Álvaro Munoz Escassi imputat per estafar presumptament 200.000 euros\nEl genet va comprar l'any 2013 un local a Madrid però mai hauria arribat a pagar-lo\nper Redacció dimecres, 30 de maig 2018 - 14:27h | Actualitzat a 30/05/2018 16:58h\nImatge d'arxiu d'Álvaro Muñoz Escassi | Lecturas\nContra les cordes. Així està Álvaro Muñoz Escassi després d'un nou problema judicial que se li ha sumat als altres que tenia. Aquest cop, ha estat un empresari portuguès qui ha acusat el genet de deure-li 200.000 euros pel traspàs d'un local a Madrid, tal com informa la revista 'Semana'.\nAquesta acusació, però, ja ha anat un pas més enllà i ha passat a ser una denúncia per un suposat delicte d'estafa. Escassi haurà de presentar-se a declarar al Jutjat d'Instrucció número 10 de Madrid com a imputat per respondre sobre la seva possible responsabilitat com a administrador únic d'una societat per impagament d'una quantitat que ronda gairebé els 200.000 euros, amb interessos i costes judicials incloses.\nUn local de copes que va fracassar\nLa compra de l'immoble es va produir l'any 2013, quan Álvaro Muñoz Escassi i un soci es van fer càrrec del local situat al carrer Infantes de Madrid que fins a la data ocupava un restaurant amb el nom de 'Ristorante Casavostra'. El seu propietari era un empresari portuguès que va optar per tancar el seu negoci i traspassar la propietat al genet i el seu soci per una quantitat de 147.000 euros.\nLes dues parts van acordar que el pagament es podia fer a terminis fins al novembre de l'any 2016, amb el pagament de 4.393 euros cada dia 20 de cada mes, després de fer un avançament de 8.786 euros com a fiança.\nD'aquesta forma, Escassi i el seu soci ja tenien la propietat del local per poder obrir un nou negoci. Després d'una costosa reforma per posar-lo a punt per a la seva obertura, el 'Ristorante Casavostra' es va convertir en 'Si, no? Restaurante y Copas'.\nNo obstant això, el negoci va ser un autèntic fracàs i només vuit mesos després d'obrir les seves portes va haver de tancar-les a causa del gran desemborsament inicial, l'alt cost del lloguer i que el seu local no va arribar a enlairar com ells mateixos esperaven.\nDe fet, segons el demandant, ni Álvaro ni el seu soci van pagar cap de les mensualitats acordades ni responien a les reclamacions per impagaments. Per aquest motiu, va contractar els serveis de 'El Cobrador del Frac' per intentar recuperar els seus diners. Tot i això, encara no ha vist un euro i ha decidit portar el genet als tribunals, podent ser condemnat a entre sis mesos i tres anys de presó.\nPRECIÓS: Catalunya se solidaritza amb Roger, un nen amb autisme\nAL·LUCINA: El secret de Laura Matamoros per perdre 12 quilos després d'haver donat a llum


Bomosa | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / Bomosa\nEl xec amb l'import lliurat a GosSOS.\nDt., 22/06/2021 - 16:13\nBomosa Fundació ha realitzat aquest matí l'acte de lliurament d'un xec per valor de 1.300 euros a la junta de l'entitat animalista GosSOS. Aquesta quantitat correspon als beneficis de la venda del llibre "Les Joies de la Fauna d'Andorra" escrit pel biòleg Mario Chimenea i publicat per la fundació.\nLlegir més sobre Bomosa lliura a GosSOS 1.300 euros per la venda del llibre "Les Joies de la Fauna d'Andorra"\nChimenea, diumenge passat a l'Alt de la Capa, comprovant l'estat del polet de voltor que la parella que hi nia des de fa quatre anys.\nDt., 07/07/2020 - 01:30\nAra fa cent anys, cent, els caçadors massanencs van atrapar l'últim llop que va tenir la mala pensada de pu·lular per aquí, El van tenir exposat dos exposat a la plaça, dins d'una gàbia, mentre li clavaven forques roents perquè espantés els seus congèneres. Aquesta és una de les moltes i molt suculentes anècdotes que demà a la tarda explicarà a la terrassa del Parc Central l'autor de 'Les joies de la fauna andorrana', un manual imprescindible.\nLlegir més sobre Mario Chimenea, naturalista: “La musaranya nana és el mamífer més petit del món, i el tenim a Sant Julià”\nLa presentació dels abeuradors es va fer ahir a la Massana.\nDc., 03/07/2019 - 03:15\nEls abeuradors impulsats per Bomosa ja estan instal·lats\nLa societat filantròpica Bomosa va lliurar ahir al Comú de la Massana quatre abeuradors per a gossos, que s’han distribuït en diversos punts de la parròquia. La presentació es va fer a la plaça de Les Fontetes, ja que és el punt urbà on s’ha instal·lat un dels abeuradors.\nLlegir més sobre Els abeuradors impulsats per Bomosa ja estan instal·lats\nL'entrada del centre penitenciari de la Comella\nEl centre penitenciari de la Comella ha dut a terme un projecte solidari en col·laboració amb el comú de la Massana i Bomosa.\nLlegir més sobre Els interns del centre penitenciari de la Comella creen bevedors per a gossos\nDj., 09/06/2016 - 01:10\nEls Premis Literaris de Sant Jordi guardonen 23 alumnes\nEl Centre de Congressos d’Andorra la Vella va acollir ahir l’acte d’entrega dels 34ns Premis Literaris de Sant Jordi.\nLlegir més sobre Els Premis Literaris de Sant Jordi guardonen 23 alumnes


La violenta Sarah Kane - La Veu dels Llibres\nLa violenta Sarah Kane\nDissabte, 22 de febrer de 2020 - 00:00h\nSarah Kane fou una dramaturga britànica que va nàixer el 1971 a Bretwood i va morir el 1999 a Londres. Amb només vint-i-vuit anys, però, va deixar la seua petjada en la dramatúrgia contemporània. La seva obra teatral completa –segons diuen, notablement influenciada pels millors referents teatrals occidentals, com ara Shakespeare o Beckett–, consta de cinc peces: Rebentats, Pell, L’amor de Fedra, Purificats, Ànsia i, la darrera, La psicosi de les 4.48, que sembla que va acabar d’escriure la mateixa nit que es va suïcidar.\nRebentats va ser estrenada el 1995 a la sala petita del Royal Court Theatre i causà un escàndol desproporcionat en el públic i en la crítica anglesa. Així, es parlava de l’obra com a «una càmera d’horrors truculenta, dissenyada per a escandalitzar i res més», «un error de criteri per part del director artístic del teatre», «una poderosa experiència, de la mateixa manera que també ho és ser robat pel carrer», «una obra desproveïda de tot mèrit intel·lectual o artístic», «no només repugnant, sinó també patètica» i etcètera. Amb tot, això no va impedir que alguns dels dramaturgs anglesos de més renom, com ara Harold Pinter o Caryl Churchill, donaren suport fermament l’autora i, fins i tot, s’hi deixaren influir ràpidament per les seues obres.\nArola Editors (2017)\nL’obra és un dels resultats més elaborats de tota una sèrie de reflexions teatrals que sorgiren a l’Anglaterra dels anys noranta, a partir de les consideracions d’una nova fornada de joves dramaturgs –entre els quals destacava Sarah Kane– que decidiren escriure teatre experimental per a rebel·lar-se contra els valors del sistema neoliberal i capitalista, un sistema que fomentava, és clar, l’individualisme com a forma de vida. Per a mostrar al públic aquesta nova cara de la realitat, però, calia trobar uns mecanismes diferents als del teatre realista o naturalista (que era, i és encara, el tipus de teatre dominant), ja que sovint passa que les formes artístiques realistes –encara que això semble una paradoxa– anul·len la realitat de la història que s’explica, sobretot si es tracta d’una realitat violenta.\nCalia trobar uns mecanismes diferents als del teatre realista o naturalista (que era, i és encara, el tipus de teatre dominant), ja que sovint passa que les formes artístiques realistes –encara que això semble una paradoxa– anul·len la realitat de la història que s’explica.\nLa peça ens presenta dos personatges, captivadors i repugnants alhora, que es troben a un hotel de luxe de Leeds. Tots dos tenen preocupacions, família, feina, problemes econòmics, problemes de salut... Són, doncs, dos personatges realistes en un ambient realista. De cop, però, tot això s’enfonsa i ens troben en una situació totalment diferent: un context de guerra, una situació límit que només es pot explicar a partir d’elements surrealistes, en aquest cas, a partir de l’aparició d’una espècie de forat a l’escena.\nSembla que a l’hora d’escriure Rebentats, Kane es va inspirar en les imatges desesperades de la guerra de Bòsnia (1992-1995) que va veure a la televisió l’any 1993. L’obra, però, no parla d’aquest conflicte en concret, sinó de qualsevol situació violenta, de manera que sempre es pot llegir des d’un punt de vista actual. Així, sense arribar a tocar el vessant moralista, l’obra relaciona la violència de dos contextos ben diferents: el del caos de la guerra (en aquest cas, d’una ciutat bombardejada i militaritzada) i el de l’ordre d’una ciutat civilitzada. En la primera hi hauria les «llavors» de la violència, dit amb les mateixes paraules de l’autora, i en la darrera, «l’arbre».\nL’obra relaciona la violència de dos contextos ben diferents: el del caos de la guerra (en aquest cas, d’una ciutat bombardejada i militaritzada) i el de l’ordre d’una ciutat civilitzada.\nL’any 2001, un any després de l’atemptat de les Torres Bessones, Rebentats va tornar a l’escenari del Royal Court Theatre. Curiosament, aquest cop la representació va tenir una molt bona acollida, fins i tot es podria dir que fou un èxit (qui sap si, perquè aquesta vegada, les víctimes a les quals es feia referència des de la direcció escènica eren els estatunidencs...). En tot cas, sembla que, des de llavors fins ara, s’estan reivindicant (o redescobrint) els textos de Sarah Kane arreu d’Europa, també en la nostra cultura: Rebentats es va publicar a Arola Editors el novembre del 2017, un any després es representà al Teatre Nacional de Catalunya i, també aquest 2018, apareixien traduïdes al català les obres completes de l’autora. Aprofitem aquesta sort, doncs, per llegir la dramaturga que ha estat etiquetada com a la més «violenta» del teatre contemporani.\nPots llegir el llibre en el següent enllaç: Blasted (Rebentats), de Sarah Kane


