Twitter - Guia d'Usos i d'Estil de les Xarxes Socials de la UPF (UPF)\nPlataforma de micromissatgeria que permet publicar missatges de text curt (fins a 280 caràcters) i conversar amb els altres usuaris per mitjà de navegadors web o a través de clients d'escriptori i de telefonia mòbil. La conversa és oberta a Internet (si bé es poden protegir les converses d'un compte perquè només les puguin veure els seus seguidors). A partir de les preferències d'un mateix, es va construint una xarxa social. Per fer-ho només cal anar seguint aquells usuaris que ens interessin. És una eina idònia per comunicar nous serveis, per difondre informació (d'agenda, emergències, noves publicacions...) i per retransmetre esdeveniments, però també és una eina per dialogar i col·laborar.\nSegons els seus propòsits, els comptes de Twitter poden ser:\nInformatius (difusió): emeten missatges de manera unidireccional per informar les persones que s'hi hagin subscrit.\nRelacionals (comunicació): emeten, mantenen converses i creen relacions amb persones de la xarxa.\nAssistencials (extensió del servei públic): el seu pes recau més en l'atenció a preguntes i dubtes que puguin tenir els seguidors.\nA la pràctica, però, els comptes acaben sent una barreja d'aquests tres tipus bàsics.\nCompte institucional a Twitter\nLa UPF disposa d'un compte institucional a Twitter. Aquest compte està a disposició de totes les unitats organitzatives com un canal més de comunicació i difusió de notícies, activitats, serveis, etc. Els destinataris d'aquest compte són la comunitat universitària i el públic en general.\nEl nom del compte és @UPFBarcelona, i l'administra la Unitat de Comunicació i Projecció Institucionals (UCPI).\nPer sol·licitar la difusió d'informació a través del compte institucional a Twitter cal enviar un missatge a l'adreça de correu electrònic [email protected].\nQui en pot tenir?\nLa UPF autoritzarà la creació de comptes a Twitter segons els criteris següents:\nSi es descarta l'ús del compte institucional de Twitter, que totes les unitats organtizatives tenen a la seva disposició\nSi existeix un grup d'usuaris potencials prou gran que compensi la inversió de recursos en la creació i manteniment del nou compte.\nSi la llengua de la comunitat ha de ser forçosament diferent del català, o bé cal utilitzar un registre o estil de comunicació concrets per les característiques dels usuaris potencials (per exemple, estudiants de secundària, estudiants internacionals, etc.)\nAbans de crear un compte UPF a Twitter cal sol·licitar-ne l'autorització al Gabinet del Rectorat a través de del següent formulari. El Gabinet del Rectorat ha d'autoritzar també el nom del compte i la imatge gràfica.\nCom es crea?\nSobre la configuració:\nEls comptes de Twitter de la UPF s'han de crear des de comptes de correu electrònic corporatius genèrics (@upf.edu), és a dir, no personals; tingueu present que el sistema de Twitter no permet que un mateix compte de correu electrònic tingui associats diversos comptes a Twitter.\nA part del compte de correu, necessitareu també configurar el compte amb la informació següent:\nUna web de referència, que ha de ser la URL pròpia de la unitat organitzativa, el servei, el programa, etc. Si no disposeu de web pròpia podeu utilitzar la URL de la web institucional www.upf.edu\nUna localització, que serà sempre Barcelona.\nUna descripció breu per a l'apartat Bio, que no pot tenir més de 160 caràcters i que ha de contenir @UPFBarcelona.\nSobre el nom del compte o nom d'usuari:\nEl nom del compte està limitat per Twitter a 15 caràcters. Idealment ha de dur el nom de la unitat organitzativa, el servei, el programa, etc., sempre en minúscules, i s'hi ha d'afegir el sufix UPF (en majúscules). Exemples:\n@IntercanvisUPF; @ExchangeUPF; @AlumniUPF\nPer evitar redundàncies, en el cas dels comptes creats a partir de marques reconegudes que ja incorporen UPF al seu nom (o bé una al·lusió similar) no cal afegir el sufix UPF al nom del compte. Exemples:\n@jolaPompeu, i no @jolaPompeuUPF\n@UPFRadio, i no @UPFRadioUPF\nNom del perfil:\nÉs el nom que apareixerà en el nostre perfil i en els nostres tuits, i per crear-lo cal seguir els mateixos criteris que amb el nom d'usuari. A la imatge podem veure que el nom del perfil és UPF Barcelona i el nom d'usuari és @UPFBarcelona:\nSobre la imatge gràfica:\nEl sistema de Twitter permet personalitzar la imatge gràfica amb tres elements:\nl'avatar del perfil, que ha d'incorporar el logotip de la Universitat;\nels colors, que han de ser #FFFFFF per al fons i #CC0033 per als enllaços.\nUna vegada la sol·licitud de nou perfil a Twitter hagi estat aprovada per la UCPI, podreu demanar l'avatar a l'Àmbit de Serveis Gràfics a través d'un CAU.\nA més de les directrius d'aquesta guia, si disposeu d'un compte propi a Twitter heu de conèixer i aplicar les directrius del sistema, que trobareu en els enllaços següents:\nSi ja disposeu d'un compte a Twitter, feu-nos-ho saber a l'adreça [email protected] perquè l'incorporem al directori.\nSobre la publicació de continguts:\nÉs important disposar d'un pla de comunicació intern de provisió de continguts propis. Els temes habituals són els següents:\nAnuncis d'esdeveniments, activitats, conferències i actes diversos.\nPublicació de nous vídeos, fotografies, presentacions, etc.\nNovetats de la web, noves seccions, publicacions.\nRetransmissions d'actes en directe.\nA diferència de Facebook, els gestors de comptes de Twitter s'han d'ocupar de retuitejar els continguts que considerin rellevants. Abans de fer-ho, però, cal comprovar que els tuits:\nProvenen de fonts de confiança (poden ser institucions o individus experts en l'eix temàtic del compte de Twitter).\nProvenen d'usuaris que tinguin un prestigi reconegut.\nProvenen de fonts oficials.\nAixí mateix, no és recomanable retuitejar automàticament a través d'una paraula clau, ni que el volum de retuits superi el de tuits de producció pròpia.\nEs recomana generar activitat de manera contínua però sense sense fer-ne un ús abusiu. Es considera un bon ús fer d'un a deu tuits diaris, excepte quan es retransmeti un acte en directe, en què pot interessar publicar-ne més perquè els usuaris puguin seguir les idees substantives de l'esdeveniment.\nEls tuits es componen d'un text (a tall de titular) i preferentment d'un enllaç escurçat (el mateix Twitter realitza l'operació), i a més, sempre que es pugui, d'una etiqueta (hashtag) introduïda pel símbol #.\ntext + enllaç escurçat + #etiqueta\nPel que fa al text, cal que la informació sigui rigorosa i concisa. Per això és important adjuntar-hi un enllaç sempre que sigui possible, ja que d'aquesta manera s'ofereix als usuaris la possibilitat d'ampliar-ne el contingut.\nEn el cas de retransmissió d'actes en directe (live blogging) a través de Twitter no és necessari que hi hagi associat cap enllaç, però és important acompanyar sempre el tuit de l'etiqueta que faci referència a l'acte. L'estructura del tuit ha de seguir aquest ordre:\nautor + citació + #etiqueta\nEls enllaços aporten valor afegit al tuit. Cal llegir bé els textos que s'enllacen i assegurar-se que la font és fiable. Si es tracta de llocs web, cal buscar les persones que l'han creat i veure si se'ls pot donar crèdit. En general, cal evitar enllaçar blogs personals, tret d'aquelles informacions que siguin rellevants pel contingut i no pas per l'opinió de l'autor del blog.\nL'etiqueta anuncia el tema del tuit; ha de ser curta, i s'han d'utilitzar les que ja es fan servir a Twitter. La manera de saber si una etiqueta està en ús és escriure-la al cercador de Twitter.\nL'ús d'etiquetes permet recuperar la informació d'una manera àgil; així, els usuaris poden cercar i filtrar contingut a partir de les etiquetes. A més, són un indicador dels temes de més actualitat a Twitter, anomenats trending topics o temes del moment.\nEls retuits són tuits d'altres usuaris que tornem a publicar per col·laborar en la conversa. Perquè els altres usuaris puguin retuitejar-los, els tuits han de tenir uns 125-130 caràcters com a màxim (segons la llargada del nom del perfil). Com a norma general s'han d'escriure amb el format següent:\nRT + @nomdelperfilretuitejat + text + enllaç escurçat + #etiqueta\nÉs important que l'enllaç del primer tuit s'obri i es torni a escurçar amb l'aplicació de gestió de tuits adoptada perquè el tingui en compte a l'hora de comptabilitzar la mètrica del perfil.\nSi el text supera els 140 caràcters, cal escurçar-lo de manera que sigui intel·ligible; fins i tot, si hi ha més d'una etiqueta, se'n pot esborrar alguna. En cas que el text sigui poc entenedor o que contingui errades lingüístiques, o bé que hi vulguem afegir contingut, es pot modificar per millorar-lo sempre que al final s'afegeixi la fórmula:\ntext + enllaç + #etiqueta + /via @nomdelperfilretuitejat\nConsulta les recomanacions lingüístiques per a les xarxes socials a les universitats elaborades per la Xarxa Vives d'Universitats


El Govern afirma que la decisió del TC “no altera” el seu pla per a la consulta | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLa Generalitat subratlla que el període per pactar el referèndum "no és il·limitat"\nBarcelona 14 FEB 2017 - 14:50\tCET\nCarles Puigdemont i Neus Munté. ANDREU DALMAU EFE\nPer al Govern, les resolucions del Tribunal Constitucional sobre el procés independentista i la convocatòria del referèndum cauen, de moment, en sac trencat. La seva portaveu, Neus Munté, ha afirmat avui que el dictamen que anul·la els dos textos sobre la consulta aprovats en l'últim debat de Política General "no alteren en res" la voluntat de l'Executiu de culminar l'actual mandat amb un referèndum. Després d'assegurar que la decisió del tribunal de garanties "no és cap sorpresa", ha defensat que les resolucions afectades, que posen límit a la convocatòria de la votació i pauten el desenvolupament del procés constituent, són conseqüència de la llibertat d'expressió de la Cambra.\n"No hi ha cap resolució que pugui modificar un plantejament tan sòlid com el de voler celebrar un referèndum", ha sentenciat amb to ferm Munté, qui ha afegit la voluntat que el referèndum pugui ser "a poder ser, acordat". Però les paraules de la portaveu han tornat a ser dures contra el Tribunal Constitucional, al que ha acusat de "celeritat extraordinària" en els casos vinculats al full de ruta català. Així mateix, ha expressat el seu suport a la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, i a la resta de membres de la taula, per si s'inicies un procés penal contra ells, com ja va succeir després que permetessin votar les conclusions de la comissió del Procés Constituent.\nEl Govern tracta de generar dubtes sobre el fet que l'última decisió del Constitucional estigui tan pròxima al judici celebrat la setmana passada per la consulta del 9-N, pel qual estan acusats l'expresident Artur Mas i les seves conselleres Joana Ortega i Irene Rigau. I això, en un ambient, en el qual l'Executiu de Mariano Rajoy ha endurit el seu discurs envers el Govern, malgrat que des de La Moncloa es va engegar l'Operació Diàleg.\nMunté ha tornat a assenyalar avui que no s'han donat "fets" respecte a aquesta oferta de diàleg i que encara esperen que Mariano Rajoy ofereixi una data per reunir-se amb el president Carles Puigdemont. "Tenen el dret constitucional de relacionar-se amb el Govern i aquest dret no es pot negligir", ha dit, per a afirmar tot seguit que el temps per abordar el referèndum pactat -que el Govern central es nega a assumir-- és limitat. Encara que ha evitat posar una línia vermella en el calendari, Munté ha assegurat que la Generalitat seguirà amb la via unilateral si no hi ha acord.


