de la lliga en la millor posició possible, just abans de rebre el líder a la represa.\nLa notícia de la jornada la va donar el líder, el Morell va caure a Torredembarra per 3-0, en un dels pitjors partits de la temporada, i va deixar via lliure a El Catllar per acostar-se a la classificació. Els grocs però, van ensopegar a Almacelles empatat a dos gols deixant als del Camilo com a únics grans beneficiaris de la jornada. El proper rival dels de Sant Boi va superar a la Devesa el Sant Ildefons per la mínima ( 1-0), en un camp impracticable per les intenses precipitacions que van caure durant tot el cap de setmana a l´Ebre. Victòria important del Mollerussa per treure el cap de la zona perillosa després del 4-2 davant del Torreforta, cuer i pràcticament amb peu i mig a segona catalana.Empats a un gol a Les Comes entre l´Igualada i el Vilanova, que fa que cap dels dos pugui treure mas rendiment a la jornada i també entre El Balaguer i el filial del Lleida. Qui es complica cada cop més la situació a la categoria es el Tàrrega, després de caure al seu Municipal per 2-3 davant d´un Amposta que sembla que viurà amb tranquil.litat la recta final de la competició.\nSetmana prou positiva per als dos baixllobregatins, les victòries han acostat a uns a les posicions capdavanteres i, als altres, allunyant-los d´unes posicions que els jugadores mai han merescut durant tota aquesta temporada, ja que estan realitzant un enorme esforç d´adaptació a una situació completament nova aquesta temporada. Duels complicats els d´aquests pròxims cap de setmana, estic segur que les ganes de tancar i segellar la salvació quant abans millor portaran al Viladecans a fer un bon partit a Tarragona, i per que no a sumar, seria una bona manera d´acabar aquesta etapa de la temporada i encarar els últims 9 partits amb garanties.\nMembre del comité técnic d´arbitres del baix llobregat i seguidor de la 1ª Catalana grup 2.


Els meus minuts a la cuina: EMPANADA DE TONYINA\nL’altre dia fent una pizza de les meues, als sobrets de llevadura royal me va sortir la recepta de la empanada de tonyina i tomaca, i me vaig dir, “això ho he de fer jo”. I dit i fet, m’he tirat a la piscina, complicat no és, però millor fer-ho amb temps, al sobret posa que en 1 hora se fa, però a mi m’he n’ha costat 2. Això sí, ha quedat boníssima!!!!!!!\n· 450 gr de farina\n· 10 gr pebre roig\n· 1 culleradeta de llevadura\n· 100 ml d’oli\n· 1 ou para pintar\nPer al relleno:\n· 1 primentó roig\n· 240 gr tonyina (3 llaunes)\n· 200 gr tomaca\n· 3 ous bullits\nComencem per fer la massa, mesclem la farina, el pebre, la llevadura i la sal. Deixem un forat al mig i tirem l’oli i l’aigua. Amassar bé fins que quedi un massa compacta i reservar.\nFem el sofregit on es va afegint per passos el primentó tallat a trossets, la ceba també talladeta, la tonyina i la tomaca triturada, i una mica de sal!! Deixar coure-ho i després afegir els ous bullits tallats a trossets.\nAgafem 2/3 parts de la massa i l’estirem a la llanda (ha d’estar engrassada en oli). Posem damunt el sofregit. Agafem l’altra part de la massa, l’estirem i la col·loquem damunt de l’altra massa cobrint el sofregit. Llavors s’ha de tancar pels costats, fem foradets en un palillo per a que no s’infle i ho pintem en ou batut. I ja ho podem posar al forn precalentat a 200º uns 30 minuts. Després, sols farà falta que es refredi una mica per menjar!!!!!\nReportatge de fotos:\nComencem a fer la massa...\nFem el relleno a la paella...\nEstirem la massa i posem el relleno a sobre...\nEstirem l'altra part de massa per sobre...\nI ho fiquem al forn...\nPublicat per ROSA a les 22:13


JORDI NOPCA BARCELONA Actualitzada el 29/01/2012 00:24\nJosep Vicenç Foix va ser poeta i va ser assagista. Però va començar la seva carrera fent de periodista, primer de forma amateur i, ja de més gran, en un intent de ser professional, amb col·laboracions a La Revista i La Publicitat. "Un dels aspectes més ressenyables de les col·laboracions de Foix és la persistència en l'actualitat política i en com es mulla", destaca un dels seus estudiosos, el filòleg Pere Gómez Inglada. Com a mostres, trobareu al reportatge que li dedica l'ARA fragments d'un article criticant el viatge per la Itàlia feixista que va fer Josep Pla; un altre on explica la seva idea d'Espanya: "L'Europa futura serà una solidaritat de Pàtries i no una solidaritat d'Estats"; o bé "La revolució catalana i catalanista, vindrà". La carrera periodística de Foix que detalla l'ARA, però, va quedar estroncada per la guerra. Estava resolta a escriure només en català.\nAquest diumenge 29 de gener, dia en què es commemoren els 25 anys de la seva mort, l'ARA homenatja el llegat del poeta de dues maneres. D'una banda, oferint amb el diari l' Antologia poètica d'Edicions 62 que va seleccionar Pere Gimferrer i que s'ha reeditat. I, en segon lloc, recollint també la vivesa de la seva obra. A través de la Fundació que dirigeix un nebot de Foix, Jordi Madern, es treballa per classificar i catalogar l'obra, aplegar la correspondència, les fotografies i els articles de l'escriptor barceloní, però a més es vol posar l'accent en reactivar les traduccions.


