Marc Artigau EN RESiDÈNCiA a l'Institut L’Alzina\nMarc Artigau i Queralt (Barcelona, 1984) és llicenciat en Direcció Escènica i Dramatúrgia per l’Institut del Teatre de Barcelona. Com a autor o director ha estrenat Caïm i Abel, Caixes (premi Talúries de Teatre 2011 i accèssit al Premi Nacional Marqués de Bradomín 2011), Arbres, Aquellos días azules, Un mosquit petit i Ushuaia (premi Ciutat de Sagunt 2008 i accèssit al Premi Nacional Marqués de Bradomín 2008). Com a dramaturg, ha treballat amb Julio Manrique, Oriol Broggi, Àngel Llàcer i Manu Guix i Juan Carlos Martel, entre d’altres. Alba (o el jardí de les delícies) va guanyar el premi Quim Masó 2017.\nHa publicat les novel·les La Vigília (premi Josep Pla 2019), Els perseguidors de paraules (ed. Estrella Polar), La cova dels dies (ed. Fanbooks) i Un home cau i Els coloms de la Boqueria amb Jordi Basté (ed. Rosa dels Vents). En poesia, és autor de Primers auxilis, Vermella i Desterrats. Ha col·laborat a Catalunya Ràdio i actualment ho fa a El món a Rac1.\nL’Institut L’Alzina (el Congrés i els Indians, Sant Andreu) participa a EN RESiDÈNCiA per primera vegada, amb un grup d’estudiants de 3r d’ESO. L’Alzina contextualitza la seva participació a EN RESiDÈNCiA en els processos de transformació de la comunitat educativa de l’institut i en la seva connexió amb el sistema cultural de barri i de ciutat.\nJordi Aragall Puigvert, Adrián Brosel Sanjuán, Ivan Egido Haro, Carlota Enseñat Morellón, Clara Ferrarons Díaz, Marina Giménez Cisneros, Laia Herrero Torné, Kaixin Ji, Ramandeep Kaur, Xiaoyu Liu, Sebastián López González, Laura Martí Callejón, Cristian Onarri Jiménez, Estefany Anahí Padilla Padilla, Enrique Pons Martínez, Jana Rodrigo Navarro, Alen Siradeghyan, Kolna Smith Calderero, Mara Solé Callau i Hui Wang


Women 360 Congress, les dones també som tecnològiques - Dóna't un impulsDóna't un impuls\nEl passat 31 de maig es va celebrar el Women 360 Congress centrat en la Tecnologia i la Salut. En aquesta jornada es van presentar propostes tecnològiques aplicades a la salut, principalment liderades per a dones, a un auditori ple de dones directives.\nAmb les paraules de la presidenta de la Diputació de Barcelona, Mercè Conesa, que animava a les dones a transformar la societat es van donar a conèixer diferents projectes i tecnologies aplicades a la salut, tals com la transformació digital i com aquesta intenta reduïr la bretxa de genere, aplicacions mòbils de salut o com empreses com Gas Natural Fenosa han instaurat un model d’empresa saludable.\nRemarcable va ser la ponència d’Esther Rubias, que va presentar el projecte Technovation. Aquest projecte anima a nenes de 10 a 18 anys a crear aplicacions mòbils per resoldre problemes del seu entorn o que es puguin aplicar a altres zones del món. Aquestes nenes estan assessorades per grups de mentores, empresàries o empreses, que les guien per poder tirar endavant el seu projecte (pla de negoci, pla de comunicació, tencologia que es necessita…) Aquest projecte vol acostar a les nenes al món tecnològic, centralitzat moltes vegades en els nens/homes.\nI acabem amb una altra frase de Mercè Conesa: Si mirem les dades les dones tenim un topall i cal implicar a les empreses per combatre la desigualtat\n04 de febrer de 2019 - 0 Comentaris\n15 de novembre de 2018 - 0 Comentaris\nSense respostes a “Women 360 Congress, les dones també som tecnològiques”


José Miguel Ramón, alumne de l'IES Almussafes, guardonat amb el Premi Extraordinari de Formació Professional | Ajuntament d'Almussafes\nJosé Miguel Ramón, alumne de l’IES Almussafes, guardonat amb el Premi Extraordinari de Formació Professional\nEl jove ha obtingut els millors resultats de la Comunitat Valenciana en Instal•lacions i Manteniment\nLa comunitat educativa d’Almussafes acaba de rebre una bona notícia. L’alumne del centre de secundària José Miguel Ramón Bou, veí d’Almussafes, ha sigut reconegut amb un dels premis extraordinaris de Formació Professional, distintiu que s’atorga als estudiants amb millor expedient acadèmic dels cicles de grau mitjà i superior. El jove va obtenir els millors resultats de la Comunitat Valenciana en Instal•lacions i Manteniment. El premi se li lliurarà durant els actes programats per a la denominada Primavera Educativa, que se celebrarà el pròxim mes de maig.\nL’IES Almussafes està d’enhorabona. La Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana ha concedit un dels Premis Extraordinaris de Formació Professional corresponent al curs 2014-2015 a l’alumne del centre José Miguel Ramón. El jove, que va concloure el seu mòdul de mecatrònica industrial l’any passat amb un excepcional expedient acadèmic, rebrà el guardó al costat d’altres 39 alumnes de la Comunitat Valenciana amb les millors trajectòries en aquest nivell educatiu dels centres sostinguts amb fons públics. “Lògicament notícies com estes ens omplin d’orgull, doncs són simptomàtiques del nivell y de la qualitat formativa del nostre centre educatiu”, destaca el refidor d’Educació, Pau Bosch.\nL’objectiu d’aquests reconeixements és premiar de manera oficial als estudiants més brillants dels nivells de Formació Professional de Grau Mitjà i Superior de cada família professional en l’àmbit valencià, recompensar l’esforç i treball i fomentar valors com la superació personal i la responsabilitat, incentivar la perseverança en l’estudi, millorar la qualitat del sistema educatiu i posar a aquests alumnes com a exemple i inspiració per a una societat basada en el coneixement i en el desenvolupament.\nL’almussafeny José Miguel Ramón Bou, que va obtenir el millor expedient de tota la Comunitat Valenciana en Instal•lacions i Manteniment, rebrà un diploma acreditatiu en un acte públic que se celebrarà el pròxim mes de maig durant la denominada Primavera Educativa, i se li anotarà aquesta distinció en el seu expedient. Si en un futur aconseguira el Premi Extraordinari de Grau Superior, tindria opció a concórrer, amb inscripció prèvia, en el corresponent premi nacional.\nEn aquesta convocatòria han participat els alumnes que van finalitzar el seu cicle el curs 2014-2015 amb una qualificació final igual o superior a 8,5.\nAlmussafes celebra amb èxit la seua multitudinària cavalcada fallera\n🗓 jueves, 25 febrero, 2021\nJosé Miguel Ramón, alumne...


Recollida de Volants i Certificats d'empadronament electrònics - Ajuntament de Cunit Tornar adalt"; jQuery("#scroll-top").html("Tornar adalt");\nRecollida de Volants i Certificats d’empadronament electrònics\nInici » Avis » Recollida de Volants i Certificats d’empadronament electrònics\nData inici de l'avís: 17 / 04 / 2020\nData fi de l'avís: 24 / 05 / 2020\nInformació important sobre la sol·licitud de VOLANT/CERTIFICAT d’empadronament mitjançant la Seu Electrònica de l’Ajuntament de Cunit:\nEls volants i/o certificats d’empadronament que s’hagin demanat electrònicament seran posats a disposició de l’interessat a la seva Bústia Electrònica dins de la mateixa Seu Electrònica. Paral·lelament, s’envia un email al correu electrònic associat al registre d’entrada de la petició, en el qual s’informa que ja esta disponible el document a la Bústia Electrònica.\nEN CAP CAS, EL VOLANT I/O CERTIFICAT D’EMPADRONAMENT ÉS ENVIAT DIRECTAMENT PER CORREU ELECTRÒNIC, sinó que aquest email té caràcter merament informatiu.\nCal tindre en compte que qualsevol notificació o comunicació de l’Ajuntament enviada electrònicament resta disponible a la Bústia Electrònica durant el termini de 10 dies naturals. Si durant aquests 10 dies no s’ha accedit a la Bústia i no s’ha rebut la notificació o comunicació oportuna, aquesta es donarà per notificada, deixant d’estar disponible i desapareixent de la Bústia.\nTot i així, podeu consultar el diagrama amb les instruccions de com recollir una notificació/comunicació de la Seu Electrònica, fent clic al següent enllaç:\nCom recollir una notificació o comunicació electrònica?\nEs recomana fer servir ordinador i els navegadors Internet Explorer, Mozzilla Firefox, Google Chrome y Safari.\nEn cas d’obtenir algun error d’identificació, cal eliminar les dades de navegació i la memòria cau (caché) dins de les opcions de configuració del navegador utilitzat. Si es fa servir dispositiu mòbil, es recomana fer servir el navegador natiu del dispositiu i fer l’esborrament de la memòria cau.


L’alimentació de l’esportista en 3 passos - Sorli\nL’alimentació de l’esportista en 3 passos\nUna alimentació saludable, equilibrada i variada basada en aliments frescos de temporada i ajustada a la pràctica esportiva individual és tot el que cal per aportar l’energia i els nutrients necessaris per rendir al màxim.\nCom que cada persona és diferent i els objectius de cada entrenament poden ser molt variats –perdre pes, mantenir-se o guanyar múscul–, haurem de fer petits ajustos individuals, però la base de l’alimentació esportiva és la mateixa per a tothom.\nDescobreix què has de tenir en compte tant abans, durant com després de la pràctica esportiva per rendir al màxim i no defallir.\nPAS 1: Què he de menjar abans de l’activitat esportiva?\nIgual que abans d’agafar el cotxe t’assegures que tingui prou combustible, abans de practicar cap esport t’has d’assegurar de tenir prou energia.\nLa glucosa que prové dels aliments rics en hidrats de carboni –cereals, fruita, llegums, tubercles o verdures, per exemple– és el combustible principal. El cos fa servir la glucosa que tenim a la sang després de menjar com a substrat energètic i també n’emmagatzema en forma de glucogen al múscul i al fetge. El glucogen muscular és la font d’energia més disponible del cos per al múscul, i hem d’intentar que els dipòsits de glucogen del cos estiguin sempre plens.\nEn els àpats que facis abans d’entrenar, els hidrats de carboni han de ser la part més abundant. Busca sempre opcions energètiques, però riques en vitamines i minerals –fruita, cereals integrals, tubercles o llegums–, i refusa aliments altament processats rics en sucres però buit en nutrients. Aporta proteïnes fàcils de pair –ous i peix–, i greixos saludables en funció del temps que tinguis per digerir-los.\nÉs molt important no arribar als entrenaments a mitja digestió si vols rendir al màxim i no tenir cap lipotímia. Com més temps passi entre l’àpat i l’entrenament, més proteïnes i greixos pots incorporar a l’àpat d’abans d’entrenar.\nSi tens molt poc temps: una peça de fruita, un grapat de fruita seca i panses…\nSi tens entre 30 minuts i una hora: un iogurt amb fruita, un porridge de civada amb fruita seca, una torrada de pa integral amb truita, una granola amb llet…\nSi tens més d’una hora entre l’àpat i l’entrenament: una torrada amb alvocat i salmó fumat, creps d’ou i moniato, entrepà d’hummus i germinats…\nPAS 2: I durant l’activitat esportiva, què he de menjar?\nSi l’activitat és de menys d’una hora, en general no cal que mengis res; el cos recorre a l’energia que té en sang i a la guardada. Només t’has d’assegurar de beure aigua cada 15-20 minuts.\nEn activitats de més d’una hora, i sobretot si són esports de resistència i de llarga durada, cal aportar hidrats de carboni a dosis petites per reposar el glucogen gastat i evitar possibles hipoglucèmies, lipotímies o fatiga excessiva.\nEls líquids són la millor opció! Són la forma més ràpida d’absorbir hidrats de carboni i, al mateix temps, de reposar els líquids i minerals que perdem amb la suor.\nUn grapat de fruita seca, fruita deshidratada, una peça de fruita o unes barretes energètiques també són ideals!\nÉs molt important que facis proves fins que trobis què et funciona millor a tu; cada cos respon d’una manera diferent! Durant els dies d’entrenament és quan s’ha d’establir la rutina d’àpats i trobar els aliments que se’t posen més bé per tal de no punxar el dia de la competició. Recorda, l’alimentació també s’entrena.\nPAS 3: I un cop he acabat d’entrenar, què menjo?\nDesprés dels entrenaments és important reposar el glucogen gastat i assegurar les quantitats necessàries de proteïna per ajudar a regenerar els músculs i minimitzar la sensació de fatiga.\nSi entrenes per guanyar volum muscular, és molt important que aportis un extra de proteïna per crear nous teixits musculars. Si la població estàndard necessita entre 0,8 i 1 g de proteïna per quilo de pes, els esportistes que volen augmentar la massa muscular haurien d’intentar consumir entre 1,5 i 2 grams de proteïnes per quilo de pes al dia.\nPer exemple, 50 g de carn, peix, aus, formatge i cacauets, 1 ou mitjà, 60 g de nous o ametlles, 1 plat gros de bròcoli, coliflor, mongeta tendra, espinacs, escarxofes o espàrrecs verds o 2 iogurts totes són opcions que t’aporten 10 g de proteïnes. A partir d’aquí només cal que calculis quantes proteïnes necessites i dissenyar una dieta que et funcioni.\nPots apostar per batuts recuperadors postentrenament a base de iogurts, begudes de soja o substàncies riques en proteïnes per ingerir just després de l’entrenament.\nQue no faltin els antioxidants!\nNo t’oblidis de fer una dieta rica en antioxidants. L’esport té molts beneficis: prevé malalties cardiovasculars, millora l’agilitat, la força, la flexibilitat i la resistència, augmenta l’esperança de vida, ajuda a dormir millor i millora la salut mental, però quan es fa de manera molt intensa produeix molts radicals lliures que envelleixen prematurament les cèl·lules del cos. Per contrarestar això és clau prendre antioxidants.\nTrobaràs antioxidants en els pigments de fruites i verdures –com més colors hi hagi al plat, molt millor–, en els aliments rics en vitamina A, C i E, i en els rics en seleni i zinc. Així que no et tallis a l’hora de menjar amanides i verdures, si pot ser crues.\nNo t’oblidis de la hidratació!\nSabies que aproximadament el 70% dels músculs és aigua i que, quan la perdem, s’endú minerals com el sodi, magnesi o potassi, imprescindibles per a la contracció muscular i un bon rendiment esportiu? Un esportista deshidratat no pot transportar correctament l’oxigen i els nutrients a les cèl·lules del cos; així que ja ho saps: si vols evitar les lesions musculars, les contractures i les temudes rampes, pensa a hidratar-te com cal!\nL’aigua ha de ser el líquid per excel·lència, però en el cas d’esports de llarga durada per recuperar els minerals i ajudar a reposar el glucogen gastat podem recórrer a les begudes isotòniques. Cal tenir la precaució de beure tant abans com després de la pràctica esportiva a glops petits, més o menys cada 15 minuts.


