Arxius de Ester Vilarrubla - Dona Secret\nEl ministeri d’Educació va anunciar les mesures que afecten els estudiants\nCésar De Pablos\t 21 abr. 2020\nAhir a la tarda, la ministra d’Educació i Ensenyament Superior, Ester Vilarrubla, va fer oficial la suspensió de les Proves Oficials de Batxillerat (POB), les Proves Oficials de Batxillerat Professional (POBPRO) i els Diplomes d’Ensenyament…\nAntoni Morell, immortalitzat a través del seu llibre pòstum\nEl hall del Consell General es va convertir en la sala de presentació del llibre ‘De la governança d’un país. Carta oberta a Antoni Fiter i Rossell’, obra pòstuma d’Antoni Morell, sota el segell d’Anem Editors.\nMés de 4.000 racions d’ escudella es reparteixen a Andorra la Vella\nDona Secret\t 17 gen. 2018\nL’Orfeó Andorrà ha estat l’entitat homenatjada en aquesta 49a edició de l’ Escudella de Sant Antoni, que s’ha celebrat aquest matí a la plaça Guillemó de la capital. Per aquest motiu, tot el públic assistent, que ha omplert la plaça de gom…\nLa gent gran de la capital fa un berenar solidari\nDona Secret\t 21 des. 2017\nProp de tres-cents padrins van celebrar un berenar solidari per participar a la campanya “Cap nen sense joguines”, impulsada per Ràdio Nacional d’Andorra. L’acte es va fer al Centre de Congressos d’Andorra la Vella amb la gent gran de la…\nAnna Farrús Giralt\t 21 set. 2020\nOrdino va acollir un exitós Campionat d’Andorra de Contrarellotge…


Hospitals en Diu - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Damán y diu (Província) - Damán y diu - Índia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Índia › Damán y diu › Damán y diu (província) › Hospitals en diu\nHospitals en diu Damán y diu (Província) > Damán y diu > Índia\nTota la informació d'aquest directori està en constant revisió i correcció. Tanmateix, encara així, donada la quantitat d'informació que tenim disponible per als nostres usuaris, ens pot escapar algun error. Si trobeu cap incorrecció en aquest directori de Hospitals en Diu, feu-nos-ho saber.\nÉs la primera vegada que visiteu Índia? Si és així, és normal que se senti una mica perdut i no sap quins són els Hospitals en Diu que podrien servir si té una emergència mèdica. Us oferim una guia molt útil, on podeu observar tot el que fa referència als hospitals, de manera que pugueu contactar si és necessari.\nEsperem que, en ser un dels 23779 habitants de Diu que necessiti atenció mèdica en diverses ocasions de la seva vida, es pot trobar en aquesta llista de Hospitals en Diu l'hospital que cercava. Per això treballem tots els dies: facilitar la vida de persones com tu en el moment de la necessitat i l'ansietat de contactar amb un hospital.\nHospitals en Diu per categoria\nEns complau informar-los que tenim un registre extensiu d'hospitals públics Diu (Índia). Simplement introduïu i trieu el que més us agrada, a causa de la proximitat a la vostra ubicació o potser per la seva reputació\nDiu (Índia) té diversos centres hospitalaris privats als quals podeu anar si és necessari. Són el millor outlet quan no es vol o no pot esperar l'atenció mèdica retardada dels hospitals públics. Trobeu aquí una llista amb els comentaris d'altres usuaris sobre cada hospital privat i preneu una decisió acurada\nLlistat de hospitals pròxims a Diu\nKenia Eye Hospital- (Situat a 264.78 km)\nLotus Eye Care Hospital- (Situat a 262.40 km)\nDr Balabhai Nanavati Hospital- (Situat a 264.42 km)\nLilavati Hospital & Research Centre- (Situat a 267.00 km)\nMedical Shimada Hospital- (Situat a 199.90 km)\nBhaktivedanta Hospital- (Situat a 254.03 km)\nKokilaben Dhirubhai Ambani Hospital & Medical Research Institute- (Situat a 260.56 km)\nDr Raja’S Urology & Andrology Centre- (Situat a 266.52 km)\nApollo Clinic Thane- (Situat a 266.73 km)\nShroff Eye Hospital & Clinic Mumbai- (Situat a 266.85 km)


CARA NORD TREPAT 2015 Viticultura de muntanya El celler Cara Nord va fundar-se el 2012 per un grup d’emprenedors capitanejats per Tomàs Cusiné, Xavier Cepero i l’importador americà Eric Solomon. Des de l'inici, la filosofia del projecte va ser la recerca de les parcel·les més fresques i orientades al nord per explotar el potencial dels millors terrers de la Conca de Barberà. De tots els seus vins el de producció més limitada és el trepat i segurament també el que transmet més fidelment la tradició històrica de la zona. Cara Nord Trepat 2015 té un bonic color cirera…Llegir més\nPublicat\t23 de Juny del 2017\nMAS ESTELA SOLERA 1990 (0,50L) Garnatxa dolça de l'Empordà El celler Mas Estela a La Selva de Mar, fou fa 25 anys un dels promotors d'una nova generació de viticultors a l'Empordà . Malgrat els anys de dur treball s'ha mantingut com un dels menys mediàtics i més confidencials. El seu blanc Vinya Selva de Mar i el negre Rucada són dos vins al límit. Rucada té un equilibri al fil de la navalla, entre fruita, taní i frescor i alhora és com un vi "deixat anar". El seu dolç de garnatxa Estela…Llegir més


«La creació del discurs històric en la segona part de la crònica universal de Jeroni Pujades: del naixement de la noblesa al pactisme català» | SLIMM - Seminari de Literatura i Cultura de l'Edat Mitjana i l'Edat Moderna\n«La creació del discurs històric en la segona part de la crònica universal de Jeroni Pujades: del naixement de la noblesa al pactisme català»\ndijous, 25 octubre, 2007 - 19:30\nMathias Ledroit, professor d’història a la Universitat de París IV- Sorbonne, està escrivint actualment la seva tesi doctoral sobre la representació de poders entre Catalunya i Castella abans de la Guerra dels Segadors. El 25 d’octubre va exposar al seminari un aspecte de la seva investigació: La creació del discurs històric en la segona part de la crònica universal de Jeroni Pujades: del naixement de la noblesa al pactisme català. Mathias Ledroit va plantejar com la historiografia, els pamflets polítics i els escrits literaris representen el conflicte de poders entre Catalunya i Castella abans de la guerra dels Segadors, fonamentalment a partir d’un exemple emblemàtic: la Crònica universal del Principat de Catalunya de Jeroni Pujades. Per Ledroit amb Pujades comença a Catalunya una nova manera d’escriure la història epocalitzable com a barroca. L’intent de donar solució a les contradiccions de la historiografia anterior, no apostant per una única tesi sinó complementant opcions aparentment poc sincretitzables (es el cas, per exemple, de la llegenda d’Otger Cataló), la barreja de realitat i ficció o un nou concepte de patriotisme en serien alguns dels seus trets.\nLedroit va fixar l’atenció en el concepte de la història i en la funció de l’historiador que el propi Pujades formula a la Crònica i va analitzar la coherència entre els plantejaments historiogràfics que explicita i els que utilitza realment en el seu discurs. La connexió entre teoria política i teoria de la història, la creació de noves imatges simbòliques i la reutilització dels mites medievals i renaixentistes adaptats al nou context barroc són aspectes interessants de l’obra. En aquest sentit, Ledroit va plantejar la càrrega política que tenen els passatges de la Crònica en què Pujades adapta els fets històrics o les llegendes al nou discurs ideològic del present i va posar en relació aquesta adaptació amb altres escrits polítics del Barroc: per exemple, la invenció de l’episodi de l’entrega de Barcelona a Carlemany o la representació de l’equilibri entre poders són fórmules per defensar les Constitucions i el pactisme català.


Pessebre Vivent - Pratencs.cat\nArxiu de: Pessebre Vivent\n16.000 persones han passat aquest cap de setmana pel Pessebre Vivent segons l’organització: l’associació Amics de Sant Cosme. Són gairebé 5.000 persones més respecte l’any passat. Una tretzena edició que ha comptat amb diverses novetats com és el cas de l’ampliació de l’espai habilitat al Parc Nou i la creació...\nEl Pessebre Vivent de Sant Cosme, en imatges\ndimarts, 21 de febrer del 2012 (17:30)\nEl gimnàs de l’Escola Jaume Balmes ha estat l’escenari del lliurament dels premis del Quart Concurs de Fotografia del Pessebre Vivent de Sant Cosme. L’acte ha comptat amb l’exposició de les instantànies que s’han presentat enguany en tot u...\nMés de 10.000 persones visiten el Pessebre Vivent\ndilluns, 12 de desembre del 2011 (20:30)\nEl Pessebre Vivent del Prat arriba a la 11ena edició. El Parc Nou s'ha omplert de pratencs per veure la representació del naixement de Jesús amb més de 250 voluntaris que enguany han volgut prendre part. Organitzat com cada any per l'associació Am...


Actes commemoratius per a celebrar l’aniversari de l’1 d’octubre - Sant Martí Sesgueioles\nEl proper dilluns 1 d'octubre se celebrarà l'aniversari del Referèndum per a l'Autodeterminació de Catalunya, i un any després de les càrregues policials que va patir el municipi durant la jornada, des de l'Ajuntament de Sant Martí Sesgueioles i el CDR Sant Martí Sesgueioles s'han preparat una sèrie d'activitats per commemorar la data, a La Fàbrica.\nDilluns 1 d'octubre, a les 19.30 hores, tindrà lloc l'exposició de fotografies de l'1-O, elaborada pels fotògrafs Xavier Calvet i Stan de Zoysa. Seguidament, a les 20.30h, se celebrarà l'acte oficial de canvi de nom del carrer Marinada pel carrer de l'1 d'octubre. L'acte finalitzarà amb un sopar popular a La Fàbrica, de coca de recapte, beguda i postre.\nPer altra banda, dissabte 6 d'octubre a les 19.30 hores se celebrarà una xerrada amb l'empresari i economista català, Ramir De Porrata-Dòria. Al finalitzar, hi haurà sopar popular d'entrepà de botifarra, beguda i postre. A més, durant tot el dissabte es podrà visitar l'exposició de fotografies de l'1-O, creada gràcies a les fotografies de Xavier Calvet i Stan de Zoysa.\nEls tiquets dels sopars populars tenen un cost de 6 € i es poden comprar a l'Ajuntament, en horari de 8 a 15 hores, i a totes les botigues de Sant Martí Sesgueioles. Els diners recaptats seran destinats a les caixes de solidaritat.