et recomano homeopatia: de febrer 2016\nQuan les criatures dormen tan profundament que no es desperten per fer pipí a la nit, se'ls hi escapa i mullen la roba de llit. També passa degut a canvis o estrès.\nHabitualment és una situació hereditària, quan als pares se'ls hi va escapar el pipí fins que van ser força grans, als fills també.\nUn cop consultat amb el pediatre i descartada qualsevol patologia, cal tractar l'enuresi com a una cosa normal i no parlar-ne com si fos un problema.\nSi tot i això noteu que el nen o la nena se n'avergonyeix, o veieu que la situació se li fa molt feixuga, la millor opció de tractament és l'homeopatia:\nPlantago major 5CH 3 boletes dos cops al dia\nSempre caldrà afegir-hi el medicament que més s'escaigui pel caràcter i temperament de la criatura. També s'ha d'esbrinar si hi ha alguna causa emocional i completar el tractament amb el remei més adequat. Per a això fa falta una bona entrevista. Els més habituals seran Silicea, Lycopodium, Ferrum phosphoricum, Kalium bromatum, Lachesis, etc.\nUn molt bon complement per al tractament amb homeopatia són les Flors de Bach, durant la consulta el professional triarà les Flors més adients. Tant l'homeopatia com les Flors de Bach són tractaments naturals, totalment segurs i que cal escollir de manera personalitzada.\nD'aquesta manera es pot ajudar les criatures a controlar el pipí durant la nit. I si de moment això no fos possible, anirà molt bé per portar la situació amb naturalitat i sense patiment.\nPublicat per Mariona Agustí Grau Farmacèutica Homeòpata i Practitioner de Flors de Bach a 20:22 Cap comentari:\nMalauradament no us puc dir que l'homeopatia cura el càncer. Tot i això a l'Índia hi ha un hospital on des de fa molts anys es tracten els pacients oncològics només amb homeopatia. És la clínica dels Doctors Banerji, ells han establert uns protocols pel tractament del càncer amb força èxit. Actualment aquests protocols es fan servir a molts altres països del món.\nEl que sí que us diré és que l'homeopatia és una de les terapèutiques complementàries més utilitzades per les persones amb càncer.\nEs fa servir per minimitzar els efectes secundaris de la quimioteràpia i la radioteràpia perquè pot millorar molt la qualitat de vida dels pacients. Es pot prendre junt amb els medicaments convencionals ja que no interacciona amb cap d'ells.\nVa bé per:\n-Els efectes secundaris que la quimioteràpia provoca al sistema digestiu: nàusees i vòmits, falta de gana, llagues, acidesa, diarrees, restrenyiment, ...\n-També pels problemes neurològics: insomni, dolors, sensació de formigueig, ...\n-La pell: sequedat, picors, vermellors, edemes, ...\n-Ajuda també en els problemes ginecològics i sexuals.\n-Anirà bé per controlar l'ansietat, l'estrès o la depressió.\nCom sempre la individualització és fonamental. Cal instaurar un bon tractament per millorar l'estat general de la persona, una millora que engloba l'estat físic, mental i emocional.\nPublicat per Mariona Agustí Grau Farmacèutica Homeòpata i Practitioner de Flors de Bach a 23:27 Cap comentari:\nPublicat per Mariona Agustí Grau Farmacèutica Homeòpata i Practitioner de Flors de Bach a 14:34 Cap comentari:


La FSF s’alia amb Google en la cerca d’un estàndard de vídeo per a l'HTML 5 - YCOM\nLa FSF s’alia amb Google en la cerca d’un estàndard de vídeo per a l'HTML 5\nLa FSF s’alia amb Google en la cerca d’un estàndard de vídeo per a l’HTML 5\nImportant recolzament el que dóna una de les organitzacions més importants del món del programari lliure a la proposta de la multinacional del cercador com a códec de vídeo estàndard per a l’HTML 5.\nGuillem Alsina (guillem@imatica.org) – En una declaració per escrit publicada al seu lloc web, la FSF (Free Software Foundation) es declara partidària de triar el códec de vídeo WebM creat i alliberat per Google, com a estàndard per a l’HTML 5 en detriment de l’H.264, que és actualment el còdec més emprat per càmeres de vídeo i a la Web. En el mateix comunicat, la FSF també insta els creadors i administradors de llocs web a abandonar l’H.264 en favor del WebM.\nLa FSF esmenta el fet de que l’H.264 s’un còdec subjecte a patents, mentre que el WebM és lliure. Aquesta organització sembla oblidar completament un altre còdec lliure recolzat també per Opera i Mozilla com és l’OGG Theora, i al qual la mateixa FSF havia donat tot el seu suport en el passat.\nTot i que la FSF és una organització molt important a nivell de la comunitat de desenvolupadors en programari lliure i, sense cap mena de dubte, el seu suport a l’opció proposada per Google no és en absolut menyspreable, el seu pes en la decisió final que ha de prendre el W3C no serà tan important. És un suport més per a Google, però que al seu torn pot facilitar que altres empreses i organitzacions afins s’inclinin a favor del WebM en aquesta cursa, fet que si podria suposar un desequilibri de la balança a favor de la proposta de la multinacional del cercador.\nEl principal problema el tindran els fabricants de maquinari, ja que molts d’ells van apostar en el seu moment per H.264 per a les seves videocàmeres o webcams per ser un còdec popular i tenir més possibilitats de convertir-se en l’estàndard per a la Web i, per tant, facilitar que un cop capturat el vídeo aquest pugui ser carregat directament a Internet. És, per exemple, el què ha fet Casio amb la videocàmera Tryx presentada en el darrer CES, que pot gravar a MOV i a H.264 .\nEl suport de la FSF a WebM també suposa un petit revés per a Apple, que ha apostat des de fa temps per l’H.264 . Microsoft, en canvi, s’ha mirat tota la lluita de poders des de la barrera sense pràcticament intervenir, pel què la decisió de la FSF no li hauria de suposar gaires problemes, malgrat que el fet de que el còdec ara favorit per ser triat com a estàndard de l’HTML 5 hagi estat ideat per Google suposarà sens dubte una petita “taca” en el seu amor propi.


Nascut de Nou: De que Ara És l'Hora On a Qualsevol Lloc...\nDe que Ara És l'Hora On a Qualsevol Lloc...\n--Creu-me, dona, arriba l'hora que el lloc on adorareu el Pare no serà ni aquesta muntanya ni Jerusalem.\nAl llarg del quart capítol, Joan ens ensenya que la Llei va venir a través de Moisès, però la Gràcia i la Veritat a través de Jesucrist.\nContext per entendre el punt.\nAl segon capítol, a les noces de Canaan, Jesús havia transformat l'aigua de la purificació en vi de celebració i implícitament presentat el seu cos com en Nou Temple; al tercer es troba amb un mestre d'Israel incapaç d'entendre les Escriptures, i al quart ens trobem a Jesús sobrepassant els límits físics d'Israel, recorrent la terra hostil de Samària, revelant a una estrangera que ell és més gran que el Patriarca Jacob.\nEl contrast amb l'escena anterior és brutal.\nMentre que Nicodemus no enten res del que Jesús explica, la samaritana sí, tot testificant als seus.\nNicodemus troba al Senyor per la nit, la samaritana durant el dia.\nUn és incapaç d'entendre la Llum i roman en la foscor; l'altre és de la Llum i il·lumina als demés.\nPerò és interessant la qüestió plantejada per la dona sobre el Temple de Gerizim.\nDos segles abans de Jesús el Temple havia sigut destruït.\nAixí i tot, els samaritans continuaven peregrinant al mateix lloc, per tal d'adorar Déu.\nLa dona planteja un assumpte purament teològic: Els jueus diuen que a Jerusalem i nosaltres a Gerizim, quin és el lloc correcte per tal de trobar-se/adorar Elohim?\nNi en aquest lloc ni a Jerusalem és el lloc on podeu trobar Déu, sinò a través meu, diu Jesús.\nNo més rituals de purificació perquè el Nou Temple és l'Espòs de les Noces de l'Anyell.\nCert, un temple no és altre cosa que l'espai on allò físic i allò espiritual convergeixen.\nUnes noces no són altre cosa que la Unió de dues realitats per formar una de sola.\nLes Noces de l'Anyell simbolitzen la re-Unió de Déu amb l'home, separats per culpa de la Maldat del darrer, d'aquí la transformació de l'aigua dels rituals de purificació -en Jesús les nostres ànimes són purificades- pel vi de la celebració -Goig-.\nEn Jesús, l'home torna de l'exili del món com a Temple, com a lloc destinat per Déu per ser l'espai de confluència entre Ell i les Seves criatures.\nNo es tracta d'un aquí o d'un allà, sinò d'un retrobament en l'Esperit, accedint al Nou Temple per tal de retrobar-se amb Déu.\nAixí doncs, és cert el que sostenen molts germans protestants quan, tot esgrimint aquest passatge, sostenen que no cal centrar-se en la cerimonialitat de les liturgies?\nNi cert ni fals, Jesús no parla d'això en aquest passatge.\nEl Senyor diu que tant Jerusalem com Gerizim serien obsolets "a l'hora".\nL'hora a la Paraula generalment parla de la mort i la ressurrecció de Jesús, perquè a través d'elles, el Senyor va canviar l'ordre liturgic de les coses de Déu, la manera com adreçar-se, com adorar-lo, com relacionar-se amb Ell.\nLa ressurrecció de Jesús elimina la necessitat d'espais sagrats perquè el Temple de Déu és ara una persona, i a diferència dels temples de pedra, amb una persona et pots reunir a qualsevol lloc...\nD'ara en endavant, diu Jesús, per tal que es puguin reunir Déu i l'home, l'espai no serà cap problema.\nEl problema simplement serà la voluntat del darrer...\nPublicado por Renton en 4:50\nEtiquetas: Jesús, Joan, Temple\nDe Joan Damascè i la Matèria...\nThomas B. Thayer sobre la Doctrina de l'Infern\nPregària de Sant Anselm de Canterbury\nDe que Si Va Callar Serà per Alguna Cosa...\nDe Cursos i Edificacions...\nDe que Reconéixer la Paraula com a Autoritativa No...\nDe la Proximitat del l'Home en la Creu...


Compromís i Podem reclamen la dimissió del delegat del govern espanyol per la impunitat de la ultradreta al 9-O\nImatge general de manifestants intentant rebentar la marxa convocada per la Comissió 9 d'octubre a València.\nLes dos formacions denuncien que la policia no ha garantit la seguretat i ha permès que l'extrema dreta es concentri de manera il·legal, provocant agressions\nActualitzada 09/10/2017 a les 21:40\nCompromís i Podem han sol·licitat aquest dilluns 9 d'octubre la dimissió immediata del delegat del govern espanyol al País Valencià, Juan Carlos Moragues, per no garantir la seguretat i el dret de manifestació de les persones que han acudit aquest dilluns a la marxa convocada per la Comissió 9 d'Octubre, amb motiu de la diada valenciana, sota el lema ‘si al valencià’ en favor de la llengua. En opinió de Compromís, «la falta de previsió per part de la delegació ha provocat nombroses agressions a manifestants per part de grups d'extrema dreta que s'han pogut concentrar de forma il·legal davant la tradicional manifestació del 9 d'octubre».\nEn aquest sentit, la coalició ha recordat que «és responsabilitat de l'Estat garantir la seguretat i el dret constitucional a la llibertat de reunió pacífica i de manifestació, drets que recull la Constitució en l'article 21, i en aquest cas no han estat protegits».\n«Des de Compromís condemnem els actes de violència feixista que han tingut lloc aquest dilluns als carrers de València i que han aconseguit interrompre el normal exercici d'expressió de les valencianes i els valencians que han volgut sumar-se a la marxa dins del marc de la reivindicació democràtica en un entorn de respecte i convivència. Un país democràtic no pot permetre que l'extrema dreta segresti drets fonamentals i agredeixi persones amb total impunitat».\nPer la seva part, Podem ha reclamat la dimissió de Juan Carlos Moragues, per haver permès que la contramanifestació il·legal de grups d'ultradreta es creués amb la convocada de forma legal que sota el lema 'Sí al valencià'.\n«Aquesta manifestació, convocada en defensa del valencià com a espai de trobada, diàleg i consens per organitzacions polítiques, socials i culturals i sindicals, s'ha trobat des de la seua arrencada amb grups d'extrema dreta que han trencat la manifestació i han agredit brutalment a diversos manifestants», denuncia Podem.\nLa formació recorda que ja durant la processó cívica representants de Podem no han pogut finalitzar el recorregut perquè un grup d'ultres els ha impedit el pas, els hainsultat i escopit, i han hagut de ser escortats per la policia a un carrer limítrof i els han protegit fins que s'ha normalitzat la situació.