Declaració institucional antifrau de la Universitat de les Illes Balears - Declaració institucional antifrau - Política d'Integritat - La institució - Publicitat activa - Transparència UIB - Universitat de les Illes Balears\nTransparència UIB Publicitat activa La institució Política d'Integritat Declaració institucional antifrau\nDeclaració institucional antifrau de la Universitat de les Illes Balears\nEl compromís de la Universitat de les Illes Balears en la lluita contra el frau en totes les seves manifestacions, així com el seu compromís amb la integritat en tots els àmbits de la seva competència és indiscutible. Per això, el Consell de Govern va aprovar l’Acord normatiu 13593/2020, de 21 de juliol, pel qual s’aprova el Codi d’integritat de la Universitat de les Illes Balears. També per aquest motiu, el dia 10 de gener de 2020 es va signar un conveni amb l’Oficina Anticorrupció de les Illes Balears per establir línies conjuntes en activitats de formació, transferència del coneixement i assumptes relacionats amb la prevenció i el control de la corrupció.\nRecentment, el Ministeri d’Hisenda i Funció Pública ha publicat l’Ordre HFP/1030/2021, de 29 de setembre, que configura el sistema de gestió del Pla de recuperació, transformació i resiliència, la qual, a l’article 6, preveu que «tota entitat, decisora o executora, que participi en l’execució de les mesures del PRTR haurà de disposar d’un Pla de mesures antifrau que li permeti garantir i declarar que, en el seu respectiu àmbit d’actuació, els fons corresponents s’han utilitzat de conformitat amb les normes aplicables, en particular, en el que es refereix a la prevenció, detecció i correcció del frau, la corrupció i els conflictes d’interès».\nLa Universitat de les Illes Balears és receptora d’aquests fons i és conscient que tots els actors que intervenen en la gestió dels fons de la Universitat, entre els quals hi ha els europeus, han de comprometre’s a una tolerància zero davant el frau i la corrupció. Així, i per donar compliment a aquest requisit, manifesta el seu compromís amb la lluita antifrau en qualsevol de les seves vessants i es compromet a redactar i aprovar, durant l’any 2022, un Pla antifrau que reculli, com a mínim, les recomanacions i requisits publicats a l’Ordre esmentada.\nAquesta declaració institucional es publicarà a la pàgina web, juntament amb els enllaços i els documents que puguin facilitar la informació i la tramitació de qualsevol iniciativa en la lluita contra el frau, la corrupció i els conflictes d’interès.\nMentrestant i cautelarment, la Universitat de les Illes Balears es compromet a:\nSuspendre immediatament el procediment en el qual es detecti qualsevol indici de frau, notificar aquesta circumstància en el termini més breu possible a les autoritats interessades i als organismes implicats en la realització de les actuacions, i revisar tots aquells projectes, subprojectes o línies d'acció que hi hagin pogut estar exposats.\nComunicar els fets produïts i les mesures adoptades a l'entitat decisora o a l'entitat executora que li hagi encomanat l'execució de les actuacions. En aquest cas, serà aquesta la que els comunicarà a l'entitat decisora, la qual, per part seva, comunicarà l'assumpte a l’autoritat responsable. Aquesta autoritat podrà sol·licitar la informació addicional que consideri oportuna amb vista al seguiment i comunicació a l'autoritat de control.\nDenunciar, si és el cas, els fets a les autoritats públiques competents i, de manera particular, al Servei Nacional de Coordinació Antifrau –SNCA–, per a la seva valoració i eventual comunicació a l'Oficina Europea de Lluita contra el Frau.\nIniciar una informació reservada per depurar responsabilitats o incoar un expedient disciplinari.\nDenunciar els fets, si escau, davant el Ministeri Fiscal, quan sigui procedent.\nFinalment, cal apuntar que és obligació de la UIB avaluar la incidència del possible frau i la seva qualificació com a sistèmic o puntual i, en tot cas, retirar els projectes o la part dels projectes afectats pel frau i finançats o a finançar pel Mecanisme per a la Recuperació i la Resiliència (MRR).\nProtocol de col·laboració de la UIB amb l’Oficina de Prevenció i Lluita contra la Corrupció de les Illes Balears\nOficina de Prevenció i Lluita contra la Corrupció de les Illes Balear (OAIB)\nCanal de denúncies de l’OAIB\nComunicació d’informació sobre fraus o irregularitats que afectin fons europeus


Venda de Clau Titani Domeless 14/18 mm\nAquest clau de titani Domeless 14/18 mm mascle s'adaptarà a totes les vostres pipes d'aigua, bong o Bubbler amb una junta femella de 14 o 18mm. Completament regulable gràcies a la seva rosca present en tot el clau, permetrà modificar l'altura de l'adaptador 14 / 18mm, però també la profunditat del receptacle que rebrà el concentrat de marihuana.\nUna petita cassoleta amb 5 petits forats que deixaran passar el vapor, podrà fixar-se dalt del receptacle, el que ens oferirà una alternativa interessant per vaporitzar la nostra extracció. Aquesta cassoleta es pot treure per a un ús més clàssic.\nAquest clau de titani de tipus Domeless permetrà no utilitzar cúpula, element indispensable amb la utilització d'altres claus com el clau de titani regulable per exemple. Serà suficient escalfar la peça de titani i dipositar senzillament la nostra mostra de resina a la copela o al receptacle previst per a aquest fi. El vapor produït s'introdueix pel forat central per passar directament a l'aigua de la pipa i acabar en els vostres pulmons.\nOpinions de Clau Titani Domeless 14/18mm i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Clau Titani Domeless 14/18mm o preguntar sobre aquest producte?