• Vivim temps apassionats, on tot està en plena transformació. No sabem què ens pot presentar el futur, però el que sí que sabem és què succeeix al present. • Consulteu l'agenda de Planes, Biar, Benimarfull, Millena, Alcoi, Castalla i Onil, que tenen propostes de qualitat per a totes i tots nosaltres.\nNingú haguera pensat fa un parell de mesos que Mariano Rajoy estaria avui dia treballant com a registrador de propietat a Santa Pola. Ni que Pedro Sánchez seria el president d’Espanya. En l’actualitat, els fets històrics ocorren a grans velocitats. I tenen conseqüències a les nostres societats, als nostres municipis i, inclús, a les nostres vides.\nVivim temps apassionats, on tot està en plena transformació. No sabem què ens pot presentar el futur, però el que sí que sabem és què succeeix al present. És un dels objectius d’El Gratis, caminar junt amb la realitat del dia a dia. I ho fem comptant amb les interpretacions i valoracions d’experts i veïns, d’institucions i col·lectius, de qui meneja el món.\nPer donar alguns exemples: aquesta quinzena parlem, entre altres, amb el magistrat Joaquim Bosch sobre l’actual sistema judicial espanyol, amb la senadora Vicenta Jiménez sobre l’actualitat política, amb Juan Ignacio Torregrossa sobre el Campus d’Alcoi de la UPV, amb el professor Jordi Botella sobre el món cultural alcoià.\nEn aquesta realitat accelerada, hem de posar àncores perquè el corrent no ens arrossegue. Per això, volem fer valdre les creacions artístiques de la gent del nostre entorn. Alguns d’ells són: Antoni Miró, Pep Sou, Jordi Gil, Vicent Luna, Francesc Gisbert…\nI per descomptat, volem fer valdre les nostres tradicions, festes, esdeveniments, gastronomia, comerç i turisme. En aquest sentit, consulteu l’agenda de Planes, Biar, Benimarfull, Millena, Alcoi, Castalla i Onil, que tenen propostes de qualitat per a totes i tots nosaltres.


La búsqueda servei retornó 16 resultados.\n... monestir però que presten serveis, tant materials com espirituals (entre els quals els preveres beneficiats). És molt possible, en aquest sentit, que la lletra i esperit d’aquestes primeres ordenances de la reina Elisenda per al monestir de Pedralbes, influenciessin en el monestir de Sant Antoni, i s’afegissin el 1350 , a l’ordinació d’ Agnès , dos breus ítems contenint, com dèiem, la retribució als beneficiats. La reina Elisenda va redactar, al llarg de la seva vida, tres ordinacions més, on introduïa alguns canvis especialment en el número de monges i preveres, les assignacions per a cadascun d’ells i les possessions del monestir. La segona, datada el 1334 , la més extensa de les quatre que va dictar la reina, segueix incorporant els preveres dedicats al serveis litúrgics de les germanes. La reina estableix que...


centre catòlic mataró: Concerts destacats de desembre a L’Auditori\nConcerts destacats de desembre a L’Auditori\nDESTACATS DESEMBRE 2017\nUn dels cantautors britànics més elegants de l'actualitat, actúa per primera vegada a Barcelona presentant el seu sisè treball dins la programació Sit Back i gràcies a les peticions del públic a través de la plataforma Cooncert.\nPreu: 20€ anticipada / 25€ taquilla\n(Música en família)\nDissabte 2, dijous 28 i divendres 29 de desembre\nTocats per l'OBC, ens mostrarà com sona una orquestra simfònica, el taller Vine a cantar Bob Marley amb els Buffalo Soldiers ens convertirà en cantants d'un grup i Pica-So, ens descobrirà l'univers musical d'un dels genis dels segle XX.\nPreu: De 10€ a 12€\nCAMBRA OBC 2\nVuit músics de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (OBC), ens proposen un concert en què sentirem el Sextet per a cordes de Brahms i l'Octet per a cordes de Mendelssohn; dues de les grans meravelles de la música de cambra.\nDivendres 15, dissabte 16 i diumenge 17 de desembre\nUna de les estrelles mundials del violí ens regala dues petites joies desbordants de sensibilitat. I, per contrastar, el poema simfònic més espectacular del Romanticisme: Així parlà Zarathustra deRichard Strauss.\nPreu: de 10€ a 56€\nJan Cober ens proposa una experiència musical que ens farà viure el moment de la creació i sentir el batec de la terra; que ens connectarà amb l’amor i ens elevarà fins al paradís. Ni més, ni menys: la música com a motor de la vida.\nUNA NIT A BROADWAY\nAmb Andrew Lloyd Webber\nDissabte 22 i diumenge 23 de desembre\nEls musicals d’Andrew Lloyd Webberestrenats a Manhattan han aconseguit gravar-nos al cap melodies immortals:Memory (de Cats), No ploris per mi Argentina (d’Evita), Getsemaní (deJesucrist Superstar), Mascarada (d’El fantasma de l’òpera)... En aquest concert no en faltarà cap.\nPreu: De 10€ a 58€\nACTIVITATS FAMILIARS AL MUSEU DE LA MÚSICA\n(Activitats en família)\nDissabtes 2 i 23, diumenges 10 i 17 i dijous 28 de desembre\nUn mes ple d'activitats familiars! Espectacles participatius, contes musicals, tallers i jocs de pistes.\nPreu: de 5€ a 10€