Joc gratis Five Nights at Freddy´s - Joc online per jugar gratis\nJoc Five Nights at Freddy´s\nAquest és un joc de terror en el qual controlaràs a Mike Schmidt, un guàrdia de seguretat d´una pizzeria on cada nit els ninots reviuen i recorren el restaurant convertits en assassins desequilibrats, desitjant venjar la seva penosa existencia. Vigila els passadissos amb les càmeres de seguretat perquè no et matin.\nCom es juga? Vigila les càmera de la part inferior dreta i ves canviant de càmeres perquè els animatronics no s´acosti a la teva sala. Si s´acosten molt, a l´esquerra tens uns botons que t´ajudaran a que no entrin.\nEtiquetes: Monstres restaurant por aventura\n· Jocs acció · Jocs aventures · Jocs escape · Jocs estratègia · Jocs de simulació\nMés jocs semblants a Five Nights at Freddy´s\nJoc El globus estrellat\nFive Nights at Freddy´s en altres idiomes\nEl joc Five Nights at Freddy´s és un joc online d'ordinador per jugar gratis. No has de descarregar res, ni instal·lar res, perquè Five Nights at Freddy´s és un joc en flash.\nSegur que et preguntes, com es juga a Five Nights at Freddy´s, donc bé, aqui tens les instruccions: Vigila les càmera de la part inferior dreta i ves canviant de càmeres perquè els animatronics no s´acosti a la teva sala. Si s´acosten molt, a l´esquerra tens uns botons que t´ajudaran a que no entrin..\nJuego Five Nights at Freddy´s\nJeu Five Nights at Freddy´s\nGioco Five Nights at Freddy´s


Com ets davant del conflicte? | Anna Masnou Psicologia\n25 gener 2021 12 novembre 2021 Anna\nEl proper dissabte serà el dia internacional per a la pau i la no-violència, i tot i que sovint quan pensem en aquest dia ho fem més de cara als conflictes armats al món, la pau i la no-violència es comencen a treballar sempre a la més petitat escala, és a dir, amb tu mateix.\nUn aspecte molt a tenir en compte és com et sents davant el conflicte, ja que això en moltes ocasions serà determinant per la gestió que posteriorment en faràs i les actituds que prenguis cap a la situació.\nEl conflicte per si mateix no és ni bo ni dolent, sinó que simplement és, existeix, i això és així perquè no hi ha dues persones iguals, ni amb la mateixa història i de manera inevitable això fa que en algun moment hi hagi algun desacord, i que aquest pugui ésser un conflicte. En canvi el que si que pot resultar profitós o perjudicial és la manera com el conflicte es resolgui.\nLes actituds que es prenguin davant el conflicte venen donades sobretot per 2 factors principals, la preocupació o importància per un mateix i la preocupació o importància per l’altre, i aquests aspectes combinats poden donar lloc a diversos escenaris de resolució del conflicte.\nQuan hi ha una alta importància d’un mateix i baixa per a l’altre, la persona tendeix a voler “guanyar” a tota costa. I l’altre se sentirà perjudicat. Evidentment el conflicte violent s’emmarca en aquest escenari, ja que és la forma més taxativa d’imposició, i pot incloure tant la violència física com verbal, crits, xantatges, etc.\nBaixa importància sobre un mateix i baixa sobre l’altre, en aquest cas és provable que el conflicte ni tant sols es produeixi, i que s’eviti.\nBaixa importància d’un mateix i alta de l’altre, en aquest cas es prioritza el benestar de l’altre, i es cedeix en ocasions fins i tot abans que hi hagi ocasió de tenir el conflicte o de que aquest es faci evident.\nModerada importància d’un mateix i de l’altre o interessos comuns, que fa que s’arribi a un acord, en aquest cas, potser cap del les dues parts se senti satisfeta del tot, però tampoc tenen sensació d’haver perdut.\nAlta importància per l’altre i per un mateix. Cal col·laborar de manera que s’arribi a una resolució totalment satisfactòria per les dues parts, on els dos sentin que han sortit guanyadors, fins i tot més del que esperaven a l’iniciar el conflicte.\nTal com deus suposar en la vida personal l’ideal és que sempre s’arribi a la col·laboració o com a mínim a l’acord, ja que són les opcions que s’encaminen cap a una resolució del conflicte de la qual se’n pot treure alguna cosa positiva o fins i tot la relació sortir-ne enfortida. I evidentment per a que siguin possibles, cal fer-ho sempre des del respecte, la no-violència i amb la pau com a part de l’equació.\nAixí que algunes vegades segons la situació és bo tenir present la màxima, que a vegades és millor tenir pau que tenir raó. I que una manera respectuosa d’enfocar el conflicte pot ser també una mostra d’afecte.\nPrevious Post Previous post: El blue monday no existeix\nNext Post Next post: Resistència al canvi


Guillaume Martin, el ciclista que roda per la Vuelta acompanyat de Fernando Pessoa\nRoglic encara la darrera setmana com a favorit, amb el francès de 28 anys a l'ombra en la segona posició\nGuillaume Martin, el ciclista que roda per la Vuelta acompanyat de Fernando Pessoa EFE\nBarcelonaLa Vuelta ciclista a Espanya entra en la seva darrera setmana amb totes les mirades al clatell del vigent campió, l’eslovè Primoz Roglic. Malgrat anar tercer a la general, tothom dona per fet que és el gran favorit. Els seus rivals saben que necessiten atacar als cims asturians per poder arribar a la contrarellotge individual del darrer dia amb opcions. “Li hauríem de treure un minut a Roglic a la general abans de la contrarellotge”, admet el colombià Miguel Ángel López. “Em motiva poder aspirar al títol, però caldrà superar Roglic a la muntanya”, diu el mallorquí Enric Mas. De moment, el líder és el sorprenent noruec Odd Christian Eiking (Intermarché), que admet que no s’imagina guanyant la prova. Roglic és tercer a 1.36 minuts, i Mas quart, a 2.11.\nI entremig somia Guillaume Martin (Cofidis), segon a 54 segons del líder. Martin aspira a ser el primer francès a guanyar una gran volta des de Laurent Jalabert a la Vuelta del 1995. “Encara no sé quin sostre tinc. Em motiva aspirar a ser el líder de la Vuelta, però haig de descobrir els meus límits”, diu. Martin no és un ciclista com els altres. La seva mare era professora d’interpretació i el seu pare professor d’aikido, art marcial que Martin, llicenciat en filosofia, practica per relaxar-se. De fet, va escriure el llibre Sòcrates en bicicleta i una obra de teatre sobre Plató on uneix la seva passió per la filosofia amb les experiències viscudes a la carretera. A la Vuelta el seu company de viatge és l’escriptor portuguès Fernando Pessoa, ja que ara mateix està llegint El llibre del desassossec. Un doble viatge, físic i interior, mentre busca saber més d’ell mateix. “A la filosofia cal confrontar les teves certeses. Al ciclisme, cal posar-se a prova”, explica un ciclista que, sense fer gaire soroll, aspira al seu primer gran podi. Si al Tour va arribar a ser segon durant alguns dies en què va engrescar la parròquia francesa, abans de caure fins a la vuitena posició, a la Vuelta va començar a poc a poc per culpa d'una caiguda, però va superar Roglic a la general el dia que els favorits van despistar-se i van permetre que una escapada anés massa lluny i fes líder Eiking. Martin va tenir aquell dia la gran oportunitat per veure de quina pasta està fet.\nL'etapa d'aquest dimarts, la setzena de la Vuelta, serà una de les darreres oportunitats per als esprintadors, amb un recorregut de 180 quilòmetres entre Laredo i Santa Cruz de Bezana. Dimecres ja tocarà pujar als llacs de Covadonga i dijous l'etapa reina, amb l'ascens al cim del Gamoniteiru, on la cursa pot quedar vista per a sentència.\nciclisme La Vuelta Guillaume Martin


BUSCANT RAONS: Multes i velocitat\n"L'estàndard de disseny de totes les carreteres concessionades a Xile és de 120 km / hi per tant la meta és que quan estiguin en explotació totes les rutes, la velocitat màxima sigui per a totes igual, excepte en aquells sectors on hi hagi restriccions que estaran degudament senyalitzades i que tenen a veure amb desnivells, traçats i altres ". "Segons es va informar, dels 230 quilòmetres de ruta entre Los Vilos i La Serena (Nord del país), en el sentit nord sud hi ha 57 quilòmetres que es mantindran amb 100 km / h, i de sentit sud nord, hi haurà 47 quilòmetres que mantindran aquesta velocitat. La velocitat màxima per a busos i camions en el tram es va augmentar de 90 a 100 km / h, excepte en aquests sectors assenyalats on es mantindrà en 90 km / h. "\n"L'administrador va aclarir que per a la restricció de velocitat la longitud mínima d'aquests trams és de 1,5 quilòmetre per a 100 km / hi de quatre quilòmetres per als 120 km / h.".\nExperts estimen que mesura és perillosa a Xile.\n"Diversos enginyers en transports qüestionar l'augment en la velocitat màxima per a les carreteres concessionades. Criticar la utilització de senyalètica fixa de 120 km / h ja que, segons van explicar, les autopistes d'alta velocitat ocupen senyalètica dinàmica, és a dir, la que permet informar sobre situacions o problemes en la via en temps real i restringir la velocitat. "\n"Diuen que en totes les autopistes de països desenvolupats hi ha sistemes de seguretat per al control, de velocitats i que quan augmenta la congestió de la ruta operen per disminuir la màxima. Per tant, autoritzar una velocitat permanent de 120 km / h és irresponsable , perquè hi ha condicions on la velocitat màxima pot baixar fins als 70 km / h. Amb una senyalètica fixa i males condicions en la via hi ha el risc d'una col lisió en cadena ".\n"Diuen que a Europa i Estats Units els conductors particulars de mitjana tenen entre 10 i 15 anys d'experiència al volant. Aquí a Xile hi ha menys experiència, ja que la mitjana no supera els 5 o 6 anys. Per això en un país com aquest pensen que ho encertat posar el límit de velocitat més cap avall ", creuen que en uns cinc anys més els automobilistes xilens tindran més experiència per a manejar a velocitats de 120 km / h, però per ara la mantindrien a 100 km / h".\nCom pots adonar-te aquí s'ha autoritzat l'augment de velocitat en autopistes a 120 Km / h amb una sèrie d'arguments contraris d'experts.\nEn relació a límits de velocitat en zona urbana a Xile, en carrers: 40 kph, en avingudes: 60 kph. Però alguns creuen que perquè van augmentar la velocitat a les autopistes a 120 kph poden augmentar la velocitat urbana a avingudes a 80 kph\nL'altre que no s'han considerat són els grans anuncis publicitaris que hi ha a les carreteres amb figures de dones en vestit de bany o llenceria, cosa que el considero un escàndol perquè distreuen als conductors i pot produir un accident. I no exagero ..\ndiumenge, 1 de novembre de 2009 a les 4:50:00 CET\nEl límit en les autopistes i autovies és per defecte 120km/h, però alguns trams tenen límitacions inferiors a aquesta velocitat. En el cas de les autopistes i autovies dels voltants de Barcelona el límit està situat a 80 km/h.\nSi superes aquests límits et multen però a més de la multa si superes una velocitat superior als 130 en autovies i 150 en autopistes et treuen punts del carnet de conduir.\nEn les ciutats la velocitat màxima és en principi de 50 km/h, excepte en algunes zones que la velocitat es limita a 30.\nAquí a més d'aquests anuncis també hi ha siluetes de toros immensa d'una coneguda marca de brandy espanyola dels que hi ha un a cada província espanyola amb l'excepció de Girona, i les altres que hi ha Catalunya han patit actes vandàlics.\ndiumenge, 1 de novembre de 2009 a les 16:44:00 CET\n- Acabo de llegir que a Xile, a finals de juny, el govern va enviar un projecte llei per inmplementar la llicència de conduir amb puntuacions, cada conductor tindrà un puntuació inicial de 12 punts, que es descomptaran segons les infraccions del trànsit que cometin. El nou text legal proposa dràstiques sancions per als qui manegen en estat d'ebrietat, sota la influència de l'alcohol o de drogues, i / o excés de velocitat. Així mateix els que no tinguin multes en dos anys, després d'haver comès delictes, recuperaran la puntuació.\n- Crec que 130 o 150 kph que és molta velocitat en una autopista.\n- Alguns mereixerien els prenguessin el carnet de conduir.\n- D'acord, crec que aquests límits de velocitat depenen dels llocs on fa servir la gent. Crec que els rètols en el camí són distractives però crec que és difícil que no existeixin.\ndimarts, 3 de novembre de 2009 a les 17:26:00 CET\nA Alemanya hi ha algunes autopistes sense limitació de velocitat. Jo no veig que 130 o 150 sigui una velocitat excessiva si l'autopista és bona. De totes maneres a Espnya el límit màxim és de 120.\ndimarts, 3 de novembre de 2009 a les 19:34:00 CET


La ràdio de la UA ja es pot escoltar des de qualsevol mòbil. Actualitat Universitària\nTuneIn és una aplicació gratuïta que es pot descarregar des de qualsevol mòbil i que permet sintonitzar, a través de connexió amb Internet, amb les principals emissores de ràdio nacionals i internacionals. El coordinador d'alumnat de l'Escola Politècnica, Josué Nescolarde, assegura que «aquest és un pas molt significatiu que respon a l'intens treball de tot l'equip que formem part de la ràdio EPS».\nEl responsable tècnic del projecte, Carlos Guillem, ha sigut l'encarregat de gestionar la inclusió dels diferents programes en la plataforma de radiodifusió mòbil, com també l'adaptació de la nova programació que pretén retransmetre les vint-i-quatre hores del dia. Amb ell, la resta de l'equip responsable de la ràdio, integrat per Josué Nescolarde per part de l'equip directiu, i Juan Antonio Gil, responsable de la Unitat de Laboratoris de l'EPS, han apostat per aquesta iniciativa en la qual ha col·laborat Pep Rubio, de l'Observatori d'Inserció Laboral, també presentador i creador de continguts en la Ràdio Politècnica.\nRàdio EPS és un projecte de la Universitat d'Alacant que a primers d'any va complir el seu tercer aniversari, una iniciativa que amb el suport dels vicerectorats de Cultura i Estudiants. «És un projecte intraemprenedor dins de la mateixa Universitat», afirma Andrés Montoyo, director de l'EPS, el qual afegeix que «per això intentem aglutinar professionals dinàmics, amb talent i molta il·lusió, encara que siguen de fora de l'Escola».