Barcelona Clàssica: 2015\nEl més llegit del 2015\nQvixote Quartet, protagonista de l'entrada més llegida del 2015\nBarcelona Clàssica compleix el seu primer any d'existència convertit en un projecte molt més gran del que ens havíem atrevit a imaginar al principi. Vam començar pensant que un bloc que només parlés de concerts de música clàssica a Barcelona anava a passar desapercebut. Afortunadament, ens vam equivocar.\nEl que va arrencar sent gairebé un experiment personal va creixent en visites a un bon ritme i, per tant, hem hagut d'estar a l'altura en el desenvolupament de continguts i en la creació d'una edició en català. Ens agrada poder donar a conèixer a artistes joves, amb un discurs interessant sobre l'art i la música, i volem seguir apostant per la informació sobre concerts de qualitat, especialment d'aquells que se surten dels circuits habituals.\nLes 10 entrades més llegides a Barcelona Clàssica el 2015 han estat:\nEls Amics de l'Òpera de Sarrià presenten la versió "express" d' 'Anna Bolena'\nAquest desembre ha estat el mes de Donizetti a Barcelona, i no només per les catorze funcions de Lucia di Lammermoor al Liceu.\nEls Amics de l'Òpera de Sarrià, que celebren la segona temporada de la seva magnífica iniciativa d'òperes de petit format, van estrenar fa unes quantes setmanes una nova producció basada en L'elisir d'amore (en aquest cas, sota el títol El màgic elixir), i avui, dimecres 30, a les 20 hores, al Teatre de Sarrià, ofereixen, en versió concert, una selecció de fragments de l'òpera Anna Bolena.\nSerà l'única representació de la temporada de l'obra, amb la qual posen en marxa un nou format d'òperes en concert al qual han anomenat "Òpera Express". La durada de l'òpera està estimada en hora i mitja, davant de les tres hores i quart que sol durar la versió completa de l'obra de Donizetti. L'entrada val 15 euros.\nEl repartiment està integrat per Tina Gorina com Anna Bolena, Laura Vila com Giovanna Seymour, Boni Carrillo com Enrico VIII, Marc Sala com Lord Percy, Carles Pachon com Rochefort i Patrick Tapiol com Hervey. Completen el cast Maria Banyeres, que farà de presentadora / narradora, i el pianista Stanislav Angelov.\nEl que la crítica diu de 'Lucia di Lammermoor'\nPotser heu estat un d'aquells afortunats que la nit de Nadal van rebre com a regal entrades per les últimes funcions de Lucia di Lammemoor, l'òpera d'aquest Nadal al Gran Teatre del Liceu. En aquest cas, a més de felicitar-vos pel bon gust del vostre Pare Noel particular, us resultarà útil aquest resum del que la crítica diu d'aquesta gran producció perquè no tingueu que rebuscar en els diaris de les últimes setmanes.\n(Els qui no hem tingut tanta fortuna encara som a temps d'anar aquest dimarts 29)\nLes expectatives eren d'allò més altes: un títol imprescindible en la història de l'òpera, un escenari espectacular (una torre de vidre inclinada), un debut mundial d'una gran estrella de la lírica (era la primera vegada que Juan Diego Flórez, una de les grans figures de la lírica, cantava el paper d'Edgardo, el tenor protagonista d'aquesta òpera) ...\nEn la crítica trobem valoracions desiguals, amb aplaudiments com els de Javier Blánquez (El Mundo), Maricel Chavarría (La Vanguardia) o Xavier Cester (Diari Ara), però també amb opinions molt més dures, com les de Pablo Meléndez-Haddad (ABC), Joaquim, de In Fernem Land o Javier Pérez Senz (El País).\nL'Orfeó Català torna a homenatjar John Rutter al Concert de Sant Esteve\nÉs una tradició del dia de Sant Esteve tan arrelada com dinar canelons amb la família. Dissabte 26 de desembre, a les 19 h, tindrà lloc al Palau de la Música Catalana el Concert de Sant Esteve, on participen tots els cors de l’Orfeó Català.\nLa vetllada incorpora el contingut nadalenc i un fil conductor, que enguany serà la màgia i que comptarà amb la col·laboració especial del Mag Lari. De fet, el concert porta pel títol: "La màgia del Nadal”.\nLa idea general és del director de l’Orfeó Català, Josep Vila i Casañas, i de l’equip de directors de l’Escola Coral de l’Orfeó Català. Segons explica el comunicat oficial del Palau de la Música, el concert vol ser un cant a la bondat de la persona humana i a la seva infinita capacitat d’estimar, “perquè l’art coral significa concòrdia, harmonia, confiança, perseverança i il·lusió,” tal com afirma Josep Vila.\nAdrián Blanco: “Qui col·labora amb la campanya #apadrinaunpiano de l'ESMUC ajuda a fer que surtin millors pianistes”\nEl pianista de Santa Coloma de Gramanet Adrián Blanco serà el padrí oficial del nou piano de l'ESMUC, que arribarà a les instal·lacions de l'escola gràcies a la campanya #apadrinaunpiano.\nEs tracta d'una iniciativa per finançar la renovació dels instruments de l'ESMUC a partir de donacions particulars. Els qui contribueixin a la causa poden aportar des de 20 euros i tenen la possibilitat d'assistir al concert que el propi Adrián Blanco ofereix en La Pedrera el dilluns 21 a les 20 hores.\nAdrián Blanco és graduat en piano per l'ESMUC i actualment estudia un màster en piano contemporani en la Manhattan School of Music de Nova York: “L'ESMUC m'ha ajudat molt i és un honor poder ajudar-los jo ara”, ens comenta el pianista.\nRicard Rovirosa: "La cultura britànica ha passat a formar una part important de qui sóc"\nEl cicle de Residències Musicals de La Pedrera, dedicat a descobrir pel gran públic a joves talents de la música, presenta aquest diumenge al tercer seleccionat de l’edició 2015/2016: el pianista barceloní Ricard Rovirosa, qui oferirà un intens programa de duets de piano i violoncel amb obres de Beethoven, Schumann i Debussy.\nDe 29 anys, Ricard viu des de fa una dècada a Londres, on ha cursat tots els seus estudis superiors. Va ser acceptat a la prestigiosa Guildhall School of Music and Drama amb premi d’audició i, entre els nombrosos guardons rebuts a la seva carrera, destaquen concursos com el primer premi a l’Oxford Music Festival Piano Competition el 2012 o el Premi de la Crítica del Primer Palau el 2011.\nParlem amb Ricard de la seva trajectòria i de la importancia que per ell té haver estat escollit al cicle de Residències Musicals.\nEl Liceu recupera el patrimoni musical català per Nadal\nMostra de fotografia sobre Pau Casals al Foyer del Liceu\nL’Orquestra del Liceu presenta aquestes festes dos espectacles ambientats en Nadal per a tota la família i tots dos estan profundament arrelats al patrimoni musical català.\nAixí, el 19, 20 i 27 de desembre es podran veure a l’escenari del Gran Teatre, El Pessebre, concert que forma part dels actes del Memorial Pau Casals, promogut pel Liceu; i Els Pastorets, una cantata de Nadal d’Albert Guinovart amb la participació del Cor Vivaldi-Petits Cantors de Catalunya, que ja es va veure l’any passat amb èxit.\nJoolz Gale, director del "Messies participatiu" de l'Obra Social "la Caixa": "Ser cantant i aprenent amb Sir John Eliot Gardiner ha estat la millor manera d'entrar a la professió"\nCada any, durant el mes de desembre, l'Obra Social “la Caixa” impulsa una versió participativa del Messies de Händel, en què orquestres i cors professionals actuen al costat de persones aficionades. La iniciativa es celebra des de fa més de 20 anys i, des de Barcelona, s'ha estès a tot Espanya.\nEl director és part essencial en l'èxit de l'obra. Habitualment, se selecciona un artista internacional de prestigi i en edicions anteriors han participat noms com Robert King o Robert Howarth. Tots dos van portar a les seves respectives formacions orquestrals i corals, les reconegudes The King's Consort i The Age of Enlightement, per portar el pes de l'actuació i liderar als cors participatius.\nAquest 2015, l'orquestra i el cor seleccionats són catalans: Orquestra de Cadaquès i el Cor de Cambra del Palau de la Música. Al capdavant de tots ells estarà Joolz Gale, possiblement el més jove de tots els directors que han passat per l'obra en versió participativa a Barcelona. Gale va dirigir el Messies participatiu a Burgos el 2014 i “la Caixa” ha tornat a comptar amb ell pel concert de Barcelona, considerat com el més emblemàtic de la sèrie per la gran quantitat de cantants que participen (gairebé 500 veus), la seva tradició (va ser el primer a celebrar-se) i el lloc en què es realitza: el Palau de la Música Catalana.\nBarcelona Clàssica entrevista a Joolz Gale poques hores abans d'afrontar el seu Messies de major format.\nQuan el teu "hobby" és cantar i produir sarsueles: la història dels Amics de la Sarsuela de Gràcia\nAssaig dels Amics de la Sarsuela de Gràcia\nDes de fa més de 30 anys, existeix a Barcelona una associació que es dedica a reivindicar la sarsuela a través d'espectacles cantats, interpretats i produïts per aficionats.\nCada sarsuela sol reunir a uns 400 espectadors en un auditori poc conegut en els circuits culturals de Barcelona, però molt modernitzat gràcies al treball d'aquesta associació.\nEls títols escollits aborden el millor de la història de la sarsuela. De fet, per al 2016, tenen programades La Revoltosa, Cançó d'Amor i de Guerra i La Corte del Faraón. El nucli del grup són els socis, al voltant de 70, els quals, a més d'organitzar els espectacles, també participen en l'obra com a components del cor o assumint alguns papers.\nLa Universitat d'Oxford presenta el seu "Messies" a Barcelona\nEl director anglès Edward Higginbottom, un dels més grans especialistes en Händel al Regne Unit, ofereix el dijous dia 10 una versió "autèntica", d'acord amb la proposta descrita pel promotor IberCàmera, del cèlebre Messies. Seguint les seves ordres actuaran l'orquestra Instruments of Time and Truth i el Choir of Oxford Voices, tots ells intèrprets de la Universidad d'Oxford.\nHigginbottom també està vinculat a aquesta universitat, on ocupa el càrrec de director emèrit del New College de la Facultat de Música després d'una carrera com a professor durant més de 20 anys. Gràcies a la seva relació amb Oxford, Higginbottom ha pogut crear el conjunt Instruments of Time and Truth, nascut amb la voluntat d'ésser un aparador pels talents dels intèrprets de música barroca.\nPer la seva banda, el Choir of Oxford Voices és una formació integrada per setze veus seleccionades entre els cors universitaris d'Oxford. També vinculats a la universitat estan els solistes: la soprano Robyn Allegra Parton, la mezzosoprano Katie Bray, el tenor Nick Prtichard i el baix Brian McAlea.\nLIFE Victoria tanca la seva tercera edició amb un concert pel record\nÁngeles Blancas, al concert de cloenda de LIFE Victoria\nDesprés d'uns dies de silenci per un desgraciat afer tecnològic, tornem de nou per a repassar el més destacat dels concerts de música clàssica de la ciutat. Per posar-nos al dia, és obligat fer un repàs al Festival LIFE Victoria, que va cloure la tercera edició amb un concert a càrrec d'Ángeles Blancas que va ser d'aquells que fan afició al "lied" fins i tot entre el més reacis a escoltar música clàssica.\nOrganitzat per la Fundació Victoria de los Ángeles presidida per Helena Mora i Joan Morera, el LIFE Victoria vol perpetuar el record de la soprano que va morir l’any 2005, després d’una llarga carrera professional plena d’èxits i que la van portar a actuar en els millors teatres d’arreu del món.\nEls 10 secrets que John Rutter va desvetllar a Barcelona\nSobre el paper és el concert de la setmana, però nosaltres, fans declarats de la música coral, diríem que és gairebé el concert de la temporada. El Palau de la Música acull el dijous 26 el monogràfic sobre John Rutter, dirigit pel mateix compositor en persona.\nEs tracta d'una autèntica fita per al Palau. John Rutter és tota una celebritat al Regne Unit, amb encàrrecs des de les més altes instàncies, inclosa la Família Reial. Però, sobretot, Rutter és una llegenda viva de la música contemporània. Corals de tot el món i de tots els nivells interpreten les seves peces, i el seu Requiem sol tenir tanta presència en les programacions com els altres grans Requiems dels compositors clàssics i romàntics.\nAquest dijous, John Rutter dirigeix a l'Orquestra Camera Musicae, al Cor Jove i al Cor de Noies de l'Orfeó Català en un programa en el qual destaca el celebèrrim Magnificat. A més, durant la setmana hem pogut veure-li participant en un col·loqui amb Albert Torrens sobre la seva obra i la seva forma d'entendre la música.\nBarcelona Clàssica va estar en aquest interessant acte, en el qual Rutter va ser interrogat repetides vegades sobre el secret del seu èxit. Això va ser el que ens va explicar sobre la fórmula màgica perquè la seva música agradi a tothom:\nEnric Martínez-Castignani, director del Festival de “lied” LIFE Victoria: “No conec a cap jove que hagi vingut a un dels nostres concerts i no vulgui repetir”\nEnric Martínez-Castignani és un baríton amb una carrera artística més que notable que hi inclou, entre d’altres èxits, una nominació als Premis Grammy. Però, ara està d’actualitat per la seva faceta com a director del Festival LIFE Victoria de lied, que se celebra aquesta setmana a Barcelona.\nSegons ens explica el mateix Enric, la idea de crear a la ciutat de Barcelona una sèrie de concerts de lied va ser seva i li va proposar a la Fundació Victoria de los Ángeles, ja que la soprano barcelonina va ser una destacada intèrpret del gènere a nivell mundial. “I van cometre la bogeria de dir-me que sí”, confessa.\nAmb aquesta anècdota va començar una intensa etapa de treball en equip que ha cristal·litzat en tres edicions d’un Festival que va camí de fer-se un lloc propi en el especialitzadíssim i hiperexigent panorama liederístic europeu. I tota aquesta feina es fa buscant no només als espectadors habituals de “lied”, sinó també a nous públics, no necessàriament iniciats en la música clàssica. Enric Martínez-Castignani ens dóna les claus de com afronten uns reptes tan ambiciosos.\nL'Orquestra Simfònica de Vallès i Paquito D'Rivera trenquen els límits entre la clàssica i el jazz\nEls que demanen que la clàssica s'obri a més experiments de música fusió avui tenen a Barcelona una experiència de primera línia. L’Orquestra Simfònica del Vallès ofereix avui un concert al Palau de la Música amb el clarinetista cubà Paquito D’Rivera, llegenda viva del latin jazz i un dels exponents més importants i reconeguts de l’escena musical internacional.\nEl concert, que forma part del cicle Simfònics al Palau i del Voll-Damm Festival Internacional de Jazz de Barcelona, està estructurat en quatre parts, amb una obertura a càrrec de l'OSV, l'actuació del Cape Cod Concert, la formació liderada per Paquito D’Rivera, i la interpretació orquestral de la vibrant La conga del fuego d'Arturo Márquez i de la suite de George Gershwin Un americà a París.\nBarcelona s'omple de "lied" amb el Festival en memòria de Victoria de los Ángeles\nAquest divendres 20 de novembre, la mezzosoprano holandesa Christianne Stotijn obrirà el LIED Festival Victoria de los Ángeles 2015 amb el concert Des Knaben Wunderhor, acompanyada al piano per Joseph Breinl.\nEl concert, que es farà al recinte modernista de Sant Pau, estarà integrat per obres de Schubert, Mahler i Berg. A més, intervindran durant els 20 minuts inicials dos joves talents, una iniciativa del Festival per a donar a conéixer nous noms: el baríton Sebastián Peris i el pianista Jesús López Blanco.\nOrganitzat per la Fundació Victoria de los Ángeles, aquest Festival està dedicat al Lied, un gènere amb el que la soprano Victoria de los Ángeles va tenir molts d’èxits al llarg de la seva vida artística.\nLa tercera edició del Festival tindrà un significat molt especial ja que coincideix amb el desè aniversari de la mort de la soprano barcelonesa.\nClàssica low-cost: els concerts de la setmana per menys de 12 euros\nA Barcelona Clàssica ens agrada provar fórmules diferents d'informar sobre l'actualitat de la música clàssica a la ciutat. Aquesta setmana, experimentem amb una nova secció: "Clàssica low cost".\nNo ens entusiasma utilitzar el terme, perquè té connotacions de qualitat justeta i, entre les propostes que podem veure aquesta setmana a Barcelona per menys de 12 euros, el nivell és excel·lent. No obstant això, "low cost" és l'expressió més eficaç per referir-nos a un producte econòmic i funcional, així que apostarem per la fórmula.\nPer què 12 euros? Examinant la situació del mercat, entre els 10 i els 12 euros se situen molts concerts interessants de joves intèrprets. Per sota d'aquesta franja, podrem gaudir de la programació cultural dels centres cívics, moltes vegades lligada a centres d'estudis, com l'ESMUC, així com del cicle "30 minuts de clàssica" de ArtTe i alguns concerts puntuals. No obstant això, el gruix de l'oferta de gamma econòmica es concentra entre els 10 i els 12 euros.\nCal aclarir que els 12 euros són el preu de la localitat més cara del concert seleccionat (i, per tant, amb millor visibilitat). Cal recordar que hi ha concerts de les sales de més prestigi, com l'Auditori o al Palau de la Música, en els quals podem trobar entrades a preus molt baixos, però es tracta de localitats amb visibilitat restringida.\nLa nostra intenció és actualitzar la secció setmanalment. En funció de la vostra resposta, veurem si té utilitat fer aquesta selecció de música clàssica a preus econòmics.\nDiego Fernández Magdaleno: "El meu compositor favorit sempre és el que estic estudiant en aquell moment"\nAquesta setmana, el Centre Cívic Urgell, conjuntament amb la Fundació Música Contemporània, ofereix una interessant oportunitat per a conèixer millor la música espanyola i llatinoamericana per a piano dels segles XX i XXI amb una sèrie de concerts d'entrada lliure.\nEl cicle presenta el dijous dia 29 i el divendres dia 30 dos concerts de Diego Fernández Magdaleno. Aquest intèrpret val·lisoletà, que ha protagonitzat més de 200 estrenes absolutes per a obres de piano, ha rebut diversos guardons durant la seva trajectòria, entre els quals destaca el Premi Nacional de Música en 2010..\nEll mateix explica a Barcelona Clàssica com afronta aquesta nova actuació en una ciutat a la qual es declara molt unit tant en musical com personalment.\nHèctor Parra: "He forjat un llenguatge musical que incorpora idees de les arts plàstiques, la ciència, la biologia..."\nFoto: Hèctor Parra.\nEl dimarts 27 d’octubre, el grup instrumental BCN216, una referència a Espanya pel que fa a la interpretació del repertori contemporani, oferirà al Petit Palau un concert monogràfic amb sis obres de cambra d’Hèctor Parra, compositor convidat del Palau de la Música Catalana i a L’Auditori aquesta temporada.\nEl nou monogràfic arriba després de la reeixida interpretació de la integral de l’obra de piano de Parra de mans del pianista José Menor, que va ser acollida amb gran entusiasme pel públic i la crítica. Es tracta d’una oportunitat per apropar a l’audiència l’obra cambrística de Parra.\nEl compositor parla amb Barcelona Clàssica del que suposa ésser el creador convidat a les institucions músicals de referència de la seva ciutat.\nAniello Desiderio: "Lorin Maazel em va dir que amb la meva actuació havia descobert el veritable so de la guitarra"\nLa celebració del Certamen Llobet i el cicle “Maestros de la Guitarra” fan que la guitarra sigui l'instrument més freqüent en els concerts de música clàssica d'aquest mes de novembre a Barcelona.\nAquest cap de setmana ha estat el torn d'Aniello Desiderio, convidat per Manuel González i el seu equip, dins de la iniciativa que “Maestros de la Guitarra” impulsa per portar regularment al Palau de la Música als millors intèrprets internacionals de l'instrument.\nAniello Desiderio és professor de la Universitat de Cosenza, a Itàlia, i col·labora amb altres centres com el Mozarteum de Salzburg, on ha impartit classes en l'Acadèmia Internacional d'Estiu. Com a guitarrista, ha actuat per tot el món, en solitari i també amb orquestres, entre les quals destaca la Berliner Philharmonie. És amic de grans músics, com Lorin Maazel (va actuar en el seu 70 aniversari) o el guitarrista de jazz John McLaughlin.\nBarcelona Clàssica ha pogut fer-li una breu entrevista i això és el que el guitarrista opina del públic barceloní.\nEl Festival Corearte reuneix a Barcelona a corals de tot el món per cantar a edificis emblemàtics\nLa cripta de la Sagrada Família acull aquest dijous els concerts del Festival Corearte, una reunió de cors de tot el món que se celebra aquesta setmana a Barcelona. En l'edició d'aquest any participen set grups corals, dels quals tres són catalans: Coral Cantiga, Coral Sinera i el Cor Infantil de Sant Cugat. La resta procedeixen d'Argentina (Coral Concuerdasi Cor del Col·legi d'Escribans de Còrdova), Mèxic (Grup Vocal Crea i Ensamble Coral Contrapunt), Equador (Cor de cambra Óscar Vargas Romero) i Brasil (Coral Cobra Coral).\nEls grups participants en la trobada es presentaran al públic a la cripta de la Sagrada Família a les 16 hores. A les 21 hores, tindrà lloc el concert oficial, en el qual solament participarà un grup de corals. L'altre estarà actuant a la mateixa hora al Monestir de la Valdonzella (C/ del Císter, 41).\nPer veure a tots els grups junts, es podrà anar el divendres 23 al Paranimf de l'edifici històric de la UB, a les 20 hores. No obstant això, l'esdeveniment més destacat del Festival Corearte està programat per al dissabte a Figueres, amb la interpretació del Carmina Burana amb totes les corals juntes.\nEls concerts de la Sagrada Família, el Monestir de la Valdonzella i la UB són gratuïts. Pel Carmina Burana, el preu són 12 euros. Les entrades es poden adquirir directament en el teatre (en taquilla o a la web) o a la pàgina del Festival Corearte.\nMarta Mathéu, soprano: "Primer sóc un músic i, després, cantant"\nFoto: Marta Mathéu\nLa soprano tarragonina Marta Mathéu és l'encarregada d'obrir, dimarts dia 20, el cicle "Intèrprets Catalans" al Palau de la Música. Acompanyada de Francisco Poyato, Marta oferirà un repertori de cançons d'Enric Granados i altres músics contemporanis.\nMarta ens explica com ha plantejat aquest concert, que suposa un repte més enllà de la música, amb un alt component d'interpretació. Així mateix repassa amb nosaltres la seva trajectòria, on es combinen la col·laboració amb músics com Jordi Savall amb premis de renom i la tasca docent al Palau de la Música i al Conservatori del Liceu.\nBarcelona Clàssica: Quan vas començar a familiaritzar-te amb el cant?\nMarta Mathéu: El meu avi cantava a casa i el meu pare també tenia afició. Als 3 anys em van regalar un òrgan de joguina i als 6 anys jo ja treia d’oïda algunes cançons. Així que, com que mostrava tota aquesta inquietud musical, als 8 anys em varen apuntar a una coral i a una escola de música de Tarragona, la meva ciutat. Però a mi m’agradava sobre tot cantar: amb 8 anys, ja cantava l’Ave Maria de Gounod.\nEsther Pinyol: “La gent es pensa que l’arpa és un instrument angelical, però en realitat és físicament molt dur"\nFoto: Esther Pinyol\nDiumenge dia 18 comença a la Casa Milà de Barcelona la nova temporada de les Residències Musicals que organitza la Fundació Catalunya-La Pedrera.\nAquest cicle de concerts suposa una gran oportunitat per a que joves promeses de la música a Catalunya es puguin presentar al públic local, moltes vegades en formacions de cambra poc habituals i amb repertoris innovadors difícils de trobar en altres cicles de concerts.\nL’artista encarregada d’obrir i tancar les Residències Musicals del 2015/2016 és un perfecte exemple d’aquest fet. Esther Pinyol, amb 25 anys, ha estat la primera graduada en arpa que ha sortit de l’ESMUC i ja té una interessant experiència professional, ja sigui com a part d’orquestres com a integrant de grups de cambra.\nElla mateixa ens explica la seva trajectòria i la proposta artística que vol presentar a La Pedrera.\nCap de setmana amb ració doble de violoncel: Alisa Weilerstein i Pau Codina\nAltres vegades hem comentat en aquest blog les curioses coincidències en programes que es donen en l'agenda. Que Jordi Savall ofereix un extraordinari concert de música barroca? Doncs a una altra sala de la ciutat apareix un dels intèrprets de música del mateix període més famosos a nivell internacional. Que una orquestra ofereix El amor brujo? Doncs una altra ho fa també, el mateix dia, a la mateixa hora i gairebé en el mateix lloc.\nEntenem que algunes d'aquestes coincidències són difícils de prevenir: les gires internacionals van com van i moltes figures internacionals solament estan disponibles en una data determinada.\nCreiem, de fet, que aquesta és la raó per la qual aquest cap de setmana coincideixen dos concerts molt atractius per als aficionats al violoncel.\nL' Escolania de Montserrat actua en Santa Maria del Mar en benefici dels refugiats de guerra\nNo és fàcil veure al mateix centre de Barcelona a l'Escolania de Montserrat, però aquest divendres 16, a les 20.30 hores, actuaran en la Basílica de Santa María del Mar en un concert especial.\nEs tracta d'un esdeveniment solidari organitzat en benefici dels refugiats de guerra. La recaptació obtinguda amb la venda d'entrades es destinarà a Càrites Diocesana de Barcelona per a oferir als refugiats que arribin a la ciutat una primera ajuda bàsica i acompanyament durant el seu procés d'integració.\nLes entrades, a 25 euros, es poden adquirir en El Corte Inglés, a través d'Internet i també en l'entrada de Santa María del Mar el mateix dia del concert.\nSegons explica l'Escolania de Montserrat al seu web oficial, no estava previst organitzar aquest concert al principi de la temporada. De fet, la formació cada any ofereix un esdeveniment solidari, i el d'aquest any està programat pel 30 d'octubre a Sabadell, a benefici de Mans Unides.\nNo obstant això, el drama dels refugiats ha impulsat a l'Escolanía a organitzar aquest concert extra, que estarà dirigit per Llorenç Castelló i acompanyat al piano per Mercè Sanchís. Cal destacar que en algunes peces del programa, que es pot consultar aquí, participaran grups d'antics escolans.\nEulogio Dávalos, director del Certamen Miquel Llobet de guitarra: “Davant l'angoixa, l'art és millor que un Valium"\nÉs possible que a alguns dels nostres lectors, encara que siguin molt aficionats a la música clàssica, no els hi soni el nom de Miquel Llobet. No obstant això, aquest intèrpret i compositor barceloní, nascut el 1878, és ben conegut a nivell internacional com un dels més grans guitarristes de la història.\nLlobet va ser deixeble de Francesc Tàrrega i va compartir classes en el conservatori amb Pau Casals, Emili Pujol, Ricard Viñes i Gaspar Cassadó, entre d’ altres. També va ser contemporani i amic de Manuel de Falla i Andrés Segòvia, deixeble seu.\nDesafortunadament, després d'una vida de gires i reconeixement per tot el món, va morir el 1938, en ple setge de Barcelona durant la Guerra Civil espanyola. La seva memòria, com la de tants creadors de l'època, es va perdre en l'Espanya del franquisme.\nPerò, des de fa 20 anys, Barcelona commemora el seu record amb el primer i únic certamen internacional de guitarra que se celebra a Catalunya: el Certamen Llobet. La iniciativa és l'obstinació individual d'un guitarrista, Eulogio Dávalos, que, malgrat l'escassa complicitat institucional, ha aconseguit atreure el favor del públic i dels artistes al voltant d'un projecte que ja va molt més enllà d'una programació de concerts de guitarra. Ell mateix ens explica la seva història i ens presenta la programació de la nova edició, que arrenca aquesta setmana.\nDefinitivament, octubre és el mes de retorn a l'activitat en música clàssica. I potser podríem pensar que en els concerts per a nens la normalitat torna al setembre, amb el “cole”. Però no. Per a la clàssica en format familiar cal esperar a octubre.\nAixò sí, la programació sembla arribar tota de cop: hi ha concerts infantils tots els caps de setmana del mes. Per això, hem inaugurat una nova secció anomenada “Clàssica per a nens” en la qual exposarem, de forma permanent, la programació de música especialment dirigida als més petits.\nUna de les principals novetats aquest 2015 en aquest aspecte de la cartellera són els tallers musicals para embarassades, una iniciativa per la qual tant el Palau de la Música com L’Auditori han volgut apostar aquest any. I la coincidència és tal que fins i tot es realitzen el mateix cap de setmana: una, el dissabte 10 d'octubre i l’ altre, el diumenge 11 d'octubre. Pel que llegim en la presentació bàsica dels dos programes, es tracta de tot un matí d'activitats i experiències musicals per fomentar el vincle entre la mare i el nadó.\nLa resta de la programació del mes es completa amb un nou espectacle en el Liceu, anomenat Aria Kadabra, que utilitza la màgia per repassar, de forma divertida, la temporada d'òpera del teatre; l'activitat de l’ Orquestra Camera Musicae, en el Caixaforum, sobre experiències sensorials amb la música; els tallers per a bebès del Palau dirigits a nens de menys de dos anys; i els tallers preparatoris en L’Auditori amb Tubs i tubes, una nova sèrie de concerts familiars que arribarà al novembre.\nTots ells apareixen resumits a la nostra nova secció. Esperem que us agradi!\nEl Jardí dels Tarongers- Casa Bartomeu inicia la seva temporada aquest divendres amb una nova edició del Cicle de Tardor. Recordem que aquest espai singular està ara gestionat pel Consell Català de la Música, però originalment era la casa d’un mecenes de la música, Josep Bartomeu, qui va convertir l’espai en un centre de la cultura a Barcelona a mitjans del segle XX.\nAixí que els assistents a aquests concerts a la Casa Bartomeu (C/ de la Ràbida, 7) gaudeixen tant de la música com de la visita a un edifici històric, on totes les arts (incloses l’arquitectura i la pintura) van tenir importància i han deixat la seva empremta. L’entrada als concerts és lliure, tot i que es recomana fer una aportació econòmica voluntària per a contribuir al manteniment de la Casa Bartomeu al voltant de 7 euros.\nAquest nou cicle s’estrena divendres a les 19.30 hores amb el duo de flauta i piano format per Patricia de No i Cristina Casale, qui presentaran el seu nou disc “Intimate”, amb obres de Debussy, Dvorak, Verdi-Krakamp, Kapustin o Schocker.\nLa propera setmana podrem veure a la soprano Ulrike Haller, acompanyada de Josep Surinyac, qui interpretarà peces de Robert Schumann, Richard Strauss, Franz Liszt, George Bizet, Erich Korngold o Richard Wagner. Tancarà aquest Cicle de Tardor el jove pianista Carles Font amb obres de Ludwing van Beethoven, Claude Debussy o Samuel Barber.\nAquests dies, tots els grans mitjans es fan ressò de l’inici de la nova temporada al Liceu, que arrencarà oficialment dimecres dia 7 amb l’estrena de Nabucco. Ho veurem, segur, a la tele, i potser també a la portada dels grans diaris.\nDonem per descomptat que de l’elenc d’artistes, el director musical, el director escènic i les característiques del muntatge ja en parlen suficient altres (i, si no, aquí teniu el dossier oficial que el Liceu ofereix amb el resum d’argument i fins i tot un recorregut per la història d’aquesta òpera als escenaris del teatre barcelonès).\nNosaltres volem explicar-vos algunes coses que potser han passat inadvertides dins d’aquest allau informatiu, i que suposen bones oportunitats per a conèixer més l’obra de Verdi, trobar entrades bé de preu i, per què no, guanyar invitacions gratis.\nLes millors òperes de Londres i Nova York, als cinemes de Barcelona\nAmb la nova temporada, a més de la programació de música en viu, tornen també les projeccions d'òpera en cinemes. Hem trobat fins a quatre cinemes a la ciutat de Barcelona, tres del Grup Balañá i un del Grup Yelmo, que ofereixen retransmissions en directe d'òperes des dels millors teatres del món. Es tracta de projeccions amb la màxima qualitat que fan possible seguir tot el que passa al teatre, incloent-hi els temps de descans.\nEnguany, el Grup Balañá ofereix la programació d'òpera i ballet a tres sales de la ciutat: Bosque Multicines, Arenes de Barcelona Multicines i Gran Sarrià Multicines. La propera sessió és dilluns dia 5, a les 19.45 hores. Es projectarà Le nozze di Figaro, en directe des del Royal Opera House, amb Erwin Schrott i Anita Hartig (la soprano que recentment va obtenir bones crítiques al Liceu com la Violetta a La Traviata) i producció de David McVicar.\nFoto: Joshua Bell\nLa gran estrella musical del cap de setmana és, sens dubte, el violinista nord-americà Joshua Bell, que previsiblement omplirà l'Auditori divendres, dissabte i diumenge amb la Symphonie Espagnole per a violí i orquestra de Lalo, al costat de l'OBC.\nSerà una excel·lent oportunitat per veure en acció un dels violins més famosos del món, protagonista d'una estranya història de robatoris, disfresses i secrets confessats en el llit de mort. El mateix Joshua Bell reprodueix en el seu web l'article de David J. Krajicek, del Nova York Daily News, que explica el que va succeïr.\nEl violí té nom: és l'Stradivarius Gibson, construït en Cremona (Itàlia) el 1713. En el passat, va pertànyer a violinistes cèlebres, com George Alfred Gibson (de qui va prendre el nom) i el virtuós polonès Bronislaw Huberman. Va ser precisament aquest últim qui, un trist 28 de febrer de 1936, va patir un dolorós robatori: algú va entrar en el seu camerino en el Carnegie Hall de Nova York i es va endur l'Stradivarius. Huberman estava en aquell moment a l'escenari (actuant amb un altre violí, naturalment). Quan va donar part del robatori, no va haver-hi res a fer. El violinista va morir el 1947 sense haver pogut recuperar el seu violí.\nLa sarsuela reforça la seva oferta a la tardor amb l'estrena d' 'Iberia Classics' i la programació dels centres cívics\nLa sarsuela segueix tenint el seu públic i els programadors ho saben. A Barcelona, el Teatre Tivoli acaba de tancar el seu cicle de sarsuela de setembre, però, tot i així, l'oferta per a aquesta tardor serà notable, amb una estrena destacada al Palau de la Música i diverses propostes de proximitat en els centres cívics de la ciutat.\nD'una banda, el Palau de la Música acull l'estrena d 'Iberia Classics, un nou espectacle de NovAria Artist, la productora dirigida pel tenor Sergi Giménez - Carreras. Com el mateix Sergi avançava aquest estiu a Barcelona Clàssica, Iberia Classics es basa en peces mestres del gènere.\nEl programa es completa amb números de ball i interpretacions d'obres simfòniques del “repertori espanyol”: Albéniz, i, per descomptat, Falla (per cert, un dels nostres reptes per a aquesta temporada és comptar les vegades que es programa a Barcelona El amor brujo).\nEls Amics de l'Òpera de Sarrià presenten la versió...\nL'Orfeó Català torna a homenatjar John Rutter al C...\nAdrián Blanco: “Qui col·labora amb la campanya #ap...\nRicard Rovirosa: "La cultura britànica ha passat a...\nEl Liceu recupera el patrimoni musical català per ...\nJoolz Gale, director del "Messies participatiu" de...\nQuan el teu "hobby" és cantar i produir sarsueles:...\nLa Universitat d'Oxford presenta el seu "Messies" ...\nLIFE Victoria tanca la seva tercera edició amb un ...