Terceravia + Unió Laurediana + Independents Sant Julià de Lòria apostarà fermament pel personal del Comú – Terceravia. Andorra ets tu\nLa candidatura Terceravia + Unió Laurediana +Independents Sant Julià de Lòria ha explicat aquest matí que “l’essència del Comú són els seus treballadors i treballadores”. El seu candidat a cònsol major, Josep Majoral, ha anunciat que es crearan el departament de Recursos Humans i “fomentarem les formacions a totes les àrees”.\nPer a Majoral “que el treballador es senti a gust és fonamental, és la cara del comú”. D’altra banda, la formació laurediana aposta també per recuperar les taules de treball internes i donar les eines necessàries al personal dels diferents departaments per dur a terme les seves tasques.\nJosep Majoral ha assegurat, en aquest sentit, que “les reunions de tècnics per poder coordinar i col·laborar entre departaments és molt important per tenir un millor clima laboral”. El candidat de la formació ha posat emfàsi en la importància de la comunicació interna i ha apostat per “col·laborar amb l’associació de treballadors”.\nTerceravia + Independents Andorra la Vella sotmetrà a consulta ciutadana totes... Terceravia demana sobre la instal·lació d’una farmàcia al Cedre


OPTIMITZACIÓ DEL SISTEMA DE CONNEXIÓ I MILLORA DE LA USABILITAT DEL PROGRAMARI\nEl nostre departament d'I+D+i ha simplificat el muntatge d'aquest producte, eliminant part dels components del sistema d'instal·lació i canviant el tipus de connexions utilitzat des de la primera generació de Dositronic fins a l'actualitat. Tot això permet una instal·lació més senzilla i facilita la connexió entre els dispositius i els seus accessoris amb els del Dositronic, així com dels nexes elèctrics del dispositiu amb el sensor de la menjadora, amb la qual cosa també millora la precisió del dispensador Dositronic.\nAixí mateix, el nou sistema de clavilles augmenta la seguretat, ja que evita problemes d'estanquitat en les connexions dins de les sales de maternitat, on l'ús de sistemes de neteja a alta pressió és molt freqüent i intens. D'aquesta manera, es garanteix el seu bon funcionament, precisió i fiabilitat, a més d'una llarga durada del producte.\nAlhora, Rotecna llança una nova versió (3.0) del seu programari d'usuari Dositronic, en el qual s'han simplificat els panells de control i millorat la usabilitat, amb l'objectiu de crear un sistema encara més senzill, pràctic i intuïtiu.\nAVANTATGES PER AL RAMADER\n- Instal·lació més simple, ràpida i segura.\n- Major nombre de dispositius per instal·lació.\n- Major precisió en el subministrament d'aliment.\n- Reducció del manteniment i augment de la durabilitat.\n- Millor usabilitat del programari, encara més pràctic i intuïtiu.\nDositronic, un producte d'èxit!\nEl continu augment del potencial genètic de producció de garrins de les truges i la importància d'optimitzar el treball de la mà d'obra especialitzada exigeix l'ús de sistemes d'alimentació que estimulin el consum de pinso de forma eficaç i senzilla.\nEl nostre sistema d'alimentació ad libitum per a truges de maternitat Feeding Ball, combinat amb la vàlvula de nivell d'aigua, fa anys que és un gran èxit, i ha demostrat que augmenta el consum de pinso i aigua en les paridores, amb un increment significatiu de les xifres de producció i el pes dels garrins al deslletament.\nEl llançament fa dos anys del sistema d'alimentació electrònica Dositronic va representar un avanç significatiu. Amb aquest projecte, Rotecna ha tornat a posar l'enginyeria al servei del ramader, en dissenyar el primer dosificador del mercat intel·ligent i senzill d'usar, que maximitza eficàcia, eficiència i funcionalitat, i minimitza la complexitat d'ús. El Dositronic augmenta els beneficis, i redueix i simplifica el treball. En l'actualitat, diverses empreses que, en conjunt, representen més del 10% de la producció porcina espanyola estan utilitzant el Dositronic amb excel·lents resultats.\nEl Dositronic és un sistema electrònic d'alimentació de senzilla instal·lació i ús, que permet aplicar de forma extremadament fàcil i intuïtiva les estratègies d'alimentació que maximitzen el consum de pinso i aigua de les truges en maternitat, augmenten la producció de llet i milloren l'estat de les truges al final de la fase de maternitat, fet que redueix l'interval deslleti-cobriment i augmenta la fertilitat i prolificitat del següent part.\nEl Dositronic aplica de forma automàtica les corbes d'alimentació que s'assignen a cada animal individualment, i divideix la ració diària en diverses preses, augmentant, així, el nombre de menjars per a evitar empatxos i incrementar la ingesta d'aigua. El sistema disposa d'un sensor que la truja ha d'accionar perquè se li dispensi la seva ració de pinso, la qual cosa evita el desaprofitament i indica al sistema si la truja menja adequadament.\nL'ús del Dositronic és extremadament senzill, intuïtiu i no requereix d'alta qualificació tècnica, ja que el seu innovador sistema de llums LED permet saber en qualsevol moment i a primera vesteixi com està menjant cada truja i el nivell d'alimentació que se li està aplicant, la qual cosa permet reduir o augmentar el nivell de pinso prement solament un botó en el mateix aparell.\nL'èxit del Dositronic ens anima a continuar invertint a maximitzar els beneficis dels porcicultors de tot el món.


Hui divendres s'enceta el festival de curtmetratges l'Eliana Cinema - Noticias CAMP DE TURIA\nEl festival de curtmetratges l’Eliana Cinema inaugurarà la seua 4ª edició hui divendres, 6 de setembre, amb la seua Secció 72 hores.\nAquesta activitat consistirà en el rodatge d’un curtmetratge durant el cap de setmana en diferents localitzacions del municipi. Així, els participants que s’hagen inscrit prèviament en el concurs tindran 3 dies (72h) per a escriure el guió, rodar, muntar i presentar un curtmetratge que no supere els 4 minuts de durada, amb els crèdits inclosos. A més, l’organització indicarà per sorteig la localització que corresponga a cada equip i s’entregarà un objecte que haurà de formar part important del guió.\nLa recepció dels equips participants tindrà lloc el mateix dia 6 a les 09.00 hores del matí en el Saló d’Actes de l’Ajuntament de l’Eliana. Després de l’acte donarà començament l’activitat, fins a finalitzar diumenge 8 de setembre.\nEl divendres 13 de setembre continuaran els actes del festival amb la projecció de tots els treballs realitzats. Aquest esdeveniment tindrà lloc en la nova sala del Centre Sociocultural a les 19:30h. El Jurat procedirà a valorar els curtmetratges i el públic assistent podrà participar-hi també votant el seu curtmetratge preferit. A més, amb el seu vot podrá guanyar un premi per al públic. El dissabte 14 de setembre, a les 19.00 hores, serà la Gala Final, en la qual es farà lliurament dels premis. Este acte se celebrarà de nou en la nova sala del Centre Sociocultural.\nEls premis que s’atorgaran en esta edició són:\n-1r premi: 800€ + Espiral Daurada + diploma\n-2n premi: 400 € + diploma\n-3r premi: 200 € + diploma\nAixí mateix, hi haurà també mencions a la millor interpretació, millor guió, millor fotografia i Premi Especial al film sobre diversitat sexual, que serà atorgat per l’associació LGTBI+ local Marietes.


Caixabank ha guardonat a les empreses més innovadores.\nC aixaBank, a través de la gestora de capital risc Caixa Capital Risc, i Enisa han guardonat a les empreses més innovadores d'Espanya i Portugal a l'onzena edició dels Premis Emprenedor XXI.\nEn el lliurament de premis aquest dimecres, s'han donat a conèixer les companyies guanyadores de les cinc modalitats: Immunethep (Ciències de la Vida), Genially (Negocis Digitals), Sheetgo (Tecnologies de la Informació), Bound 4 Blue (Tecnologies Industrials) i Visual (Agroalimentària).\nAquestes cinc empreses rebran cadascuna 25.000 euros i l'accés a un programa internacional de creixement organitzat amb la Singularity University i l'escola de negocis privada Esade, formació a la qual també tindran accés les finalistes de les diferents categories.\nEn concret, les finalistes han estat MJN Neuroserveis i Peptomyc (Ciències de la Vida), Aervio i Indexa Capital (Negocis Digitals), Heptasense i Jump TV Solutions (Tecnologies de la Informació), HydraRedox Iberia i Solatom (Tecnologies Industrials), CoolFarm i H2Hydroponics (Agroalimentària).\nEls Premis Emprenedor XXI -galardones que es dirigeixen a empreses amb menys de tres anys d'activitat i que busquen reconèixer a companyies innovadores amb potencial de creixement- també han atorgat, mitjançant l'Ambaixada d'Israel a Espanya, un accèssit a la innovació a l'empresa finalista MJN Neuroserveis, distinció que està dotada amb un programa de formació d'una setmana a Israel organitzat pel Centre Acadèmic Tel Aviv-Jafa.\nEn total, s'han presentat prop de 700 empreses a aquests premis, que, per primera vegada, s'han obert també per a companyies portugueses.\nA més dels premis sectorials lliurats aquest dimecres, aquests guardons han seleccionat 19 empreses amb impacte en la seva àrea de procedència, de les quals 17 són espanyola -una per comunitat autònoma- i dues portugueses, i entre les quals destaca Bound 4 Blue, que va ser la guanyadora a Catalunya i repeteix com premiada en la modalitat Tecnologies Industrials.\nL'acte de lliurament ha estat presidit pel director general de CriteriaCaixa i president de Caixa Capital Risc, Marcelino Armenter; el director executiu de Banca d'Empreses de CaixaBank, Luis Cabanas; l'administrador de BPI Pere Barreto; el director general d'Indústria i de la pime i president d'Enisa, Mario Buisán, i l'ambaixador d'Israel a Espanya, Daniel Kutner.\nA la convocatòria d'aquest any s'han distribuït al voltant de 490.000 euros i, des de la seva creació el 2007, la iniciativa ha invertit 4,3 milions d'euros en 289 empreses -2.500.000 en premis en metàl·lic i 1,8 en formació- .