Casa Rural El Vallejuelo Cueva de Agreda Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa Rural El VallejueloLa Punta Del Lugar, Cueva de Agreda, Cueva de Agreda, Espanya, 42107 - Veure al mapaCasa Rural El VallejueloVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionatjardíaparcament de cotxessala de jocs\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Cueva de Agreda, vosté es sentirà com a casa a Casa Rural El Vallejuelo, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Casa Rural El Vallejuelo també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Cueva de Agreda. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions de barbacoa. L'ambient de Casa Rural El Vallejuelo es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí, sala de jocs. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Casa Rural El Vallejuelo és una selecció idònia per a la vostra estada a Cueva de Agreda.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Fitnes i recreaciósala de jocs Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigeriinstal.lacions de barbacoa Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatestris de cuinarentadoracalefaccióforn microonesrenta vaixellesempolles d'aigua de cortesianeverasala d'estarescriptoriplat de dutxaservei de planxaIdiomes ParlatsEspanyol Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantYou are advised to bring your own vehicle as the property is not serviced by public transport. x\nAllotjaments a Cueva de Agreda


Comencen els treballs de reposició d’arena a la platja Llarga i Llenguadets | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nComencen els treballs de reposició d’arena a la platja Llarga i Llenguadets\nL’alcalde, Pere Granados, acompanyat de la regidora de Platges, Julia Gómez, i dels tècnics municipals i dels de la Subdelegació de Govern han fet una visita a la zona on s’està actuant per determinar l’abast dels treballs.\nEl Ministeri de Medi Ambient va iniciar la setmana passada els treballs de reposició d’arena a la platja Llarga i a cala Llenguadets; dues de les platges amb major afectació al municipi per pèrdua de metres de sorra després dels temporals d’aquest passat hivern. Així, després de les converses entre l’administració local i la de l’estat espanyol s’ha acordat el traspàs de 5.000m3 de sorra per dotar de més amplada aquest parell de platges. Els treballs consisteixen el l’extracció de la sorra de la platja de Ponent, a l’alçada de la base nàutica on els sediments s’han acumulat degut a les corrents marítimes. En aquest punt doncs, on la platja ha crescut amb molts metres d’amplada s’actuarà fent una reducció de l’espai d’arena i es traslladarà amb camions cap a la Llarga i Llenguadets. A més, també es farà una extracció de les algues que s’acumulen a la platja de Ponent per situar-les a la base de les dunes de la Llarga per millorar-ne la seva estabilitat i fiançar la seva estructura.\nL’alcalde, Pere Granados, acompanyat de la regidora de Platges, Julia Gómez, i dels tècnics municipals i dels de la Subdelegació de Govern han fet una visita a la zona on s’està actuant per determinar l’abast dels treballs que van començar el passat dijous 24 de maig i que es preveu finalitzin el 4 de juny. Ambdós han destacat la importància d’aquestes feines perquè asseguren unes millors condicions tant pels banyistes com per les empreses que desenvolupen la seva feina de temporada. El trasllat de l’arena es durà a terme amb camions mentre i, posteriorment, es distribuirà la sorra a la platja de llenguadets amb maquinària més lleugera per les característiques i dimensions de la caleta; un cost aquest darrer, que assumirà l’Ajuntament de Salou.\n07/11/2018 La Universitat Politècnica de Catalunya redactarà un estudi tècnic sobre l’afectació de les platges del municipi\n06/11/2016 Comença la cinquena promoció del Programa de Formació i Inserció d’Hosteleria a Salou


Iñaki Rubio, novel·lista: “L’extinció de la nissaga de cal Gastó encarna la fi de l’Andorra ancestral” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nPer què se n’ha sabut tan poc, d’aquest cas? Una conspiració de silenci?\nNo diria tant perquè no hi ha cap mà negra, cap pla conscient. Però tothom que ho va viure va quedar tan fortament impactat que va interioritzar el sentiment de culpa. Un exemple: el primer que em va dir el Josep Babot de cal Jep de Canillo, quan li vaig demanar pel cas va ser: “D’això no en parlarem, perquè fa mal a la parròquia i a Andorra”.\nDe què ens parla, a través del cas de Pere Areny i l’extinció de la nissaga de cal Gastó?\nD’una Andorra ancestral que fa el salt a una incipient modernitat. D’una manera de viure i d’una Andorra que s’extingeixen sense remissió. La meva generació ja no l’ha viscut.\nNomés que algú hagués demanat clemència, se li hauria commutat la pena de mort. Ningú ho va fer. Per què?\nProbablement la gent del poble ni ho sabia. Però els més il·lustrats –des dels consellers fins als batlles, els metges, els policies, el mossèn– sí que coneixien aquest particular ús. Van callar, intueixo, per no enfrontar-se a la pressió social.\nL’únic que es va rebel·lar al destí tràgic va ser el policia Pere Canturri. És l’home bo d’aquesta història, qui salva l’honor de tot un poble?\nEl que és clar és que se la juga, i que com a mínim demostra que hi havia una altra opció, que era dir no, que ell no s’havia fet policia per matar un home. És l’home a qui hem de reivindicar.\nEl veig molt empàtic amb el fratricida, i no tant amb el poble pla que no va saber demanar clemència.\nDurant la instrucció del cas, que es va allargar mesos, es va produir un procés de deshumanització de Pere Areny encaminat a fer més digerible el càstig amb la pena de mort. La meva missió era rehumanitzar-lo.\nEra exigible, que la gent tingués compassió?\nPotser no. Però van fer el que van fer. O millor dit, no van fer el que podien haver fet. La meva impressió és que no es creien el que estava a punt de passar. Estaven tan desconcertats que quan acaba la lectura de la sentència segueixen el seguici fins al cementiri. No estava previst i hi ha una acta de Corts que se’n lamenta. Segons la crònica de Malagelada, un cop mort, mossèn Lluís Pujol demana els assistents de resar tots junts, i la gent arrenca a plorar en una mena de catarsi col·lectiva.\nQuin creu que era el diagnòstic clínic de Pere?\nNo he consultat cap psiquiatre, però pels símptomes –la inconstància malaltissa, la incapacitat de socialitzar, el cansament que arrossegava i que els altres interpretaven com ganduleria– és possible que patís alguna mena d’esquizofrènia.\nQuè és ‘Morts, qui us ha mort?’: ficció, autoficció, ‘quest’, llibre reportatge?\nHe consultat molta documentació, assenyaladament la instrucció del cas que m’ha facilitat la família i l’arxiu de la policia, on he localitzat fins i tot el full de renúncia de Pere Canturri. I m’ha ajudat molt la memòria oral dels padrins de Canillo. Però jo soc narrador, i per tant he recreat els buits amb ficció.\nTots els personatges que hi desfilen són reals. També el policia Miquel Bondància i la Martina, serventa de cal Gastó?\nTots dos van existir. Del Miquel, de cal Sucarana de Meritxell, no n’he pogut saber res més que el nom. I he especulat que anés a escola amb el Pere Areny, i que fos el que vigilés la cel·la durant les setmanes que hi va estar tancat. La Martina, el mateix. La seva declaració és interessantíssima, una mirada de fora però molt pròxima a la família. Però l’únic que en sabem és que és del Tarter.\nI la promesa de l’Antoni?\nLa cita la instrucció, però tampoc n’he trobat el rastre i li he posat un nom fictici: Ramona de cal Baqueró de Soldeu. Ella és el motiu pel qual el Pere va matar el germà: pel temor que del matrimoni en naixés una criatura que posés en perill la seva posició d’hereu. Però jo no m’ho crec.\nNo oblidem que l’Antoni tenia ja 56 anys. Havia de casar-se, tenir fills, i que els fills sobrevisquessin. A més, el Pere ja era hereu de cal Paulet d’Escaldes. No li calia ser-ho també de cal Gastó.\nQuè diu la instrucció del cas que no se sabés fins ara?\nA l’interrogatori davant de la policia, el Pere diu explícitament que no tenia cap pretensió de ser l’hereu de cal Gastó. El cas és que s’accepten totes les seves altres respostes, i aquesta, precisament aquesta, no. Grinyola. Com si estiguessin buscant un motiu per condemnar-lo a mort.\nMossèn Lluís Pujol tampoc va demanar clemència. Sorprèn.\nTenia l’esperança que quan passés per davant de Sant Esteve podria acollir-se a sagrat. Però és una pura il·lusió, perquè amb el sometent desplegat al carrer de la Vall era pràcticament impossible.\nLi hauria agradat, ‘Morts qui us ha mort?, a Antoni Morell?\nEstic segur que sí, tot i que mai no en vam arribar a parlar. Un clàssic, en fi, ho és perquè és capaç de generar un diàleg amb els que venen al darrere. I és exactament el que he fet amb Set lletanies de mort, un dels nostres clàssics indiscutibles.


Kundalini ioga, també anomenat el ‘ioga de la consciència’ – La Positiva\nKundalini ioga, també anomenat el ‘ioga de la consciència’\nPostura fàcil, mudra d’oració i entono l’adi mantra i el mangala charan mantra… la classe de kundalini ioga ha començat i el meu estat ja és un altre. Queda molt lluny la concepció del temps i de l’espai, tots aquells pensaments sobre el dia a dia que em venien a la ment mentre em canviava al vestidor s’han esvaït, i sense adonar-me’n em trobo amb una profunda connexió amb mi mateix. Aquesta és la clau del kundalini ioga, també anomenat el ioga de la consciència.\nUn cop obert l’espai continuem amb el pranaiama i/o escalfament, kriya, relaxació, meditació i tanquem la classe amb l’etern sol i vibrant el sat nam, aquesta és l’estructura clàssica d’una classe de kundalini ioga. A priori semblen coses força desconegudes, però tampoc cal saber com està construït un cotxe per conduir-lo, així que podeu deixar que la tecnologia mil·lenària del kundalini ioga faci la seva màgia i gaudir dels seus beneficis sense saber gaire del que hi ha darrere, només seguint les instruccions al vostre ritme, segons el despertar del vostre cos, i la tecnologia farà la resta.\nPerò, quina és la seva tecnologia?\nEs basa en la reproductibilitat, és a dir, en el fet que determinades accions tenen determinats efectes. Per exemple, al mudra (una determinada posició de les mans) d’oració o pranam mudra es tracta d’ajuntar les mans a l’altura del pit, fent una certa pressió, de manera que els colzes quedin paral·lels a terra, amb els polzes recolzats a l’estern i els quatre dits restants junts alineats a 60 graus, mirant cap al cel. Aquest mudra genera automàticament un estat de neutralitat, d’equilibri, de recolliment, sense més. Només heu de fer el mudra i ja hi sereu, fàcil, oi? Podeu provar-lo, per exemple, en una postura fàcil o asseguts en una cadira, tancar els ulls, respirar lentament i profundament, fer el mudra i gaudir dels seus beneficis.\nI de quines accions parlem?\nEn qualsevol moment hi ha presents els següents elements que conformen un cert estat: mudra, posició de les mans; asana, posició del cos; pranaiama, respiració; dristi, punt d’enfocament; mantra, vibració i bandhes, tancaments energètics. Tot plegat genera determinats moviments energètics desbloquejant aquells punts que ho requereixen, i lligant la ment perquè estigui prou entretinguda i vagi deixant anar les seves cabòries habituals. Podríem dir que és una manera de llençar les escombraries mentals cada dia. I de retruc enfortir la ment, al mateix temps que enfortireu el vostre sistema immunològic, nerviós, muscular, etc. De fet ens prepara per viure els embats de la vida amb flexibilitat, la mateixa que va adquirint el nostre cos, i la quotidianitat de la nostra existència amb fortalesa física i mental, alineats amb el que sentim i percebem en el nostre cos, d’una manera més conscient, i per tant alliberada.\nCom moltes altres coses en podríem parlar tant i com volguéssim, però només l’experiència té la capacitat de transmetre allò que es veu limitat per les paraules, així que si en voleu saber més podeu provar una primera classe, a la majoria dels centres de ioga ho podreu fer de forma gratuïta, i viure la vostra experiència. Segurament pensareu que sou massa grans, o que esteu en molt baixa forma, o que tot plegat sembla massa complicat i que no podeu fer les postures que de vegades heu vist fer en el ioga… doncs ja us ho podeu treure del cap, el kundalini ioga és per a tothom i per a totes les edats i limitacions, ja que tots els cossos i ments tenen el seu punt de partida, i per tant el seu propi ritme per obrir-se. Amb tres o quatre mesos de pràctica regular de kundalini ioga us sorprendrà veure on podeu arribar, tan físicament com mentalment. Us hi animeu?\nQue l’etern sol t’il·lumini, que l’amor t’envolti i la llum pura interior guiï el teu camí. Sat Nam!\nImatge principal: www.omanaom.com\nEl poder de les mascotes\n6 activitats culturals a Barcelona (febrer-abril)