Félix López Gutiérrez - Arquitectura Catalana .Cat\nFélix López Gutiérrez\nDr Torrent 154 Protected Housing Units and Facilities\nCiències 60-Apartment Housing block\nONL Arquitectura, Félix López Gutiérrez, Joan Nogué i Arbusà, Txema Onzain Bárcena\nLa ordenació del conjunt en dos edificis que flanquegen la entrada al pati d’illa, ens ve suggerida per dos aspectes primordials del programa de requeriments: el funcionament separat i autònom dels habitatges per a gent jove, dels habitatges per a gent gran i el caràcter públic de l’espai lliure interior d’illa. Obrim el pati al carrer desmaterialitzant el xamfrà –única façana que en l’eixample permet visions frontals- no només per la dimensió similar dels dos programes d’habitatge sinó també per que ens permet ressaltar la importància que pren el pati en el funcionament dels edificis: lloc comú, espai de trobada de les quatre activitats. un pati amb molta activitat, vestíbul exterior dels dos edificis d’habitatges, i de la llar d’infants. Lloc a on miren les sales polivalents dels habitatges, i per tant interactuen amb la vida del mateix. Les decisions en quant a la disposició i tractament volumètric del programa son: Disposar un edifici per a gent jove, compacte que manté la alçària de Pb+6 del carrer Indústria, tractar la seva mitgera i aprofitar la bona orientació de la planta baixa al pati per situar la llar d’infants. Disposar el programa de gent gran en un edifici mes extens, de dues ales, que arropa el pati i conforma la seva façana sud. Aconseguir amb aquesta disposició d’una terrassa al nivell de la tercera planta d’habitatge, que serveix no només com a solàrium si no com un espai polivalent addicional en primavera estiu i tardor, i un lloc adequat per organitzar reunions socials i festes. Reconèixer al carrer Navas, la presencia del passatge amb un retranqueig de 4 plantes pis que permetrà a la vegada, jugar amb l’alçaria total de l’edifici sobre aquest carrer, assolint 6 plantes d’habitatge sobre una planta baixa amb altell destinada a centre cívic i hotel d’entitats. Compensar en part, el sostre que no s’edifica dintre del gàlib del PGM i especialment els 26,60 m. de fondària que es podrien fer al passatge, per una mitja planta més d’alçària al carrer Navas i dues al passatge. En el disseny de la cèl·lula d’habitatge optem per una crugia de 7m. d’amplària, per tal de donar qualitat vital –llum i ventilació- a uns habitatges petits que gaudeixen d’una única façana d’orientació i que la seva ventilació transversal ha de ser mecànica. Partint d’un mòdul dimensional i organització similar, pels dos tipus d’habitatge, que amb una sèrie de elements diferencials, els apropen a la sensibilitat o estil de vida de joves i grans. Els grans estaran més temps en l’habitatge i en l’edifici i per tant tindran una major relació social amb la comunitat. Per tant s’inclou com element necessari una petita terrassa com extensió de l’habitatge, un armari estenedor i es procura una major intimitat del dormitori, així com un espai únic cuina-menjador-estar per alliberar-lo d’obstacles que dificulten la mobilitat. En canvi pels joves, es busca que estar i dormitori tendeixin a ser un únic espai mes polivalent i dinàmic, que faciliti diferents tipus i distribucions del mobiliari per proporcionar un major ventall de possibilitats d’utilització. En aquest cas, -pensant en una economia de medis- no es grafien terrasses ni estenedors ja que sembla que no son estrictament necessaris . En els dos casos es proposa un àmbit de bany-vestidor-bugaderia que allibera al dormitori de la roba i les seves servituds i permet guanyar al dormitori una paret més.\nLes decisions respecte la disposició i volumetria van ser: Separar en 5 blocs la Proposta d’Ordenació del PGM a través de unes obertures de 3m d’amplada per aconseguir un ritme en la disposició dels edificis. Disposar d’un sòcol continu al carrer que donés el màxim front comercial possible i signifiqués una barrera visual i sonora respecte al jardí interior. Ajustar les tipologies per orientar totes les cuines i les sales d’estar a sud. Aconseguir una forma urbana contundent de l’edifici cap al carrer i una façana més amable i domèstica cap a l’interior, buscant generar un espai interior protegit entre els nous pavellons i el bloc plurifamiliar. La imatge de l’edifici és coherent amb aquestes intencions. La seva pell lleugera i buidada es vincula a la zona de dia de les vivendes, mentre que la més isòtropa i massissa es vincula a la zona de descans. Així mateix, es busca l’efecte canviant d’aquesta solució al llarg del dia i de les estacions de l’any.