Ja podeu reservar l’exposició dedicada a Montserrat Roig - CAL\nJa teniu a la vostra disposició l’exposició Montserrat Roig. 45 anys de vida, 25 de llegat. Consta de 4 plafons que repassen les diferents vessants de l’autora: la literària, la periodística, la memorialista i la compromesa.\nAquests materials han estat fruit de la feina conjunta de la CAL i de l’Associació de Dones Periodistes de Catalunya (ADPC), i ha comptat amb la col·laboració de l’Amical de Mauthausen, el Museu d’Història de Catalunya i la fotògrafa i amiga de Montserrat Roig, Pilar Aymerich.\nHem editat diversos exemplars de l’exposició en diferents formats per tal de facilitar les activitats en espais interiors i també a l’aire lliure.\nJa podeu reservar-la a través del telèfon 934159002 i el correu cal@cal.cat. El préstec és totalment gratuït, tan sols es demana un import simbòlic en concepte de fiança que es retorna un cop finalitza el préstec.\nLes properes setmanes es podrà visitar en escoles, biblioteques, centres culturals i altres espais d’arreu del país. Us en mantindrem informats!


Jornada Menorca Mindful: Ponents – Menorca Mindful\nJornada Menorca Mindful: Ponents\nAusiàs Cebolla i Martí, llicenciat en Psicologia per la Universitat de València (Espanya) (1996) i Doctor per la Universitat de València (2007).\nActualment treballa com a professor ajudant doctor a la Facultat de Psicologia, adscrit al Departament de personalitat, avaluació i tractaments psicològics de la Universitat de València.\nMembre del grup de recerca LABPSITEC (www.labpsitec.uji.es) des de l’any 2007. Les seves àrees d’investigació són mindfulness i meditació (tant a nivell d’eficàcia en les intervencions com la investigació sobre els mecanismes), realitat virtual, psicologia positiva , i estils de vida saludables.\nHa participat en projectes de recerca locals, estatals, i internacionals. Ha col·laborat en múltiples publicacions científiques en revistes d’alt impacte i ha participat en congressos nacionals i internacionals. Està especialment interessat en establir ponts entre la meditació i la psicologia positiva. En aquesta línia, ha co-dissenyat el protocol Entrenament en benestar basat en pràctiques contemplativas.\nPiscologia de la personalitat, intervenció en àrees clíniques i socials. Universitat de València. 04/12/2007 (Doctorat).\nMàster en Tractament Multidisciplinari dels Trastorns de la Conducta Alimentària i Trastorns de. Fundació Universitat Empresa ADEIT. (Formació Especialitzada).\nMàster en Teràpia Cognitivo-Social. Universitat de Barcelona. (Formació Especialitzada).\nPostgrau en Hipnosi Clínica. Universitat de Barcelona. (Formació Especialitzada).\nHa publicat més de 50 articles en revistes internacionals indexades i és editor de 4 llibres científics i divulgatius.\nDenko Mesa (Tenerife, 1967), és mestre de meditació zen, president i director espiritual de la Comunitat Budista Zen Llum del Dharma, llicenciat en Filologia Hispànica per la Universitat de la Llacuna, patró i director executiu de la Fundació Amala i professor del Màster en Mindfulness de la Universitat de Zaragoza.\nVa començar a estudiar i practicar el zen en l’any 1989. Des de llavors, compagina la seva vida familiar, professional i quotidiana amb la pràctica i estudi del budisme. Denko Mesa va completar satisfactòriament la seva formació a la Comunitat Budista Soto Zen, rebent en l’any 2005 el sihô (transmissió del Dharma) per part del mestre Dokushô Villalba Roshi, convertint-se així en el primer laic que rep el títol de mestre zen a Europa.\nConjunatment a la seva dedicació com a mestre zen, exerceix com a professor de Llengua Castellana i Literatura d’ensenyament mitjà a la ciutat de San Cristóbal de la Llacuna, Tenerife. Escriu periòdicament articles i assaigs de temàtica variada i a través de les xarxes socials i en revistes especialitzades d’vigent actualidad.\nTambé destaca al mestre Denko Mesa seva afició per la poesia. Va aconseguir el primer premi del “Emeterio Gutiérrez Albelo” en l’edició de 1999 i el maig de 2000 veu la llum el seu primer llibre de poemes que porta per títol. L’any 2009 publica en la seva segona obra poètica titulada Presència Invisible (Edicions Idea)\nAixí mateix publica les obres titulades Zen: entrega i confiança i El Vell art d’adonar-(Ed. Shinden) Ha treballat i cuidat els dos primers llibres de la trilogia titulada Budisme: Història i Doctrina (Miraguano Edicions). El seu recent llibre publicat es titula Zen, aroma etern (Ed. Shinden) un recull de textos amb ensenyaments, poesies i fotografies personals. Properament sortirà a la llum la seva última obra que ha titulat Quietud (Ed. S. Pau)\nDenko Mesa està compromès en fer visible la profunditat del llegat espiritual mitjançant un llenguatge clar, sensible i proper. Estem davant d’un mestre de meditació zen, conferenciant, escriptor i educador que ha compartit en els últims anys els seus coneixements sobre el desenvolupament integral humà a través de la pràctica meditativa, creant ponències, tallers i seminaris específics per a això.\nPsicòloga i Psicoterapeuta Gestalt, especialista en infància i adolescència. Membre titular de la AETG i FEAP.\nDes de fa més de 15 anys, treballa en l’àmbit de la psicoteràpia individual, grupal i docència. Dirigeix la formació de Teràpia Gestalt infantil a CETHA, Almeria, i és responsable de l’àrea “Aprendre i Educar per ser feliç”, en Elephant Plena. Un centre de psicoteràpia i mindfulness, on realitza grups i formacions relacionades amb el área.\nÉs membre psicoterapeuta i docent de l’Institut de Teràpia Gestalt de València (ITG).\nAutora del llibre “L’Adolescència. 7 claus per prevenir els problemes de conducta”, Ed. Amat.\nLlicenciat en Psicologia i Màster en Psicopatologia i Salut, nivell avançat de pràctica de Teràpia Racional Emotiva Conductual pel Albert Ellis Institute de Nova York.\nS’ha especialitzat en protocols i apliacaciones mindfulness com MSBR, MCT i DBT. Actualment treballa com a psicoterapeuta i formador per a diverses institucions i empreses privades.


La localitat de Cubelles està situada a la comarca del Garraf, a 50 km de Barcelona i a 40 km de Tarragona. De fet, és l’última població costera de la província de Barcelona direcció sud. El recinte de l’Spring Break està ubicat a 3 minuts de la Platja de les Salines i ben aprop del Skate Park. Els carrers que delimiten la zona de concerts són C/Ramón Llull i la Rambla General Josep Moragues. Podeu consultar la ubicació exacte aquí.\nLa localitat de Cubelles està situada a uns 55 minuts de Barcelona i a 35 minuts de Tarragona.\nLes principals vies d’entrada i de sortida del municipi són la comarcal C-31 i l’autopista Pau Casals C-32, que té sortida a Cubelles.\nTambé s’hi pot accedir des de Vilanova i la Geltrú paral·lel a la C-31 per la carretera C-246a o pel nord a través de la BV-2115.\nHi haurà dues zones habilitades per aparcar si vens amb vehicle propi (cotxe, furgo, caravana…).\nUna situada a 5 minuts del recinte amb entrada al Carrer Rafael Casanova, 32. Veure ubicació.\nI, una altra a 10 minuts del recinte situada al final del Carrer de l’Abat Escarré. Veure ubicació.\nA part d’aquests 2 parkings, el voltant del recinte hi ha zona blanca. Aparcar no serà un problema!\nL’estació de trens està ubicada a uns 20 minuts caminant del recinte del Spring Break. Hi arriben les línies R14 i R2S, així que la comunicació amb Cubelles en tren és fàcil tant des de Barcelona com Tarragona.\nA més, l’AVE arriba a les estacions de Tarragona i Barcelona i Cubelles està comunicada amb directament amb l’estació de Barcelona Sants.\nHi haurà disponible un servei de trenet urbà per a desplaçar-se de l’Estació de Renfe de Cubelles fins al recinte del festival de 15h (per confirmar) a 21h del dissabte i un minibus de les 5:30 a les 8:30 del matí del diumenge que farà la mateixa connexió. Els dos gratuïts. També hi haurà disponible un servei reforçat de taxis que trobareu a la mateixa Estació de RENFE.\nCubelles és una de les parades de la xarxa dels busos del Garraf.\nLes línies L1050, L1655 i L1741 connecten la localitat amb Tarragona, Vilanova i la Geltrú i El Vendrell.


L'Ajuntament referma el seu compromís amb la transparència revalidant el Segell Infoparticipa amb la màxima puntuació\nL'Ajuntament de Sant Feliu ha estat distingit amb el Segell Infoparticipa, un distintiu a la qualitat i la transparència de la comunicació pública local creat per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) que avalua els webs municipals. Sant Feliu ha estat un dels 43 municipis catalans que ha assolit la màxima puntuació, i un dels 11 del Baix Llobregat que ha arribat al 100% dels requisits.\nL'alcaldessa Lídia Muñoz va recollir aquest reconeixement el passat dilluns 9 de maig a la sala d'actes del Rectorat de la Universitat Autònoma de Barcelona, en un acte en què es van lliurar un total de 150 segells: 136 a ajuntaments, 11 a consells comarcals i 3 a diputacions. Precisament de les dades facilitades per la Universitat Autònoma de Barcelona es desprèn que els ajuntaments presidits per una alcaldessa obtenen majors índex de transparència que els que tenen un alcalde home. A més de Sant Feliu, també han rebut el Segell Infoparticipa ajuntaments com el de Sabadell, Terrassa, Mataró o Esplugues.\nEls aspectes avaluats giren al voltant de 52 indicadors formulats en forma de preguntes, organitzats en dos segments que inclouen temes relacionats amb la transparència de la corporació, i la informació per a la participació. A partir d'aquí es valoren aspectes sobre els representants polítics, com es gestionen els recursos col·lectius i econòmics, o quines eines s'ofereixen per a la participació ciutadana, entre d'altres.