Quarta mort per Covid a la residència de Maldà – Comarques de Ponent\nQuarta mort per Covid a la residència de Maldà\nLa residència de Maldà ha registrat el cap de setmana la quarta defunció d’un usuari per Covid. Com les altres tres víctimes mortals, es tractava d’una persona amb un estat delicat de salut i patologies prèvies. El brot detectat a mitjans de gener en aquest geriàtric ha infectat 21 persones (15 usuaris -dels quals 4 han mort- i 6 empleats). Cal recordar que 3 dels 5 usuaris sense Covid van ser traslladats a la residència de Guissona. Abans del brot, la residència tenia 20 avis i 15 treballadors, de manera que s’han infectat el 75% dels usuaris i el 40% dels treballadors.


Shura | Lost Canvas Itàlia\nAvisos etiquetats Shura\nMentre Aiolia recorda un Shura encara inconscient que ell està en deute, Yoshino va trucar per informar-lo del incident.\nVeure la totalitat\nShura es troba, ferit, abans de tornar a Orlando, sorprès per la determinació del genet, però encara decidit acabar amb la seva següent tir.\nPer a la seva sorpresa, ell veu el Capricorn posar-se en posició de IAI, l'art marcial japonès d'eliminar l'oponent amb un sol cop de la seva espasa.\nOrlando és cada vegada més sorprès, es va adonar que el pilot no té més forces per llançar un sol tret amb el qual va buscar la victòria. Encantat per enfrontar a un enemic tan fort i noble, Orlando llança els seus quatre espases negres en contra.\nIncreïblement, la Xura evita tot, gràcies a l'art marcial realitzat que ensenya a no centrar-se només en l'espasa, però en el conjunt dels moviments de l'oponent. Gràcies a això, Shura és un pas dels gladiadors, disposats a atacar.\nOrlando és cada vegada més sorprès, però també segur per colpejar gràcies a la seva precognició.\nEl cavaller ho sap, així que intenta l'impossible, amb un tir més enllà de la velocitat de la llum, una Excalibur va llançar transcendir el que és humà!\nUn miracle s'ha aconseguit, sinó per la gràcia dels déus, però gràcies a la valentia d'un home inamovible.\nShura ha identificat una estratègia per contrarestar l'espasa d'Orlando, però el gladiador no té plans d'abandonar el camp i el va atacar amb totes les forces, desafiant.\nLa terrible quatre espases negres Orlando avanç llampec cap al cavaller, però Shura, gràcies a la velocitat de la llum, no només aconsegueix evitar però fins i tot trencar-!\nVolent aprofitar l'avantatge obtingut, atacs Capricorn immediatament dirigits a la cara de l'oponent, però, increïblement, Orlando bloqueja el seu atac sense si més no donar-se volta.\nSorprès, Shura es podrà penjar de nou, preguntant com vaig aconseguir parar el cop. El nou atac del pilot, però, es bloqueja de nou i aquesta vegada contraatacs Orlando colpejar complet amb la seva Durlindana.\nOrlando, segur de la victòria, explica que els combatents que normalment s'experimenten per difondre alguns precognició, gràcies als quals poden predir les vagues. Normalment, té un trenta per cent d'èxit, però els seus abastos fins a noranta!\nVora I forjat clar regats que li van donar el comiat, però Shura s'aixeca disposat a continuar el duel.\nOrlando se sorprèn; igual que el cavaller a pujar de nou?\nA Tòquio, Shun és en un bar bevent whisky, amb el bàrman, que li va aconsellar de prendre les coses amb calma, i, de fet, Shun s'atura, declarant Starší lentament acostumar-se a beure alcohol amb el seu germà el dia Vaig a revisar.\nEl bàrman diu que Shun no ha canviat amb el temps i li demana que la veritable raó de la visita. Shun ho esmenta el districte de Shinjuku, preguntant si realment creus que si el que ha passat és només una pèrdua de gas segons el declarat per les autoritats. Però l'home va respondre que si ell no hagués percebut el conflicte entre aquests dos cosmos ja no mereix el títol de sant.\nShun està d'acord, i continua dient que va conèixer a un Sant d'Or del passat; Shura de Capricornio! I es pregunta què està passant i si el Santuari de ser conscient.\nL'home va dir que el passat està canviant, i potser fins i tot el seu futur. Shun llavors estats que aniran cap a l'oest, on se sent de nou dues cosmos en batalla, per controlar la situació i li demana que el que va a fer, el seu antic camarada, Hyoga!\nMentrestant, a Kyoto, a la terra sagrada, Orlando diu amb satisfacció la brillantor daurat de l'armadura de la Shura i la posa a prova amb la seva espasa sagrada Torre, salvat amb promptitud Excalibur Shura.\nOrlando és cada vegada més satisfets i es prepara per mostrar el seu veritable poder, canviant la forma del seu braç dret. Shura se sorprèn en sentir la força i l'aura maligna que emana del espadatxí.


14 bis rue Sainte Cecile, 81000 Albi, França\nL'han puntuada els nostres clients després d'allotjar-se al Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile.\nCatedral d'Albi: a només 2 minuts a peu! (99 m)\nAssegura't un bon preu al Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,7.\nAquest establiment amb servei d'allotjament i esmorzar està situat al centre d'Albi i ofereix l'entrada gratuïta al Museu de Toulouse-Lautrec. Algunes habitacions tenen vista panoràmica sobre la catedral d'Albi i el centre de la ciutat.\nEl Chambres d'Hotes la Tour Sainte-Cécile ofereix habitacions de decoració única amb aire condicionat. Totes estan equipades amb televisor de pantalla plana i el canal TNT. A més disposen de bany privat.\nLa Tour Sainte-Cécile és a 10 minuts a peu de l'estació d'Albi-ville i a 5 minuts a peu del riu Tarn. El Chambres d'Hotes ofereixen un servei de transport a l'aeroport d'Albi Le Sequestre, que és a 10 minuts. Aquesta és una de les zones preferides de Albi pels nostres clients, segons comentaris independents.\nQuan vols allotjar-te al Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile?\n6 raons per triar el Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile\n52 establiments a Albi\nInstal·lacions del Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile\nEl Chambre d'hote L'Alibi té una puntuació de 9,6\n76.590.000 comentaris autèntics\nEls clients que han consultat el Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile també han consultat: Les Berges de la Cathédrale\nLes Berges de la Cathédrale, situat a 11 minuts a peu del centre d'Albi i a 4 minuts a peu de la catedral de Sainte-Cécile, ofereix estudis i apartaments independents amb parquet i TV de pantalla...\nLocated 500 metres from Saint-Cecile Cathedral and Toulouse Lautrec Museum in Albi, Chambres d'hôtes maison bourgeoise offers B&B accommodation set in a private mansion. La reserva més recent en aquest hotel és d'ahir a les 18:15\nEl Logis Saint Clair està situat al centre històric del nucli antic d'Albi, a prop de la catedral de Santa Cecília i el Museu de Toulouse Lautrec. Puntuació a partir de 116 comentaris\nL'Auberge de la Halle està situat en ple nucli medieval de Cordes-sur-Ciel, en un dels edificis de pedra més antics del poble. Ofereix allotjament amb vista panoràmica. Puntuació a partir de 227 comentaris\n» Mostra més bed and breakfasts a Albi\nÚltims comentaris del Chambres d'hôtes La Tour Sainte-Cécile\n"no es tindria d'acceptar com a hotel"\n• Habitació Doble Fleur de Lys • Estada d'1 nit\n눉servei no apte, bruticia, caos.눇situació excelent


Un fons australià llança una OPA per fins al 22,69% de Naturgy\nBarcelona. Dimarts, 26 de gener de 2021. 09:05\nActualitzat: Dimarts, 26 de gener de 2021. 11:54\nIFM Global Infrastructure Fund, assessorat pel gestor de fons global australià IFM Investors, ha anunciat aquest dimarts una oferta pública voluntària i parcial d'adquisició (OPA) de fins a 220 milions d'accions de Naturgy Energy Group, que representen el 22,69% del capital social de la companyia, per un import de 5.060 milions d'euros, a raó de 23 euros per títol. IFM considera que l'esmentat preu, que es pagarà en efectiu, compleix les condicions per ser considerat "preu equitatiu", la qual cosa es justificarà mitjançant un informe de valoració d'un expert independent.\nPer la seva banda, Naturgy ha definit l'operació com una oferta "voluntària i no sol·licitada" en un comunicat d'aquest matí a la Comissió Nacional de Mercat de Valors (CNMV) i ha dit que es "pronunciarà quan ho consideri oportú i, en qualsevol cas, quan sigui legalment preceptiu". Segons el comunicat a la CNMV, Energy té intenció de seguir operant el seu negoci amb "el millor interès dels seus accionistes, tenint en compte els condicionants derivats del procés d'oferta". També ha anunciat que s'han contractat els serveis de Citi i Freshfields.\nEl preu de l'oferta suposa una prima del 28,9% sobre el preu mitjà ponderat per volum de les accions de Naturgy per al període dels últims sis mesos; del 22,7% sobre el preu mitjà ponderat per volum dels títols per al període dels últims tres mesos i del 19,7% sobre el preu de l'acció de Naturgy al tancament de la cotització d'ahir (19,14 euros).\nPendent de les autoritzacions regulatòries\nL'efectivitat de l'oferta, l'anunci de la qual ha estat remès a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV), estarà subjecta a rebre les corresponents autoritzacions regulatòries i de competència, així com a assolir un nivell mínim d'acceptació de, almenys, 164.834.347 accions, equivalents al 17% del capital social de Naturgy.\nSi el nivell d'acceptació de l'oferta supera el nombre màxim d'accions a què es dirigeix l'oferta, s'aplicaran les normes de distribució i prorrateig previstes en la legislació espanyola.\nIFM el GIF finançarà la major part de l'adquisició mitjançant compromisos de capital dels seus inversors i la resta mitjançant deute bancari d'adquisició.\nIFM és un dels gestors més grans d'inversions en infraestructures del món i té un sòlid compromís amb la sostenibilitat del medi ambient, en tant que ha establert l'objectiu d'assolir zero emissions netes el 2050 en totes les seves classes d'actius.\nEl compromís d'IFM de participar en la transició energètica, juntament amb els seus 25 anys d'experiència al sector d'infraestructures a tot el món i la seva filosofia d'inversió a llarg termini, ofereix un "sòlid" reforç al desenvolupament de la companyia, segons ha ressaltat el fons.\nEnergia Naturgy entra als EUA amb la compra d'una companyia de renovables