4 milions d'aturats: l'esgarrifós saldo de 2020\nLes últimes dades de la Seguretat Social han mostrat una pèrdua de 360.105 cotitzadors en un any marcat per l’estat d’alarma i les limitacions a l’activitat econòmica provocades per la pandèmia.\nL’atur registrat en les oficines del Servei Públic d’Ocupació Estatal (SEPE) s’ha incrementat en 724.532 persones l’any 2020, marcat per la pandèmia, fins a situar la xifra total de desocupació en l’Estat espanyol en 3.888.137. Malgrat la campanya nadalenca, s’han generat 36.825 aturats més.\nPer sectors econòmics, l’atur registrat, respecte al mes de novembre, es redueix en Agricultura en 1.311 persones (-0,71%). L’atur registrat augmenta en la Construcció en 18.496 persones (6,17%), en la Indústria en 9.885 persones (3,24%), en Serveis puja en 8.134 persones (0,30%) i en el col·lectiu Sense Ocupació Anterior s’incrementa en 1.621 persones (0,46%).\nSi comparem la desocupació masculina i la femenina, el primer es va situar, al desembre en un total d’1.663.016 persones, en pujar en 33.958 (2,08%), conseqüència que l’atur augmenta més en sectors masculinizats, en concret, la construcció, segons informa el Ministeri de Treball i Economia Social. L’atur femení és major i s’incrementa fins a aconseguir les 2.225.121 dones inscrites després de sumar 2.867 (0,13%) en relació al mes de novembre. La desocupació dels joves menors de 25 anys descendeix al desembre en 2.722 persones (-0,74%) respecte al mes anterior.\nAquestes últimes dades mostren que la població treballadora, és a dir la majoria de la població activa, és la que està pagant les conseqüències de l’actual crisi. Les diferents patronals voldran que els costos de la pandèmia les paguem les i els treballadors amb atur, empitjorament de les condicions socials i de treball i que els nostres salaris es redueixin brutalment.\n2020, el primer any de Govern “progressista” deixa així un saldo de gairebé 4 milions d’aturats, 755.613 persones en ERTE i cada vegada més precarietat laboral. Des del Ministeri de Treball de Yolanda Díaz d’IU-PCE, informa que durant el mes de desembre s’han registrat 1.355.147 contractes, dels quals només el 8% van ser indefinits: 111.822. D’ells, 70.000 van ser a temps complet i la resta a temps parcial. És a dir, atur, ERTO, bretxa de gènere i precarietat laboral.\nEl Govern consent l’augment dels guanys dels empresaris a costa de l’empitjorament de les condicions de treball i salarials. Els que més guanyen continuen guanyant cada vegada més, mentre deixen a centenars de milers de famílies sense treball. La impostura del doble discurs progre es paga amb més misèria i atur per a les majories obreres i populars.\nEn aquest context el repartiment de les hores de treball sense reducció salarial és una reivindicació que cobra una urgència notable, ja que resoldria una situació terrible per a centenars de milers de treballadors i treballadores en atur i en precarietat. Una situació que no pot prolongar-se durant molt de temps. Cal exigir-los als sindicats burocràtics que trenquin la seva subordinació al Règim i cridin a la lluita per aquesta mesura.\nMón obrer Estat espanyol / En Català / Atur