Quan el mercat explota els béns comuns: el cas de l'aigua 2018/10/27 - teixidora\nQuan el mercat explota els béns comuns: el cas de l'aigua 2018/10/27\nQuan el mercat explota els béns comuns: el cas de l'aigua\nQuan: des de 27-octubre-2018 fins a 27-octubre-2018 · Hora: 11:00 - 12:30· On: Fabra i Coats · Carrer de Sant Adrià, 20,08030 Barcelona (mapa) · Llengua: ca-català Organitza: Xarxa d'Economia Solidària (XES)\nAquesta sessió: Anàlisi crític de l'explotació mercantil dels béns comuns, i les propostes de reapropació pública: el cas de l'aigua. Amb: Enignyers sense Fronteres i Aigua és Vida: Míriam Planas; Observatori DESC: Quim Arrufat i Irene Escorihuela; Entrepobles: Montse Carrillo; Edurne Bagué; Taula per l'Aigua Terrassa\nUn total de 6 ponents desglossaran les diferents dimensions de la naturalesa de l'economia extractiva sobre béns i necessitats bàsiques (béns comuns), agafant el cas de l'aigua com a paradigma. La guerra de l'aigua a Catalunya, Europa i el Mediterrani. Oligopolis, estructura organitzativa del saqueig. Miríam Planas, Aigua és Vida i Enginyers sense Frontera Externalització de la gestió de béns i serveis públics: precarietat, irresponsabilitat, impactes colaterals. (Quim Arrufat. DESC) L'impacte ambiental i cultural de l'extractivisme: Equador. (Entrepobles) El dret humà a l'aigua. Constitucionalització de la propietat pública dels béns comuns i la seva gestió: el cas d'Eslovènia i altres. (Irene Escorihuela, DESC) Lobbies i moviments populars en la disputa per la remunicipalització de l'aigua. (Edurne Bagué, Taula per l'Aigua Terrassa)\nGent de la #&CONAIE? d'Ecuador però no han pogut venir. La @Míriam Planes #&Enginyeria Sense Fronteres, baixa d'última hora.\nEs va decidir fer aquesta taula rodona amb l'aigua com a paradigma però no només per abordar aquest tema. En col·laboració amb altres entitats, es parla de l'explotació mercantil i privada que gestionen béns solcials bàsics. Els darrers 10 anys, arrel de la crisi, com a resposta automàtica, s'identifica que hi ha una economia que no és justa i que no cobreix tots els elements. S'ha traslladat en el camp de la mobilització popular, han agafat pes i la crisi ha esperonat aquests moviments. Sobre l'aigua i els béns comuns. Falsa manera de generar indústria privada a través de les nostres taxes.\nAquesta és la preocupació general, es va decidir agafar l'aigua en concret per poder simplificar la recerca de dos anys. El paradigma de l'aigua, ha estat un dels més senzills d'explicar. Una de les batalles estratègiques en front a les institucions i regular de forma diferent els preus i les tarifes de l'aigua. I la gestió en alta i en baixa de l'aigua.\nEn aquesta crisi, el debat es va veure esperonat, una de les decisions que amb el temps s'ha vist a posteriori que va ser erroni. El gover de CiU i el PP amb la llei Omnibus va generar una tempesta. Aquestes mesures dràstiques que pren, és privatitzar l'estructura superior de l'aigua. Aigües Ter Llobregat que abasteix els municipis. Privatitzant aquesta, es decantava cap al sector privat. Sentenciava a mort gairebé el traspàs definitiu, continuat i automàtic de tots els serveis d'aigua.\nPassaven a ser controlats, pagats i gestionats pel sector privat. La Caixa Agbar tenien, amb aquesta transacció, un monopoli del mercat de l'aigua i ens servia molt per explicar el contrast i com són mercats monopolístics i els preus públics són controlats per la política que en regula els preus i els beneficis de les empreses privades. Són pràctiques perverses que tenen altes probabilitats de provocar... Aquesta és la corruptabilitat i els acords per arreglar concursos són el pa de cada dia. Tot està en mans d'una sola empresa i coneix tot el servei, té molta força sobre les Administracions, que són molt influenciables i corruptibles.\nAixò ens servia i també per les mobilitzacions populars.\nÉs un bé comú amb el qual algú se'n beneficia.\nQuan esclata la crisi surt la necessitat de reformular l'estructura constitucional. La Constitució es qüestiona per poder introduir la cura i la priorització de la protecció i la garantia de determinats drets socials.\nÉs una Constitució que garanteix, pot enviar gent a presó per pronunciaments ideològics i té mecanismes de defensa tan coarcitius, poden anar a identifiar tuitaires, i anar al detall. Pot paratlizar un Parlament, de les 33 lleis que es van aprovar quan era al Parlament, només en queda una. Per tant, pot demostrar un gran poder de coarció i molt conservadora però és incapaç de desplegar mecanismes de garantia.\nSón dos nivells d'intensitat molt diferents . La Constitució aplica articles o no segons la força bruta o no o si ha de disputar espais a l'espai privat o no, i en el primer cas, desisteix. Són molt escrpulosos i atents per demostrar que poden mantenir l'ordre públic.\nLa necessitat de canviar amb la crisi és canviar de marc constitucional i que no tot fos decidit per les elits.\nLa reflexió de com es constitucionalitzen els drets socials, i la direcció política que hauria de prendre l'Estat...\nQuè s'ha pogut disputar i què ha caigut d'una banda a una altra\nHi ha dos tipus de constitucions, la formal i la material. La material és la que escriu uns àmbits institucionals que ja existeixen. Evita que, per exemple, les fronteres de l'Estat són x i y, això ja existeix. És un propòstic. I el dret constitucional formal és la direcció orientativa que vol prendre l'Estat.\nLa Constitució espanyola és una Constittució que un jutge no pot apel·lar-la. El dret constitucional de defensa, no existeix. Allò que passa als Estats Units, no podem invocar la Constitució com a ciutadans.\nL'Estat, en lloc de garantir de partida els drets socials, fa una anàlisi estadística de quin impacte té i en la barreja d'alguns drets i d'autoprohibició dels drets. Al final, quanta gent està sense habitatge?\nFa un càlcul estadístic de quanta gent es pot quedar sense habitatge, basat en estadístiques del passat.\nPer què l'Educació i la Sanitat garanteixen l'accés universal en un marge de garanties de disposar d'aquest dret social de tota la població?\nHi ha una assistència bàsica i de prou qualitat. En aquests dos casos, gairebé el 100% es cobreix. Per què? Perquè l'Estat ja disposiava de la infraestructura sanitària perquè s'havia nodrit de molts hostpials de l'església. Ja no era només un desig buit de contingut, sinó que era una realitat que redimensionava. L'Educació, igual. Ja hi havia escoles i ja hi hvia una base material. En canvi, en habitatge, no. En aigua, tampoc.\nL'Eslovènia va prendre una decisió fa dos anys i es va votar per afegir el dret constitucional de l'accés a l'aigua i potable. Serà pública. Ho incorpora la Constitució. No hi he anat per comprovar-ho però el país per la seva natura i la seva situació geopolítica, pensava que no trigarien grans empreses a explotar els seus recursos. I abans que passi això i que les empreses expolotin els recursos hídrics, abans que ho facin, ho incloen a la Constitució. Altra cosa hauria estat constitucionalitzar drets que estan en mans privades. A això s'hi atreveixen pocs estats i han de tenir força cotra els atacs que rebran. Si no hi ha una base material prèvia...\nSobre aquesta base material, el dret constitucional tingui una base.\nAmb l'#aigua, passa el mateix. És pensable que és un bé comú per no tornar a cometre errors o utopies que no acaben de desplegar-se sense haver analitzat que és materialitzable.\nLa conclusió de com vincular la constitucionalització dels béns socials com el tema de l'aigua, amb Eslovènia com a exemple, i altres 14 països ho havien intentat.\nEslovènia ho va fer abans que la saquegessin, pel que fa als recursos hídrics.\nL'hegemonia de la preocupació de la societat i garantir un espai material de domini públic que la faci possible després i es pugui completar el dret social des de la part pública.\nERNEST GUTIÉRREZ, Observatori DESC\nLes Administracions públiques han participat en el joc de descapitalizació.\nL'aigua ha tornat a reqüestionar quin és el paper que ha de tenir al mercat. Els útlims anys ens hem preocupat per l'accessibilitat i no les desigualtats. El problema no és que ho reconeguis com a dret social, ja discutirem qui ho proporciona\nTots sabem els pactes socials de post-guerra. Hi ha una certa propensió de l'Estat i el mercat es queda la distribució de béns. Hi ha tres paraules claus en el neoliberalisme aplicat. L'orientació i l'obsessió pels resultats. És igual pel procés. L'entrada i la sortida, tant és tot el que passa al mig. El mercat és el proveïdor de béns i serveis. En sentim a parlar, dels béns i dels serveis. La desconcentració, l'esquerra o les forces sensibles, la desconcentració del paper de l'estat que en realitat és una fragmentació. I la responsabilitat, la responsabilitat individual. Som a la #FESC.\nLes tres qüestions claus es plantege per replantejar-se el mercat des de dins. Descapitalitzar l'estat no vol dir que es deixin de prestar els servies.\nEls anys 60, l'Estt es preocupava d'un altre tipus de producció de béns.\nA vegades és millor tenir la concessió\nEl neoliberalisme fa crides d'ofertes (contracció pública) transfereixes la responsabilitat i et quedes amb la de control. A vegagdes fa la sensació que les administracions públiques fan una mena de control.\nA vegades les administracions publiques, a través de la contractació, també estan fent aquest tipus de control\nUn gran operador públic i concessions privades\nL'economia del BOE, la salvatjada és tan bèstia és que el turisme i l'hosteleria junts no arriben ni a l'11% en aquest país. Té una doble lectura: o que ens plantegem quina economia privada hem de generar. I que comencem a decidir quins espais han de ser mercat. Quin us de l'economia publcia utilitzem per veure quin mercat volem crear, i decidim quins espais en comú volem crear i quins han de ser pel mercat Els mecanismes de cobertura bàsics: pensió, etc. Van ser traspassades als Estats a meitat de segle. Va ser un moment polític.\n"Outsourcing", "Economia de plataforma", "traslació de contractació". .El que abans ere concessionaris, ara són contractistes, el neoliberasme no té límits i marges.\nA la guerra d'irak es subcontractaven soldats.\nLes administracions públique hi han caigut i fan gestió externa, que és un eufemisme (gestió indirecta) per dir que continuen tenint el control però hi ha una transferència de responsabilitat.\nAl final ens convertim tots en subcontractistes d'altres\nLa nova llei de sector públic, té coses positives i negatives, ara, en teoria no pots fer una contractació externa de mecanismes de béns socials.\nFragmenta l'economia que genera, la fa enorme.\nI ara es pot fer un seguiment més exhaustiu dels subcontractistes. També es poden garantir les condicions laborals de les parts però no es poden posar límits a les contractacions.\nAra, encara que es pugui, no hi ha mecanisme de control. Podem fer uns plecs meravellosos però si ens passem amb els plecs, caldran molts advocats especialistes i podra venir empreses grans com ACS i tindran molts bufets dedicats. Quan es redacten plecs, etc, l'enfocament és un dels temes clau.\nSi no tens un 30% del mercat, o tens capacitat d'incidència en el mercat.\nSobre els menjadors escolars, imagineu-vos que en els plecs comencessis a escriure punts de sobirania alimentària, imaginem-nos que es genera una demanda interna tan gran... generes una demanda interna tan forta en la restauració col.lectiva, l'economia pagesa podria viure d'això.\nLa importància que els drets socials, si no són drets socials no són universals, són una altra cosa. És important generar alternatives econòmiques.\nCal recuperar la part productiva i distributiva.\nEDURNE BAGUÉ; CIESAS CDMX/Col.laboradora\nQuan el mercat explota els béns comuns.\nLa relació entre lobbis i moviments populars és una relació de tensió entre dos pols, acumulació de capital i sostenibilitat de la vida (Amaia Pérez Orozco)\nEls lobbis representen l'explotació, l'expoli i la vida aniria respresentda pels sectors i mobiments socials.\nL'aigua és molt essencial, recuperar el control sobre la vida.\nEs produeix el conflicte quan des dels moviments populars, la ciutadania, genera una col·lisió i un conflicte d'interessos per accedir al control sobre això, que és essencial.\nNo només quan parles de lluitar, també es fa una proposta d'un model\nJo sempre parlo del servei de l'estament. El que es veu sempre és la materialització d'un marc a finals del segle XIX ja s'origina el servei i empreses.\nEs demana un nou model que no parteixi d'aquestes visions, garantir l'accés i la desmercantilització. Extreure l'aigua de les lògiques de l'intercanvi comercial. Llavors ja parlem d'especulació. Les persones també busquen legitimitat en la presa de decisions sobre aquests aspectes que són essencials per a la vida.\nEs vol que les decisions tinguin a veure amb valors de vida i no d'intercanvis comercials. En el cas de l'aigua, recau molt sobre el concepte de municipi, només seria l'Ajuntament, hi ha diversos tipus d'institucions.\nEl cas del comú és ben diferent d'allò públic.\nEl principi del comú en un servei bàsic, l'abastament.\nPart d'aquest control té a veure amb la democràcia.\nEn el cas de l'aigua a nivell municipal, hi ha un trencament i l'aigua cada cop s'enten menys que s'hagi de pagar o gestionar. I s'estan generant uns canvis perquè estan treballant de visió comercial i s'està interpel·lant les institucions.\nL'Ajuntament, com a suposat espai polític, que d'alguna manera ha de tenir responsabilitat sobre un bé públic i necessita canvis constitutius.\nParlem de Terrassa en concret, és un òrgan oficial i municipal però té una visió molt més àmplia I és el primer exemple més material, més concret i a la tercera ciutat més gran de Catalunya s'intenta extreure un bé comú d'espai rural en un espai de servei públic en un espai urbà.\nJa no és tot l'entitat pública empresarial. Van haver de passar un procés de reflexió, adonar-se'n. En general, tothom es va adonar que el descontrol venia del desconeixement. El coneixement està a l'empresa, s'hi preninen decisions si es va separar l'espai de gestió i el del govern. Coses del dia a dia tècniques i de gestió i les parts més polítiques van passar pel govern. No només hi ha decisions tècniques, sinó també de política pública. Es comença a veure que l'equip tècnic municipal tindrà un agent. No és només una gestió tècnica, implica dimensions socials i culturals, el coneixement s'amplia. Buscar altres estructures d'organització del servei i presa de decisions. I la recuperació del know-how. No hi havia un coneixement i en el procés oligopòlic de grans lobbis, tot el coneixement ve d'Agbar, escoles, màsters, tenen acaparats els àmbits de coneixement i marquen les línies a seguir. A Terrassa s'ha recuperat el coneixement i se n'ha generat de nou a partir del nou concepte i del nou marc ontològic.\nEl moment que la institució s'ha plantat i ha recuperat això, ha generat estructura i s'ha enfortit com a institució.\nÉs un laboratori, també, i és interessant veure com es va resolent i es pot aplicar en altres serveis i altres municipis.\nBuscaven superar els marges de la participació i entendreu-ho des de la co-responsabilitat. Hi ha diferència entre la participació ciutdana i la co-responsabilitat.\nEls lobbies, davant de tot això, com han actuat? A Terrassa, el primer que van fer, Mina (empresa històrica de Terrassa) va ser la judicialització i la confrontació, al principi molt. Saben que els Ajuntaments tenen limitats els recursos per fer front als exèrcits d'advocats Ara han canviat d'actitud, col·laboració amb l'Ajuntament, perquè veien la pèrdua del control. En el cas de Terrassa, des que va arribar el servei, necessitaven més aigua, Mina el van impulsar, en relació a la contracció i relació amb l'Ajuntment. Això ha estructurat el poder econòmic i social de la ciutat i cada vegada el seu imperi i la seva hegemonia estava en risc. Utilitzava el finançament local, com per exemple els Castellers, i Agbar amb amenaces directes. I Suez, Bechtel, van veure que encara s'està veient un regulador únic estatal de regulació d'aigua però ningú ho vol perquè seria perdre el control.\nDavant d'una amenaça d'un actor que era soci històric que ha anat amb la ciutadania, tancaven files.\nRecuperar dintre de la tensió capital-vida, hi ha una tensió que va més enllà, dos maneres i dos models de societat.\nHi ha manifestació a Igualada (L'Anoia es mulla).\nUna consulta es va aprovar el 26 d'coctubre a Barcelona.\nFa un mes que s'ha posat en marxa l'Associació de Municipis per l'Aigua pública. Badalona, el Prat, Cerdanyola, Sabadell, Terrassa, que vole ajudar a promoure entitats i a compartir recursos.\nParaules clau: sobirania en la gestió de recursos, aigua, sobirania, constitució, Terrassa, Eslovènia, monopoli, bé comú, participació ciutadana, corresponsabilitat, ciutadania\nveure, pot, mercat, coneixement, béns, persones, fer, drets, dret, decisions, comú, tenir, gestió, constitució, constitucional, servei, públic, poden, plecs, pel\nIntervinents: Quim Arrufat, Ernest Gutiérrez, Edurne Bagué\nPersones mencionades: Amaia Pérez Orozco\nProjectes mencionats: l'Anoia es mulla.\nOrganitzacions mencionades: Observatori de l'Aigua a Terrassa., Associació de Municipis per l'Aigua pública, Agbar, Suez, Taula per l'Aigua Terrassa, Observatori DESC, la Caixa, Aigües Ter Llobregat, MINA\nConstitució no reformable.,\nMercats monopolístics i preus públics controlats per la política.,\nPrivatització de l'estructura superior de l'aigua. Aigües Ter Llobregat.,\nCorruptibiilitat i acords en concursos públics.,\nNo tenir control sobre els mecanismes de provisió, la part productiva i distributiva ,\nFer tant complexes els plecs de contractació pública que només les grans empreses poden contractar l'assessorament jurídic necessari per complir els requisits. ,\nEls lobbies que han creat les estructures sobre la base de relacions clientelars, i en veure que la seva hegemonia estava en risc, treballaven a través de la confrontació i la judicialització ,\nLa tensió no només se centra a l'aigua , sinó entre dues formes d'organització de la societat,\nAcumulació de capital i sostenibilitat de la vida, citant Amaia Pérez Orozco.,\nEl coneixement està a l'empresa.,\nNo només hi ha decisions tècniques, sinó també de política pública.,\nProposta de canvi constitucional - no possible a Espanya. Exemple d'Eslovènia, canvi constiucional abans de l'explotació hídrica estrangera.,\nConsiderar-la un bé comú per no tornar a cometre errors o utopies que no acaben de desplegar-se sense haver analitzat que és materialitzable. ,\nSi algú fa plecs per condicionar l'economia d'alimentació, generes una demanda interna tan forta en la restauració col.lectiva, l'economia pagesa podria viure d'això. ,\nDesmercantilització de l'aigua i legitimitat,\nRecuperar el knowhow sobre la gestió de l'aigua, que ara está sempre gestionat des d'Agbar ,\nCal recuperar la part productiva i distributiva de l'economia.,\nTreballar-ho a través de metodologies de participació que arribin a ampliar el marc de responsabilitat de la ciutadania,\nLa multiconsulta a l'Ajuntament de Barcelona,\nL'Associació de Municipis per l'Aigua Pública, (Barcelona, el Prat, Cerdanyola, Sabadell, Terrassa,...),\nDecisions tinguin a veure amb valors de vida i no d'intercanvis comercials.,\nCanvi polític, cada cop s'enten menys que s'hagi de pagar o gestionar.,\nDiàleg, coneixement i col·laboració. ,\nL'Observatori de l'Aigua a Terrassa, un laboratori que pot ser replicable, tant a altres serveis com a altres municipis,\nObtingut de «http://www.teixidora.net/w/index.php?title=Quan_el_mercat_explota_els_béns_comuns:_el_cas_de_l%27aigua_2018/10/27&oldid=13812»


Les prediccions d?Orwell: les profecies del nostre present - L’internauta que somiava el passat\nLes prediccions d?Orwell: les profecies del nostre present\nFeia uns quants dies que tenia previst parlar d’això però Vilaweb se m’ha avançat; des que vaig rellegir la novel·la d’Orwell “1984”. No crec en les casualitats i sí en les causalitats. Estic convençut que el llibre és una autèntica profecia sobre l’era en la qual ens trobem. Tanmateix, com les de Jules Verne. No tan sols pel “Big Brother” sinó per la multitud de coincidències que a l’argument d’Orwell s’hi poden observar:\n– l’ús d’un nou llenguatge molt més abstracte, barreja de diversos idiomes i que cerca per damunt de tot comunicar més en menys temps (les noves tecnologies ens han abocat en pocs anys a l’aparició d’aquests nous llenguatges)\n– l’absència de diferències en el vestir, en el menjar, en el dia a dia individual de cadascú i que ell fonamentava en una “manca de” productes, quan avui en dia vivim la mateixa situació per un “excés de”. És de fàcil constatació. Passegeu per les grans ciutats dels països occidentals i us costarà diferenciar una de l’altra\n– el gran germà promou l’enfrontament d’una part del món contra l’altra; s’inventa l’enemic. No us sona, tot això?\nWinston Smith, el protagonista del relat, treballa al Ministeri de la Veritat i es dedica durant tot el dia a transformar (mitjançant un sistema una mica rebuscat, cal reconèixer-ho, de tubs i màquines de destruir paper) la realitat de les informacions ja publicades; és a dir, cada dia ha de reeditar diaris, setmanaris i tots aquells documents que d’alguna manera poden comprometre la confiança i la fiabilitat en el Gran Germà, gran aparell governamental que regeix la vida de tots els súbdits del país. Es reinventen la història, la recent i la més allunyada dels seus dies per afavorir el moment present.\nPenso que 1984 és una novel·la reveladora del moment polític actual, de l’aparició de les noves tecnologies i de l’ús que s’hi fa per part dels poders fàctics. El títol original de la novel·la era “El darrer home a Europa”.\nUs en recomano la lectura.