Rivera exigeix al PP que abandoni la pinça amb Podem i deixi governar - Diari de Girona\nRivera exigeix al PP que abandoni la pinça amb Podem i deixi governar\nIglesias s'allunya del PSOE amb una referència als GAL mentre es petoneja amb Xavier Domènech\nefe/ddgmadrid 03.03.2016 | 09:49\nEl president de Ciutadans, Albert Rivera, va demanar al PP que permeti posar en marxa l'acord de govern entre PSOE i C's i abandoni l'«estranya pinça» que estava fent amb Podem perquè, en cas contrari, acabaria votant amb el partit de Pablo Iglesias i amb els independentistes.\nAl debat d'investidura, Rivera, que pujava per primera vegada a la tribuna d'oradors del Congrés, va assenyalar en qualsevol cas que Rajoy no pot liderar aquesta nova etapa perquè no creu en les reformes necessàries per a Espanya i tampoc és la persona que pot abanderar la lluita contra la corrupció.\nVa defensar el seu pacte amb el PSOE i va advertir «als qui els faci mandra dialogar», als qui només volen «insultar» o als que veuen només «en blanc i negre», que els esperen «temps molt foscos».\nDurant la seva mitja hora llarga d'intervenció, va assegurar que el seu partit ha anat al Congrés a «treballar pels espanyols» que són els qui els «paguen el sou» i va demanar a altres partits que «deixin de barallar-se per les cadires» i comencin a pensar en el país.\nHo va dir pensant en Rajoy però també en Iglesias, acusant Podem de no donar suport al pacte que han signat PSOE i C's perquè «no pot complir» amb les confluències que estan dins del seu grup i que demanen un referèndum que, va advertir, no pensen permetre.\nDavant el debat territorial, va destacar, no val l'immobilisme i va insistir que cal reformar la Constitució, cosa per la qual, va recordar, seguirà demanant el suport del PP, perquè necessita del seu suport.\nElogis de Sánchez\n«Li dono les gràcies per la seva valentia i el seu coratge. Els espanyols volen ja amb urgència un govern que propiciï aquest canvi i aquí el que hi ha és un acord perquè es propiciï aquest canvi i es construeixi un govern», va destacar el líder socialista, Pedro?Sánchez, en referència a?Rivera.\nVa admetre que existeixen moltes diferències ideològiques amb C's, però davant de «la vella política» que s'alimenta de «les fal·làcies ad hominem» i dels diputats que «estan més pendents de la confrontació», Sánchez va reivindicar el diàleg i la negociació duta a terme amb Ciutadans.\nPer això, el candidat socialista va estendre's en la seva lloança a l'actitud del partit taronja: «Senyor Rivera, gràcies per ser part de la solució».\nArriben nous polítics però segueixen les mateixes bregues. Espanya Internacional


Els indignats es preparen pel repte de la protesta indefinida\nLes eleccions posen a prova la seva influència després d'una setmana de mobilitzacions\nLes acampades no s'acabaran quan es tanquin els col·legis electorals. És el missatge que transmeten els indignats que continuen ocupant el carrer. Les urnes examinen avui l'impacte de les manifestacions.\nJOAN SERRA Barcelona. 22/05/2011 00:00\n260x366 Manifestants arreu Al centre de París també es van desplegar pancartes que convidaven a la insurrecció pacífica. / AFP/MIGUEL MEDINA Manifestants arreu Al centre de París també es van desplegar pancartes que convidaven a la insurrecció pacífica. / AFP/MIGUEL MEDINA\nStéphane Hessel deu observar entusiasmat, amb aquella tendresa que transmeten els avis orgullosos dels seus néts, l'onada d'insurreccions pacífiques que reclamen una democràcia real. Convertit en ideòleg de les acampades, per l'èxit del missatge contestatari que recull el llibre Indigneu-vos! , l'únic redactor viu de la Declaració Universal dels Drets Humans va aplaudir ahir la vitalitat de les protestes. "Em fa feliç que els joves insisteixin que calen canvis, és un bon començament", va afirmar en una entrevista radiofònica. Hessel i tots els ciutadans que clamen per reformular el sistema van comprovar ahir l'expansió de les acampades, que han omplert de taques el mapa mundial. De la plaça del Sol de Madrid al cor de Tòquio, de la plaça Catalunya de Barcelona al centre de Nova York. En més de 500 ciutats d'arreu del planeta van convocar-se acampades o manifestacions de protesta -en la majoria de casos, simbòliques-, una constatació que el moviment crític ha assolit una repercussió internacional.\nEls indignats no en tenen prou. Primer van aconseguir que el final de la campanya electoral passés més inadvertida que mai, després van presentar un pols a la Junta Electoral Central i el van guanyar, i ahir van esdevenir protagonistes de la jornada de reflexió, un anacronisme en aquest nou món entregat a les xarxes socials, que ha canviat d'altaveus. Les acampades -presents a tot el territori català, de Figueres a Tortosa, de Lleida a Mataró, d'Olot a Reus- es van viure sense incidents. La policia havia renunciat a dissoldre-les per evitar aldarulls, tot i que l'associació Unió d'Oficials de la Guàrdia Civil va demanar ahir d'intervenir contra els indignats per respectar la jornada de reflexió. Al carrer, però, ningú va comprometre l'essència pacifista de les protestes i tothom va alçar la veu per censurar la injustícia social. Aquest és el denominador comú de la insurrecció. Van rebre els banquers, en van sortir més mal parats els polítics. De les assemblees en va sorgir l'enunciat que la queixa dels indignats és indefinida, que encara no té data de caducitat.\nCompromesos, fins quan?\nLa flama s'anirà apagant un cop hagin passat les eleccions? És la pregunta que ara es formula. Els manifestants volen ser perseverants perquè entenen que és imprescindible una reforma profunda per corregir les desigualtats, per reiniciar un sistema que ha eixamplat la distància entre rics i pobres. Els partits polítics, tan descol·locats per l'allau de protestes com prudents per no sortir-ne perjudicats abans de la cita amb les urnes, encara valoren com entomar el crit de la ciutadania. Potser dilluns podran parlar, i actuar, de manera més desacomplexada.\nMentrestant, el govern espanyol va transmetre ahir que el moviment dels indignats ha tocat sostre. Fonts del ministeri d'Interior van apuntar que les concentracions de dissabte s'endevinaven lleugerament inferiors a les de la nit anterior. L'executiu espanyol va donar una primera dada del seguiment de les protestes: va comptabilitzar 58.000 manifestants a tot l'Estat, de les quals en va ubicar 28.000 a Madrid, la ciutat que ha abanderat el procés. Com és habitual en aquests casos, les xifres no acaben de quadrar. A Barcelona, els acampats que recollien firmes de suport afirmaven que havien superat les 30.000 adhesions.\nJornada de reflexió, dia festiu\nEls joves van liderar les concentracions pacífiques i sense consignes polítiques, però van trobar el suport de persones d'altres generacions, que els van acompanyar en el dia més festiu de les acampades. Els indignats van alimentar la curiositat dels ciutadans en una jornada de reflexió atípica, que també va servir per prendre decisions, tot i la dificultat que comporten les assemblees multitudinàries. A Barcelona es va convocar una manifestació el 15 de juny que acabarà a les portes del Parlament. Quina resposta rebran de la classe política?\nUna trentena de persones es disposaven a passar la nit a la plaça de la Font en una acampada que desenes d'indignats van mantenir durant tota la jornada d'ahir. Les concentracions i cassolades dels vespres reuneixen entre 600 i 800 persones.\nMig centenar de persones mantenen l'acampada de la plaça Catalunya. Al vespre, la concentració a la plaça del Vi, davant de l'Ajuntament, va aplegar uns 500 manifestants. La protesta es mantindrà després de les eleccions.\nUna vintena d'indignats van passar tota la jornada a la plaça Ricard Vinyes, després que la nit anterior unes 150 persones se sumessin a l'acampada. Recullen firmes i volen continuar concentrats de manera indefinida.\nAglutina les protestes a les Terres de l'Ebre, a la plaça Alfons XII. Unes 200 persones participen a les concentracions, que divendres a la nit es van celebrar a molt poca distància dels punts on els dos principals partits -CiU i PSC- feien els mítings finals de campanya.\nLa part baixa de la Rambla concentra les desenes d'indignats figuerencs, que recull les protestes empordaneses. Una carpa serveix d'espai per recollir signatures i debatre propostes. Tenen la intenció de quedar-s'hi fins aquesta nit.\nUna dotzena de joves passava la nit a la plaça Major. Durant la jornada de reflexió la protesta es va traslladar al carrer Verdaguer a causa de la celebració del mercat setmanal. La concentració del vespre va reunir 200 persones.


Alerta per la intensitat i l'acumulació de pluja | NacióDigital\nLes precipitacions, que ja causen problemes a la xarxa viària, continuaran tot el dia, especialment al litoral i prelitoral\nper Redacció , 15 de novembre de 2018 a les 06:54 |\nPluja a la plaça de Vic, aquest dijous al matí | Emili Vilamala\nL'estiuet de Sant Martí s'ha acabat de cop. Aquest dijous la jornada ha començat amb precipitacions, localment intenses, especialment a les comarques del litoral i el prelitoral. La situació es mantindrà tot el dia i el Servei Meteorològic de Catalunya ha emès avisos de perill tant per la intensitat com per l'acumulació de pluja.\nEls xàfecs han descarregat de matinada amb intensitat en comarques com la Selva i el Vallès. Tanmateix, on ho han fet amb més força és el Barcelonès. A la capital del país s'han acumulat 51 litres en 30 minuts –una intensitat torrencial- i s'ha activat el màxim avís de perill. Hores d'ara, hi comencen a haver problemes d'accés a Barcelona (consulteu aquí el trànsit en directe) i hi ha risc de desbordament als rius i rieres del Baix Empordà, on han crescut de manera accelerada.\nLa circulació ferroviària està interrompuda des d'un quart de set entre Blanes i Maçanet per la caiguda d'un arbre sobre la via entre Maçanet i Tordera, segons ha informat Renfe. Per facilitar la mobilitat dels viatgers afectats s'està gestionant un servei alternatiu per carretera per al tram afectat. Aquesta incidència causa retards superiors als 30 minuts en el tram Arenys-Maçanet-Portbou de l'RG1. Entre Arenys i Barcelona, en disposar de serveis que tenen el seu origen en l'estació d'Arenys, l'afectació és inferior.\nTambé s'ha vist afectat el metro de Barcelona, i molt concretament la línia 3, que ha estat prtop de mitja hora sense servei entre les estacions de passeig de Gràcia i Vall d'Hebron. Prèviament, l'estació de Vallcarca, de la mateixa línia, s'ha tancat en direcció Zona Universitària, per inundació de l'andana.\nUna esllavissada ha provocat que es tallés un carril de la C-16 en direcció a Barcelona, però la circulació ja ha estat restablerta. Malgrat tot, queden retencions de més de deu quilòmetres. En general, el matí està sent complicat a tota la xarxa viària propera a Barcelona, a les zones del Vallès, el Maresme i el Baix Llobregat.\nPer altra banda, el telèfon d'emergències 112 ha rebut 157 trucades per pluges fins a les 8 del matí, un 70% de les quals amb origen a Barcelona (54) i a Sant Cugat del Vallès (48). Els Bombers de Barcelona han fet aquesta matinada una vintena de sortides per pluja.\nLa majoria d'afectacions són a baixos i aparcaments inundats. La zona més afectada és la part nord de la ciutat, en concret a Vall d'Hebron, Turó de la Peira i Vallcarca. A dos quarts de cinc, l'Ajuntament de la capital catalana ha activat el Pla Municipal per Pluja en fase d'alerta. A l'observatori Fabra han caigut 52 litres per metre quadrat en 30 minuts, segons el Servei Meteorològic.\nActivat el Pla municipal per pluja en fase d'alerta.\nSeguiu les recomanacions👇 pic.twitter.com/k5jWyG4K2A\n— Ajuntament de BCN (@bcn_ajuntament) 15 de novembre de 2018\nAl llarg del dia les pluges intenses es poden mantenir. De fet, el Servei Meteorològic manté un avís per intensitat –20 litres en 30 minuts- a tota la costa i el prelitoral i, de cara a la tarda, també en punts de l'interior com Osona i la Garrotxa Els xàfecs localment aniran acompanyats de tempesta i no es descarta de calamarsa o pedra.\nPer altra banda, en els dos extrems del país –Terra Alta, Montsià i Baix Ebre per una banda i Selva, Garrotxa, Gironès, Pla de l'Estany, Baix i Alt Empordà-, s'ha activat un avís per acumulació de pluja ja que es poden superar els 100 litres en 24 hores.\nTerritorials, Societat, tempestes, pluja, meteorologia