XXII Concurs de vins i caves DO Conca de Barberà – laveujovetv.cat\nLa Denominació d’Origen Conca de Barberà organitza, un any més, el seu Concurs de Vins i Caves. Un tast en què enòlegs i experts s’apleguen per sotmetre a examen els vins d’aquesta DO en un tast a cegues.\nAquest any l’edició del XXII Concurs de vins i caves, que cada any organitzen conjuntament el Consell Regulador de la Denominació d’Origen i l’Associació d’Embotelladors de vins i caves de la Conca de Barberà, s’ha celebrat a l’hotel rural Cal Maginet a Vilaverd. Els noms dels premiats es faran públics en un sopar la primera setmana de juliol.\nDurant el matí es va celebrar el tast professional per escollir els vins guanyadors del 22è Concurs de vins de la DO Conca i després es va fer un dinar conjunt amb el jurat.\nEl comitè de tast ha estat integrat per 15 enòlegs i professionals del sector vitivinícola que van donar la puntuació als diferents vins presentats. Alguns ja van compartir algunes impressions com el bon camí que segueixen els trepats, afegint que a la Conca de Barberà es nota molt aquesta evolució comparant-la amb altres DOs. Alguns membres del panell també van notar una baixada de la qualitat dels rosats, tot i que encara són bons no tenien la qualitat que s’espera de la denominació amb aquests vins que sempre han estat molt característics de la nostra terra. Els negre i blancs segueixen augmentant la seva qualitat en línies generals.\nTots els cellers han estat convidats a participar i només poden presentar un vi i cava per categoria. Hi ha tres panells de tast formats per cinc persones cada un. En funció del nombre de vins es configuren els panells de manera que cada grup tasta el mateix nombre de mostres. Els vins que s’han presentat procedeixen d’una vintena de cellers de la DO Conca i estan dividits en 11 categories (blanc jove, blanc fusta, rosat, negre jove, negre jove fusta, negre criança, negre reserva, cava brut, cava brut nature i cava rosat). A més, aquest any tenim la categoria de negres monovarietals de trepat.\nEl concurs de Vins i Caves representa una cita important per als cellers que s’hi presenten. Es tracta d’un tast “a cegues”, és a dir, que en el moment del tast no es coneix el celler ni la marca d’on prové el vi. En el tast s’avalua en quantitat i qualitat les característiques visuals, olfactives i gustatives. Entre aquestes característiques hi ha l’estructura, l’harmonia, i la permanència en boca, etc\nA principis de juliol es farà el sopar de germanor del sector on es donaran a conèixer els vins guanyadors i es repartiran els premis del concurs i el premi Jaume Ciurana a un dels cellers de la zona.\nPresentació de l’Assemblea Nacional Catalana a Solivella


Discurs final de “El Gran Dictador” (Charles Chaplin) | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació.\nDiscurs final de “El Gran Dictador” (Charles Chaplin)\n20/11/2009 — ampaipse\nHo sento, però no aspiro a ser emperador. Això no és per a mi. No pretenc regentar, ni conquerir res de res. M’agradaria ajudar en el possible a cristians i jueus, negres i blancs. Tots tenim el desig d’ajudar-nos mútuament. La gent civilitzada és així. Volem viure compartint la nostra sort … no compartint la nostra desgràcia. No ens volem menysprear ni odiar entre nosaltres.\nEn aquest món hi ha lloc per a tots. I la bona terra és rica i pot garantir la subsistència de tots. El camí de la vida pot ser lliure i bell, però hem perdut el camí. L’avarícia ha enverinat les ànimes dels homes, ha aixecat en el món barricades d’odi, ens ha portat al pas de l’oca, a la misèria i a la matança. Hem augmentat la velocitat. Però ens hem tancat nosaltres mateixos dins d’ella. La maquinària, que proporciona abundància, ens ha deixat en la indigència. La nostra ciència ens ha fet cínics, la nostra intel·ligència, durs i mancats de sentiments. Pensem massa i sentim massa poc. Més que maquinària, necessitem humanitat. Més que intel·ligència, necessitem amabilitat i cortesia. Sense aquestes qualitats, la vida serà violenta i tot es perdrà.