La Covid-19, protagonista en l'esport montcadenc - Temps Afegit\nTres equips de Montcada i Reixac han vist com diferents casos de positius obligaven a suspendre els seus partits\nCom era d’esperar, la temporada 2020-2021 quedarà marcada per les particularitats derivades de la pandèmia. Més enllà de les aturades viscudes anteriorment, que han propiciat nous formats de competició i lligues més curtes, el dia a dia dels equips està molt marcat per la Covid-19.\nEn l’esport de Montcada i Reixac qui més ho havia patit era el FB Montcada, amb diversos partits ajornats per positius i amb un campionat marcat per les retirades de quatre equips rivals, el San Juan Atlético Montcada i el CD Montcada, aquests dos últims s’han quedat sense competir arran de la decisió de la Federació Catalana de Futbol de suspendre la competició oficial a la Segona Catalana.\nNo obstant això, aquesta setmana els protagonistes han estat diferents. La UD Santa Maria A, el primer equip femení i el juvenil del FS Montcada han vist alterat el seu calendari arran de l’aparició de la Covid-19.\nEn el cas del conjunt de Terra Nostra, el positiu d’un jugador del primer equip va obligar la suspensió del partit contra el Marina Can Gambús de Sabadell i l’aturada esportiva de l’equip que dirigeix Guillermo Andrés. A l’espera de saber quin serà el protocol a seguir, els montcadencs podrien estar dues setmanes sense competir. Més enllà del duel contra els sabadellencs, els montcadencs tenen pendent recuperar el duel ajornat contra La Romànica que, si res canvia, es disputarà el 19 de maig.\nCas similar al viscut en el primer equip femení del FS Montcada. Un positiu en el conjunt de Xavier Romeo ha obligat a suspendre l’enfrontament contra el Futsal Mataró B, en un moment on les montcadenques sumaven cinc jornades sense perdre i ocupaven la segona posició del grup 1 de la Primera Divisió Catalana.\nPer la seva banda, el juvenil FS Montcada no ha pogut disputar el seu enfrontament contra el FC Barcelona. No obstant això, en aquest cas, el motiu ha estat un positiu en l’equip rival. En aquest sentit, el protocol és clar i no tindrà afectació en el conjunt d’Àlex Navalón, que s’enfrontaran a l’Hospitalet Bellsport en la jornada 6 i recuperaran el duel contra els blaugranes el 8 de maig.


Una mica més d’Ursula | BonDia Diari digital d'Andorra.\nAndorra, Ursula Simpson, Pocket Princedom, Andorra revealed, Clare Allcard\nDc., 01/06/2016 - 03:15\nA. L. / Fotograma: Pocket Princedom (Col·lecció Miquel Sánchez Baños)\nAixí era Ursula Simpson el 1962, quan el reporter britànic James Whale la va entrevistar als jardins de l’hotel Mirador per a Pocket Princedom, el documental de què els parlàvem ahir i que el col·leccionista Miquel Sánchez Baños acaba de dipositar a l’Arxiu Nacional. I com que les coses arriben de vegades lligades per estranyes, misterioses afinitats, avui toca tornar a parlar de Simpson (Singapur, 1930 - Escaldes, 2007). I a compte d’Andorra revealed, aquesta mena d’introducció a l’andorranitat, barreja de llibre de viatges, recull de relats, guia turística i introducció històrica coordinada per Clare Allcard i amb textos de Iaian Woolward, Judith Wood, Valerie Rymarenko, Alexandra Grebennikova i, naturalment, la nostra Ursula, que es presenta el 15 de juny a La Puça.\nLa novetat, perquè ja n’havíem parlat aquí mateix setmanes enrere, és que l’edició impresa del volum inclou un nou relat inèdit de Simpson, novel·lista precoç que va triomfar amb les dues primeres novel·les, The Sun Behond i The Vintage –aquesta, adaptada al cine amb Mel Ferrer i Michèle Morgan com a protagonistes–, es va instal·lar el 1957 al xalet Simpson d’Engordany i, ves per on, ja no va tornar a publicar mai més. I el xalet Simpson és el protagonista indirecte del relat, de títol tan equívoc com suggeridor: The Day We Ran Shorty of Virgins. Abans de continuar, diguem que el xalet, de línies marineres i aixecat el 1957 pel pare de la novel·lista, és avui una pintoresca relíquia en l’urbanisme caòtic d’Engordany, enclotat entre edificis anodins com un sensacional derelicte, però perfectament visible encara des del carrer d’Esteve Albert, just darrere de La Salita.\nPerò tornem a les verges d’Ursula. O de Stanley, el seu pare, i d’Eroles, el mestre ebenista que li construeix els mobles, les bigues i les escales del xalet. Li ordena que busqui les millors fustes disponibles, pi, roure i noguer, per aixecar una llar que li recordi a la casa familiar de Nova Zelanda. El diligent Eroles en va trobant, aquí i allà. Però vet aquí que un dia li va al bon jan de Stanley amb una insòlita advertència: “És que ens estem quedant sense verges.” Ell volia verges, i com més grans, millor. Naturalment, Ursula i Mr. Simpson es queden de pedra, fins que després de donar-hi moltes voltes Eroles els obre els ulls: resulta que el que buscava eren els troncs de roure i de noguer que antigament –probablement, fins a la generació anterior a la de Stanley– el pare tallava cada vegada que naixia una nena a la família. La reserva de fusta amb què aquella mateixa nena podria fer construir el mobiliari familiar, inclosa cal suposar l’arca de núvia, el dia que es casés. Una fusta de primeríssima qualitat que les dones que es quedaven fadrines no utilitzaven mai i que era la que Eroles perseguia.\nEl problema, és clar, és que cada vegada n’hi havia menys –“De fet, no cal que siguin verges, però sí grans, de 60 cap amunt”, diu amb ull clínic– i encara menys les disposades a desfer-se d’aquell estrany tresor i assumir la poc honorable condició de fadrina. N’hi havia que se li havien posat a plorar en el moment d’endur-se la fusta de casa. Per això, diu Ursula, “quan de nit sento gemecs, plors i grinyols, ni encenc el llum ni agafo el revòlver per enfrontar-me als intrusos, només dono les gràcies a les verges d’Andorra”. Per la fusta que, pobretes, la vida no els va donar l’oportunitat de fer servir.


Informativos.net - EL CONSELLER EN CAP INAUGURARÀ DEMÀ EL MUSEU INDUSTRIAL DEL TER DE MANLLEU\nEL CONSELLER EN CAP INAUGURARÀ DEMÀ EL MUSEU INDUSTRIAL DEL TER DE MANLLEU\npor Redacción 22 de junio de 2004 22 vistas\nEl Conseller en cap de la Generalitat, Josep Bargalló, presidirà demà dimecres, 23 de juny, la inauguració del Museu Industrial del Ter, a Manlleu. El Conseller en cap arribarà a les 18.15 hores a l’Ajuntament de Manlleu (Osona), on el rebrà l’alcalde de la població, Pere Prat. Després d’una breu reunió, hi haurà un contacte informatiu.\nTot seguit, Josep Bargalló es desplaçarà fins al Museu Industrial del Ter, on a les 19 hores començarà l’acte d’inauguració, en què hi intervindran, a més del Conseller en cap, el director del Museu de la Ciència i la Tècnica de Catalunya, Eusebi Casanelles; el director del Museu Industrial del Ter, Joaquim Albareda; el president de Caixa d’Estalvis de Manlleu, Pere Rifà; i l’alcalde de Manlleu, Pere Prat. A continuació, les autoritats visitaran el museu.\nEl Museu Industrial del Ter ocupa l’espai de Can Sanglas, una antiga fàbrica cotonera situada on desguassa el Canal Industrial de Manlleu al Ter. El museu forma part del sistema del Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Catalunya, una xarxa museística estesa per tot el país que vetlla per la conservació, el coneixement i la difusió del patrimoni industrial català. A més d’explicar la història de la industrialització de Manlleu i les poblacions del Ter, el museu vol aprofundir en el coneixement del medi aquàtic.


2. Què és la banca ètica? - Oikocredit Catalunya\nLes entitats de banca ètica o finances ètiques es dediquen a captar estalvis de persones o organitzacions, i amb aquests diners concedir préstecs a empreses o projectes que necessiten finançament, cobrant un petit interès. Amb això cobreixen els seus costos, poden remunerar uns interessos a qui els ha dipositat o prestat els seus estalvis, i fins i tot tenir beneficis econòmics.\nFins aquí és pràcticament la mateixa activitat que fan els bancs o entitats financeres convencionals. Però la principal diferència amb ells és que les entitats de finances ètiques no concedeixen préstecs a qualsevol tipus d'empresa, sinó que apliquen uns estrictes criteris ètics i socials de selecció de projectes a finançar, amb el que invertiran els nostres diners únicament en empreses amb un impacte social i mediambiental positiu. A més, tot això ho fan amb total transparència, quelcom totalment oposat al "secret bancari" i l'opacitat que impera en la banca convencional.\nOn inverteix els diners la banca ètica?\nLa banca ètica prioritza les inversions en projectes que tinguin un impacte social positiu, que contribueixin a transformar i millorar la societat. Per exemple, la banca ètica prioritza el finançament a projectes de desenvolupament a països del Sud, com el comerç just, a petits negocis gestionats per dones, a projectes que aposten per un model energètic renovable, projectes de bioconstrucció, agricultura ecològica, comerç de proximitat, projectes cooperatius o sectors que incloguin persones amb discapacitats o risc d'exclusió social.\nUn banc ètic té un doble objectiu:\nFinançar activitats econòmiques que tinguin un impacte social positiu\nSer viable econòmicament: obtenir beneficis.\nSi un banc ètic deixés de vetllar pel segon objectiu, obtenir beneficis, acabaria desapareixent o deixaria de ser un banc. Si s’oblidés de vetllar pel primer, seria tan sols un banc.\nÉs transparent la banca ètica?\nLa transparència és un dels principis fonamentals de la banca ètica i una de les grans diferències respecte a la banca convencional. Les entitats de banca ètica publiquen regularment informes amb informació detallada del destí de les seves inversions, els quals són enviats als seus socis. En aquestes publicacions també apareixen explicats els diversos projectes que han estat finançats amb els diners dels inversors.\nQuin tipus d'entitats formen la banca ètica?\nExisteixen diversos tipus d'entitats de finances ètiques, però en molts casos es caracteritzen per ser cooperatives obertes a la participació dels socis/es. De fet, la participació i la presa de decisions democràtica és un dels principis bàsics de la banca ètica.\nD'entre les entitats de finances ètiques n'hi ha de:\nbancàries (com Triodos Bank o Fiare Banca Ètica) que ofereixen tota l'operativa igual que un banc convencional\nno bancàries (com Oikocredit o el Coop57), que simplement ofereixen la possibilitat d'invertir èticament els nostres estalvis a termini i obtenir-ne un rendiment econòmic a la vegada que social, però que no ofereixen comptes corrents ni serveis d'operativa bancària\nPots consultar més informació sobre aquestes entitats de finances ètiques aquí o bé a la pàgina d'informació general www.bancaetica.cat.\nInvertir es fàcil\nLa inversió mínima són 200€\nEl termini mínim d'inversió és un any\nUna rendibilitat de fins al 2%\nTriple retorn: social, ambiental i econòmic