Prendre decisions Prendre decisions\nMalament rai, això d’anar a remolc de la realitat i trigar massa en prendre decisions, tal com ara reconeix Laporta: Koeman ja no devia haver començat aquesta temporada. Si els guanyadors a les urnes haguessin treballat l’alternativa a temps, es tractava de negociar els terminis de la liquidació i pagar-li la quitança a conveniència. En el comiat a Koeman, cal refermar que no mereixia el càrrec per mèrits de trajectòria. Ja poden dir les seves vídues que li feia molta il·lusió i que s’estima el club. Qualsevol persona té somnis frustrats per als que no dona la mida i resulten pura entelèquia. Per últim cop, mai ha estat un entrenador vàlid per al Barça, però s’enduu fins l’últim ral d’un exagerat contracte. Un Barça en ruïnes que li haurà de pagar la quitança completa gentilment atorgada per Bartomeu, l’enderrocador.\nCom és costum, la improvisació per bandera i l’eufemisme d’emprar ‘decisió de la directiva’ quan tot és segons mana i dicta el president. Per allò de les jerarquies i lògiques peculiars del futbol, tocava posar l’entrenador del filial com a interí i no deixar-lo més en evidència. Llàstima que l’alternativa més interessant durés només un sospir. Decidir-se per Albert Capellas semblava un encert, marge fins quan Xavi arribés o els àrabs deixin de posar-se flamencs. Capellas és dels que coneix a la perfecció el model d’èxit i sabria com aplicar-ho, malgrat la majoria de culers no hagin aprés què significa això tan eteri de l’ADN, del joc de possessió, pressió i posició, del cruyffisme i altres conceptes bàsics que s’han de seguir a ulls clucs en cas d’aspirar a un retorn al camí dels èxits. Que és el que tocaria si es branda un criteri convençut davant les intoxicacions neonunyistes que, en la seva proverbial mediocritat, exigeixen múscul, intensitat, físic i tot allò que no calia en els temps gloriosos. Tant se val, haurem d’aprendre a conviure amb aquesta rèmora. Així, doncs, quedem en suspens a l’espera d’en Xavi, un meló per obrir com ho era Guardiola en el seu dia.\nAls substituts de l’estèril neerlandès, en plural, els espera la feixuga tasca de recuperar la identitat perduda i traure el suc d’una plantilla molt més preparada del que ens assegurava el cessant. I també, segurament més difícil i transcendent, eradicar la cultura del menfotisme instaurada de fa anys al vestidor. Durant massa temps els futbolistes s’han cregut els amos del club i situar-los en el lloc que els hi pertoca implicarà mesures dràstiques, com enviar a la banqueta o tribuna aquell que no pugui ja col·laborar en i l’ambició comuna. No passa res, pitjor va ser, segur, perdre Messi. Per tant, barra lliure per afrontar la matança de Texas, si cal, perquè certes vaques sagrades aconseguiran, de continuar pel mateix pedregar, que perdem fins i tot el record dels seus millors dies de servei.\nTampoc cal confiar-ho tot a Xavi. D’entrada, aterra amb una colla de col·laboradors que sembla la cort d’algun dictador africà quan encara no passa de ser projecte d’entrenador. S’havien de prendre decisions i no es podien ajornar més. S’havia de demostrar que perdre comportava conseqüències i ha costat un munt donar el pas. Ara mateix, quan el primer equip ho copa tot, difícil que dediquem atenció a la situació econòmica, al fantasma creixent de la societat anònima, a la recerca d’alternatives viables com, per exemple, estudiar la possibilitat d’aconseguir finançament de part dels socis enlloc de fiar-ho tot, futur inclòs, a Goldman Sachs. Com no ens deslligarem de preocupacions en aquestes hores tan incertes a Can Barça, deure una barbaritat al fons d’inversió nord-americà acabarà ocupant el primer lloc entre els maldecaps culers. I prou sabeu que n’hi ha uns quants. L’empat amb l’Alabès? A gos flac, tot són puces. Estem en espera, palplantats a la consulta del doctor Hernández. Això, si Qatar no fa a última hora algun d’aquests trucs de nou ric amb mania al Barça als que hauríem d’estar acostumats. Traure’ls de patrocinador va ser una punyalada, segons ells, que trigaran segles en oblidar.


Duet literari a la Biblioteca de Palafrugell - Ràdio Palafrugell\nDuet literari a la Biblioteca de Palafrugell\nEscrit per Ràdio Palafrugell a 31 de Juliol de 2020\nEls escriptors Vicenç Pagès i Mar Bosch duran a terme un duet literari per presentar els seus dos nous llibres.\nL’activitat es farà al pati de la Biblioteca de Palafrugell, aquest divendres a les 19h.\nContinua l’agenda d’activitats culturals, aquest divendres amb un duet literari a la Biblioteca de Palafrugell. Els escriptors Vicenç Pagès Jordà i Mar Bosch presentaran les seves últimes publicacions, Memòria vintage i La dona efervescent, respectivament.\nPer comentar aquesta activitat des de Ràdio Palafrugell ens hem posat en contacte amb Vicenç Pagès. L’escriptor de Figueres ha introduït el seu nou llibre Memòria Vintage, una publicació que recupera esdeveniments, conceptes i objectes dels últims 40 anys del segle XX.\nD’altra banda, l’escriptor, ha explicat que el duet consistirà en una xerrada entre ell i l’escriptora gironina, Mar Bosch. Una proposta que servirà com a presentació de les seves últimes publicacions.\nA més, Pagès Jordà ha afegit que la relació entre Memòries vintage i La dona efervescent, escrit per Mar Bosch, es basa en que els dos llibres contenen èpoques i vivències que no coneixen respectivament.\nTanmateix, Vicenç Pagès Jordà el figuerenc ha afirmat que la xerrada contindrà una mica d’humor igual que els dos llibres que presentaran.\nPer últim, l’escriptor ha remarcat que el duet serà improvisat i que hi podrà assistir qualsevol persona. Tant si ha llegit els llibres com si no.\nEl duet literari a la Biblioteca de Palafrugell serà a les 19h d’aquest divendres. Per assistir-hi s’ha de reservar plaça trucant al 972 30 48 09. Podeu recuperar l’entrevista íntegra a Vicenç Pagès en el següent arxiu.\nEtiquetes Biblioteca de Palafrugell La dona efervescent Mar Bosch Memòria vintage Vicens Pagès


EBREDIPUTATS: TOROS : BOUS. COMPAREIXENCES\nTOROS : BOUS. COMPAREIXENCES\nAquets dies s’estan produint (substanciant, diuen al Parlament) les compareixences de la ILP referent a la prohibició dels espectacles taurins amb mort de l'animal. Com diputat les he seguit. Com diputat de l’Ebre tinc un doble interès.\nHe de confessar la meva perplexitat, el meu desencís vers la majoria de compareixents. He escoltat moltes crítiques vers la política, i els polítics. Els representant de la societat civil no són millors,alguns són molt pitjor que el pitjor dels diputats en qui he compartit escó.\nLa demagògia, els prejudicis, l’aïllament de la realitat, l’argumentació sense rigor, els apriorismes dels representants de la societat civil han produït episodis d’autèntica vergonya. D’uns i altres. Tothom ho ha escoltat. L’Espanya cany, la Catalunya Cuni, fins i tot la violència de gènere, l’indignitat al servei del dogma. Uns i altres.\nCada argument dels animalistes refermava la meva posició protaurina... Però ai... molts dels arguments protaurins em creen dubtes més que raonables. Com més parlen, uns i altres, més reforcen al contrari.\nNomés em faltava la voluntat de no diferenciar els correbous. No havíem quedat que parlàvem d’espectacle amb mort de l’animal??? Entre les corrides i els bous, hi ha la diferècia entre vida i la mort. Entenc que algú els vulgui prohibir. Però llavors no estarem parlant de la mort de l’animal.\nEn fi, si els compareixents, intel·lectuals, tertulians, societat civil, continuen amb tanta demagògia, al final prendrem mal tots. Si no l’hem pres. Aquesta vegada no culpo, no poden culpar als politics.\nPublicado por Ebrediputats los 13:51\nL'argumentació d'uns i altres és cert, reforça el contrari. Però, si bé és cert això, l'objectivitat massa sovint és sobrepassada per la subjectivitat. No es pot posar sobre la taula l'argumentació sobre el patiment de l'animal -amb mort o sense- i la cultura que el justifica. Són coses diferents. Potser si la gent assumís quant de patiment tenen els bous aleshores la inèrcia seria que se'n deixarien de fer.\nCom diu Xavi Estellé (http://xavi-estelle.blogspot.com/2010/03/poca-coherencia-i-molta-poca-vergonya.html), hi ha molt poca coherència. Si s'accepta que el bou pateix, la defensa del bou com espectacle i com tradició cultural, estan per sobre o per sota del patiment? El problema, com diu Xavi, és que els comptes electorals són ben presents quan els polítics es posicionen.\nCom vosaltres em pregunto què fan defensors dels bous de carrer anant a defensar els bous de plaça, maltractats i matats en espectacle públic.\nFinalment, cal reflexionar com pot una llei establir que un animal, el bou, és de segona i per això es poden fer bous de carrer. Ep, que si s'han de fer es fan però, cal remarcar la incoherència de la llei.\nProhibir potser no cal prohibir res però, reflexionar, de tant en tant hauríem de fer-ho.\nPos ja em perdonareu la meva immaduresa, però, com deia mon iaio, si sens a un, te la raó un i si sens a l'altre, te la raó l'altre. Sis cents i sis cents, mil docents. Mentre un científics ens diguen que l'animal pateix i de valent i altres tant científics i savis com els altres, que si però no, o que no n'hi ha per a tant, no ens aclarirem. Uns es podran agarrar a uns i altres als altres, això sense entrar en que sempre hi haurà qui defense que el patiment/dolor ( que tampoc sembla clar ) es secundari en ares d'un be superior. Perquè també hi ha qui defensa la mort dels animals per alimentar-nos ( jo mateix i moltissima gent de les que no volen corrides ) amb l'argument que no es venen entrades per veure com els maten i de la manera que ho fan, o sigui, el dolent es que algú pugui xalar veien-t'ho, no el patiment en si.\nTambé vaig sentir un catedràtic de filosofia que deia que els correbous eren una salvatjada; home hi han aspectes molt concrets dels bous nostres que a mi tampoc m'agraden, ara, d'aquí a generalitzar d'aquesta manera tant salvatge....Ah,i si volem filosofar, qui em diu a mi que el que un menja per plaer gastronòmic o estomacal ( no per necessitat ) és mes important i transcendent que el plaer d'un altre que és més sensorial i menys físic. Jo que se.\nFinalment i en el terreny estrictament polític, no ens xupem el dit, em sap mal donar-li la raó al Sr. Luna, però sembla evident que ni a CiU ni ERC els interessa posar al mateix sac les corrides i els correbous pels efectes electorals negatius que això tindria per a ells, per tant, votant a favor de l'ILP, s'acontentaria als votants urbans ( majoritàriament contraris ) i als de les nostres terres ( majoritàriament, també, favorables als correbous ) i per altra part els propis impulsos de la iniciativa ( PROU ) amb el seu lider argenti al front també els hi va bé perquè saben que incluint-ho tindran poques possibilitats d'èxit pel que he dit abans.