Teletreball - Mungar Alltecno\n93 725 31 83 mungar@mungar.es\nEl teletreball s’ha convertit en una realitat. A Mungar Alltecno, disposem de l‘experiència i els mitjans per facilitar l’accés a una xarxa interna des de casa de manera àgil i segura. I qui diu des de casa, diu que t’acostem l’oficina on vulguis.\nSi vols implementar el teletreball a la teva empresa i fer-ho amb totes les garanties, contacta amb nosaltres i t’explicarem les diferents opcions segons la configuració que tinguis a la teva empresa.\nAnalitzem cada cas per oferir les solucions adequades a cada client i empresa, garantint l’accés a la xarxa interna des de fora de l’oficina sense complicacions i amb total seguretat.\nEls nostres partners certifiquen la nostra professionalitat i experiència. Acosta la teva gran empresa, pyme o petita oficina al futur.\nInstal·la la nostra VPN al teu dispositiu: podràs accedir al que necessitis o crear-hi un punt d’accés.\nInstal·la el software d’accés, tinguis MAC o PC, i tindràs accés a tots els teus arxius.\nI la centraleta? Connecta-la al nostre switch i rep totes les trucades al teu dispositiu.\nQuè t’ofereix una centraleta virtual:\nPanell de gestió\nConfiguració: horaris, desviaments de trucada, menús, etc.\nGravació de les trucades\nBústia de veu\nNomés necessites conexió a internet 🙂 i disfrutaràs de la tecnologia al núvol. Tecnología flexible, intel·ligent i molt fàcil de gestionar. Que se senti la veu de la teva empresa! 😉\nCansat d’esperar que tots es connectin amb les 30 aplicacions que has provat? Cansat que es talli, no se senti bé, es desconnecti sol?\nLa fibra òptica ha revolucionat l’operativa de treball a les empreses, generant un nou ordre de serveis i productes.\nXarxes LAN, Xarxes WiFi, VPN, Firewall, Balancejadors de càrrega, arquitectures i cablejats de xarxes. Us sona?\nSegurament, si heu implementat noves metodologies treballant amb el núvol, amb centrals virtuals o dispositius remots. És fonamental i absolutament necessari optimitzar la connexió i la seguretat.\nTruca i t'informarem\n937 25 31 83\n…estàs a un pas del futur 👩🚀\nOferim solucions tecnològiques per empreses i pymes, amb la intenció de millorar la productivitat de l’entorn laboral i el rendiment de cada empresa. Els nostres col·laboradors ens ofereixen els millors productes del mercat, destacant les prestacions dels seus serveis i la seva garantia de qualitat.\nQuè necessites? Selecciona la categoria Multimedia Car (5) Solucions T.I. (8)\nalarmes (1) Alpine (1) Android Auto (1) camera termografica (1) CarMedia (1) CarPlay (1) centraleta virutal (1) control accesos (1) control aforo (1) control de accesos (1) controles (1) control temperatira (1) coronavirus (2) cotxes (1) covid19 (3) desinfeccion (1) digital (1) empreses (1) futur (1) IA (1) ITV (1) multimedia Car (1) mungar_alltecno (2) ozono (1) radares (1) solucions covid19 (3) solucions TI (4) teletreball (2) videovigilancia (2) virus (1) vpn (1)\n©MungarAlltecno2020 ♥ made with love by wendals\nAquest lloc web utilitza cookies per millorar la teva experiència. Assumim que t'està bé si continues navegant. OpcionsACCEPTAR\nAquest lloc web utilitza cookies per millorar la vostra experiència mentre navegueu. D’aquestes cookies, les cookies que es classifiquen com a necessàries s’emmagatzemen al seu navegador ja que són essencials per al funcionament de les funcionalitats bàsiques del lloc web. També utilitzem cookies de tercers que ens ajuden a analitzar i entendre com s’utilitza aquest lloc web. Aquestes cookies s’emmagatzemaran al vostre navegador només amb el vostre consentiment. També teniu l’opció de desactivar aquestes cookies. Però optar per algunes d’aquestes cookies pot tenir efectes en la vostra experiència de navegació.


Caixa Popular. Un model de banca cooperativa, social i diferent [versió en valencià] by Vincle Editorial - Issuu\nEl cas de Caixa Popular és el d'un banc compromés amb el seu territori i la seua història, que ha estat capaç de consolidar un model de banca local i de proximitat diferent dins d'un sector, el bancari o financer, on la dimensió empresarial ho és quasi tot. Malgrat la seua mida reduïda, aquesta cooperativa de crèdit ha aconseguit sobreviure en unes condicions econòmiques solvents, a la vegada que ha realitzat una tasca clau en el desenvolupament del cooperativisme de Treball Associat valencià, assessorant i orientant altres cooperatives en la seua creació i posterior creixement, a més de finançar-ne les activitats. La seua història és la història de la cooperació i la solidaritat en el món del cooperativisme valencià, primer compartint les experiències i els reptes dins d'un grup empresarial format per cooperatives de treball ubicades en diferents indústries i serveis, i segon com a cooperativa de segon grau vinculada amb altres classes de cooperatives valencianes i amb altres cooperatives de crèdit valenCAIXA POPULAR 19\ncianes i d'altres comunitats, apostant per un model de banca diferent, arrelada al territori i democràtica. Els moments actuals no són precisament els més propicis per a les cooperatives de crèdit i caixes rurals ni per a les xicotetes i mitjanes empreses. La crisi financera de 2007-2008 i les reformes bancàries portades endavant a l'Estat espanyol durant aquests últims cinc anys, estan produint una transformació del sistema bancari cap a la concentració i la desaparició de les entitats de crèdit de menor dimensió. Tant la Unió Europea com el Govern central espanyol estan apostant per una banca de gran dimensió, la qual cosa està suposant l'arraconament de les caixes d'estalvis que encara queden i de les cooperatives de crèdit i caixes rurals. Malgrat açò, la banca de proximitat i social és més necessària ara que mai. L'exclusió financera provocada per la concentració i la preferència dels criteris de rendibilitat econòmica en la gestió empresarial enfront del benefici social, estan tenint conseqüències molt negatives en la major part de les famílies de renda mitjanabaixa i en l'economia productiva local representada pels autònoms, les microempreses i els emprenedors. La societat necessita una banca responsable i compromesa amb el territori amb criteris ètics, a la vegada que solvent i rendible. A més, els països més avançats de la Unió Europea (Alemanya, Holanda, França, Àustria, Suècia, Finlàndia i altres), i fins i tot alguns països del sud d'Europa (com Itàlia), mantenen un sistema financer en el qual la banca ètica i la banca social representada en les cooperatives de crèdit tenen un pes significatiu. Per què a Espanya açò no és possible? Històricament, el sistema bancari espanyol ha estat conformat per un doble model de banca, el dels grans grups bancaris centrats en les grans fortunes i empreses i en les operacions especulatives, i el de la banca social i 20 INTRODUCCIÓ\nde proximitat (caixes d'estalvis i cooperatives de crèdit i caixes rurals) més arrelada al territori i a les necessitats de l'economia productiva local. La contrareforma financera portada endavant durant aquests anys de crisi ha trencat aquest doble model, beneficiant els grans bancs i tractant de fer desaparéixer els bancs més xicotets. En aquest context, escriure un llibre sobre Caixa Popular és apostar amb claredat per un model de banca social i democràtica, és a dir, per un model de banca cooperativa i diferent. No estem inventant res. La banca cooperativa existeix a Europa des dels principis de la segona meitat del segle XIX i Caixa Popular existeix des de l'any 1978, fa ja, per tant, més de trentacinc anys. Durant aquests anys, aquesta cooperativa de crèdit ha demostrat que el creixement empresarial i el benefici econòmic són compatibles amb la sostenibilitat del territori i el benefici social, que la banca pot estar al servei de les persones i que per a fer banca no cal especular ni abusar dels seus clients. Caixa Popular ha estat funcionant de manera eficaç i eficient des del naixement, i en l’actualitat és més necessària que mai com a instrument per a la inclusió financera i el desenvolupament del territori i l'economia real. Per tant, és un model d'empresa social a tenir en compte i que cal conéixer millor. El motiu de fons d'aquest llibre és que aquells que no saben de l'existència de bancs com Caixa Popular, els conega, i que la part de la societat que ja n’era conscient, la conega millor. Amb un llenguatge senzill i sense tecnicismes ni eufemismes, pretenem explicar als ciutadans i ciutadanes, economistes i no economistes, quin és el model de Caixa Popular i quines són les claus del seu èxit. Per açò, hem estructurat el llibre en tres capítols bàsics, a més d'aquest apartat d'introducció, un capítol CAIXA POPULAR 21\nde conclusions, un apartat final de cronologia i la bibliografia utilitzada. Els tres capítols centrals del llibre són: la història, el model i les claus. En el capítol de la història de Caixa Popular volem analitzar quins són els orígens d'aquesta cooperativa de crèdit i en què ha basat el seu desenvolupament al llarg del temps. En el capítol sobre el model de Caixa Popular volem explicar quins són els principis fonamentals d'aquesta empresa, quins són els seus pilars, les seues característiques diferenciadores. A l’últim, en el capítol sobre les claus de Caixa Popular volem analitzar on hi ha l'explicació del seu èxit dins d'un sector tan complex com el financer, quines són les seues fonts d'avantatges competitius i com ha sabut enfrontar-se als reptes de l'entorn. Per a escriure el llibre hem comptat amb la col·laboració de la cooperativa mateixa, que ens ha facilitat informació procedent de fonts primàries, tant documents escrits com informació obtinguda mitjançant entrevistes als seus directius i socis. També hem utilitzat fonts secundàries procedents de documents, estudis, articles i llibres publicats per altres investigadors i per institucions i organismes relacionats amb les cooperatives de crèdit i caixes rurals. La senzillesa en el llenguatge no és incompatible amb el rigor i l'erudició pròpia dels acadèmics. No s'ha d'oblidar ni deixar de banda que el llibre ha estat escrit per dos professors universitaris pertanyents al Departament de Direcció d'Empreses de la Universitat de València. En aquest sentit, el llibre està escrit utilitzant el mètode científic i basant-se en la metodologia de la direcció estratègica, una metodologia universalment reconeguda com la més valuosa per a l'estudi de casos d'empreses reals. Tots els plantejaments que es fan en el llibre, incloses les opinions dels autors, estan documentats i justificats amb les referències bibliogràfiques que apareixen al fi22 INTRODUCCIÓ\nnal del llibre. Encara que no hem volgut utilitzar cites al llarg del text per a facilitar la lectura, els arguments utilitzats al llibre tenen base científica i estan perfectament documentats, tant per fonts primàries com secundàries. No obstant això, també s'ha de deixar constància del compromís i la militància que els autors del llibre mantenen, des de fa anys, amb els valors filosòfics i la praxi de les empreses de l'Economia Social i Cooperativa. La vinculació dels autors amb aquests principis queda patent amb la seua adscripció a l'Institut d'Investigació en Economia Social, Cooperativisme i Emprenedoria IUDESCOOP de la Universitat de València, des del qual es dediquen a la investigació en aquest camp d'estudi des de fa ja alguns anys. Per acabar, volem aprofitar aquesta introducció per a mostrar un agraïment sincer a totes aquelles persones i institucions que han ajudat que aquest llibre es poguera escriure. D'una banda, agrair a l'editorial Vincle i als seus editors, la confiança depositada en l'obra i en els autors. D'altra banda, agrair a Caixa Popular, en la persona del seu director general Rosendo Ortí i en nom de tot el seu equip de persones, la col·laboració prestada i la paciència que han tingut, no sols en aquest projecte d'elaboració del llibre sinó també en tots aquells projectes en què sempre han estat disposats a col·laborar amb nosaltres. També volem manifestar la nostra satisfacció perquè Manolo Ferrer haja estat disposat a escriure el pròleg del llibre, un dels pares del cooperativisme de Treball Associat valencià junt amb Josep Maria Soriano, president de Caixa Popular, al qual també volem mostrar el nostre agraïment pel seu suport i aportacions. Finalment, volem aprofitar també aquesta introducció per a fer un reconeixement al treball desenvolupat pels estudiants del Màster i el CAIXA POPULAR 23\nDoctorat en Economia Social de la Universitat de València; les seues inquietuds per aprendre i el seu interés a conéixer cada vegada més coses sobre la realitat del cooperativisme, són el motor de les nostres investigacions. Moltes gràcies a totes aquestes persones i a altres que no hem anomenat per limitacions d'espai o per possibles oblits, companys i companyes de la Universitat de València i d'altres universitats, així com d'altres organismes, institucions i entitats, pel vostre reconeixement i la vostra ajuda.\nCaixa Popular. Un model de banca cooperativa, social i diferent [versió en valencià]