Conferència RECERCA 360º: Compartint la nostra lluita contra la sida | Fundació Lluita contra la Sida\nEl 30 d’octubre tindrà lloc la conferència “Recerca 360º”, organitzada per la Fundació Lluita contra la Sida per posar sobre la taula els seus projectes científics, compartint-los amb tothom i apropant-los a la societat. L’acte se celebrarà a l’Auditori de La Pedrera a partir de les 19h.\nEl presentador serà el periodista Antoni Bassas, i l'esdeveniment també comptarà amb una actuació del Mag Lari, que de ben segur farà possible cloure amb somriures una conferència de divulgació científica.\nHi participaran els següents metges i investigadors:\nJulià Blanco, investigador de l’Institut de Recerca Germans Trias i de l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa: lidera el grup de virologia i immunologia cel·lular.\nBonaventura Clotet, president de la Fundació Lluita contra la Sida, director de l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa, i cap del Servei de Malaties Infeccioses de l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol.\nPep Coll, metge, investigador de la Fundació Lluita contra la Sida i de l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa: coordinador d’estudis clínics al centre BCN Checkpoint.\nBea Mothe, metge, investigadora de Fundació Lluita contra la Sida i de l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa: línia d’immunologia i vacunes.\nJose A. Muñoz-Moreno, psicòleg, investigador de la Fundació Lluita contra la Sida: línia de recerca sobre les alteracions neurocognitives associades al VIH.\nEugènia Negredo, metge, investigadora de la Fundació Lluita contra la Sida: cap de la línia de recerca sobre envelliment i complicacions associades al VIH i al tractament antiretroviral.\nOrganitza la Fundació Lluita contra la Sida, amb el suport de Diari ARA i Fundació Catalunya-La Pedrera, i amb la col·laboració de Fundació Damm i Enrique Tomás.\nPots reservar ja la teva plaça a promo.ara.cat/recerca360\n* La conferència Recerca 360º se celebra en el marc de la campanya #parlemdelasida, una iniciativa de la Fundació per augmentar la conscienciació pública envers el VIH/sida i facilitar que tothom pugui aportar el seu gra de sorra unint-se a la lluita. Suma-t’hi!


Inicio - Servicios municipales - Archivo - Historia\nMoncada: Ressenya geogràfica i històrica\nLA TERRA I L'HOME\nSituada en el límit interior de I'Horta Nord valenciana, la ciutat de Moncada constitueix una de les poblacions més dinàmiques i, potser també -pel seu passat i pel seu present-, una de les més importants d'aquesta comarca, Nogensmenys, el terme municipal de Moncada (15,6 Km2 d'extensió), emmarcat pels d'Alfara del Patriarca, Foios, Museros, València (Massarojos), Bétera i Naquera, no és totalment hortolà en I'estricte sentit de I'expressió. Ans al contrari, solament una quarta part d'aquest terme s'identifica com a tal, en quant forma part de la plana costera al·luvial, de sedimentació quaternària i actual. Una plana que és resultat del terrateig ocasionat pels corrents d'aigua interiors -Carraixet, Túria- que han reblit, suavitzant-Io, part del gran oval del golf de València. La resta del territori, la situada a Ponent i Nord, més elevada i accidentada, correspon a formacions terciàries on domina el calcari miocènic i pontiense. Este bloc de terres se continua fins a Bétera i Paterna, per a marcar tot ell la perifèrica occidental de I' Horta; més enllà, la serra naquerana de plegament alpídic i domini del calcari i arenisca roja, tanca el conjunt de l'Horta. Així doncs, el relleu moncadí presenta un doble aspecte, expressat en dos franges territorials clarament diferenciades: la situada al SE, més reduïda i propera al mar; constitueix l‘horta, zona de regadiu tradicional fecundada per les aigües de la séquia Reial; la més interior, a l’Oest i Nord, i que assoleix la cota màxima en el Tos PeIat, integra el no menys tradicional secà, on, fins avançat el present segle, dominaven àmpliament els cultius propis de I'àrea seca mediterrània: oIivera, vinya, ametllers, garrofera, Avui totes aquestes terres -IIevat de les ocupades pels nombrosos nuclis residencials- han quedat envaïdes peI taronger, cosa que també ha succeït en tota la zona de I'horta, fins constituir un monocultiu en el conjunt del terme.\nEl clima moncadí -no caldria dir-ho- és el propi de tot indret mediterrani en la seua expressió més pura: estius lIargs, secs i càlids; hiverns curts, benignes escassament humits, i no són infreqüents temperatures per davall de 0º, que poden afectar greument les coIlites (la de taronja, principalment). Les estacions intermèdies són moderadament plujoses, amb pluges que, per la seua torrencialitat i violència, poden ser devastadores, acció en la qual han contribuït més d'una vegada les avingudes del normalment dormit barranc de Carraixet.\nQuant a la població, la de Moncada s’ha quintuplicat lIarg del segle -3.551 habitants el 1900 i 17.733 el 1986- i sols en els darrers anys s'ha doblat sobradament. La immigració és la causa principal del boom demogràfic de Moncada, fins al punt que el 50% dels residents a la nostra ciutat han nascut fora, i d'ells la meitat en altres comunitats, essent Castella-La Manxa, Andalusia, Aragó i Extremadura que aporten els majors efectius humans.\nParal·lelament als canvis demogràfics en certa manera com a causa d'ells, les activitats econòmiques I el mateix paisatge urba han sofert una gran mutació: Indústries noves -metall, tèxtil, línia blanca, plàstics, mobles-, establiments comercials i tallers de tots tipus, centres d'ensenyament i d'investigació agrària, amb la millora i abundància de vies i mitjans de comunicació, han convertit Moncada, considerada fins pocs anys com una població agrària, en una ciutat on els sectors industrial i de serveis dominen àmpliament dins la població activa, en la qual el sector agrari sols representa avui el 10 %.\nNous barris, carrers, amples avingudes i grans blocs de vivendes -d'arquitectura no sempre acertada-, espais verds i complexos esportius, van substituint la fisonomia urbana típica dels pobles de l'Horta valenciana, per a donar-li més impersonal, propi de totes les poblacions en forta expansió.\nÉs ara quan de veritat el nom oficial de ciutat -donat a la nostra població el 7 de febrer de 1928, “por el creciente desarollo de su agricultura, industria y comercio"- està plenament justificant, tant per les funcions que desenvolupa com peI seu aspecte urbà.\nMoncada és un poble, si no de densa, sí de dilatada història. Tostemps, a pesar de les lIacunes documentals que d'ella tenim, ha ocupat un lloc important en la vida del país i de la comarca a la qual pertany.\nUna primera etapa d'aquesta història comença amb la fundació, en el turó denominat Tos Pelat, d'un poblat lbèric. Possiblement, els antecedents, difícils de confirmar, d'aquest poblat es remunten a I'època del Bronze Valencià -II mil·leni a, C-, però pels vestigis trobats sols podem assegurar la seua existencia a partir del segle V a. C. Allò ben cert és que l'expoliació i deterioració d'aquest jaciment han eliminat tota possibilitat de reconstrucció "in situ" de la Moncada lbèrica primitiva. El lIogaret del Tos Pelat, poblat per gent de la mateixa ètnia lbèrica que ocupava el litoral de la Mediterrània occidental, potser fou destruit o desaparegué en les guerres d'Aníbal on en les posteriors sertorianes (s. I a. C.), o potser fou traslladat a un altre punt. Tampoc seria estrany a aquest fet els llargs anys de pau octaviana i l'intens procés de romanització que afectà tot el nostre territori, fent inútil aquell emplaçament.\nAcabat el període lbèric, I'etapa romana, amb reconeguts vestigis a Moncada -Pouaig, Paretetes dels Moros, etc.-, ens mostra la continuïtat del poblament i la intensa explotació del territori moncadí a través de la presència d'importants viles romanes. No obstant això, de I'antiguitat de Moncada no tenim cap referència documental escrita. Sols les pedres, abundants restes ceràmics, alguns utensilis, làpides o mosaics -com el famós de les Nou Muses. meravella de l’art suntuari romà- ens donen testimoni de la vida I riquesa en este racó del País i de I'Horta.\nUna segona etapa de la vida de Moncada és aquella que comprén la València islàmica medieval, fins concloure el procés de la conquesta cristiana i I'assentament a Moncada d'una població estable, mitjançant la carta pobla de 1248. Dins d'aquesta singladura històrica, el període precristià. quant a Moncada, ofereix les mateixes mancances documentals escrites de l'etapa anterior, faltant, inclús, d'altres vestigis materials.. Pel coneixement que tenim de llocs millor estudiats podem suposar que el territori de Moncada estaria ocupat per menudes col·lectivitats musulmanes d'ascendència majoritàriament hispano-romana. L'agricultura, amb el perfeccionament de les tècniques de regadiu, ja conegudes pels romans, i la Introducció de nous conrreus, constituiria la base economia principal d'aquelles comunitats. La població, dispersa o agrupada, s'integrava en circumcripcions menors, dependents d'altres adminstrativament majors. El terme aIqueria, que en la documentació de la conquesta s'aplica a Moncada, en I'època Islàmica servia per a designar tant un caseriu com un districte administratiu, els pobladors del qual trobaven en el centre fortificat, torre o castell del districte abric i defensa en els moments d'inseguretat.\nLa primera referència escrita on apareix el nom de Moncada -d'etimologia llatina- pertany al moment de la conquesta del regne moro de València per Jaume I. La historiografia musulmana ens dóna el nom de Moncat, segons còpia tardana d'un manuscrit de I'època, raó per la qual no podem assegurar que fóra el precedent de la Moncada cristiana. L'existència d'aquest topònim en altres Indrets del país, sempre relacionats amb la presència de lllinatge català dels Montcada, present en la conquesta, no fa improbable l'origen del nostre ètim amb el repartiment i repoblació cristiana. Ja amb anterioritat a la presa de Moncada, minuciosament relatada per Jaume I en la seua Crònica, el rei havia fet donació el 1234, a Pere de Montcada, de la torre i alqueria del seu nom, la qual, poc després, la tornà a vendre al propi rei. Hem d'entendre, també, que l’ocupació de Moncada descrita per Jaume I no ocasionà un assentament cristià permanent i que la conquesta definitiva es produiria en la primavera de 1238, a la vetla de la caiguda de València a mans de Jaume I.\nDesprés de noves donacions a socis de Tremp i confrares de Calataiud, que tampoc s'hi consolidaren, el 1246 i mitjançant concanvi amb Russafa, Moncada i Carpesa passaren a propietat de I'Orde del Temple, el qual, el 1248, dona carta de pobIació a Domingo de Siscar I altres nous pobladors, formant Moncada, amb Carpesa i, després, Borbotó, un Batlliu sota el senyoriu dels Ternplers, fins al moment de la dissolució d'aquell orde. Cal afegir que la població autoctona musulmana desaparegué des dels primers moments de la conquesta en quasi tota la zona de I'horta i també a Moncada. Els cognoms dels conqueridors i la lIengua mostren el predomini de I'element repoblador originari de Catalunya, al que quedaren assimilats lingüísticament els d'altres procedències.\nUna tercera etapa comprén la vida de Moncada sota el senyoriu I'Orde de Montesa, hereu, en la Corona d'Aragó, dels béns del Temple, etapa que arriba fins al S. XVI, moment en què Felip II integrà en el Reial Patrimoni tots el béns dels ordes religioso-militars, assumint, com a Gran Mestre, tota la jurisdicció i autoritat que tenien els anteriors Grans Mestres de Montesa. Durant aquesta etapa la vida de Moncada es va regir, amb poques modificacions, pel pacte feudal ja establert pel Temple i els nous vassalls. El domini directe d'heretats i cases, així com altres regalies, corresponia a l’orde, que també exercitava la jurisdicció civil i la criminal menor a través del Batlle i Capità de Montesa; el domini útil de cases i heretats corresponia als vassalls, sobre els quals pesaven censos i càrregues dures, amb delmes que, segons els productes, anaven d'un terç a un vuité de les collites obtingudes al camp.\nQuant a l'administració municipal local, durant tot el període foral i fins el Decret de Nova Planta (1707), estava integrada per un Justicía Major, un Lloctinent de Justícia, diversos Jurats i un Mustaçaf, que entenia de preus i mesures.\nAmb la integració del Batlliu al Reial Patrimoni (1587), l’autoritat i funcions que corresponien al rei com a Gran Mestre de l'Orde foren assumides per un Administrador General, sense haver, per altra part, grans canvis en el pacte feudal que regia fins eixe moment. Tampoc l'expulsió morisca afectà directament la població moncadina. constituïda, com hem dit, per cristians vells.\nAl segle XVIII, amb l’entronització borbònica i el Decret de la Nova Planta es produeïx la pèrdua dels Furs i la condició jurídica de regne que tenia el País Valencia. Però tampoc els canvis afecten massa els lligams i la subordinació que Moncada tenia amb I'Orde de Montesa. L'agricultura, dominada pels productes tradicionals de I'horta i seca, tenia en la morera i el correu del cuc de seda el seu moment d'expansió. Junt a aquesta base econòmica agrària, les lIavors de terrissa, cal i pedrera, de gran importància per a l'abast de València, constituïen una riquesa gens menyspreable i que repercutia en la millora del nivell de vida i en l’ascensió demogràfica: els habitants de Moncada es tripliquen en el transcórrer del segle, fins assoIir, segons Cavanilles, les 2.000 persones. Families benestants de l'alta societat valenciana estableixen allí casals residencials, donant-li un cert toc de senyoriu a la fisonomia urbana de Moncada.\nVicent Vicent i Cortina