Fontvannes - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 16′ 44″ N, 3° 52′ 22″ E / 48.2789°N,3.8728°E / 48.2789; 3.8728Coord.: 48° 16′ 44″ N, 3° 52′ 22″ E / 48.2789°N,3.8728°E / 48.2789; 3.8728\nFontvannes és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 552 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Fontvannes era de 552 persones. Hi havia 199 famílies de les quals 27 eren unipersonals (19 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 88 parelles sense fills, 76 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 216 habitatges, 203 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 11 estaven desocupats. 212 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 203 habitatges principals, 181 estaven ocupats pels seus propietaris, 20 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 27 en tenien tres, 64 en tenien quatre i 112 en tenien cinc o més. 168 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 62 habitatges hi havia un automòbil i a 131 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Fontvannes el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 386 persones, 285 eren actives i 101 eren inactives. De les 285 persones actives 259 estaven ocupades (146 homes i 113 dones) i 26 estaven aturades (11 homes i 15 dones). De les 101 persones inactives 44 estaven jubilades, 33 estaven estudiant i 24 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Fontvannes hi havia 215 unitats fiscals que integraven 589 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.538 €.\nDels 14 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació de material elèctric, 6 d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa financera, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».\nDels 6 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren paletes, 1 guixaire pintor, 1 lampisteria, 1 electricista i 1 perruqueria.\nL'any 2000 a Fontvannes hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 960 hectàrees.\nBucey-en-Othe (2,2 km)\nMesson (2,8 km)\nMacey (3,5 km)\nDierrey-Saint-Julien (4,9 km)\nEstissac (5,0 km)\nChennegy (6,2 km)\nPrugny (6,3 km)\nDierrey-Saint-Pierre (6,5 km)\nMontgueux (7,0 km)\nNeuville-sur-Vanne (7,3 km)\nVauchassis (7,3 km)\nBercenay-en-Othe (8,0 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fontvannes\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Fontvannes a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Fontvannes a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fontvannes&oldid=29117274»


TarracoWiki:Categories - TarracoWiki, la wiki de Tarragona\nLes categories permeten mantenir organitzats els continguts i articles de la TarracoWiki. Totes les categories han d'estar incloses en alguna categoria pare. Per això, en el cas de que ens trobem amb una categoria de primer nivell, hauríem de subcategoritzar-la a l'arrel principal de categories Categoria:Índex.\nD'aquesta categoria en depenen la resta, com podem veure a l'Arbre de categories de la TarracoWiki. S'ha d'intentar, abans de crear o pujar qualsevol contingut, donar un cop d'ull a les categories existents per escollir-ne l'apropiada. Pensem que la categoria és obligatòria (cliquem si volem conèixer per què) i, per tant, s'han de decidir abans de dur a terme qualsevol edició.\nEstem cercant la categoria més adient per al nostre article?. Aquí podem trobar una relació completa de les categories definides per als Articles. Consultem també com crear-ne de noves.\n2 Normes d'ús\n3 Quina categoria hi poso?\n3.1 Abans de crear noves categories\n3.2 Categories reservades\nArticles – Inclou les categories principals de continguts. Per defecte, si no trobem la nostra categoria, podem fer servir aquesta o crear-ne una de nova.\nAjuda – Llista tots els manuals escrits per conèixer millor el funcionament de la TarracoWiki.\nImatges - Classifica les imatges existents a la TarracoWiki.\nMultimèdia - És la categoria principal (arrel) de la «Biblioteca multimèdia». A més de contenir la categoria anterior d'imatges, classifica els arxius multimèdia (aùdio i vídeo de tipus «Ogg») i els «Pdf» carregats a la TarracoWiki.\nTarracoWiki - Conté els articles relacionats amb les normes d'ús, desenvolupament i utilització de plantilles, manteniment i administració de la TarracoWiki.\nPrefix: el prefix en català per l'espai de noms Category és Categoria. Funciona tant en anglès com en català, però és recomanable utilitzar només el prefix català.\nSubcategories: tota categoria hauria de ser una subcategoria d'una altra, excepte [[Categoria:Índex]] que és l'arrel de l'arbre de categories. Abans de crear noves subcategories ens hem d'assegurar que no existeix cap categoria pareguda i que ja ens serviria.\nPer categoritzar podem fer servir les següents opcions:\nOmplir el quadre de text amb una categoria, o bé seleccionar-la al núvol de categories més populars que surt al final de la pàgina d'edició d'articles.\nUtilitzar la sintaxi wiki [[Categoria:nom de la categoria]]. Podem consultar l'ajuda completa a l'ajuda de categories.\nQuina categoria hi poso?\nTots els articles han d'estar categoritzats a les categories més concretes possibles i a totes les categories existents on encaixin i que no siguin redundants entre elles. En general, podem trobar les categories correctes mirant si dintre de les que se'ns ocorren en podem trobar de més concretes. Moltes vegades, les categories que hi ha als articles d'altres temes semblants o relacionats ens poden servir de guia.\nAbans de crear noves categories\nNo s'ha de crear una nova categoria quan no se sap com categoritzar un nou article (o qualsevol article que trobem que estigui mal categoritzat). En aquest cas, el que s'ha de fer és preguntar a la pàgina de discussió de l'article o, si volem, a La Plaça, a altres usuaris, per valorar quina seria la millor opció.\nSi no tenim resposta o no estem convençuts, podem contactar llavors directament amb algun expert utilitzant la seva plana de discussió per demanar consell.\nHem d'intentar, tant com sigui possible, trobar consens en totes les decisions que afecten a les modificacions d'articles, i encara més si no som els autors principals dels mateixos.\nA banda de seguir aquestes regles bàsiques, existeixen categories que no poden ser utilitzades directament, com per exemple les categories de manteniment d'articles. El seu ús està automatitzat mitjançant les plantilles de manteniment.\nUna altra categoria reservada, a la qual no hi podem introduir manualment cap article, és la categoria d'articles supervisats. Aquesta està limitada per als «Experts», i si intentem categoritzar els nostres articles directament, veurem que no ho permet. Si volem que el nostre article sigui revisat, consultem TarracoWiki:Supervisió d'articles.\nCom crear i afegir un article a una categoria.\nPàgina de categories de la TarracoWiki.\nArbre de categories de la TarracoWiki\nPer què és obligatori categoritzar un article.\nObtingut de «http://tarracowiki.cat/wiki/TarracoWiki:Categories»\nDarrera modificació de la pàgina: 09:59, 17 juny 2010.\nAquesta pàgina ha estat visitada 9.620 vegades.


Cap a les 08.30 hores d'aquest dimarts, una avaria mecànica d'un tren ha provocat que un dels eixos s'enfrontaran (fre contra la roda i els dos elements són ferro), cosa que ha provocat fum, segons ha informat Renfe.\nCap a les 08.30 hores d'aquest dimarts, una avaria mecànica d'un tren ha provocat que un dels eixos s'enfrontaran (fre contra la roda i tots dos elements són ferro), cosa que ha provocat fum, segons ha informat Renfe. El tren ha estat detingut a la població de Llinars perquè els passatgers fossin traslladats a un altre tren.\nNo hi ha hagut cap afectació personal als viatgers, ja que en detectar-se el fum s'ha estacionat el tren a Llinars i s'ha transbordat els passatgers.\nDes de Renfe han insistit que "no hi ha hagut perill per als passatgers en cap moment", la companyia ha lamentat les molèsties i ha demanat disculpes als passatgers per les molèsties que ha causat aquesta avaria.


BCN, capital del luxe - BCN Content Factory\nEl sector del luxe continua creixent malgrat la feble recuperació de l'economia. Les tendències cap a la concentració i globalització es mantenen i la majoria d'empreses intenten aconseguir la dimensió i l'abast que necessiten per competir amb efectivitat. Per aconseguir-ho, han pres posicions a Barcelona, una destinació turística de moda. Gràcies a l'aposta de les signatures internacionals, els turistes també visiten la capital catalana com una destinació de shopping. A aquest atractiu s'uneix la concentració de outlets. Ara s'està aixecant un macrocomplejo ajunta a Barcelona en la costanera Viladecans.


La Cambra de Barcelona reclama solucions urgents a la xarxa d’infraestructures de Catalunya per garantir la competitivitat econòmica | Sala de Premsa | Cambra de Comerç de Barcelona\nLa xarxa d’infraestructures catalana necessita solucions urgents per garantir la competitivitat del teixit empresarial i competir en igualtat de condicions que la resta de països europeus. Aquest és un dels missatges que el president de la Cambra de Barcelona, Joan Canadell, ha reivindicat aquest dijous a la jornada “Construint ponts amb les infraestructures”.\nL’acte, organitzat per Foment del Treball, ha aplegat els agents socials i altres entitats representatives de l’empresariat català com les Cambres de Comerç per reclamar més inversions a l’Estat en matèria d’infraestructures. La jornada també ha comptat amb la presència d’alts càrrecs públics com ministre de Transport, Mobilitat i Agenda Urbana, José Luis Ábalos, entre altres.\nDurant la seva intervenció, el president de la Cambra de Barcelona ha celebrat que totes les institucions implicades hagin pogut unir esforços per reclamar les infraestructures que mereix Catalunya, atès que les mancances en infraestructures, ha afegit, “han estat contínues en els darrers 20 anys” i han acumulat una llarga llista de punts negres a la xarxa catalana.\nUn dèficit “intolerable”\nEl Corredor del Mediterrani, la xarxa ferroviària de Rodalies, els traçats viaris d’autovies i el sistema aeroportuari són algunes de les infraestructures que no s’han pogut desenvolupar correctament a Catalunya a causa del dèficit d’inversions per part de l’Estat, quelcom en què han coincidit els ponents de la jornada i han traslladat al ministre José Luis Ábalos.\nLa Cambra ha constatat que les inversions de l’Estat fetes a Catalunya no es corresponen amb el seu pes sobre l’economia, i en els darrers cinc anys, s’ha acumulat un dèficit de 3.100 milions d’euros. Ara bé, si ens fixem només en la inversió en infraestructures, durant el període 2001-2018 s’han deixat d’executar 8.000 milions d’euros, una xifra equivalent al 3,3% del PIB català.\nEl president de la Cambra de Barcelona ha lamentat les greus conseqüències d’aquestes mancances i ha senyalat que, si l’Estat hagués executat la totalitat de la inversió pressupostada en infraestructures de transport a Catalunya, s’haurien generat 20.000 milions d’euros de facturació addicional al territori i s’haurien creat més de 111.000 llocs de treball a temps complet.\nPer últim, ha recordat que, tal i com es va senyalar en un estudi publicat al desembre, caldria invertir 45.000 milions d’euros per corregir el dèficit acumulat en infraestructures a Catalunya.\nLa crisi derivada de la Covid-19 no ha fet més que refermar la necessitat d’un canvi de model. En nom de les 13 Cambres de Comerç catalanes, Joan Canadell ha defensat un model econòmic descentralitzat i distribuït territorialment per a Catalunya, que doni resposta als efectes del canvi climàtic i amb una bona política d’inversions i racionalització de les despeses.\nHa afegit que cal també un nou model de mobilitat, amb mesures com l’impuls de les infraestructures de transport públic metropolità, la construcció de nous accessos ferroviaris al Port de Barcelona i d’estacions d’intercanvi modal. En aquest sentit, ha interpel·lat també al conseller de Territori, Damià Calvet, i el primer tinent d’alcalde de Barcelona, Jaume Collboni, presents a l’acte.\nEl president de la Cambra de Barcelona ha considerat imprescindible una planificació previsible, raonada i raonable d’inversions en infraestructures per part de les administracions públiques, especialment per part de l’Administració General de l’Estat, i ha afegit que els fons europeus de recuperació seran una oportunitat irrepetible per adreçar bona part d’aquestes necessitats.\n“Caldrà claredat sobre qui assumeix la responsabilitat d’identificar, seleccionar i prioritzar els projectes. També caldrà saber quin rol poden exercir tant la Generalitat com la iniciativa privada”, ha afirmat Joan Canadell, que ha assegurat que “ara ens hi juguem molt”,\nLa Cambra estima en 3.800 milions d’euros la inversió en infraestructures necessària per 2021 a Catalunya i els pressupostos de l’Estat en preveuen just la meitat\nLa Cambra considera que Catalunya requereix una inversió de 45.333 milions d’euros per eliminar el dèficit d’infraestructures l’any 2030, a un ritme de 3.800 milions anuals entre totes les administracions, fins assolir el 19% de l'estoc de capital en infraestructures de l'Estat.\nLa concentració sistemàtica de recursos públics a Madrid ha implicat un dèficit d’inversió de l’Estat a Catalunya de 3.100 milions d’euros al període 2015-2019\nMentre que entre 2015 i 2019 Madrid va rebre gairebé 3.000 milions d’euros en inversions públiques diferents de les infraestructures, Catalunya va rebre poc més de 600 milions.\nEls projectes anunciats per l’Estat a la xarxa ferroviària de Catalunya només seran viables amb gestió directa sobre el terreny\nEn matèria de transport de viatgers, l’aposta per un nou model de gestió integral de Rodalies i Regionals de Catalunya per part de la Generalitat, que ja compta amb FGC com a mitjà propi, permetria desenvolupar nous serveis, inclosa l’alta velocitat regional, així com la potenciació de la indústria ferroviària local.