\nL’avió i la ràdio ens han aproximat més. La veritable naturalesa d’aquests avenços clama per la bondat en l’home, clama per la fraternitat universal, per la unitat de tots nosaltres. Fins i tot ara, la meva veu està arribant a milions d’éssers de tot el món, a milions d’homes, dones i nens desesperats, víctimes d’un sistema que tortura els homes i empresona a les persones innocents. A aquells que puguin sentir-me, els dic: “No desespereu”.\nLa desgràcia que ens ha caigut a sobre no és més que el pas de l’avarícia, l’amargor dels homes, que temen el camí del progrés humà. L’odi dels homes passarà, i els dictadors moriran, i el poder que van prendre al poble tornarà al poble. I mentre els homes moren, la llibertat no perdrà mai.\nSoldats! No us lliureu a aquests bèsties, que us menyspreen, que us esclavitzen, que governen les vostres vides, digueu-los el que cal fer, el que cal pensar i el que s’ha de sentir! Que us obliguen a fer la instrucció, que us tenen a mitja ració, que us tracten com a bestiar i us fan servir com a carn de canó. No us lliureu a aquests homes desnaturalitzats, a aquests homes-màquina amb intel·ligència i cors de màquina! i Vosaltres no sou màquines! Sou homes! Amb l’amor de la humanitat en els vostres cors! No odieu! Només aquells que no són estimats odien, els que no són estimats i els desnaturalitzats!\nSoldats! No lluiteu per l’esclavitud! Lluiteu per la llibertat!\nEn el capítol disset de Sant Lluc està escrit que el regne de Déu es troba dins de l’home, no d’un home o d’un grup d’homes, sinó de tots els homes! A vosaltres! Vosaltres, el poble teniu el poder, el poder de crear màquines, el poder de crear felicitat ‘Vosaltres, el poble, teniu el poder de fer que aquesta vida sigui lliure i bella, de fer d’aquesta vida una meravellosa aventura. Per tant, en nom de la democràcia, emprem aquest poder, unim-nos tots. Lluitarem per un món nou, per un món digne, que donarà als homes la possibilitat de treballar, que donarà a la joventut un futur i als ancians seguretat.\nPrometent-nos tot això, les bèsties han pujat al poder. Però menteixen! No han complert aquesta promesa. No la compliran! Els dictadors es donen llibertat a si mateixos, però esclavitzen al poble. Ara, unim-nos per alliberar el món, per acabar amb les barreres nacionals, per acabar amb la cobdícia, amb l’odi i la intolerància. Lluitem per un món de la raó, un món en què la ciència i el progrés portin la felicitat a tots nosaltres. Soldats, en nom de la democràcia, unim-nos!\nEl Gran dictador (The Great Dictator) és una pel·lícula dirigida l’any 1940 per Charles Chaplin. És una paròdia del nazisme i dels dictadors Hitler i Mussolini.\nA l’escena final, Chaplin surt del seu personatge i parla al públic en primera persona, enaltint els valors més nobles de l’home, convertint la pel·lícula en un missatge de pau i llibertat.\nArxivat a Curiositats, Opinió. Leave a Comment »\n« Alimentació dels joves\nRespostes reals en exàmens de la E.S.O. 3 »


07/01/2014 – La Declaració de Zadar sobre Medjugorje\nAmb data de 17 de desembre de 2013, l’Arquebisbat de Madrid va emetre una nota, signada per la Vicaria General, sobre les suposades aparicions de Medjugorje, a Bòsnia i Hercegovina, per la qual després de remetre a l’esmentada “Declaració dels Bisbes de Iugoslàvia “, darrer document oficial de l’Església sobre els esdeveniments de Medjugorje, prohibeix certes actituds que l’esmentada Declaració no prohibeix.\nAmb la intenció d’ajudar als qui la dualitat de criteri pugui ocasionar desconcert, escric el present text. Aquesta confusió ha estat el malaurat colofó d’una concatenació d’esdeveniments desafortunats nascuts als Estats Units, esdeveniments que per haver estat descontextualitzats després, han acabat mal interpretant directrius que estaven molt ben interpretades i acotades, i concloent erròniament.\nLa nota de l’Arquebisbat de Madrid és la següent:\nEl passat mes d’octubre, davant l’anunciada visita d’un dels suposats vidents de Medjugorje a parròquies de diverses diòcesis dels Estats Units, el Prefecte de la Congregació per a la Doctrina de la Fe, l’Arquebisbe Gerhard Ludwig Müller, va voler recordar als bisbes d’aquell país, a través del Nunci Apostòlic, com s’ha d’actuar respecte les suposades aparicions de la Mare de Déu a Medjugorje. Atès que s’han rebut consultes sobre aquest mateix tema i per tal d’aclarir als sacerdots i a tots els fidels quina és la postura de l’Església sobre aquest assumpte, aquesta Vicaria General comunica el següent :\n1 . En aquest moment, la Congregació per a la Doctrina de la Fe està investigant alguns aspectes doctrinals i disciplinaris en relació amb els fenòmens de Medjugorje.