Servei d'Assessorament Metodològic (SAM) | Blanquerna - Universitat Ramon Llull\nEl SAM s'ofereix a grups de recerca, professors i doctorands de la Facultat de Psicologia, Ciències de l'Educació i de l'Esport, però també hi poden accedir persones externes a la facultat, assumint el cost establert per a aquest servei. Aquest servei és un suport al projecte i no un òrgan que assumeixi cap decisió ni actuï més enllà de la seva funció d'assessor.\nFuncionament del SAM\nRequeriments per a la primera entrevista\nProcediment per sol·licitar assessorament\nEl SAM va adreçat al personal docent i investigador, específicament:\nGrups de recerca de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna.\nProfessors/es de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna.\nAlumnat inscrit a un programa de doctorat de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna (Podran fer una consulta per indicació del seu director de tesi).\nPersones externes a la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna.\nEls usuaris del servei poden sol·licitar assessorament en:\nDisseny i planificació d’una recerca\nOrientació sobre l’anàlisi de dades qualitativa\nOrientació sobre l’anàlisi de dades quantitativa\nAssessorament en el disseny i anàlisi de qüestionaris\nAssessorament en l’ús de programari específic d’anàlisi\nOrientació sobre presentació de resultats (publicacions científiques).\nL’assessorament es durà a terme mitjançant els programes disponibles a la Facultat dels quals la Universitat disposa de llicència d’ús. Cal destacar que es tracta d'un grup d'assessoria i, per tant, el SAM no assumirà cap decisió ni tasca que excedeixi el seu paper de suport a la recerca. És per això que no es realitzaran tasques que vagin més enllà de les anteriorment esmentades, com per exemple:\nAnàlisi completa i interpretació de dades\nDigitalització de dades quantitatives\nDepuració de dades\nRedacció d’informes científics\nDoctorands FPCEE Blanquerna: 100€ (subvencionat).\nPDI FPCEE Blanquerna i projecte amb ajut competitiu: 100€ (subvencionat).\nPDI FPCEE Blanquerna sense projecte amb ajut competitiu: 100€.\nSol·licitants externs a la FPCEE Blanquerna: 100€.\nSegüents consultes: 75€.\nConsulta d’anàlisi de dades: 45€ x hora.\nAquestes tarifes s’incrementaran amb el percentatge d’IVA legalment corresponent en cas de facturació externa.\nEls usuaris que sol·licitin el servei mitjançant el procediment corresponent hauran de preparar la següent documentació per a la primera entrevista amb l’assessor/a del servei. (En funció de quina sigui la comanda).\nFull de sol·licitud degudament omplert\nCopia del projecte de recerca presentat (si escau)\nPendrive amb les dades o documentació complementària (si escau)\nLa sol·licitud del servei es farà a través de l’Oficina de Recerca d’acord amb el procediment que es detalla a continuació.\nCumplimentació del full de sol·licitud que els usuaris poden descarregar-se aquí i enviar-la via correu electrònic a l’oficina de recerca.\nPrimer entrevista amb l’assessor/a. L’Institut de Recerca gestionarà les sol·licituds i en funció de les característiques i temàtica del treball de recerca s’hi assignarà un/a assessor/a. La primera entrevista es durà a terme dins l’horari d’atenció establert en el servei. En cas de que el sol·licitant sigui un alumne de doctorat, es requerirà la presencia del director de tesi per aquesta primera entrevista.\nSeguiment. En cas que sigui necessari, l’assessor/a i usuari/s del servei establiran futures trobades de seguiment de la recerca.


Poblenou Urban District parla de cultura i creativitat al barri - La Rambla\nLa cultura i la creativitat, un referent al Poblenou\nPoblenou Urban District ens deixa en el número 2 de La Rambla aquesta reflexió sobre la cultura i el barri del Poblenou\nAl barri del Poblenou la cultura i la creativitat juguen un paper fonamental. Per això ha esdevingut el districte creatiu per excel·lència de Barcelona, amb un gran ventall de possibilitats a l’hora de consumir cultura i creativitat. Un paisatge atapeït d’espais creatius, galeries d’arts, centres de formació, espais gastronòmics, museus, sales de concerts, teatres…\nLes mateixes característiques del barri, com l’herència industrial o els moviments socials, determinen el comportament del veïnat i de les empreses que el conformen. També realcen l’activitat econòmica i cultural del barri repercutint així, amb l’organització d’un gran nombre d’activitats i projectes, com moviments associatius. Una d’elles és el Poblenou Urban District, una entitat privada de caràcter associatiu que està formada per professionals, empreses i organitzacions del sector creatiu i cultural del Poblenou. Fundada el 2012, té l’objectiu principal d’impulsar i promocionar la comunitat creativa i cultural del districte i posicionar el Poblenou en el mapa de la ciutat com a districte creatiu i cultural. Amb aquesta premissa, Poblenou Urban District programa anualment diferents esdeveniments i programes culturals vinculats amb l’art i la creativitat, i ha aconseguit generar un referent a Barcelona.\nEl barri del Poblenou juga un paper rellevant en el conjunt de la ciutat, és un motor de creació, d’ocupació i de dinamització econòmica, on la creativitat i la cultura actuen com a eina de canvi i millora constant, no només pel barri, sinó també pel conjunt de la ciutat. Espais i circuits que fomenten la interacció entre el veïnat i altres actors, ofereixen l’oportunitat de participar en esdeveniments únics que donen visibilitat al barri i el col·loquen en el mapa.\nPer això, des de Poblenou Urban District es treballa amb convicció i motivació per tal de consolidar el districte creatiu i cultural de la ciutat. Al llarg de l’any, l’associació promou aliances i col·laboracions amb altres actors i entitats del districte, de la ciutat i a escala internacional, amb l’objectiu de produir esdeveniments emblemàtics, i fomentar l’intercanvi, la cooperació, la internacionalització i la innovació creativa i cultural.\nEsdeveniments com el Poblenou Open Night, el Music Urban Circuit (MUC), AR-DE, L’Off Llum Bcn; el Poblenou Open day, Windows Art Circuit i l’Urban Creative District són una oportunitat única per apropar-se al Poblenou, conèixer la seva nova realitat com a motor creatiu de la ciutat i contribuir en la reactivació de l’activitat econòmica al barri.


Cultura | Josep Monràs - Mollet del Vallès\nEtiqueta : cultura\n13 de gener de 2017Breus, Reflexions i Opinions Standard\nAvui donem el tret de sortida a la Festa Major d’Hivern de Sant Vicenç amb el lliurament del premi de fotografia de Sant Vicenç i diumenge tothom podrem combatre el fred de gener participant a la Cursa Popular de Sant Vicenç. Tots i totes podrem gaudir d’un ampli ventall d’actes i activitats de totLlegeix més\n9 d'octubre de 2016Articles Escrits, Reflexions i Opinions Gallery\nEl Sona Mollet. 1r Festival Internacional de Música, Memorial Anna Villaescusa, ha estat tot un èxit i no només de públic, que també, el principal èxit és que els molletans i les molletanes hem pogut gaudir d’un cap de setmana de música de primer nivell. La ciutat bullia a ritme de piano, violins… han estatLlegeix més\nAvui és el dia de llibres i roses\n23 d'abril de 2016Breus, Reflexions i Opinions Standard\nAvui les rambles de la nostra ciutat estan engalanades amb flors i llibres d’entitats, floristes i llibreters per donar la benvinguda a una de les festes populars catalanes més emblemàtiques i internacionals. Molts llibres i roses per tothom. Feliç dia de Sant Jordi!Llegeix més\n4 d'abril de 2016Reflexions i Opinions, Vídeo-Missatges Video\nAvui hem presentat la Mostra Internacional de Titelles de Mollet del Vallès corresponent a l’any 2016Llegeix més


Josep Costa visita el Parlament britànic i es reuneix amb el vicepresident Lindsay Hoyle - Junts per Catalunya\nJosep Costa visita el Parlament britànic i es reuneix amb el vicepresident Lindsay Hoyle\nCosta també s’ha reunit amb diputats de la cambra a qui ha traslladat la preocupació per la repressió i pels dèficits democràtics a l’Estat espanyol\nEl vicepresident primer del Parlament, Josep Costa, ha visitat aquest dimarts el Parlament britànic i s’ha reunit amb el vicepresident, Lindsay Hoyle, en el marc d’una visita a la cambra convidat per l’intergrup parlamentari sobre Catalunya (The All-Party Parliamentary Group on Catalonia). Costa també s’ha reunit amb diversos diputats amb qui han analitzat la situació política a Catalunya així com la situació dels presos polítics i exiliats.\nEn aquesta línia, el vicepresident els ha traslladat la preocupació per la repressió i pels dèficits democràtics a l’Estat espanyol, així com les circumstàncies amb què els presos hauran d’afrontar el judici. Costa ha considerat que la sentència “ja està escrita” i que l’estat espanyol està impedit el lliure exercici de càrrec dels presos i el seu dret de representació política. “Ens estan perseguint amb un fals relat de violència i estan coartant els drets dels votants que els han escollit com a representants parlamentaris”, ha sentenciat.\nEls diputats britànics han manifestat interès envers el cas català i sensibilitat envers les reivindicacions catalanes pel que fa al dret d’autodeterminació i han mostrat la voluntat de viatjar a Madrid per seguir en persona els judicis.


Compra apartament àtic reformat a Roses amb vistes al mar\nÀtic en venda reformat a Santa Margarita. Roses\nComprar àtic reformat a Roses. Santa Margarita. Costa Brava\nApartament àtic en venda totalment reformat a Roses / Rosas de dos dormitoris, un bany complet amb dutxa i cuina- menjador.\nAllotjament ampli de 60 m2 totalment equipat amb terrassa orientació sud, vistes a la marina de Santa margarita i piscina comunitària.\nHi ha 7 àtics a la venda amb un rang de preu de 230.000 € a 265.000 € depenen de la orientació del apartament. Arxiu adjunt estan els preus marcats sobre del plànol.\nTots els apartaments es venen amb una plaça de aparcament i traster separat al preu ( + 10.000€ per les dos coses.\nApartament amb la llicència turística en actiu.\nEs troba a la quarta planta del bloc 3 del edifici Port Canigó amb accés per ascensor o escalera. La terrassa àtic privada del apartament s'accedeix des del menjador del mateix apartament.\nHi ha conserge i personal de manteniment tot l'any perquè les zones comuns estiguin en perfectes condicions. Empresa de seguretat durants els mesos d'estiu per garantir la tranquil·litat dins del recinte durant les nits.\nDurant la temporada hi ha una fleca dins del mateix bloc per tenir pa fresc cada matí.\nLa platja de Santa Margarita ( Roses) es troba a 1.5 km.\nCentre de Roses es troba a 3.5 km.\nCadaqués es troba a 17 km.\nGolf de Peralada es troba a 20 km.\nEstació de tren d'alta velocitat AVE - Vilafant ( Figueres) es troba a 20 km.\nAeroport de Girona - Costa Brava es troba a 67 km.\nEstà ubicat en una zona tranquil·la amb aparcament gratuït a tot el barri. Davant del edifici hi ha una zona verda amb un parc infantil.\n** És possible comprar amarre per embarcacions dins de la residència per separat.\nSi necessita llogar un apartament o casa durant les seves vacances a la Roses, poden mirar els nostres allotjaments disponibles a l'apartat de lloguer que trobaran a al capçalera de la pàgina web.\ncertificat energetic.pdf preus àtics.png\nVeure més inmobles en venda