L’any 2019 va començar amb nou dirigents independentistes empresonats i nou exiliats i acaba amb nou independentistes més empresonats pels fets del 23 de setembre i les protestes post-sentència. Unes protestes que van deixar 313 ferits, i que ja arriben a 2.500 des del 2014, segons un informe sobre la repressió publicat recentment per Òmnium Cultural. La repressió continua molt present a la política catalana en un any en què la politització de la justícia espanyola ha aflorat desacomplexadament durant el judici del Tribunal Suprem, que va condemnar els dirigents independentistes a gairebé cent anys de presó, i que ha acabat amb l’escàndol del muntatge policíac contra els CDR acusats de terrorisme, alliberats després amb comptagotes per l’Audiència espanyola per falta de proves.\nEl del Suprem va ser un judici llarg, que va començar el 12 de febrer i no va quedar vist per a sentència fins al 12 de juny. Quatre mesos en què el vice-president Oriol Junqueras, els consellers Jordi Turull, Josep Rull, Raül Romeva, Dolors Bassa, Joaquim Forn, la presidenta del parlament Carme Forcadell, i els presidents de l’ANC, Jordi Sánchez, i d’Òmnium, Jordi Cuixart, van haver de defensar-se d’una acusació inexistent de rebel·lió davant un tribunal presidit pel jutge Manuel Marchena, que va ser incapaç de demostrar, durant les sessions, el delicte dels quals se’ls acusava. Ni la fiscalia espanyola, ni l’advocacia de l’estat ni l’acusació popular exercida per Vox no van respectar la presumpció d’innocència dels acusats, que van tenir tota mena d’entrebancs per a defensar-se, malgrat l’esforç d’alguns dels advocats. Fins i tot, es van fer servir proves manipulades. Les compareixences dels testimonis no van servir tampoc per a aclarir qui havia ordenat les càrregues del Primer d’Octubre, tot i que mesos després, al desembre, comandaments policíacs van assenyalar el tinent coronel Diego Pérez de los Cobos i el secretari d’Estat José Antonio Nieto com a màxims responsables. Si es demostrés que va ser així, haurien mentit durant el judici. La frase ‘ho tornarem a fer’, de Jordi Cuixart, va marcar el final del judici, i l’esperit amb què l’independentisme afrontava el seu futur.\nEl 14 d’octubre, va sortir la sentència, que condemnava els acusats entre nou anys i tretze de presó pels delictes de sedició, malversació de fons públics i desobediència. Una sentència dura que va provocar marxes massives arreu del país, convocades per l’ANC i l’Òmnium, i nombroses protestes al carrer, que en el cas de Barcelona van durar cinc dies seguits amb la plaça Urquinaona com a epicentre. Una revolta espontània que els Mossos d’Esquadra, supeditats al Ministeri de l’Interior espanyol, van reprimir durament, ajudats per la policia espanyola desplaçada a Catalunya especialment amb aquesta finalitat. Abans de la sentència, el 23 de setembre, la Guàrdia Civil va detenir set membres dels CDR, als quals va acusar de terrorisme, i la justícia els va empresonar sense cap prova. Va ser un muntatge policíac sobre una organització terrorista inexistent, sense armes ni explosius, que no han aparegut enlloc. Però dos dels set membres continuen tancats en presons espanyoles, en alguns casos en règim d’aïllament. Xavier Buigas, Xavier Duch, Eduard Garzón, Alexis Codina i Ferran Jolis van ser posats en llibertat aquest desembre per falta de proves.\nLa resposta a la sentència també va ser encapçalada per una nova organització, el Tsunami Democràtic, destinada a canalitzar la mobilització i a forçar l’estat espanyol a negociar una sortida política al conflicte amb el lema ‘Spain, sit and talk’. Es tracta d’una organització clandestina, sense dirigents coneguts, per a evitar la repressió espanyola, com havia passat amb l’empresonament de Jordi Sánchez i Jordi Cuixart. El Tsunami es comunica amb les bases independentistes mitjançant les xarxes i la seva primera acció, l’ocupació de l’aeroport del Prat de Barcelona el mateix dia de la sentència, va ser un èxit. Milers de persones van blocar aquesta infrastructura estratègica i només l’actuació dels Mossos, al final, va enterbolir una acció pacífica i democràtica. La segona acció del Tsunami va ser el tall de l’autopista AP-7 a la Jonquera l’11 de novembre. L’acció va encendre les alarmes de les autoritats espanyoles i franceses, perquè es tallava el corredor de mercaderies terrestres més important de l’estat espanyol, conjuntament amb Irun, on la branca basca del Tsunami també va blocar la frontera.\nEl tall de la Junquera havia de durar tres dies, però novament la repressió va impedir-ho. Ara, la dissolució va provocar un altre tall de la AP-7 a Girona i a altres carreteres del país. La tercera acció del Tsunami va ser la protesta durant el partit del FC Barcelona contra el Reial Madrid. Malgrat la intoxicació mediàtica, el Tsunami no pretenia d’interrompre el partit. L’acció que tenia preparada, fer aterrar uns drons a la gespa amb la pancarta ‘Sit and talk’, no es va poder fer pels inhibidors que el club té com a mesura de seguretat. Només es van poder llençar pilotes grogues al camp i exhibir una pancarta. L’acció fallida va despertar algunes crítiques, però el Tsunami Democràtic continuarà essent un actor clau l’any que ve, tret que desaparegui el motiu de la seva creació: una negociació bilateral entre Catalunya i Espanya d’acord amb el dret d’autodeterminació.\nPànic de Vox\nAquesta taula de diàleg ha centrat les negociacions entre ERC i el PSOE per a la investidura de Pedro Sánchez. L’any va començar, precisament, amb la ruptura del diàleg entre el govern de la Generalitat i l’espanyol després de la declaració de Pedralbes signada el desembre del 2018. Durant el gener del 2019, hi va haver algunes reunions bilaterals, però el govern espanyol, unilateralment, es va aixecar de la taula. El divendres 1 de febrer, la portaveu, Carmen Calvo, justificava la ruptura del diàleg perquè la petició d’un referèndum d’autodeterminació no era ‘acceptable’. Una setmana després, el 8 de febrer, els negociadors del govern català, el vice-president, Pere Aragonès, i la consellera de Presidència, Elsa Artadi, lamentaven la ruptura unilateral de Pedro Sánchez i l’atribuïen a la por de l’extrema dreta, que l’endemà feia una manifestació a la plaça Colón, amb Vox, PP i Cs. Amb aquest clima es va arribar a la votació dels pressupostos i Junts per Catalunya i ERC, que havien demanat algun gest al govern espanyol abans del judici, van votar-hi en contra. Això va significar la fi de la legislatura i la convocatòria d’eleccions espanyoles el 28 de maig, per no coincidir amb les municipals, autonòmiques i europees del 26 de juny.\nLes eleccions espanyoles del 28 de maig van donar una victòria a Pedro Sànchez, però no suficient per a governar. El PSOE necessitava pactar amb Podem i amb els independentistes, però va decidir d’esperar que passessin les municipals i autonòmiques, que no van canviar res. Pel que fa a Catalunya, ERC va guanyar les eleccions espanyoles, Junts per Catalunya les europees i les municipals van confirmar l’hegemonia de l’independentisme. A les eleccions a les Corts del País Valencià, que van coincidir amb les espanyoles, els tres partits del Botànic, PSPV, Compromís i Podem, van reeditar el pacte del Botànic amb Ximo Puig de president, però aquesta vegada amb Podem dins el govern, a més de Compromís. I a les Illes, que sí que van coincidir amb les municipals, Francina Armengol també va reeditar la majoria de progrés. En el cas de Catalunya, les europees les va guanyar Carles Puigdemont, que va ser elegit eurodiputat juntament amb Toni Comín, i Oriol Junqueras com a cap de llista d’ERC, amb Diana Riba i Jordi Solé.\nSuperat el cicle electoral, Sánchez va començar una estratègia negociadora que es basava a verbalitzar la intenció de fer un govern d’esquerres, però no va fer cap gest per a tancar-lo. Pablo Iglesias va renunciar a ser al govern i a defensar el referèndum, i es va comprometre a acatar la sentència del Suprem de la tardor, però Sánchez no en va tenir prou. Deia que un pacte amb Podem no li permetria dormir tranquil a la nit. Mentrestant, ERC ja havia garantit el suport a Pedro Sánchez a canvi de res, seguint les instruccions d’Oriol Junqueras, i Gabriel Rufián es va dedicar a pressionar Podem. Tot i no tenir prou suports, Sánchez va jugar a la ruleta russa amb una investidura a final de juliol que, evidentment, va perdre, perquè Podem no la va secundar pas. Després de l’estiu, la situació no havia canviat i, com que no hi havia acord, es van tornar a convocar eleccions espanyoles el 10 de novembre.\nLa campanya va estar marcada per la situació de Catalunya i la sentència del procés. Pedro Sánchez es va sumar a una campanya espanyolista, com la del PP, Cs i Vox, i va prometre d’il·legalitzar els referèndums, intervenir l’escola catalana i, fins i tot, portar el president Puigdemont a Espanya perquè fos jutjat i empresonat. L’espanyolització de la campanya va beneficiar Vox, que va aconseguir passar de 24 escons a 52, mentre que el PSOE va perdre’n tres i Podem, set. Un negoci rodó per a Sánchez, perquè tenia la investidura més complicada que no després de les eleccions del 28-A, amb l’afegit que ERC, l’abstenció de la qual era imprescindible per la investidura, estava enfadada per la sentència del Suprem i el to de Sánchez en la campanya. Aquesta vegada, Sánchez es va assegurar l’acord amb Podem amb un pacte exprés de 48 hores, però ERC ja no era la mateixa de l’estiu. Les coses havien canviat, i ara els republicans descartaven el sí de franc a Sánchez, després d’haver guanyat les eleccions però havent perdut vots i escons en relació amb les de l’abril.\nDesprés de la sentència del Suprem, el clima polític a Catalunya va canviar. Les protestes massives al carrer van elevar la pressió als polítics, que no podien fer certes coses sense patir desgast electoral. ERC va fixar el preu de la investidura tornant a demanar una taula de negociació, com la que ja havia fallat al gener, però sobretot tenia un calendari que condicionava el suport a Sánchez. El 19 de desembre era la data clau, perquè era el dia que s’havia de pronunciar el Tribunal de Justícia de la Unió Europea sobre la immunitat de Junqueras. Fins aquell dia, ERC havia anat fent reunions amb el PSOE, però la sentència de Luxemburg ho va canviar tot, perquè donava la raó a l’independentisme, reconeixia la immunitat com a eurodiputat de Junqueras i, en conseqüència, també la de Puigdemont i Comín, i reclamava l’anul·lació del judici de l’1 d’octubre. La sentència del Tribunal de Luxemburg era una esmena a la totalitat a l’estratègia de la justícia espanyola contra l’independentisme i demostrava que Europa, que fins ara havia callat, ja havia dit prou. La defensa de l’aplicació de la sentència per part del president del Parlament, David Sassoli, era la confirmació d’aquest gir de la Unió Europea que va posar Espanya molt nerviosa.\nLa justícia espanyola va aprofitar l’endemà de la sentència de Luxemburg per inhabilitar el president de la Generalitat, Quim Torra. La decisió deixa en mans de la Junta Electoral espanyola la durada de la legislatura. A hores d’ara, ni ERC ni Junts per Catalunya no semblen tenir pressa per a fer eleccions, però la JEC, si ho vol, pot accelerar el calendari. A l’hora de redactar aquestes línies, tampoc no està tancada la investidura de Pedro Sánchez, que en teoria s’hauria de fer abans de Reis. Els republicans demanen un gest de l’advocacia de l’estat en favor de la immunitat de Junqueras que els permeti de passar del no a l’abstenció. La sentència de Luxemburg va ser clara i, si Espanya l’acata, al ple del Parlament Europeu que comença el 13 de gener, hi haurien de ser Junqueras, Puigdemont i Comín.