\n2 . Pel que fa a la credibilitat de les “aparicions” en qüestió, s’ha d’acceptar la Declaració dels Bisbes de l’antiga Iugoslàvia, datada el 10 d’abril de 1991, la qual conclou que “sobre la base de la investigació realitzada no és possible afirmar l’existència d’aparicions o de revelacions sobrenaturals”.\n3 . Per tant, no està permès que cap fidel catòlic participi en reunions, conferències o celebracions públiques en les que es doni per suposada la credibilitat d’aquestes “aparicions”.\nRes a objectar al punt número 1. A dia d’avui és correcte en totes les seves expressions.\nEl punt número 2 també és correcte pel que fa a la directriu a seguir. La declaració dels bisbes de l’antiga Iugoslàvia, datada del 10 d’abril de 1991, coneguda col·loquialment quan es parla de l’assumpte de Medjugorje com la “Declaració de Zadar”, és a dia d’avui la normativa que un catòlic ha de seguir pel que fa a Medjugorje. Ara bé, la Declaració de Zadar no prohibeix el que sí ha prohibit Madrid. Tenim un problema.\nEl punt número 3 d’aquesta Nota de Madrid indueix a l’error ja que la Declaració de Zadar esmentada no prohibeix que ningú participi en cap reunió, ni celebració, ni conferència en la qual es doni per suposada la veracitat de l’aparició. No ho prohibeix, sinó que més aviat ho respecta, encoratjant els sacerdots a acompanyar-les.\nD’aquesta dualitat només te n’adones si coneixes la Declaració de Zadar.\nCal dir que la Nota de Madrid és una còpia d’una altra redactada a Toledo no fa gaire dies, la qual cosa és encara pitjor, ja que es redunda en un error. De fet, és encara pitjor, ja que si la nota de Toledo prohibeix les reunions que donin “per certes” les aparicions, la de Madrid va més enllà prohibint les reunions que simplement les donin “per suposades”.\nUna altra cosa és la carta adreçada als bisbes americans citada per Toledo i Madrid, una carta que respon molt encertadament a una imprudència puntual d’algú als Estats Units a l’hora d’anunciar una sèrie d’esdeveniments en els quals participava un dels suposats vidents de Medjugorje que, fora de context, a Toledo i a Madrid, no tenen cap sentit de redundar. Vet aquí l’origen de l’error.\nSi la Nota de Madrid (una còpia de la redactada a Toledo i copiada també a Sevilla) remet a la Declaració de Zadar, no pot prohibir el que Zadar no prohibeix. De fet, tècnicament, per prohibir ho pot prohibir, però creant més desconcert que concert, com està passant. Els fidels no som ximples i, o bé respectem Zadar, o ens inventem alguna cosa nova, però les dues coses alhora no. I com dic, no val la carta als bisbes americans que respon a un cas concret que ja va ser tancat i resolt a temps pels americans, ja que aquí i ara, amb madrilenys i manxecs, està fora de context.\nLlegim la Declaració de Zadar per aclarir :\nEls bisbes, des del mateix començament, han seguit els esdeveniments de Medjugorje a través del bisbe de la diòcesi (Mostar), la Comissió de Bisbes i la Comissió sobre Medjugorje de la Conferència de Bisbes de Iugoslàvia.\nBasant-se en les investigacions fins ara realitzades, no es pot afirmar que s’estigui tractant d’aparicions sobrenaturals i revelacions. No obstant això, les nombroses reunions de fidels que, des de diferents parts del món, van a Medjugorje, inspirats tant per motius de fe com per altres diversos, requereixen l’atenció i la cura pastoral primerament del bisbe diocesà, i amb ell també dels altres bisbes, per tal que a Medjugorje i en tot allò que hi estigui relacionat sigui promoguda una sana devoció a la benaurada Mare de Déu, d’acord amb l’ensenyament de l’Església.\nPer a aquest propòsit, els bisbes donaran directrius litúrgico-pastorals apropiades. Així mateix, a través de la seva comissió, es continuaran mantenint propers, i investigant tot el que passa a Medjugorje.\nA Zadar 10 d’abril de 1991.