Fa pocs dies Govern presentava les dades sobre les forces de treball del 2018, on destaca de nou una diferència de gènere molt gran\nLa bretxa salarial que existeix a Andorra oscil·la sobre el 30%, per tant els homes cobren gairebé 2.000 euros de mitjana al mes, mentre que elles es queden amb poc més de 1.500, fet que representa cobrar uns 450 euros menys per a les dones.\nÉs un tema recurrent, però tot i que se'n parla de forma constant, no provoca l’impacte suficient per avançar en les polítiques d’igualtat.\nLes dones tenen més dificultats per accedir al mercat laboral, arrosseguen prejudicis i estereotips de gènere que dificulten que estudiïn i treballin en determinats sectors.\nSegons l'últim informe Mapa de l'emprenedoria 2017, elaborat per Spain Startup-South Summit, sobre una mostra de 1.585 projectes de tot el món, el 58% de les empreses creades per homes van fracassar l'últim any, davant el 30% dels projectes iniciats per dones. A més, l'estudi subratlla que l'emprenedoria femenina segueix amb xifres molt discretes, ja que només suposa el 18% del total de noves empreses destacant la dificultat per obtenir finançament per poder desenvolupar les empreses pròpies o el seu treball autònom.\nSi parlem de càrrecs directius, les dades europees ens diuen que de mitjana hi ha menys d’un 24% de dones que ocupen càrrecs d’alta responsabilitat. La proporció d’empreses que són propietat de dones és d’un 30% en els països de l’OCDE. Les treballadores autònomes també guanyen un 30 o 40% menys que els seus col·legues masculins.\nTots els informes fets demostren que, com més gran és el grau de feminització d’un sector productiu, més gran és la diferència d’ingressos entre homes i dones en aquest mateix sector.\nCal destacar que les dones pateixen més discriminacions salarials i professionals a causa del denominat efecte “sostre de vidre” i per les dificultats de conciliació familiar que tenen, circumstàncies que fan que les seves carreres laborals siguin pitjors que les dels homes. Tot plegat, a l’hora de jubilar-se, les dones obtenen uns ingressos de fins a un 41% menors als que reben els homes. Ara que tornem a tenir un Consell General paritari, de ben segur que els semblarà contradictori que a l’Andorra del segle XXI algú pugui cobrar menys simplement pel fet de ser dona. Les dones també fan anar el món endavant.\n#3 prou victimisme\ntotalment d'acord amb els dos comentaris anteriors, hi ha molta listilla i viborilla que s'aprofita de la campanya del mee to per ascendir laboralment o conseguir llocs que no li corresponen encara que sigui a costa de trepitjar els drets d'una altra companya\nSoc dona i estic tipa de d'estereotips interessats. El món el tirem endavant, amb encerts i errors, les persones : dones i homes junts. Farta de que tireu per terra (si per terra)lo femení amb el malentés "feminisme", que nomes, serveix a dir el que està de moda, per guanyar una mica de fals poder .\nEl que hi ha és molta hipocresia i moltes trepes volent obtenir pel seu sexe el que no poden per la seva vàlua. Aquí ningú es mereix res de res per ser dona. S'ho mereix qui està preparada per a això, el busca, està disposada a lluitar per això, espera l'oportunitat, ho aconsegueix i, a més dóna la talla en el lloc per molt temps. I tot i així ningú et garanteix si ho conseguirás. Lo altre són plors amb les amigues a la cafeteria a les 12am.


Gallo adjudica a la planta d'Esparreguera la nova gamma de pasta de llegums i augmenta en 300 tones la producció anual La República\nGallo adjudica a la planta d’Esparreguera la nova gamma de pasta de llegums i augmenta en 300 tones la producció anual\nACN Esparreguera.-La planta del Grup Gallo a Esparreguera (Baix Llobregat) ampliarà la seva producció amb l’adjudicació de la nova gamma de pasta de llegums de la marca, ‘Gallo Nature 100% […]\nACN Esparreguera.-La planta del Grup Gallo a Esparreguera (Baix Llobregat) ampliarà la seva producció amb l’adjudicació de la nova gamma de pasta de llegums de la marca, ‘Gallo Nature 100% Llegums’. Això permetrà a la planta ampliar en 300 tones anuals la seva producció, superant les 2.300 tones. Les instal·lacions de Gallo a Esparreguera estan especialitzades en les varietats Sense Gluten des del 2015 i l’adjudicació de la nova gamma de pasta de llegums consolida la seva especialització. Gallo ha fet una inversió de 100.000 euros a la planta per adaptar la producció i permetre aquestes noves gammes.\nLa nova gamma s’enmarca en l’estratègia de Gallo de desenvolupar categories d’alimentació saludable per esdevenir líder en un àmbit en creixement i amb fort valor social i donar resposta als nous hàbits alimentaris i necessitats nutricionals.La gamma sense gluten ja compta amb 21 referències a les que se n’afegiran quatre de noves fetes a base de llentia vermella, cigró i pèsol. L’ampliació de l’activitat productiva a Esparreguera forma part del pla industrial de Gallo, que preveu la producció per especialitats en les diverses plantes. En aquest context, es redefiniran els rols de les seves quatre fàbriques. A Esparreguera, Gallo ha fet inversions de 100.000 euros per posar en marxa els processos de producció i les instal·lacions perquè la plantilla, de 15 persones, pugui assumir el creixement d’especialitats sense gluten. Per ara, la companyia no preveu que hi hagi noves contractacions. De fet, l’any 2012, Gallo va iniciar un procés per tancar la planta d’Esparreguera, que llavors tenia una seixantena de treballadors, i finalment va optar per reconduir-la al producte sense gluten amb una desena de persones en plantilla. Mentrestant, la planta de Granollers, que fins ara feia pasta seca, se centrarà en producte fresc, i la producció de la pasta seca es traslladarà a Andalusia. Recentment, empresa i sindicats van arribar a un acord per evitar el trasllat forçós dels 37 treballadors de Granollers afectats per aquest canvi, que seran recol·locats en altres instal·lacions del grup a Catalunya.


'La Melodia del Desig', per Pep Beltran - Castelló Notícies\nInici Cultura ‘La Melodia del Desig’, per Pep Beltran\n‘La Melodia del Desig’, per Pep Beltran\nDissabte, jazz, ha estat la darrera lectura que hem comentat al Club de Lectura de Castelló. És impressionant, la capacitat d’extraure mirades distintes, que la lectura d’un llibre ens pot proporcionar. No per comprovar-ho tots els mesos deixa de meravellar-me. I així, d’una història senzilla, d’un grup de persones com nosaltres, en un poble com el nostre, en podem descobrir fragments que ens recorden el nostre passat i ens fan rememorar la nostra pròpia vida. La lectura de la novel·la de Rafa Gomar, ens ha fet reviure i reflexionar sobre les nostres vivències i experiències. Totes tan comuns i, alhora, totes tan personals. És curiós que l’escrit gire al voltant de la música i, sense haver-ho previst, la propera novel·la també ho faça. El caràcter universal i universalitzador del llenguatge musical.\nLa melodia del desig, de Ferran Garcia-Oliver, serà la següent proposta del Club de Lectura per a final del present mes de maig. El projecte del nou orgue per al convent de la Saïdia, al principi del segle XV, condueix Genís Tristany, reputat constructor d’orgues i jueu convers, a trobar-se cara a cara amb la força de l’amor i del desig. Amb Magdalena de Bordils, monja de la Saïdia, descobreix la força d’un sentiment que desborda ambdós joves i els empeny a rebel·lar-se contra els prejudicis i els codis morals que els tenallen.\nEstem, per tant, davant una novel·la històrica. He de reconèixer que sóc un enamorat del gènere. Però igual que dic açò. He de dir que moltes vegades darrere d’estes novel·les es troben productes manufacturats per al gran consum que no provoquen el major interès. No és el cas d’esta obra. Es nota que darrere hi ha un especialista en l’època, no en va és doctor en Història i catedràtic d’Història Medieval i membre del consell de redacció de la revista L’Espill. No estem tampoc davant d’un nou vingut al món literari, ja que algunes de les seues obres han rebut diversos guardons: el Premi Carles Rahola amb El vaixell de Genseric, el Premi Joan Fuster amb Nació, ancestres i ADN. I ambdós passions estan ben representades a l’obra que hui ens ocupa. Al coneixement profund dels temps narrats i la gran capacitat d’apropar-los al lector, s’hi afegeix una prosa que traspua bellesa, precisió i domini dels registres a parts iguals.\nBufons, monges, senyors, jueus conversos… tots mostren la València del segle XV, que acaba esdevenint un dels personatges, sinó el principal, d’esta magnífica obra.\nEste mes, i donada l’evolució favorable de la pandèmia i el bon temps, farem la sessió al pati de la biblioteca.\nJa sabeu, podeu recollir l’obra a la biblioteca. Encara esteu a temps. Us esperem el proper dijous dia 27 de maig, com sempre a les 7 de la vesprada.\nArticle anteriorEl trinquet de Castelló acollirà dues partides de Raspall\nArticle següentRelats breus ’90 anys d’il·lusió’ de Carla Romero\nMatèria de Bretanya, al Club de Lectura de Castelló


Club d'Atletisme Baleària Diànium: Volta a Peu el Verger\n09-04-2011. Dissabte passat va tindre lloc la Volta a Peu el Verger. Del Club d'Atletisme Baleària Diànium va haver una bona participació.\nEn la cursa gran, sobre un circuit de 10 km, la guanyadora absoluta femenina va ser Maxine McKinnon amb un temps de 38:18, a un ritme de 3:50 el km. Aquesta ha sigut l'última prova de Maxine abans de la seua participació, la setmana que ve, en la marató de Londres, on estem segurs que ens regalarà una bona marca.\nVicent Mas va quedar 3r absolut amb un temps de 33:51, a un ritme de 3:23 el km.\nDestaquen també Said Dayday que va quedar 8è sènior amb un temps de 34:48, Encarna Cardona 5a sènior amb 46:03 i Manel Mas 8è juvenil amb 46:03.\nLa resta de participants del club van ser Emilio Vizcaya (41:30), Jordi Jorro (43:07), Dionisio Cheli (44:52), Paco Muñoz (46:03), Vicent Frasquet (46:44), Toni Pérez (47:27), José Miguel Navarro (47:29), Felipe Garcia (48:27), José Mª Jorro (49:23), Joan Tomas Ribes (49:33), Tomas Hidalgo (52:22), Raquel Ronda (53:04), Gustavo Crespo (53:13), Ricardo Climent (54:45), Vicente Llobell (57:30), Jaime Avargues (58:05), Mónica Orquín (58:18) i Francisco Miguel Montes (58:18).\nEn la classificació general per clubs, el Club d'Atletisme Baleària Diànium es manté en la 14a posició, amb 28288 punts.\nQuant a les categories menors, en la categoria aleví femení, Emma Fornés va quedar 4a, Lua Fernández 6a, Laura Jiménez 7a i Alicia Vicens 16a. En infanitl femení, Maria Perelló va quedar primera. En infantil masculí, Tomás Miralles 8è i Alexandre Tent 13è. En cadet femení, Patrícia Mas segona; i en cadet masculí, Pepe Monfort quart.\nLes classificacions completes: http://www.somesport.com