Teresa Casals - Radicalment compromesos | NacióDigital\n«Volem decidir en quin país volem viure, quina ha de ser la relació amb l'Estat i, en aquest context, exigim decidir també, l'escola que volem per als nostres fills»\nper Teresa Casals, 16 de juny de 2014 a les 00:01 |\nSra. Rigau, reflexioni\nPer Anònim el 16 de juny de 2014 a les 23:31\nPenso que la resposta de la Conselleria d´Ensenyament a l´amenaça Wert, pel que fa a les escoles obligades a fer el 25% de les classes en castellà ha estat perillosament errònia. Acatar "per imperatiu legal" -com va dir la consellera- no crec que sigui el que els docents ni la societat catalana estant esperant del govern de la Generalitat. Això de fer "un projecte" en castellà, els tres o quatre darrers dies de curs, pot permetre guanyar temps de cara al curs que ve o permetre jugar al gat i la rata, però no és una resposta a l´alçada del repte ni de l´amenaça. A les Illes, Jaume Sastre ha posat en risc la seva salut i milers de docents s´enfronten a represàlies per combatre el TIL. Al País Valencià, Escola Valenciana multiplica els seus esforços i els actes d´insubmissió d´alguns pares ja marquen el camí. I nosaltres, serem menys? S´espera que la societat i l´escola catalanes mirin cap a un altre costat mentre es vol dinamitar el nostre model educatiu, bastit amb l´esforç de tantes persones, i posar en risc la cohesió social, creant dues comunitats separades per la llengua? Sra. Rigau, reflexioni. Segur que és molt difícil combatre contra aquest estat antidemocràtic, però no hi ha altre camí. El moment de desobeir ha d´arribar, això ho tenim clar. Desobeir per l´escola, pel finançament, per la consulta... Es tracta d´això, justament. De fer el pas cap a la llibertat.\nPer JA el 16 de juny de 2014 a les 22:51\nAquesta senyora o repapieja o dur els papers mullats. Tot això que diu que volem decidir són quatre collonades que ja van fer veure que ens concedien fa trenta cinc anys i que després se les han passat, totes, pel forro dels deixonses. Què cony diu de la relació amb l'Estat? L'Estat Espanyol ens roba, ens humilia i ens nega el dret a la llibertat més elemental. Volem separar-nos, collons, INDEPENDÈNCIA, AIXÒ ÉS EL QUE VOLEM!\nELS CATALANS HI HAN DIT PROU al ' joc pervers ' del ppsoe .. l'un fument i l'altre assuaujant !\nPer Narcís1 el 16 de juny de 2014 a les 19:12\nEl que demana l'autora en el darrer paràgraf .. n'és justament tot allò que no és espanya! PD: d'un estat fàctic, de cacic, de casta i fatxenders sanguinaris de baixa mena ensems amb munt pobres llàtzers .. què n'espera? Nota: si no volen entendre que necessitem ser catalanament lliures com l'aire que respirem ( no més del que ho són ells a ses terres!) .. què poden entendre? Anotació al marge: el més fumut de tot és que em sembla que els hi fa ser així .. la maldat, el complex d'inferioritat, la gelosia, l'enveja, la fatxenderia àdhuc la por de romandre's per dessota de països més primitius!\nPer Anònim el 16 de juny de 2014 a les 07:56\nSense la independència, ja podem anar volent, que ens continuaran esclafant com voldran.


Comencem la segona volta de les parades. Aquí teniu un petit resum del que fem a cada parada.\nSeguim prenen consciència del nostre cos, i aquesta vegada ens fixarem en el nostre cap. Què hi tenim? Quants ulls tenim? I a sota? Tot mirant-nos al mirall, tocant-nos la cara... comencem a crear cares amb material natural sobre uns plats o suros. Intentem donar-li expressió a la nostra cara. Quan estem contents com està la nostra boca? I quan estem tristos?. El segon dia en una cartolina dibuixem amb retolador un cap ben gran i hi situem les parts de la cara. La Núria amb cola calenta ens les enganxa perquè aquesta vegada no es desenganxin i ens emportem la nostra creació a casa.\nEl punt de partida és un power: qui era l'homo sapiens, on vivia, com vivia, què tenia, què menjava i quines eren les seves representacions artístiques. Tot això en constant comparació amb les seves experiències i vivències. Es pretén crear dubtes: és possible que un pal amb la punta cremada serveixi pugui fer la funció de llapis? Es pot pintar sense pintura, amb elements naturals? Doncs és això el que portem a la pràctica en aquesta parada.\nAra coneixerem un altre pintor: Joan Miró. Per introduir-lo parlem dels colors que utilitzava:vermell, blau,verd, groc i negre. A la primera sessió buscarem línies a la nostra roba, a la classe i posteriorment amb pinzells o amb els dits en dibuixarem sobre una cartolina del color que cadascú haurà triat. A la segona sessió buscarem taques i posteriorment en farem (amb les mans, els dits...) Per acabar observarem la seva firma i farem un joc d'atenció on hauran de buscar quins elements hi ha a cada quadre dén Joan Miró.\nComencem aquesta parada preparant-nos per la representació d'un conte. Davant del mirall fem diferents expressions de la cara: enfadats ,tristos, sorpresos.. I tot seguit cadascú agafa una màscara per representar el seu personatge i fem l'obra davant dels companys.\nA la parada d'aquest trimestre fem servir contes d'emocions, aquests ens parlant de receptes ,de plats: tristos,alegres,dolços i salats.Són plats molt especials, els preparem amb diferents material plàstics ceres,pintures de diferents colors, robes... diferents colors, robes....\nPublicat per Escola Pia de Caldes a 11:24\nEtiquetes de comentaris: Art, P3, Parades p3\nEl Sr. Carnestoltes ens ha dit....\nMÉS PARADES DE P4!\nCONTINUEM ELS RACONS DE JOC A P3\nUNES PARADES DIFERENTS A P4\nPARADES P4 SEGONA SETMANA\n2a setmana de parades a P3


juny 2016 - Pàgina 3 de 3 - Ajuntament de Mont-roig del Camp\nEl Ple de l’Ajuntament dóna llum verda al projecte de construcció d’un Club de Mar a Miami Platja\nEs tractaria d’un centre destinat a fomentar les activitats nàutiques que es finançaria, en part, per una subvenció de l’Estat El Ple de l’Ajuntament de Mont-roig del Camp, celebrat aquest dimecres al migdia, ha aprovat sol·licitar una subvenció al Ministerio d’Indústria, Energia i Turisme per crear un Club de Mar a Miami Platja. L’objectiu del projecte és ampliar l’oferta d’activitats nàutiques al municipi, fomentar l’ocupació i donar un impuls al turisme i la competitivitat de la destinació. L’edifici, que es construirà [...]\n08/06/2016 Recursos humans\nPer tal de cobrir les necessitats de recursos humans, l’Ajuntament de Mont-roig del Camp convoca noves borses de treball. Les sol·licituds per participar als processos selectius es poden presentar des d’avui i fins al 18 de juny a les Oficines Municipals d’Atenció al Ciutadà. Es tracta de borses de treball d’arquitecte/a superior, d'agent de la policia local i de tècnic/a mitjà en informàtica. D’altra banda també està oberta la convocatòria per la borsa de treball d’arxiver/a. En aquest cas [...]\nAgenda municipal juny 2016\nDisponible l'agenda del mes de juny de l’Ajuntament de Mont-roig del Camp on es recullen totes les principals activitats que organitzen els diversos departaments i regidories del consistori. L’agenda en format flyer la trobareu als equipaments municipals i als establiments comercials del municipi a inicis de cada mes. També us la podeu descarregar a través del següent enllaç: AGENDA municipal juny 2016 Recordem que l’agenda de les activitats de les entitats del mes de juny es pot consultar a través del següent enllaç.


La Vall d'Ora, també coneguda com a la Valldora, és un veïnat del municipi de Navès (el Solsonès), situat al límit d'aquesta comarca amb la del Berguedà. Constitueix una de les nou entitats de població que té el municipi.\nEmmarcada per les serres dels Bastets, de Busa i de Taravil, en l'actualitat és un petit nucli disseminat de poques cases i de camps envoltats de boscos de pi roig, alzines i roures.\nL'Aigua d'Ora, el riu que en creua el territori, passa pel costat del monestir de Sant Pere de Graudescales, romànica del segle X. Aquest riu dóna força a les moles de dos molins fariners encara actius, que generen electricitat per a tres cases del veïnat.\nGuifré el Pilós va morir en una batalla contra Llop Ibn Muhammad, senyor musulmà de Lleida, i els historiadors situen aquesta batalla a la vall d'Ora, on Guifré va ser ferit de mort a la batalla de Valldora. Segons conta una llegenda popular catalana atribuïda a l'historiador valencià Pere Antoni Beuter, sense cap versemblança històrica, fou durant la seva estada a aquest indret quan el rei franc Carles el Calb dibuixà les quatre barres a l'escut daurat de Guifré el Pilós amb la pròpia sang d'aquest, malferit al seu llit de mort.\nAquest seria l'origen, segons la mateixa llegenda, de les quatre barres de la senyera que representen Catalunya. Tanmateix l'esmentat rei morí anys abans que el propi Guifré, aspecte que fa trontollar la base històrica de la llegenda.\nPer a reviure els costums i les formes de vida d'altres èpoques, i descobrir importants joies del romànic, sortirem de Solsona per la C-55 que ens acostarà al pantà de Sant Ponç, i a l'església de Santa Margarida de Navès.\nMés endavant, seguint el curs del riu Aigua d’Ora i als peus de l'abisme de Busa, es forma una àmplia vall on es troba el monument en record del comte Guifré, a la serradora i molí de ca l’Ambròs, un pont romànic i el petit museu. Seguint el camí, a pocs quilòmetres, l'església de l'antic monestir romànic de Sant Pere de Graudescales, del segle X.\nTornant a Solsona, per la C-26. Visitant l'església romànica i la cripta de Sant Esteve d'Olius, i el cementiri modernista. Total 70 km.


Cuinem amb la Núria: RAP A L’AMERICANA\nJo vaig comptar 2 rodanxes de rap mitjanes per cap i 2 o 3 més per repetir\n3 gambes grosses per cap i també 2 o 3 més per repetir\nPosar oli en una cassola i sofregir la ceba i la pastanaga tallades finetes. Enrossir una mica i afegir les gambes. Fregir-les i tirar el conyac; flamejar i quan s’apagui la flama treure les gambes.\nEs treu el cap de totes les gambes i es xafen en el morter. Es tiren tots els caps a la cassola, s’afegeix el vi blanc i es deixa reduir una mica. Acte seguit, tirar els tomàquets tallats a trossos, coure una mica i salar.\nPosar el rap a la cassola. Es deixa coure 15 minuts, donant-li la volta a mitja cocció.\nAra bé la feina! Treure el rap de la cassola amb unes pinces de pala o espàtula per que no es trenqui i passar tota la salsa pel xino, per que no quedi cap pellofa. Tornar a posar a la cassola i espessar amb una mica de mantequilla barrejada amb farina (posar meitat i meitat i es barreja amb una forquilla fins que quedi pomada). Afegir a la salsa que estarà calenta. Es barreja amb un batedor per que no quedin grumolls.\nEs pot fer tantes vegades com es vulgui fins que et quedi la salsa espessa al teu gust\nEs posa el rap i les gambes i ja està llest!!!\nPublicat per Núria a 23:23:00