\nSegons aquesta Declaració, ningú té prohibit anar a cap acte que “estigui relacionat amb Medjugorje”, participant en “reunions, conferències o celebracions públiques” en què es doni credibilitat a les suposades aparicions, com de fet així succeeix a Medjugorje i no està prohibit. És més, la Declaració de Zadar deixa molt clar que: “Les nombroses reunions de fidels que, des de diferents parts del món, van a Medjugorje, inspirats tant per motius de fe com per altres diversos, requereixen l’atenció i la cura pastoral”.\nA les persones que hagin redactat la Nota de Madrid, o millor dit copiat la de Toledo excepte matisos, a les que ho hagin fet a Toledo i a Sevilla, i als responsables que li hagin donat el vistiplau, els demano amb humilitat i respecte que rectifiquin en la mesura del possible, donada la gran confusió que s’ha creat, atenent-se, delimitant i obeint la Declaració a la qual com a pastors nostres ens remeten, és a dir, a la Declaració de Zadar, la qual demana explícitament la cura pastoral de tots aquells fidels que es reuneixen a Medjugorje o en tot allò que es refereix a Medjugorje, ja sigui inspirats per motius de fe, els que siguin, o no, els que siguin també, o per altres motius, els que siguin, la qual cosa inclou també creure o no en les aparicions, o creure només en algunes, o en totes, o no creure’n cap, perquè la declaració de Zadar no es fica en aquest embolic en el qual la declaració de Madrid s’ha ficat, seguint el text de Toledo que al seu torn va seguir una nota interna per als bisbes americans, que ja ni se’n recorden de tot això.\nQuan els bisbes de l’ex-Iugoslàvia parlen de les nombroses “reunions de fidels” que tenen lloc a Medjugorje, es refereixen a la Santa Missa que se celebra a Medjugorje i a d’altres celebracions litúrgiques, sacramentals, de pregària i de vida comunitària al voltant de la fe i la Paraula, en què de manera implícita sempre, i explícita moltes vegades, ja sigui en homilies, testimonis, ensenyaments i catequesi, es donen per veraces les aparicions. Això ni ho va prohibir Zadar en el seu moment, ni ho prohibeix Roma a dia d’avui. Per què llavors ho prohibeix Madrid? Perquè segons la Nota de Madrid, a Madrid sí que està prohibit des de fa uns dies.\nQuan els bisbes de l’ex-Iugoslàvia parlen de les motivacions d’aquests fidels per reunir-se a Medjugorje, segons diu Zadar: ” Inspirats tant per motius de fe com per motius diversos”, no sé a què es volen referir exactament. Podrien referir-se efectivament a la possibilitat que algú cregui en les aparicions, o no. No ho sé. Però sí que sé que no estan prohibint anar a aquestes reunions i celebracions en què es pot donar o no credibilitat a les aparicions, creient en elles o no, o sí, o el que la gent vulgui creure. Òbviament no cal ser Aristòtil per deduir-ho, es refereixen precisament als fidels que hi van inspirats en la creença que a Medjugorje s’hi apareix la Mare de Déu. Què inspiraria a algú anar a Medjugorje per a res? Prometo a qui vulgui llegir això que després d’haver estat a Medjugorje més de vint vegades, Medjugorje no té cap altra motivació que la possibilitat que s’hi aparegui la Mare de Déu, una inspiració que es veu confirmada en els fruits, uns fruits que essent tan bons per a molts semblen no ser res més que males notícies per a d’altres. Aquests “altres” són els sepulcres buits de l’Evangeli, els germans grans del Fill Pròdig, de veritat, endevins de mala mort, desesperançats i funestos, que ni amb la resurrecció d’un mort creurien en el que altres tants germans seus els expliquen: que s’entristeixen amb la manera de viure la fe del convers de Medjugorje. Són els fariseus del capítol 9 de Joan, els veïns d’aquell cec de naixement a qui Jesús va donar la vista i al qual injurien fins afartar-lo. Encara que si de motivacions per anar a Medjugorje es tracta, us confesso que en una ocasió vaig conèixer un home de Catalunya que viatjava als Balcans de turisme sexual. És cert que la motivació d’aquest home no era la creença en les aparicions marianes, però bé, va acabar a Medjugorje i alguna cosa va passar allà entre ell i Déu que poc tenia a veure amb els clubs de cites. O potser va ser d’això precisament del que van parlar, que Déu parla amb tothom! El tema és que es va convertir. Gràcies a Déu també per als que hi van no creient en les aparicions hi ha assistència pastoral, com demana Zadar, i es va poder