29 juny 2015 (68 anys)\nUniversitat de Barcelona - philosophy and literature (en)\nMartínez Fraile va arribar a Catalunya procedent de la localitat lleonesa de San Cristóbal de la Polantera quan encara no tenia tres anys. Va ingressar al PSC procedent del Reagrupament, la minoritària de les tres forces que el 1978 van convergir. Llicenciat en Filosofia i Lletres, especialitzat en Història Contemporània, per la Universitat de Barcelona i diplomat en Direcció d'Empreses per ESADE, va ser escollit regidor de Barcelona el 1979 en la candidatura de l'alcalde Narcís Serra. Amb la marxa de l'alcalde a l'executiu espanyol de Felipe González, Martínez Fraile formà part d'un grup de militants partidaris de nomenar Mercè Sala com a successora de Serra, en comptes de Pasqual Maragall. Després de les eleccions municipals, va integrar-se a l'Ajuntament de Barcelona en els anys de govern municipal de Maragall, sent tinent alcalde del consistori i membre del consell i del comitè rector dels Jocs de Barcelona'92. L'any 1987, fruit de les discrepàncies amb Maragall, fou degradat de tercer tinent alcalde a responsable de cultura. Algunes de les diferències més sonades foren respecte al pes de la ja desapareguda Corporació Metropolitana de Barcelona, la creació de plataformes i organitzacions d'acció política al marge de l'estructura del partit i la política d'habitatge sobre Ciutat Vella. En aquest darrer punt, considerava que el pla de reforma només provocaria el desallotjament dels més desafavorits per entregar els pisos, un cop rehabilitats, a les classes mitjanes. L'octubre de 1988, va dimitir i va integrar-se al sector privat i a Renfe, sent durant un temps, director de Turisme de Barcelona. Deu anys més tard, va anunciar que disputaria amb Joan Clos les primàries del PSC a l'alcaldia de Barcelona, però finalment va retirar la seva candidatura perquè entenia que seria utilitzada per Convergència i Unió (CiU) per debilitar el partit socialista. Fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 2000 i uns quants mesos després va deixar l'escó per la direcció del grup hoteler de Joan Gaspart i Solves. Fou substituït en l'escó per Jordi Pedret i Grenzner.\nDelegat de la Generalitat a Madrid (2006-2007)[modifica]\nAmb l'arribada de José Montilla a la presidència de la Generalitat de Catalunya, va esdevenir a partir del 27 desembre de 2006 el nou delegat del Govern a Madrid. Després que Maragall ratifiqués, en un acte celebrat el 5 de maig de 2007 a Nova York, que l'esforç per reeditar l'Estatut d'autonomia no va valer la pena, fent al·lusió al difícil encaix de les relacions Catalunya-Espanya, Martínez Fraile va respondre a les seves paraules de forma polèmica. El 8 de maig, va declarar a Radio 4 que: «Una persona que diu aquestes coses està una mica malalta, i per això prefereixo no fer comentaris. Humanament no puc entendre que una persona digui aquestes coses si no és que es troba en una situació no gaire adequada físicament i psicològicament». Així que van transcendir les declaracions, Montilla li va trucar per instar-lo a rectificar immediatament, de manera que va demanar disculpes assegurant que no tenia la intenció «de fer cap referència despectiva». L'endemà, Martínez Fraile va presentar la seva dimissió «a petició pròpia» i el consell de govern la va aprovar a primera hora del dia. El cessament fou recollit en el DOGC, butlletí oficial de la Generalitat de Catalunya, el 10 de maig de 2007. José Ignacio Cuervo, fins al moment regidor de Barcelona, el substituï en el càrrec després de ser ratificat el 12 de juny pel consell executiu. Poc després fou contractat com a assessor d'AC Hotels.\n↑ (castellà) "AC Hoteles contrata a Martínez Fraile" Arxivat 2007-07-16 a Wayback Machine., HostelTur.com, 29 de maig 2007.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Raimon_Martínez_Fraile&oldid=28868771»


APA, Osona!: 2013\nHem quedat a les 19.30h al restaurant Sambucus de Manlleu per parlar de:\nBases identificatives, pendents d'aprovar\nComissions a establir i repartir\nCom ens organitzem pel Mercat del Ram?\nValorar cartells, espais, ventes...\ni menjar i beure una mica (cal dur alguna cosa per compartir!)\nPublicat per ComandesHV fruites i verdures ecològiques a 2:49 Cap comentari:\ncurs d'horticultura ecològica a Torelló, Osona\nQueden algunes places! dissabtes, fins el juny.\nApa, Osonencs! A cultivarrrrrrr\nPublicat per ComandesHV fruites i verdures ecològiques a 4:01 Cap comentari:\nProperament penjarem aquí al bloc qui som, què fem, quan ens trobem i quines propostes tenim!\nPublicat per ComandesHV fruites i verdures ecològiques a 8:22 Cap comentari:\nEstem en construcció! Properament penjarem aquí a...


Redacció, Les Corts\t| Actualitzat el 11 Octubre 2017 a les 09:43\nCompte enrere per a la sisena edició del Correbarri. Aquest diumenge, els carrers dels districtes de Ciutat Vella i Sant Martí s’ompliran de corredors que, més enllà de buscar la victòria, correran per defensar els colors del seu districte.\nÉs el cas dels runners cortsencs, que voldran millorar la setena posició a la general que van aconseguir el 16 d’octubre de l’any passat, gràcies als 10.322 punts que van aconseguir els atletes que van disputar la prova.\nCom és habitual, el tret de sortida de la cursa es donarà a les 9 del matí a la plaça del Mar i els corredors hauran de completar un itinerari força pla que passarà per alguns dels punts més emblemàtics de la ciutat.\nTENA, PADRINA DEL DISTRICTE\nLa cursa es va presentar el dilluns de la setmana passada, quan es van anunciar tots els padrins. L’actriu Mariona Tena, coneguda per sèries com Gavilanes, Gran Reserva, Amar es para siempre o Seis hermanas, serà la padrina cortsenca per a l’edició d’enguany. Tena substitueix l’ex tennista Albert Costa.


L’AMTU celebra 20 anys com a entitat de referència en l’àmbit de la mobilitat - amtu\nL’AMTU celebra 20 anys com a entitat de referència en l’àmbit de la mobilitat\nL’AMTU celebra un acte presidit pel vicepresident del govern i l’alcaldessa de Sitges i presidenta de l’entitat, en el que hi van assistir 140 personalitats del sector\nL’Associació de municipis per la Mobilitat i el Transport Urbà (AMTU) ha celebrat ahir al vespre, al Club de Golf Terramar de Sitges, els 20 anys de la seva creació. L’acte ha estat presidit pel vicepresident del govern i conseller de Polítiques Digitals i Territori, Jordi Puigneró, i l’alcaldessa de Sitges, Aurora Carbonell, que és la presidenta de l’entitat. A l’esdeveniment han assistit més de 140 persones vinculades al sector del transport públic, entre les quals representants de la Generalitat, l’ATM de Barcelona, els presidents de les principals empreses i operadores de transport, alcaldes dels municipis associats i regidors de mobilitat.\nLa presidenta de l’AMTU i alcaldessa de Sitges, Aurora Carbonell, ha explicat que “avui celebrem l’èxit d’una història que va començar fa 20 anys -el 21 de setembre de 2001- quan 16 municipis, entre els quals Sitges, van decidir unir les seves forces per ser part activa en la governança de la mobilitat”. Vint anys després, l’AMTU suma 120 entitats associades – 112 ajuntaments, 1 Entitat Municipal Descentralitzada i 7 consells comarcals-, està present a les quatre demarcacions catalanes, i s'ha convertit "en una entitat de referència, en l'àmbit del transport públic i la mobilitat, per a molts municipis catalans", en paraules de la seva presidenta.\nAurora Carbonell ha destacat com a un dels principals èxits aconseguits, el fet que “actualment prop d’un centenar d’ajuntaments catalans que formen part de l’AMTU estiguin rebent ajudes per fer millores en el servei de transport públic dels seus municipis”. De tota manera, també ha recordat que “el transport públic continua essent una càrrega econòmica molt important per als ajuntaments, de manera que, especialment aquells municipis que són més petits, tenen veritables problemes per sostenir els seus transports urbans. I, per tant, des de l’AMTU som conscients que hem de seguir lluitant per aconseguir un millor finançament per als ajuntaments”, ha dit.\nAurora Carbonell també ha recordat que “l’AMTU ha passat de ser una entitat reivindicativa, en defensa del transport públic i sobretot dels transports urbans, a ser també una eina de suport i assessorament tècnic imprescindible per als ens locals, en l’àmbit del transport públic i la mobilitat. I això ha estat possible gràcies a l’esforç continuat de totes les persones que s’han implicat en l’AMTU durant aquests anys”. L'actual presidenta de l'AMTU ha agraït als seus predecessors - Jordi Xena, Josep Mayoral, Joan Mora i Josep Pujadas- la feina realitzada durant tots aquests anys.\nEn el seu discurs, Aurora Carbonell també ha fet referència a que el transport públic és un servei essencial, tal i com s’ha demostrat durant la pandèmia”, i ha apuntat que "l’aplicació de les noves tecnologies en la gestió de la mobilitat creiem que ens pot ajudar a encaminar-nos cap a una mobilitat més eficient i sostenible". En aquest sentit, Carbonell ha destacat que l’AMTU, juntament amb la Generalitat i l’ATM de Barcelona han començat a implementar el transport flexible, “una modalitat de transport en què els ciutadans i ciutadanes ja no hauran d’estar pendents d’horaris preestablerts ni d’anar a una parada fixa, sinó que el transport urbà s’adaptarà completament a les seves necessitats”.\nFinalment, la presidenta de l'AMTU ha fet referència a la "necessitat de treballar perquè en el sector de la mobilitat, com en la societat, hi hagi més presència de dones en llocs de responsabilitat".\nDe la seva part, el vicepresident del govern, Jordi Puigneró, ha fet referència en el seu discurs a la necessitat de descarbonitzar el transport per tal de reduir les emissions. “Tots els qui estem aquí tenim el deure de fer una mobilitat sostenible i descarbonitzada”, ha afirmat dirigint-se a l’auditori en el qual hi havia els representants de les principals empreses operadores de transport, així com les institucions implicades en el sector del transport públic.\nJordi Puigneró també ha destacat la importància de la digitalització en aquesta lluita pel canvi climàtic i ha explicat que el departament està treballant “per impulsar un territori connectat que eviti el despoblament i afavoreixi la igualtat d’oportunitats”. Així mateix, també ha apuntat que un dels seus objectius principals és “fomentar una mobilitat connectada, col·lectiva, descarbonitzada i gestionada des de Catalunya”.


Concentració davant d'una estació de Sants blindada en la sisena nit de protestes a Barcelona\nLa concentració contra l'empresonament de Pablo Hasel i a favor de la llibertat d'expressió, davant l'estació de Sants de Barcelona.\nActualitzada 21/02/2021 a les 20:28\nUn miler de persones, segons xifres de l'Ajuntament de Barcelona, caminen aquest diumenge al vespre des de l'estació de Sants fins al centre de la ciutat en la sisena nit de protestes contra l'empresonament de Pablo Hasel.\nLa mobilització ha començat davant de l'estació, completament blindada pels Mossos d'Esquadra, on els concentrats s'han assegut al terra i han fet reivindicacions a favor de la sanitat pública o en contra de la llei Mordassa. Després, han intentat arribar fins a Plaça Espanya però un fort dispositiu dels Mossos els ho ha impedit. Per això, han iniciat una ruta cap al centre de la ciutat, direcció Gran Via. Entre les pancartes que hi ha a la manifestació, en una es llegeix: «Ens heu ensenyat que ser pacífics és inútil».\nComenta el contingut : Un miler de manifestants caminen de Sants cap al centre de Barcelona en la sisena nit de protestes