QuickBooks Point Of Sale POS Review 2021: preus i valoració - Altres\nUna revisió detallada del punt de venda de QuickBooks: el sistema de punt de venda QuickBooks és el millor per a la vostra petita empresa?\nQuickBooks POS és un sistema de punt de venda ric en funcions fabricat per Intuit. L’empresa s’ha erigit com a líder en el mercat de les aplicacions de comptabilitat amb els seus títols insígnia QuickBooks i Turbo Tax.\nFundada el 1983, Intuit és avui considerada com les empreses tecnològiques amb més èxit del món. El programari de comptabilitat QuickBooks de la companyia té el nombre més elevat de clients, que ascendeix a 12 milions el 2019.\nIntuit s'adreça principalment a les petites i mitjanes empreses i és similar el cas de QuickBooks Point Of Sale.\nPerò, el QuickBooks System ofereix l’oferta real? Quins són els aspectes més destacats d’aquest sistema TPV? És aquesta la solució adequada per al vostre negoci?\nAquí, en aquest QuickBooks POS Review, analitzarem de prop les característiques, els avantatges, els contres i les preguntes més freqüents d’aquest sistema POS. Després de llegir aquesta ressenya detallada, sabreu si val la pena comprar-la o no.\nIntroducció al QuickBooks TPV\nCaracterístiques: un aspecte profund\nTramitació del pagament del crèdit\nIntegració d'escriptori QuickBooks\nGestió de transaccions de vendes\nGestió de programes de recompenses i clients\nQuè els agrada als clients?\nQuè no els agrada als clients?\nLloc web : Lloc web de QuickBooks POS\nQuickBooks POS és una solució versàtil de punt de venda que les empreses poden utilitzar per al processament de pagaments de crèdit, la venda i la gestió d’inventaris, la gestió de programes de fidelització, la gestió de factures, el seguiment d’empleats i temps, i molt més.\nLes empreses que utilitzen la solució TPV poden gestionar un gran nombre d’inventaris. El sistema pot gestionar fàcilment més de 15.000 articles. El programari és fàcil d’utilitzar i admet la integració amb el programari de comptabilitat QuickBooks. També podeu integrar aquest TPV amb iPhone i iPad\nComprovació de dades: Intuit va ser fundada per Scot Cook i Tom Proulx el 1983. La seu de la companyia es troba a Palo Alto, Califòrnia, i té 18 oficines locals als Estats Units, Canadà, Regne Unit, França, Austràlia, Índia, Israel i Brasil. L’empresa capitalització de mercat és de 65.700 milions de dòlars, mentre que els ingressos anuals van ser de 5.964 milions de dòlars el 2018.\nQuickBooks POS és una solució instal·lada localment amb moltes funcions, a causa de la qual es pot considerar com una solució ERP en lloc de només una caixa registradora. El sistema permet a les empreses gestionar gairebé tots els aspectes d’un negoci minorista i d’hostaleria.\nTrobareu QuickBooks adequats per a la majoria de tasques de gestió de vendes i d’inventari. Les funcions fàcils d’utilitzar i les potents funcionalitats fan que el cost d’aquest programa valgui la pena al final.\nSistemes operatius compatibles: Windows 10, Windows 8.1, Windows 7 i Windows Server.\nLa senzilla arquitectura de la solució TPV facilita l’ús del sistema fins i tot per a usuaris no tecnològics sense cap tipus de formació. El sistema proporciona a les petites i mitjanes empreses senzillesa, eficiència i mobilitat que no ofereixen la majoria dels altres sistemes de TPV.\nMireu el vídeo següent per obtenir una visió general ràpida d’aquest sistema de TPV:\nEl sistema QuickBooks té moltes funcions que el converteixen en una solució única per als propietaris de comerços i restaurants. El sistema té una interfície senzilla i fàcil d’entendre que us permet introduir fàcilment la informació necessària.\nEl sistema QuickBooks està disponible en tres versions: Basic, Pro i Multi-store.\nLa versió bàsica us permet controlar les vendes, fer un seguiment dels clients, gestionar l'inventari i transferir dades al programari de comptabilitat QuickBooks. La versió Pro i Multi-store del programari inclou funcions avançades com la generació automàtica de comandes de compra, l’addició d’imatges d’elements d’inventari i la gestió de comissions i vendes dels empleats.\nQuickBooks Point Of Sale es pot utilitzar per gestionar pagaments amb efectiu, targeta de crèdit i dèbit. El sistema admet totes les targetes de crèdit populars, incloses Mastercard, Visa, Discover i American Express. El sistema de processament de pagaments està totalment integrat amb el sistema d’escriptori.\nL’empresa reclama la màxima protecció de seguretat per als pagaments amb targeta de dèbit i crèdit. Tenint en compte que més d’un milió de clients confien en QuickBooks TPV, podem afirmar que aquesta afirmació és certa. El sistema admet EMV i altres tecnologies de pagament segures.\nUna cosa fantàstica que m’agrada d’aquest programari de processament de pagaments de crèdit és que no haureu de pagar per transacció. Això pot resultar costós sobretot per a les grans empreses. El preu està fixat, cosa que no us obligarà a pagar més en el futur.\nEl que m'agrada especialment de la funció de processament de targetes és que tota la informació es pot transferir sense problemes a QuickBooks Desktop. De fet, els dos treballen junts com les rodes d’una bicicleta.\nTotes les transaccions es poden sincronitzar amb el programari de comptabilitat, cosa que us permetrà estalviar temps en introduir la informació comptable relacionada amb les vendes. Això també evita els errors que d'una altra manera es podrien produir en introduir manualment les dades de vendes a QuickBooks.\nAquest TPV us permet afegir dades de vendes de diverses maneres. Podeu utilitzar l’escàner de codis de barres QuickBooks opcional per afegir elements. A més, podeu afegir dades manualment mitjançant MS Surface Pro 4.\nPodeu oferir descomptes i afegir informació del client directament al TPV. Això estalvia una gran quantitat de temps en comptabilitzar descomptes i altres despeses.\nAmb les versions avançades de QuickBooks POS, és a dir, PRO i Multi-Store, també podeu gestionar articles d’inventari. El sistema actualitza automàticament l'inventari després de cada transacció de venda.\nPer tant, sabreu exactament quina quantitat d’inventari teniu en un moment determinat. Sabreu quins articles d’inventari són més demandats i què no. Amb aquesta informació crítica a la mà, podeu ajustar la vostra combinació de productes per atendre millor els vostres clients i millorar la rendibilitat al llarg del camí.\nA la majoria d’usuaris empresarials els agradarà especialment el fet que pugueu moure fàcilment les dades d’inventari existents al programari TPV. El programari pot carregar elements d’inventari des del programari de full de càlcul.\nQuickBooks fa que la gestió de clients sigui una experiència perfecta. Podeu gestionar clients de crèdit i programes de recompenses mitjançant el sistema. El sistema proporcionarà informació completa sobre cada client de crèdit, inclosa la quantitat pendent, el límit de crèdit disponible i altra informació important.\nTambé podeu gestionar els programes de fidelització mitjançant el sistema TPV. Us permet crear i gestionar programes de fidelització per premiar els vostres millors clients. Podeu imprimir cupons de descompte i ofertes de rebut a temps limitat. També podeu fer un seguiment de les promocions que s’ofereixen als clients i gestionar-les totes a través del tauler.\nFuncions d'un cop d'ull: bàsic, professional i multimagatzematge\nA continuació es mostra una llista de les preguntes més freqüents sobre aquest TPV.\nP # 1) Per a què serveix QuickBooks POS?\nResposta: El sistema QuickBooks és el millor per a empreses petites i mitjanes. Les empreses grans amb milions de transaccions al mes trobaran les funcions limitades a les seves necessitats. Aquest programari TPV és ideal per a restaurants, bars, botigues i altres empreses de serveis al detall.\nQ # 2) Quins són els requisits per a QuickBooks?\nResposta: Només es pot executar en sistemes Windows. El sistema també és compatible amb la tauleta MS Surface Pro 4. A continuació es detallen els requisits de maquinari per utilitzar el programari TPV.\nProcessador: Es recomana processador de 2,8 GHz per a usuaris individuals; 3,5 GHz per a diversos usuaris.\nEspai en disc: 1 GB d'espai en disc mínim\nMemòria: Es recomana una memòria RAM de 6-8 GB per a una sola estació de treball.\nResolució de la pantalla: 1280 * 768 o superior\nNomés heu d’utilitzar maquinari TPV QuickBooks amb aquest programari. És possible que el maquinari comprat a altres fonts no funcioni. A més, Intuit no proporciona accés a l'API, de manera que no hi ha cap garantia que els altres productes funcionin amb el TPV d'Intuit.\nAquest TPV es pot integrar amb QuickBooks Desktop 2016, 2017 i 2018, i les versions Enterprise Solutions 16.0, 17.0 i 18.0.\nP # 3) Quant costa el TPV de QuickBooks?\nResposta: El sistema QuickBooks no té plans de subscripció similars a QuickBooks Desktop. Heu de pagar només una tarifa pel programari. A més, heu de comprar el programari i el maquinari TPV per separat.\nProgramari QuickBooks POS\nBàsic Per a Botiga múltiple\n$ 1200 $ 1700 $ 1900\nPer a una revisió pràctica d’aquest TPV, podeu sol·licitar una prova gratuïta. La prova gratuïta us permet provar el programari durant 30 dies.\nEl programari TPV no admet el processament de pagaments amb targeta de crèdit. Per a una funció de processament de pagaments integrada, us heu de subscriure a qualsevol dels plans de pagament següents.\nMaquinari TPV QuickBooks\nEMV Ready Pin Pad | Preu 99 $\nAmb el PIN Pad EMV Ready, podeu processar la majoria de les targetes de crèdit i dèbit dels vostres clients. EMV és un nou estàndard de pagament amb targeta de crèdit segur als EUA que significa Europay, MasterCard i VISA, que han desenvolupat l’estàndard.\nMitjançant el lector de targetes EMV-ready, els comerciants no seran responsables de les transaccions de targetes robades o falsificades. El lector de targetes compleix els últims estàndards de seguretat PCI PEC que redueixen el risc de pèrdues a causa de fraus relacionats amb la targeta de crèdit.\nImpressora de rebuts | Preu 219,95 dòlars\nLa impressora de rebuts imprimeix automàticament un rebut cada vegada que es completa una transacció. Una característica fantàstica que m’ha agradat de la impressora de rebuts és que també imprimeix rebuts de regal i fulls de targeta de crèdit.\nLa impressora té un tallador automàtic integrat que elimina el rebut. El carregador de paper fàcil d’introduir us permet col·locar fàcilment els papers d’impressió.\nEscàner de codis de barres | Preu 219,95 dòlars\nL’escàner de codis de barres d’Intuit pot escanejar tant codis d’alta com de baixa densitat. L'escàner es pot utilitzar amb diferents transaccions, incloses factures, comandes de vendes, reembossaments i crèdits, rebuts d'articles i transferències d'inventari. L'escàner de codis de barres certificat té un abast màxim d'escaneig de 18 '.\nL’escàner és ideal per a aplicacions industrials lleugeres. No obstant això, alguns clients s'han queixat que crea errors mentre intenten escanejar ràpidament un gran nombre d'articles d'inventari. Si aquest escàner no s’adapta a la factura, també podeu provar els escàners compatibles amb QuickBooks POS disponibles en línia, com ara:\nIDTech Econoscan II o\nEscàner omnidireccional Symbol M2007.\nCalaix de caixa | Preu 199,95 $\nEl calaix Intuit’s Cash és un accessori important per a qualsevol negoci al detall. El calaix té una construcció metàl·lica resistent. El calaix es pot bloquejar, ja que també pot ser segur.\nEl calaix s'obrirà automàticament quan finalitzi una transacció de venda. Aquest calaix també compta amb ranures d’entrada de dos suports. Podeu connectar el calaix a la impressora de rebuts per imprimir sense esforç.\nVisualització de pals | Preu 209,95 dòlars\nLa visualització del pal és un accessori opcional que mostrarà els preus a mesura que es registri la transacció de venda. El pal té una pantalla fluorescent de color verd que sembla agradable. També podeu programar missatges personalitzats per mostrar-los a la pantalla principal. Tot i que l’elevat preu de l’article és una mica decebedor.\nImpressora d'etiquetes | Preu 329,95 $\nAmb la impressora d’etiquetes podeu imprimir etiquetes per a articles d’inventari. La impressora es pot emparellar amb l’escàner de codis de barres per obtenir un registre precís i ràpid dels articles. El que m’agrada d’aquesta impressora és la seva petita mida, ja que pot cabre en llocs compactes. La impressora admet la connexió USB.\nEscàner de codis de barres sense fils | Preu 409,95 dòlars\nPodeu comprar un escàner de codis de barres sense fils que tingui una gamma de moviments més àmplia en comparació amb l’escàner amb cable. L’escàner habilitat per Bluetooth fa que els elements d’escaneig siguin molt ràpids.\nEls sistemes de maquinari TPV complets us costaran uns 1169 dòlars si seleccioneu un escàner de codis de barres per cable i 1379 dòlars amb un escàner sense fils.\nEl maquinari bàsic del sistema QuickBooks sense os sense caixa registradora i pantalla de pal és d’uns 849 dòlars, cosa que no és tan costosa en comparació amb la resta de sistemes de TPV com el TPV Clover.\nA la majoria dels clients els agrada la facilitat d’ús d’aquest TPV. El programari és relativament fàcil d’utilitzar amb una petita corba d’aprenentatge.\nA molts clients també els ha agradat el fet que les tarifes siguin fixes. A diferència d'altres TPV com Square POS, no hi ha quotes mensuals. Per tant, no pagareu més quan augmenteu la mida.\nA molts clients també els agradaven les potents funcions del sistema. Fins i tot la versió bàsica té funcions avançades com ara la gestió d’efectius menuts, informes personalitzats, plantilles d’informes integrades i molt més.\nEstructura de tarifa fixa\nVarietat de funcions\nEl preu era una cosa que la majoria dels clients odiaven d’aquest programari. Un sistema complet amb el programari us costarà més de 2.000 dòlars. En canvi, podeu obtenir altres TPV com ara TPV Clover per menys de 999 $.\nUna altra cosa que a la majoria dels clients no els agradava del sistema era la seva escassa assistència al client. Molta gent s'ha queixat que els seus problemes no s'han resolt de manera oportuna.\nMolts clients d'Amazon s'han queixat que el sistema no és impecable i de vegades es bloqueja. Això es podria atribuir a un conflicte amb el sistema de maquinari. També es van queixar del fet que havien de pagar extra per un contracte d’atenció al client per resoldre els problemes.\nPobre servei d’atenció al client\nProgramari de buggy\nQuickBooks POS és un potent sistema POS que inclou funcions sorprenents. Les funcions bàsiques de la versió inclouen processament de pagaments, gestió de vendes, informes personalitzats, gestió i devolucions d’efectiu petit, descomptes, crèdits i rebuts de regal.\nPer obtenir funcions avançades, podeu adquirir les versions Pro i All-Market.\nLa solució TPV pot ser una mica cara. Però el cost val la pena tenint en compte el valor que obtingueu amb el sistema. Pot ser una potent eina per gestionar les dades de vendes i d’inventari per a empreses de serveis petites i mitjanes. Obteniu una imatge precisa dels ingressos per vendes i dels inventaris.\nCom provar el sistema TPV de restaurant\nmillor lloc web per veure anime en línia\npreguntes i respostes d’entrevistes d’analistes de suport tècnic\npreguntes d'entrevistes de proves manuals durant 4 anys d'experiència\nDB Fable II va anunciar, promet que 'veuràs el futur'\n(Actualització) Podeu navegar per reproduir Rare de forma gratuïta des de Mixer\nRessenya: Stella Glow\nLes noves imatges de Sonic Boom: Fire & Ice semblen molt avorrides\nSuper Mario Kart i Mortal Kombat entre les addicions del World Video Game Hall of Fame\nAltres mons que aquests: La infància\nRevisió: Crysis 3\nMega Man X2 arriba a la consola virtual japonesa la setmana que ve