confessar, no com passa en alguna parròquia de Madrid, que si et vols confessar has d’anar a una altra. De fet, aquest home es podria haver confessat en uns vint idiomes diferents a Medjugorje, inclòs el català, que és el que va fer. La terra és la terra i els pecats com millor et surten és en la llengua de la teva mare, fins i tot de la teva mare nacionalista. Després de dècades cabrejat amb la vida i amb l’Església, “va tornar a casa”. La darrera vegada que vaig saber d’ell era un home de Missa diària i que procurava no anar de putes. No sé si el seu propòsit li va bé o no, però prohibeix-li assistir a res creient en res, que ja li és igual. Ell es va trobar amb Crist i punt. A qui li molesti, que es confessi si pot. És tan absurd…\nTornant a l’assumpte. Ningú demana que es declari com a autèntic i veraç el que encara Roma (ni Zadar en el seu dia, fa 23 anys) no ha declarat com autèntic. Ningú demana que des de Madrid es declari com a oficial el que Roma no ha declarat oficial. El que s’espera és que no es prohibeixi el que ni Roma ni Zadar han prohibit, i ja que els nostres pastors han tocat el tema per primera vegada en 32 anys, el que es demana és que procurin “l’atenció i la cura pastoral […], perquè en tot allò que estigui relacionat amb Medjugorje, sigui promoguda una sana devoció a la benaurada Mare de Déu, d’acord amb l’ensenyament de l’Església”, obeint el punt 2 de la nota redactada per Toledo i que remet a la Declaració de Zadar. Això és el que demanen tants pelegrins de Medjugorje: que s’obeeixi la Declaració de Zadar. Fins ara jo em conformava amb que s’ignorés, però ara ja no. Una vegada tocat el tema, demano que als que ens reunim en pregària, fem o promovem peregrinacions i donem conferències, inspirats pels esdeveniments de Medjugorje, ni que sigui creient-nos-ho una miqueta (que a mi em segueix costant), ens procurin atenció i cura pastoral, com indica clarament la Declaració de Zadar.\nFa anys vaig tenir l’immens plaer de realitzar un profund estudi sobre Medjugorje. En aquest treball em vaig preocupar per conèixer la veritat. Vaig clavar-me cops de cap contra les parets de la meva obstinada raó i la del món durant mesos. Una de les coses que vaig fer va ser entrevistar-me amb diferents autoritats eclesiàstiques de Bòsnia i Hercegovina, entre d’altres amb monsenyor Franko Komarica, President de la Conferència Episcopal de Bòsnia i Hercegovina. Ell mateix em va explicar que “tothom sap que a Medjugorje hi ha un signe, una aparició”. Doncs la veritat, jo, com he dit moltes vegades, no sé si a Medjugorje s’apareix la Mare de Déu o no. No ho sé perquè no l’he vist, encara que ja us he dit que m’ho crec. Us prometo que, a la recerca de la veritat, si l’hagués vist l’hagués entrevistat també. Però no, no ho puc afirmar. Ara, el que sí sé és que Zadar i Roma no prohibeixen el que s’ha prohibit a Madrid.\nSí, a l’adoració Eucarística que cada dimecres se celebra a Sant Josep de la Muntanya, plena de gom a gom com tantes parròquies m’agradaria que s’omplissin (recomano a tothom anar-hi, encara que sigui per curiositat, inspirats per motius de fe o no), en una activitat promoguda per un grup de fidels laics, durant el rés del rosari es llegeixen alguns dels milers de missatges que la Mare de Déu hauria donat a Medjugorje. Suposo que això és donar credibilitat a les aparicions. No es llegirien uns missatges que es creuen inventats. I sí, la gent va allà, entre altres coses perquè els hi dóna credibilitat i perquè un grupet de capellans de la diòcesi els donen aquest acompanyament pastoral. Ara, si es vol, que es prohibeixi aquesta adoració, Eucaristia i pregària. Poseu-los a prova. Obeiran i ja no faran el que fan com ho fan, però seguiran resant, amb més fervor si és possible, a casa seva, al carrer, a les seves parròquies, sense parar. Prohibiu-los llavors llegir aquests missatges. També us obeiran, però els llegiran a casa, i els comentaran, i el millor de tot: els tractaran de viure! Pregària, Confessió, Bíblia, Dejuni i Eucaristia. Aquests són els missatges d’origen dubtós? Si ens proposessin Solidaritat, Ecologia, Pluralitat i no sé quines coses més, no se’n dubtaria. Així és com ho sento.