LES ESTACIONS D’ESQUÍ ESTAN PREPARADES PER OBRIR – Pirineus TV\nLES ESTACIONS D’ESQUÍ ESTAN PREPARADES PER OBRIR\nLes estacions d'esquí cerdanes es preparen per l'inici de la temporada d'esquí. Serà la primera en situació de pandèmia, després del tancament brusc de tots els complexos el passat mes de març. Nova senyalització, dispensadors de gel per desinfectar mans o promocionar el forfet recarregable per evitar cues, són algunes de les mesures que La Molina ja va aplicar a l'estiu i que seguirà fent quan arribin els esquiadors. Des de l'estació asseguren que s'està treballant amb la màxima normalitat per poder obrir tant bon punt les condicions de la neu ho permetin. A més, creuen que el fet que l'esquí sigui un esport a l'aire lliure en facilita la seva pràctica.\nDes del complex han recordat que l'esquí és un dels motors de la comarca i que cal encarar la temporada amb optimisme.\nPel que fa a la contractació de personal, el director de La Molina ha assegurat que s'està fent la mateixa planificació de l'any passat.\nPel que fa a la resta d'estacions d'esquí de Cerdanya, també es preparen aquests dies per encetar una nova temporada tant bon punt la neu i les restriccions de mobilitat per frenar la covid-19 ho permetin.\nRecordem que el conjunt de les estacions han elaborat un protocol per esquiar amb seguretat. Així, entre altres mesures, els usuaris hauran d'utilitzar mascareta per fer cua o pujar als telecadires però se la podran treure per fer el descens.\nMalgrat les estacions es mostren optimistes, el sectors hoteler i de restauració veuen amb preocupació el futur, ja que són activitats econòmiques vinculades al turisme de neu.\nParlen al vídeo: XAVIER PERPINYÀ, DIRECTOR ESTACIÓ LA MOLINA


El nombre d’aturats a PLF suma 44 persones més i ja passa de les 700. | Ràdio Palafolls\nHome Economia El nombre d’aturats a PLF suma 44 persones més i ja passa de les 700.\nMarc Ferri , març 4, 2009\t / 459 0\nJa es coneixen les dades de desocupació de PLF referents al mes de febrer del 2009, i per 11è mes consecutiu l’atur al nostre municipi ha tornat a pujar.\nEn concret hi ha 44 aturats més que a finals de gener, això representa un augment del 6.6% respecte el primer mes de l’any, una de les pujades més altes de la comarca en percentatge. En xifres absolutes, PLF ja supera els 700 aturats i segons el Departament de Treball de la Generalitat, a data 28 de febrer hi havia al nostre municipi 709 persones sense feina.\nDes del març del 2008 i fins al febrer d’enguany, el periode continu de creixement de la desocupació a PLF, el nombre d’aturats ha passat de prop de 400 als més de 700 actuals.\nL’atur ha crescut arreu de la comarca. L’atur a Malgrat ha pujat en 48 persones, una pujada que suposa un 3.1%, respecte les dades de gener i la xifra total de desocupats és de 1582.\nPineda continua com a segona població amb major nombre d’aturats, rera Mataró i puja un 4.4% respecte gener. Ara a Pineda hi ha 2514 aturats.\nTordera ja ha arribat als 1344 desocupats al mes de febrer i Sta Susanna aquest últim mes ha superat la xifra de 200 aturats.\nEn el global català l’atur ha pujat en prop de 24 mil persones.\nL’increment intermensual de l’atur ha estat més alt al sector Serveis, seguit del de la Indústria , la Construcció i el del de l’Agricultura.\nUn centenar de persones es concentren a la plaça Major en defensa dels polítics i líders empresonats


Maduixes que creixen de la llavor - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Maduixes que creixen de la llavor\nMaduixes que creixen de la llavor\nSi no tenen una vinya orgànica, és probable que les seves maduixes portin residus de ruixats de plaguicides. En lloc de comprar orgànics tot l'any, per què no cultives les teves pròpies maduixes ">\nQuan començar les maduixes\nCom que les maduixes són plantes perennes, tornaran cada any. Aprofitar-los per ajudar-los a establir-se bé valdrà la pena a llarg termini.\nLes maduixes descalçades es poden plantar en qualsevol moment, però en començar les maduixes a partir de les llavors, voldreu que es trobin en interiors a principis de la primavera per ajudar-les fins que s’acabin les darreres gelades. Simplement premeu les llavors en un medi humit a les safates d’entrada. Deixeu germinar diverses setmanes.\nEl benefici del cultiu de maduixes a partir de llavors és que tindreu accés a una àmplia gamma de varietats. L’inconvenient és que probablement no tindreu una bona collita de fruita fins a l’any vinent. Sens dubte, és un cas en què les coses bones arriben a qui espera.\nOn plantar maduixes\nLes maduixes poden anar a qualsevol lloc, de veritat. Des de plantes en test interiors fins a pedaços exteriors fins a zones interplantades que necessiten cobertura terrestre: les maduixes no s’enfonsen. No creixen arrels molt profundes, de manera que si podeu trobar un lloc per a un contenidor de qualsevol mena o bloquejar una secció del jardí, podeu posar-hi maduixes. Algunes idees:\nUna torre de maduixes\nCanalons de pluja\nLa majoria de varietats ho fan millor amb molta sol, però no totes. Seleccioneu algunes varietats resistents a la vostra regió i mireu les etiquetes per veure quin tipus de sol necessiten. Podeu trobar alguns llocs diferents per a algunes varietats diferents.\nLes maduixes poden ser sempre proveïdores, proporcionant fruita per recol·lectar durant tota la temporada o fructificació estiuenca.\nUn sòl ben drenat alimentat amb compost o bé fertilitzants serà el més adequat per a les maduixes, i el fet de cobrir-se amb un mantell pot ajudar a bloquejar les males herbes que competeixin per la humitat i els nutrients.\nMolts jardiners pinçaran les primeres flors de les plantes de maduixa per ajudar a dirigir el creixement precoç cap a les fulles arbustives. Una planta madura de maduixa probablement no tindrà més de sis a 12 polzades d'alçada i es pot plantar a uns 12 polzades de distància. En plantes en pot, n'hi ha prou amb algunes.\nLes maduixes necessiten molts nutrients, així que assegureu-vos d’alimentar les plantes amb compost de compost o te compost després de la sembra i la collita, així com a la tardor. Podeu talar una mica les plantes al final de la temporada per animar el nou creixement a la primavera que ve.\nMantenir les plantes lliures de males herbes, així com de fulles groguenques o marrons. Això ajuda a la planta a obtenir tanta humitat i nutrients a les fulles i fruites saludables ja que us pot donar una millor collita.\nTan aviat com les maduixes es tornin vermelles (o blanques, si és la varietat que vau triar), podreu collir-les. Si han passat una mica massa i són suaus i molles, seran excel·lents en melmelades i altres receptes de fruita cuita. Si els ocells us colpegen a la collita, però, considereu tirar una xarxa sobre les plantes.\nTenint cura de les maduixes amb cura al llarg de l'any, podeu obtenir diversos anys de vida de cada planta.\nArticle AnteriorTria de plantes per a un petit jardí\nArticle SegüentMesures estàndard de la taula de menjador\nLlançant una divertida festa de jocs de taula\nArrendament d'apartaments: he de signar un o dos anys?\nL’important impacte de l’argument a casa vostra\nCaixes de selecció d’ocells salvatges\nTots els ocells observadors del jardí entenen la importància de les cases d’ocells per proporcionar als ocells llocs de nidificació adequats, però després d’acabar la temporada de nidificació, les caixes de gallina poden ser encara més importants per a la supervivència de les aus. Però, com es diferencia aquest tipus de refugi que les cases d’ocells i com es pot afegir als ocells als seus patis "> Què és una caixa de galls? Una caixa de ga\nCrown Cactus - Cactius Rebutia en creixement\nRaúl Gonzalez / Getty Images Comunament anomenats cactus de la corona, el gènere Rebutia inclou alguns dels cactus més populars i fàcils de cultivar, convertint-los en perfectes per als principiants. Aquestes plantes són originàries d’elevades elevacions a l’Amèrica del Sud, on creixen en racons a les muntanyes. Són flors\nSi no tenen una vinya orgànica, és probable que les seves maduixes portin residus de ruixats de plaguicides. En lloc de comprar orgànics tot l'any, per què no cultives les teves pròpies maduixes "> Quan començar les maduixes Com que les maduixes són plantes perennes, tornaran cada any. Aprof © Copyright 2019


La Diputació inverteix 4,5 milions d’euros en la millora de les carreteres de La Costera - Diari Valencià\nPortada » Actualitat » La Diputació inverteix 4,5 milions d’euros en la millora de les carreteres de La Costera\nLa Diputació inverteix 4,5 milions d’euros en la millora de les carreteres de La Costera\nEntre els principals projectes estan el condicionament i millores locals de la CV-600, que comprèn el tram Llocnou-Barxeta, en la qual s’invertiran al voltant d’1,2 milions d’euros\nJorge Rodríguez: “Apostem per mantenir en les millors condicions les vies ja existents i actuar en aquelles en les quals hi ha punts de conflicte amb una elevada accidentabilidad”\nLa Diputació de València ha invertit al voltant de 4,5 milions d’euros en les carreteres de La Costera, especialment amb l’objectiu de millorar la seguretat vial en la comarca. Un dels projectes més destacats i ja executats és el del condicionament de la carretera CV-652 entre La Bastida i Fontanars, consistent en la renovació del seu ferm, la seua senyalització, i en l’execució de cunetes de seguretat, que ha suposat una inversió per part de la corporació provincial superior al milió d’euros.\nLa carretera, coneguda per ser un dels recorreguts de la Volta ciclista a Espanya, uneix La Bastida dels Alcusses, a Moixent, i Fontanars dels Alforins; un tram de cinc quilòmetres en els quals la Diputació de València ha dut a terme una actuació de reforç del ferm, senyalització, abalisament i millora del drenatge, i a més es va realitzar l’anivellat del tram que estava en pitjor estat, renovant la capa intermèdia (bínder) per a regularitzar-ho i col·locant la capa de rodadura en els tres quilòmetres finals. L’actuació es va completar amb la col·locació de senyals i la barrera i cunetes de seguretat, així com l’asfaltat dels dos primers quilòmetres.\nA aquestes accions ja executades se sumen altres actuacions planejades per l’àrea en vies de la comarca, algunes de gran envergadura, com el condicionament i millores locals en la CV-600 (tram Llocnou-Barxeta) amb un pressupost que supera els 1,2 milions d’euros. Un projecte que es troba en estat de licitació, amb previsió de començament d’obres per al pròxim any, i que pretén renovar el ferm, capes de rodadura, així com la renovació de cunetes i senyalització per a deixar la carretera en òptimes condicions. “Apostem per mantenir en les millors condicions les vies ja existents i actuar en aquelles en les quals hi ha punts de conflicte amb una elevada accidentabilidad”, ha assenyalat el president de la Diputació de València, Jorge Rodríguez.\nA la millora de la CV-600 s’uneix la reparació de les juntes del pont del rio Barxeta en el tram de Barxeta i la pavimentació del tram que uneix Lloc Nou amb Barxeta, amb una inversió per part de la corporació provincial de quasi 140.000 euros. També es plantegen diverses actuacions en les carreteres del municipi de Moixent com la reparació del ferm en El Bosquet, la substitució de clavegueres en el punt kilométrico 5+900; l’ampliació del pont Barranco Bastida en el quilòmetre 2,5, així com la renovació de cartelleria, tot açò amb una inversió superior als 450.000 euros.\n35 milions d’euros en conservació\nEl president de la Diputació de València, Jorge Rodríguez, i el diputat de Carreteres, Pablo Seguí, han presentat els nous contractes de Conservació i Manteniment de la xarxa viària provincial per als pròxims tres anys. En aqueix període 2018-2020, la Diputació invertirà prop de 35 milions d’euros en aquestes millores bàsiques en els 1.800 quilòmetres de vies que recorren els municipis valencians, amb l’objectiu que els habitants de totes les comarques puguen tenir unes carreteres més segures. En el cas de les carreteres de La Costera la Diputació ha invertit al voltant d’1,5 milions.\nPer la seua banda, el diputat de Carreteres i Infraestructures, Pablo Seguí, ha parlat de “l’era de la conservació en les carreteres valencianes”, que se centrarà en actuacions com a sots, desnivells, reducció de la perillositat en corbes, glorietes, rotondes, millora del ferm i la visibilitat, adequació d’accessos a municipis i la creació d’una xarxa de vies ciclopeatonales “en resposta a les nous usuaris d’una xarxa que ha d’atendre les necessitats del segle XXI”.\nDiputació de València La Costera\nL’Ajuntament de Castelló i l’UJI creen la Càtedra Ciutat de Castelló\nValència aprova les bases de les oposicions de tècnics i agents d’igualtat, agents mediambientals i tècnics de turisme\nReig situa el cost final de la Ciutat de l’Esport per damunt dels 13 milions d’euros