Serveis TIC | Dona Empresa Economia\nTotes les entrades de Serveis TIC\nAnna Mercadé rep el Premi John Shields a la difusió del projecte 22@\nBarcelona 22@, 4 de juny 2015\nAnna Mercadé rep el Premi John Shields a la difusió del projecte 22@ fora del districte, per a la seva promoció del necessari canvi de valors al voltant de les polítiques de gènere a les empreses. La col·laboració d’Anna Mercadé amb l’Associació d’Empreses i Institucions del districte 22@, ha contribuït a la creació de xarxes i a posar les polítiques de gènere a l’agenda de les empreses del districte.\n«Escalfar la cadira fins que marxi el cap»\nEl País Madrid, 20 de juliol de 2015\nAnna Mercadé fa esment en l’horari com a peça clau per aconseguir la igualtat. “La dona mai ascendirà si sempre té que estar allà» «Cada vegada més persones es neguen a arribar a la seva casa a l’hora del bany del nen. Les empreses del futur hauran d’adaptar-se als canvis socials».\nArtícle del Pais Madrid «Calentar la silla hasta que se vaya el jefe»\n«Objectiu: igualtat en l’empresa»\nViaempresa, 20 de juny de 2015\nAnna Mercadé, entrevistada per Viaempresa, espera que la Llei d’Igualtat efectiva entre dones i homes, que està tramitant-se al Parlament català, tingui un impacte en la societat i es mostra satisfeta perquè s’han inclòs en l’esborrany de llei mesures proposades per l’Observatori Dona, Empresa i Economia.\nArtícle de Vaiempresa Objectiu: Igualtat en l’empresa\n«Amb més directives, l’empresa és més competitiva i solvent»\nPunt Avui , 28 de juny de 2015\n«Feminisme, emprenedoria i lideratge. Aquest és el mix que, des de fa més de vint-i-cinc anys, marca la vida professional i també personal d’Ana Mercadé. Actualment, dirigeix l’Observatori Dona, Empresa i Economia de la Cambra de Comerç de Barcelona i assessora dones emprenedores i directives»\nLa periodista Paula Mateu a través de l’Econòmic, suplement del diari Punt Avui


Colònies de 1r, 2n i 3r de Primària.: 04/01/2008 - 05/01/2008\nPER FI (hem trobat cobertura)\nAquest missatge hauria d'haver estat enviat ahir, però no hi ha hagut manera de trobar cobertura\nEl primer de dia colònies ha estat bé, amb nosaltres ha arribat el solet i jugant a fora s'hi està la mar de bé.\nHem jugat tot el matí , hem fet grups ( Els soldats i les soldades, els enamorats i els del bosc dels encantats)...tot ha anat molt bé fins que una columna s'ha interposat en el camí del Pol Viñas...quin xoc !!!! Però com que és un noi molt valent, tot ha quedat en una tonya de res.\nA l'hora de dinar hem menjat un macarrons boníssims i tall arrebossat.\nA la tarda hem après tres oficis: el de torner, el pastor i el de llenyataire.\nMireu quina fila fem:\nDesprés de berenar hem jugat fins que el cor ens ha dit prou. En Jaume Rafart ha volgut fer un salt espectacular davant dels mestres i ..... pataxap!!!!! El metge de Torelló li ha dit que té un canell molt valent.\nPer sopar l'escudella i les salsitxes ens han reconfortat i ens han donat forces per poder fer el joc de nit!\nI a la nit.....què us direm !!!!! A tall d'exemple: en Pere ha dormit com un marquès , sol a la seva habitació, però l'habitació de les mestres semblava un metro en hora punta, plena de nenes que trobaven a faltar els "papes" ..... Això sí! Ens hem fet un fart de riure totes plegades....i per fí ens hem adormit.\nPublicat per Escola Vedruna Ripoll a 12:14 6 comentaris:


Missatge de la trobada europea de Pastoral Juvenil Marista (setembre 2012)\nReunits a ND de L’Hermitage, la nostra casa comuna, el lloc on es va forjar el somni de Marcel·lí Champagnat per als infants i joves, els participants de la Trobada Europea de Pastoral Juvenil Marista hem compartit una experiència de comunió al voltant de la nostra missió evangelitzadora entre els joves. Fruit d'aquesta rica experiència compartida volem manifestar que:\nCreiem en els joves. Ells són per a nosaltres el lloc on trobem al Déu de la vida. Volem estar atents a les seves necessitats, i deixar-nos interpel·lar per ells.\nCreiem en el Déu de Jesús, un Déu apassionat per l'ésser humà que ens estima incondicionalment.\nEns sentim cridats a evangelitzar, és a dir:\nAjudar als infants i joves a trobar sentit a la seva vida.\nAcompanyar el seu procés personal.\nMostrar la persona de Jesús com referent de vida i de felicitat.\nPer a respondre a aquesta cridada a l’evangelització dels joves considerem essencial:\nEstimar-los tal com són, donant preferència als que més ho necessiten, com Champagnat.\nUna presència significativa de laics i germans, acompanyants de referència autèntics, contemplatius, capaços d'escoltar amb el cor obert, i conscients de la necessitat de conrear el seu propi camí interior.\nQue els mateixos joves siguin els protagonistes de la PJM. Que ells puguin ser evangelitzadors per a altres joves.\nDeixar-nos evangelitzar per ells.\nAmb la nostra pastoral juvenil volem :\nGenerar espais de vida per a què els joves puguin créixer en identitat, sentir-se acompanyats com els deixebles d’Emmaús, perquè puguin viure la fraternitat i la comunitat mitjançant la vida en grup.\nProvocar experiències perquè els joves puguin créixer en interioritat i afavorir el seu desenvolupament espiritual.\nAjudar a prendre opcions de compromís amb la seva realitat i a ser transformadors de la societat.\nCreiem en la formació i en l'acompanyament com elements clau del procés de creixement de cada jove.\nCreiem en una PJM organitzada i estructurada. Feta de presència i de proximitat als joves.\nEn aquesta trobada amb ells anunciem la Bona Notícia de l'evangeli de Jesús i promovem el creixement comunitari de l'Església.\nSentim la crida a la internacionalitat i veiem necessari el promoure el treball en xarxa i els projectes conjunts entre les províncies d'Europa.\nTrobem en María el model i la referència per a seguir acompanyant als joves en la PJM.\nSomiem, com Champagnat, en la nova terra de la PJM, una PJM significativa, encarnada en la realitat, creativa, crítica i solidària amb la societat que afavoreixi la construcció del Regne, i sigui capaç de mostrar el rostre marià d'església.\nTags: Vida Déu Crisi Grup Ecologia Món Església Persona Alternatiu Natura Temps Força Celebració\nVisites del contingut : 338815


El risc de rebrot baixa 23 punts aquest dissabte a l'Ebre - Imagina Ràdio\nEl risc de rebrot baixa 23 punts aquest dissabte a l’Ebre\nLa pandèmia segueix a la baixa, ja que la velocitat de contagi (Rt) a les Terres de l’Ebre és inferior a l’1, en concret de 0,73, sis centèsimes menys que ahir. El risc de rebrot baixa i ho fa 23 punts fins a 128, encara alt. Tenen un risc molt alt la Terra Alta (226) i la Ribera d’Ebre (149) i alt el Baix Ebre (123) i el Montsià (130).\nL’última setmana de la qual es tenen dades fiables, entre el 18 i el 24 d’agost, es van detectar 119 positius, menys que la setmana anterior quan se’n van detectar 205. La incidència a 7 dies és de 66 i a 14 dies és de 87 i s’han declarat 25 nous positius per PCR o test d’antigen, cosa que eleva la xifra total en 13.896, 14.351 si es tenen en compte la resta de proves.\nSegons dadescovid.cat hi ha 7 persones ingressades per Covid-19 a l’hospital, una menys menys que ahir, 4 de les quals a l’UCI. D’aquestes 7 persones, 5 son del Baix Ebre, 1 del Montsià i 1 de la Ribera d’Ebre. El dilluns dia 16 d’agost a les Terres de l’Ebre hi havia 20 ingressats, més del doble que ara.\nEl 4,53% de les proves que es fan donen positiu i s’ha detectat una nova mort i el total és de 188. Les últimes defuncions havien tingut lloc dels dies 13 i 17 d’agost. Al mes de juliol hi va haver quatre morts per coronavirus a les Terres de l’Ebre i al juny una.\nEls vacunats de la primera dosi arriben a les Terres de l’Ebre a 131.891 (72,7%) i a 122.497 (67,8%) persones amb la pauta completa.\nArticle anteriorCatorze obres de Cèsar Estrany integren l’exposició ‘Tortosa, de la cultura, capital’\nArticle següentTercer carril, més aparcament i nous accessos: els deures pendents a l’AP-7


Cerca totes les ofertes d'hotels a Schatzbach Entrada:\nLandhaus Anita...Habitacions per nit per només Chalet am Bach...Habitacions per nit per només Més zones a Bad Birnbach\nSchatzbach és el lloc perfecte per explorar les fascinants atraccions i llocs culutrals de Bad Birnbach. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Schatzbach ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a Schatzbach insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Schatzbach, Bad Birnbach\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bad Birnbach, Landhaus Anita és...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Chalet am Bach està situat idealment a Bad Birnbach; una de...\nHotels a Schatzbach: Chalet am Bach