\nHe conegut molts fidels i pelegrins de diferents realitats de l’Església. Molts d’ells m’han commogut profundament. He conegut comunitats catòliques del nord ortodox de Bòsnia; de Tadjikistan, on 150 fidels cristians viuen entre set milions de musulmans; de Khartum, la capital islàmica del Sudan; d’Aleppo, al nord de Síria, asfixiats pels règims corànics; i d’Israel, on tot vestigi cristià tendeix a desaparèixer. Però si alguna cosa d’Espanya he d’explicar quan vaig per arreu, quan en aquests llocs m’han preguntat per la fe occidental, del que parlo és d’aquells pelegrins que han tornat de Medjugorje. Als cristians de Tadjikistan, Bangla Desh, Terra Santa o Sudan, els vaig explicar que el foc apostòlic i evangèlic que porten dins els pelegrins de Medjugorje és incombustible. Esgotador però inesgotable. Pot amb qui sigui i amb el que sigui. Si se’ls prohibeix aquesta reunió deixaran de fer-la, però bulliran en pregària, i quan algú els pregunti d’on treuen aquesta devoció, explicaran que una vegada van anar a un lloc perdut de l’antiga Iugoslàvia creient-se creients i que van tornar sabent-se estimats, fet que els va convertir en ànimes de pregària enmig del món, sense remissió. Prohibiu-ho i es multiplicaran. No sé com ho fan, però sol passar. Ja ha passat altres vegades i tornarà a passar.\nEs prohibiran també els llibres en els que algú doni un testimoni i cregui que la Mare de Déu s’apareix a Medjugorje? Es prohibirà també que la gent vegi la pel·lícula de Juan Manuel Cotelo, Mary’s Land? Aquestes projeccions són reunions públiques, en ocasions promocionades d’alguna manera per la Diòcesi de Getafe, que forma part de l’Arquebisbat de Madrid, i en aquesta pel·lícula hi ha almenys cinc testimonis, cinc, on els seus protagonistes donen per veraces les aparicions. Prohibim anar a veure Mary’s Land?\nSi us plau, un respecte. Alguns hem estudiat la Declaració de Zadar, que no afirma ni que a Medjugorje s’hi aparegui la Mare de Déu ni que no ho faci. El que diu Zadar és que els bisbes de l’ex-Iugoslàvia no sabien si al Medjugorje de 1991 s’hi apareixia la Mare de Déu o si no, que cal seguir investigant, i que l’Església ha de tenir cura pastoralment de tot el que té a veure amb Medjugorje. Cuidar, no prohibir!\nNo em reconec del tot escrivint i publicant això, però tot té el seu límit. No el poso jo. Jo el defenso. Pel que fa a Medjugorje, de moment el límit el posa Roma, remetent a Zadar. Ni Toledo ni Madrid. Tampoc jo. Roma.\nUna vegada dit tot això:\nTots sabem que els fruits de Medjugorje són bons. El que ens porten d’allà els peregrins, testimonis, reporters i periodistes, són bones notícies. Siguem sincers, les pors i els judicis contra Medjugorje vénen perquè els dos bisbes del lloc, tant l’anterior com l’actual han estat i són contraris a la veracitat del testimoni dels vidents de Medjugorje. Tot i així, Roma li ha tret al bisbe actual la potestat per jutjar res sobre Medjugorje, perquè Roma coneix un problema intern de l’església local on, lamentablement, s’ha utilitzat Medjugorje com a arma llancívola, i això no és just, perquè, i si és veritat que la Mare de Déu vol dir alguna cosa als seus fills a Medjugorje? Veureu, ja sé que la Revelació ha estat completada i que no hi ha res més a afegir, però a vegades també passa, com diu el punt 67 del propi catecisme de l’Església, que: “Al llarg dels segles hi ha hagut revelacions anomenades “privades”, algunes de les quals han estat reconegudes per l’autoritat de l’Església. Aquestes, no obstant això, no pertanyen al dipòsit de la fe. La seva funció no és “millorar” o “completar” la Revelació definitiva de Crist, sinó la d’ajudar a viure-la més plenament en una certa època de la història”. Bé, i si Déu, en el seu infinitíssim Amor per cadascun de nosaltres, per tots i cadascun, ha optat per enviar-nos la seva mare amb l’objectiu d’ajudar-nos a viure més plenament la fe en Crist en aquesta època de la Història?”. Si hi ha gent que creu això, quin problema hi ha, almenys a dia d’avui, que no hi ha cap dictamen contrari de Roma? Dit d’una altra manera, per què no deixem en pau a qui així ho cregui i a qui ha vist avivada la seva fe? Perquè no és oficial? Explicaria un parell d’anècdotes sobre la oficialitat d’algunes coses, però com he dit, a Bòsnia s’ha utilitzat Medjugorje com a arma llancívola entre dues parts de la meva església, enfrontades des de fa segles, i jo no faré el mateix que ells. Medjugorje, com va dir el Cardenal Oscar Andrés Rodríguez Maradiaga fa uns mesos a Hondures, no és una arma llancívola, sinó un “GPS espiritual”.