Mecànica i Diagnosi de Cotxes - Rodi\nInici>Cotxe>Mecánica i diagnosis\nMecánica i diagnosis\nA Rodi Motor Services som especialistes en el manteniment integral del teu vehicle. En els tallers Rodi disposem de personal especialitzat amb coneixements avançats en mecànica de cotxe. No només t'ajudem amb les revisions periòdiques del cotxe sinó que també podem realitzar els ajustos necessaris per mantenir en òptimes condicions el teu cotxe i el seu funcionament.\nA Rodi apostem des dels nostres inicis en disposar d'instal·lacions que compta amb els últims avenços en tecnologia. Això ens permet disposar de màquines de diagnosi amb què identificar ràpidament qualsevol comportament anòmal que presenti el teu vehicle sense importar la teva marca o model de cotxe.\nEn aquesta secció trobaràs tota la informació relacionada amb els serveis de Rodi en mecànica de cotxes i diagnosi d'avaries.\nNotes comportaments poc habituals en el funcionament del teu cotxe? Potser algun dels sensors interns està fallant. Podem ajudar-te.\nEn Rodi podem diagnosticar gairebé la totalitat de vehicles amb els nostres equips de diagnosi multi-marca. Saps com funcionen?\nPer tenir sempre un cotxe en bon estat realitza les revisions periòdiques adequades per al teu vehicle. Als tallers Rodi som experts en donar manteniment integral als nostres clients. És possible que amb només una visita puguem detectar qualsevol tipus d'anomalia que presenti el teu vehicle o qualsevol altre element que es vegi afectat pel desgast del cotxe: oli, filtres, bateria , líquid refrigerant ...\n"Quan al teu cotxe notis comportaments poc habituals estigues alerta. Els problemes mecànics si no es tracten a temps sempre corren el risc d’empitjorar en reparacions més costoses. "\nNotes comportaments poc habituals? No deixis que empitjori. Passa't pel teu taller Rodi més proper.


Convocatòria pràctiques becades en la UA - 23/2019. Centre d'Ocupació\nConvocatòria pràctiques becades en la UA - 23/2019 Centre d'Ocupació\nConvocatòria pràctiques becades en la UA - 23/2019\nYAIZA MONERA RIPOLL\nREFERENCIA: PRA- 23 / 2019-2020\nFecha de publicación en el BOUA: 20-11-2019\n15-01-2020: Resolució definitiva amb l'assignació de les pràctiques.\n20-12-2019: Resolució provisional amb l'assignació provisional de les pràctiques. S'obri un termini de 3 dies hàbils a partir de l'endemà a aquesta publicació per a presentar reclamacions a través d'escrit presentat en Registre General o els Registres Auxiliars, en la Seu d'Alacant o a través de l'E-administració en UACloud (E-Administració>Tràmits>Generals>Instància genèrica).\n13-12-2019: Convoquem a les candidates admeses a l'entrevista que serà proper divendres, 20 de desembre, a les 09.30 hores a la Sala de Reunions del Pavelló d'Alumnat (edifici 21 del Campus).\n10-12-2019: Llista definitiva de sol·licituds admeses i excloses.\n02-12-2019: Llista provisional de sol·licituds admeses i excloses. S'obri un termini de 3 dies hàbils a partir de l'endemà a aquesta publicació per a presentar reclamacions a través d'escrit presentat en Registre General o Registres Auxiliars, en la Seu d'Alacant o a través de la E-administració en UACloud (E-Administració>Tràmits>Generals>Instància genèrica).\nData d'inici prevista de les pràctiques: a partir de gener de 2020, amb una duració de 6 mesos. (Prorrogables en els casos que establisca la Normativa de Pràctiques Externes de la Universitat d’Alacant).\nAlacant, 20 de novembre de 2019


La comoditat és seguretat | Revista\nLa comoditat és seguretat\nErgonomia en la conducció : La comoditat és seguretat\nUsuaris i fabricants donen més importància als sistemes que aporten protecció i confort en renúncia a d'altres prestacions\nSi féssem un exercici de memòria sobre les campanyes de publicitat que han contat les bondats dels automòbils els últims anys, descobriríem que s’ha passat de presentar cotxes ràpids i esportius a destacar la seguretat i comoditat com a valors principals. Aquest canvi del llenguatge evidencia un fet: usuaris i fabricants atorguen més importància als sistemes que aporten protecció i confort en renúncia a d’altres prestacions. Aquest procés no és casual. Unit a la tràgica xifra de morts a les carreteres (al voltant de 5.300 víctimes mortals el 2003 només a Espanya, segons la Direcció General de Trànsit), les lleis de seguretat vial són cada vegada més estrictes -fins i tot penen l’apologia publicitària de la velocitat- i la població ha pres consciència que trepitjar massa l’accelerador està directament relacionat amb els accidents de circulació. Com a conseqüència, s’han desenvolupat sistemes de seguretat cada vegada més eficaços.\nSeguretat i ergonomia\nLa seguretat es divideix en dues àrees:\nPassiva: l’objectiu és protegir els ocupants en cas d’accident. S’hi engloben cinturons de seguretat, coixins de seguretat, zones d’absorció de l’impacte, seients i capçaleres, interruptor d’inèrcia (en cas de xoc interromp l’alimentació de corrent de la bomba de combustible) i sistema de prevenció d’incendis.\nActiva: serveix per a evitar accidents. Aglutina els sistemes de frens, llums, control de tracció, control d’estabilitat i bloqueig electrònic del diferencial, a més de l’ergonomia.\nLa consideració de l’ergonomia -és a dir, la recerca del disseny més adequat de les màquines o dels objectes per a un millor ús humà- com un sistema més de la seguretat li ha conferit un tractament de preferència en el disseny dels vehicles. Però, què aporta l’ergonomia a la seguretat dels vehicles? Els seients ja no estan subordinats a l’estètica i, abans que res, han de procurar comoditat perquè així augmenta la seguretat de l’ocupant; els panells de control han de ser clars, però també han d’evitar distraccions; el maleter ha de ser ampli, però també facilitar-ne l’ompliment. Tot això beneficia la conducció i, si bé els avanços més sofisticats es troben en models d’alta gamma, l’extensió als utilitaris més senzills es retarda cada vegada menys.\nL’ergonomia en tres nivells\nLa conducció d’un cotxe, encara que siga una activitat molt usual, requereix compromís per part de qui en porta el volant. Aquesta persona és responsable del maneig d’una màquina i, si viatja acompanyada, també ho és dels ocupants del vehicle. Per això, la comoditat ha de prevaler. Aquesta comoditat és el que es defineix com a ergonomia o solucions ergonòmiques i es pot dividir en tres nivells. El primer ofereix solucions per al pilotatge directe, com ara l’equilibri en la col.locació del seient, els pedals i el volant. El segon s’ocupa d’oferir un accés ràpid i controlat als instruments de navegació, com ara els interruptors dels llums, la regulació dels espills o els ajustos de la temperatura, i el tercer procura intuïció i senzillesa en el maneig d’altres funcions, alienes a la conducció però no al viatge, com són l’obertura i l’ompliment del maleter o l’ús de l’equip de so. Amb més o menys desenvolupament, cadascun dels tres nivells funcionarà si aconsegueix el que busca, el confort i el benestar per a garantir un bon viatge.\nL’usuari ha de ser també un agent actiu de l’ergonomia al volant. Poc pot fer davant de la distribució de l’habitacle, però sí que té a la mà l’elecció del que millor s’adapte a la seua fisonomia. Tot i que cada persona té un pes, una complexió, una altura i uns hàbits de conducció propis, els enginyers i dissenyadors que desenvolupen els models es basen en estudis experimentals de dades antropomètriques (mesures corporals) per a universalitzar els resultats i, encara que l’automòbil és un producte fabricat en sèrie, el ventall de possibilitats d’elecció ha crescut els darrers anys.\nPosició més adequada per a conduir\n/imgs/20050301/miscelanea02.jpgPrenguem-nos el temps necessari per a col.locar el seient. Si el cotxe té tres portes, optem de manera habitual per la porta del copilot per a ocupar el seient del darrere, així evitarem haver de regular el del conductor cada vegada que ens hi asseiem.\nEl seient ha de tenir una inclinació cap a enrere d’entre 15 i 25 graus, suficients perquè la cuixa i el maluc presenten un arc de 110 a 120 graus.\nLa distància entre el terra i el seient ha d’oscil.lar entre els 30 centímetres.\nEl seient hauria d’estar col.locat prou a prop dels pedals com perquè la flexió de les cames respecte de les cuixes siga de 135 graus.\nSi el volant és ajustable, triem una posició dels braços que assegure la relaxació de les espatlles i dels músculs de l’esquena.\nPrenguem de referència les orelles per a col.locar bé el recolzacaps. És en aquesta alçada on hem de situar la zona central.\nAjustem-nos el cinturó de seguretat, independentment del recorregut que farem, abans de posar-nos en moviment. La part superior de la cinta s’ha de recolzar sobre la clavícula i el pit, sense oprimir, tibant-la a la pelvis per no escórrer-nos-en per sota en cas d’accident frontal.\nSi el vehicle disposa de climatitzador, la temperatura ideal serà de 20 graus.\nNo col.loquem res al tauler de control, ni deixem elements solts pel cotxe (guies, joguets, sabates…).\nOportunitat per a l'intercanvi gastronòmic i cultural