\nEm fa pena. El 2009 vaig escriure un llibre sobre Medjugorje. Va ser un treball costós, difícil, que em va portar fins al límit de la meva raó per enfrontar-me als de la meva fe. No ho desitjo a ningú, però per a mi, el pla de salvació de Déu passava per aquest procés tan terrible. Vaig pensar que el fruit d’aquell treball seria que si algú alguna vegada volgués abocar-se el més a prop possible de la veritat sobre l’assumpte de Medjugorje, ho tindria més fàcil. Anys després veig com ni tan sols es llegeixen la Declaració de Zadar, a la que citen descontextualitzant-la, i utilitzant-ne només una part per concloure alguna cosa que el citat document no conclou. Anys després veig com hi ha tanta gent a qui no li importa tant la veritat com el sortir-se amb la seva, sota vés a saber quins interessos o pors, caient en un error que titllo de bajanada més que de maldat. Ara bé, als qui sembla que gaudeixin amb aquestes pedres en el camí que es posen als passos de la Mare de Déu, confirmats amb els innegables fruits dels esdeveniments de Medjugorje – i tant me fa que siguin aparicions com que no ho siguin-, els que posen aquestes pedres en el seu camí i a més alguns semblen gaudir, ho tenen en japonès. Pitjor encara. La Mare de Déu ha escollit molt bé els seus fills perquè no ha escollit ni a savis ni a llestos, sinó als pitjors, i aquests, sabent-se tant petits, s’han aferrat no al que els han explicat o al que han llegit, sinó a allò que ells han viscut. I això és irrebatible. L’experiència de Déu et porta a donar la vida per Ell. Els plans de la Mare de Déu tiraran endavant perquè ja ho estan fent. Els dolents han arribat tard en aquesta ocasió i, contràriament al que va passar a Garabandal, tenen la batalla força perduda.\nMedjugorje és una immensa font de Gràcia. Immensíssima. I Roma està tractant l’assumpte amb molta cura i respecte. Amb l’amor d’una Mare. Si us plau, aquesta cura i respecte és el que demanem que se li doni aquí, a Madrid.\nEl pitjor de tot és veure com s’utilitza com a arma llancívola el que és una innegable gràcia de Déu, insisteixo, en format d’aparicions o del que sigui, però ja confirmada en els seus fruits i sustentada pel sofriment, inclòs el de la tortura física aplicada per les autoritats comunistes als seus protagonistes. Per tot això: que es llegeixi, s’interpreti correctament i es compleixi la Declaració de Zadar.


recomana.cat - Crítica de l'obra: Interior | Portar l'espectador a l'abisme per Jordi Bordes\nMaeterlinck s'avança al temps i trenca amb el pes de la trama. Aquest Interior és un fidel reflex del que pretenia l'autor: trencar amb la narrativitat i evocar l'espectador a un abisme sense fons. Hermann Bonnín aprofundeix en el vertígen del silenci, procura que siguin unes pauses denses, carregades de força per la càrrega expressiva dels personatges (que, no es mouen, parlen poc, són curosos en dir i anunciar gaire res a la família i també entre els que han de convenir en donar una mala notícia). Ibsen, una decada més tard escriurà una peça que també abandona el seu drama social (Hedda Gabler, Un enemic del poble...) per a deixar el personatge sol davant de la immensitat: Quan despertem d'entre els morts (TNC, 2013).\nEl mestre de les pauses a escena, amb el permís de Samuel Beckett (Primer amor, per exemple), és Harold Pinter. Ell aconseguirà dotar de contingut, transformar l'angúnia de la buidor en la clau d'un thriller que explica les actituds dels personatges a partir del que es callen. Aquest Maeterlinck cal celebrar-lo com a necessària revisió al passat però que deixa massa sols els espectadors, extrem que obliga a voler-se ficar molt en l'interior d'un mateix: Per cert, mai es veu el que expliquen els personatges, a diferència d'una versió molt recent, a càrrec d'Ignífuga, estrenada a Tàrrega en l'edició passada: A house is not a home. A vegades el terrible és el que un s'imagina més que el que es representa, com ja va demostrar Castellucci al seu Purgatori.