Societat Justa | Societat Justa Despí (S.J.D.)\nPosted by: SocietatJustaDespi | Posted on: July 15, 2013\nVídeo de la carpa informativa de Societat Justa Despí (S.J.D.) al Mercat de Les Planes de Sant Joan Despí.\nEl passat dissabte dia 13 de juliol, Societat Justa Despí (SJD) va instal · lar la seva carpa, aquest cop davant del Mercat de les Planes. Com comença a ser un costum, l’acollida va ser impressionant. Com en la carpa anterior, vam recollir signatures per a la ILP per una Renda Ciutadana Garantida.\nVan succeir diverses anècdotes, gairebé totes en positiu.\nNomés instal · lar la carpa se’ns va acostar una dona, representant de la comissió de festes de l’Ajuntament, que ens va preguntar com era que no els havíem avisat de la instal · lació de la nostra carpa (resulta que aquest dia era un dels de les Festes del Carme del barri de les Planes i uns metres més avall, a la Plaça d’Antonio Machado, celebraven una botifarrada popular). Els vam dir que la instància sol · licitant el permís es va presentar a l’Ajuntament el passat 3 de juliol i que ens havia arribat l’autorització pertinent. La dona ho va entendre perfectament i molt amablement es va acomiadar de nosaltres.\nAls pocs minuts se’ns van presentar dos policies locals. Ja sabien de la nostra presència, ja sabien de l’autorització que teníem i només venien en l’exercici de la seva tasca a controlar que tot estigués correcte i a saludar cordialment.\nNo obstant això, ja passades diverses hores, quan estàvem recollint la carpa, va passar per la carpa el màxim representant dels habitants de les Planes de Sant Joan Despí, el President de l’Associació de Veïns del barri. Al principi va saludar amb normalitat, preguntant-nos què és el que fèiem aquí. El cas és que també va preguntar que com que no li havien avisat de la nostra presència. Se li va notar clara i comprensiblement indignat, visiblement contrariat. Li vam dir el mateix que a la representant de la comissió de festes, que la instància sol · licitant el permís es va presentar el passat 3 de juliol i que l’autorització havia arribat feia dos dies. Se suposa que si algú hauria informar és el mateix Ajuntament, que des del dia 3 havien tingut temps, fins i tot per denegar el permís si haguessin trobat alguna incompatibilitat d’activitats. El cas és que el senyor President ens va dir que presentaria una queixa formal davant l’Ajuntament per no haver avisat de la nostra presència.\nAprofitem aquestes lletres per posar-nos a la disposició del president de l’AAVV Les Planes per a la presentació de la queixa formal que ens va anunciar interposaria davant l’Ajuntament. Quan vulgui li facilitarem la instància que demostra que l’Ajuntament sabia de la nostra presència des del dia 3 de juliol i evidentment no el va avisar de la mateixa. És més, estem disposats a donar suport a la queixa formal recolzant-la amb la nostra signatura. Igual que la Policia Municipal estava informava, considerem que la Comissió de Festes i el President de l’AAVV Les Planes hauríen d’haver estat informats, sobretot en el cas de ferir alguna sensibilitat. En el cas de la representant de la Comissió de Festes, la nostra presència va resultar purament anecdòtica, però el senyor President de l’Associaciió de Veïns es va emportar un mal tràngol realment innecessari que amb una trucada telefònica a temps s’hagués estalviat. Cada un té la susceptibilitat que té, ni molta ni poca, la seva. En tot cas respectable. Esperem que la propera vegada que un partit polític local instal · li una carpa informativa a Les Planes, sobretot si el mateix dia es realitzen altres activitats al carrer, l’Ajuntament avisi a la màxima autoritat veïnal perquè no es porti desagradables sorpreses com el cas de passat dissabte.\nEn fi, anècdotes al marge, la jornada de dissabte ens va tornar a retrobar amb la ciutadania de Sant Joan Despí, sobretot d’aquella que està farta de la política de franquícia de sempre, la que priva els interessos de partit sobre la dels de la ciutadania, la qual pensa que ja és hora de no només buscar, sinó de trobar alternatives reals a maneres de fer les coses enquistades en el conservadorisme, el partidisme i el clientelisme immobilista; que volen que res canviï perquè tot segueixi igual.\nLa següent taula la instal · larem al barri de la TV3 o al Pla de Vent-Torreblanca. Informarem al seu temps. De moment … Moltes gràcies als veïns de les Planes!\nPosted in Notícies, Vídeos | 2 Comments »


Història | Panot Restaurant\nCuina Burgesa Tradicional Catalana d'inspiració modernista\nEl terreny on es troba avui casa fuster, va ser ocupat prèviament per una indústria. El 1881 Olegario Juncosa fa construir una fàbrica dedicada a la producció de xocolata, sota el nom de Chocolates Juncosa.\nEl 1905, Consol Fabra i Puig va comprar la finca. Casada amb Marià Fuster, qui el 1908 encarrega a Domènech i Montaner la construcció d’un noble i luxós edifici, per a més d’embellir la ciutat, obsequiar la seva dona. Les obres van acabar el 1911, Consol va morir el 1912.\nMarià Fuster va viure uns anys a l’edifici. Menys la planta principal, les demés es van posar en lloguer. A la planta 0 i el soterrani s’hi va establir la botiga i fàbrica respectivament de Mobles Francesc Vidal. Alguns dels mobles estan actualment a l’Hotel Ritz de Barcelona.\nPlànol original de Domènech i montaner de l’espai que va ser el menjador de la família i l’actual Panot.\nA principis del 1922 la Família Fuster-Fabra va vendre tota la propietat a la família Ynvern. Eren, aleshores, uns llogaters que tenien al pis de Dalt. A la planta principal, va deixar d’haver la fabrica i botiga de mobles Mobles Francesc Vidal, i es va dividir l’espai en 7 comerços diferents, entre ells: Una sucursal de la drogueria Dalmau Oliveras, en la que es creu hi va treballar el conegut pintor Joan Miró de dependent, la Orxateria Valenciana, la cerveseria Glöbel, la pelleteria Campanelli i una freqüentada perruqueria per a homes.\nL’estiu de 1933, es va inaugurar el conegut Cafè Vienès de la planta principal. El llogater era un home Alemany. També es va quedar al soterrani, on va obrir una sala de ball: El Danubi Blau. Amb la Guerra Civil, el règim es va quedar la propietat i va passar a ser La Casa del Socorro. Van mantenir ambdós negocis amb la diferencia que l’orquestra eren militars i la sala de ball es va dir El Danubio Azul.\nVa ser a finals dels anys 30 que el conegut poeta i dramaturg Salvador Espriu va llogar un dels apartaments de la quarta planta de l’edifici. Hi va viure durant 30 anys, ja que al 1960 la companyia elèctrica Enher va comprar la propietat. Salvador Espriu és l’últim inquilí en abandonar l’edifici.\nInicialment l’elèctrica va voler enderrocar l’edifici. Tot i així, les manifestacions veïnals i l’oposició de l’ajuntament van fer que finalment es mantingués l’edifici.\nÉs al 1999 que la Enher marxa, i tanca l’edifici. Finalment el 2000 adquireix l’edifici l’actual propietari que és una família de Granada.\nEl 2004 obre les portes com a Hotel i s’obre per a la ciutat.\nFinalment, el 14 de Maig del 2019, el Xef i presentador Marc Ribas, inaugura el seu restaurant a la primera planta de l’edifici. Amb una concepte basat en l’altra cuina burgesa tradicional catalana i inspirada en l’època modernista.


Bones sensacions dels comerciants a la darrera Fira Últims Preus de la Unió de Botiguers al Port - Revista Cambrils\nBones sensacions dels comerciants a la darrera Fira Últims Preus de la Unió de Botiguers al Port\nPublicat el Dilluns, 10 de febrer de 2020 10:54h\nImatge de les parades de la Fira Últims Preus, el passat dissabte al matí | Berta Ruiz\nEl Mollet del Rec va acollir, aquest passat cap de setmana, la Fira Últims Preus de la Unió de Botiguers. Com cada any pel mes de febrer, es va muntar aquesta fira de productes amb tot tipus de descomptes coincidint amb el final de les rebaixes comercials. En aquesta ocasió, hi van participar un total de catorze establiments que van muntar vint-i-una parades amb tot tipus de productes: roba per a totes les edats, calçat, roba per a la llar, roba esportiva, etcètera. La dinamitzadora comercial de la Unió de Botiguers –Sílvia Coll– ha fet una valoració positiva a revistacambrils.cat: "la fira ha anat bé, dins de la normalitat. Ja sabem que el públic d'aquesta edició és diferent al que tenim a l'estiu, però en general, els comerciants estan contents de com ha anat. Enguany, no ha pogut coincidir amb la galerada –per dates– però el temps ens ha acompanyat. El dissabte al matí va ser una mica més fluix, però diumenge va anar molt bé".\nDiferents imatges de les parades muntades al Port, aquest cap de setmana


17 de desembre de 2017 Cròniques lleidatanes, Cultura\nEl Grup de Recerca de Cultura Popular de Ponent (GRECPP), va realitzar la seva primera acció inventant-se una festa, la de l’Home dels Nassos, i va cloure una etapa d’expansió (al 1986) amb una altra invenció com la Trobada de Sotragament General. L’empenta dels primers anys, venia donada per la bona sintonia entre els fundadors (Pere Martínez, Pilar Miró i jo mateix), però quan aquesta es va esquerdar, van començar a sorgir problemes i discrepàncies. Les primeres etapes significaren una sèrie de fets positius: la incorporació del grup Clau, l’enregistrament d’un disc, la creació d’una Escola de grallers, la revitalització del Carnaval, la reaparició de Pau Pi, la creació del Ball de diables de Lleida. En aquest darrer va sorgir la primera discrepància, a l’hora de confeccionar els vestits. La majoria vam voler personalitzar el vestit, triant i cosint al trajo la figura que més agradés a cadascú, com una manera de potenciar la creativitat, però en Pere Martínez insistí, sense aconseguir-ho, que tots havíem d’anar iguals. No li vam donar cap importància, sense detectar que allò només era un símptoma d’una cosa més gran.\nQuan ens plantejàrem nous projectes (bastons, nans, cavallets o la Moixiganga), no vam saber preparar el relleu. Al 1986, els membres més antics, potser obsessionats en no perpetuar-nos, o potser per cansament, vam deixar de liderar. Quan vaig publicar un article a la revista Via Fora que “la cultura popular no es pot quedar recordant el passat. S’ha d’actualitzar, ha de donar resposta a les noves necessitats”, va provocar recel al Pere Martínez i Pilar Miró. Sis mesos després, a la mateixa revista van replicar amb un altre article, que recollia diferents materials sobre costums nadalencs, un intent de demostrar erudició i que també dirigien el Grup. Crec que l’amor propi els hi va jugar una mala passada, la seva situació laboral no l’ajudà. Vaig preferir ignorar-ho, sense adonar-me de les conseqüències d’aquella absurda competència.\nQuan la promotora Enllaç ens va proposar fer una Trobada de Sotragament General, per a finals de juny del 1985, ens va semblar que podia tancar ferides i tornar a l’esperit inicial. Amb un gran esforç per part de tots, i malgrat obrir noves perspectives en coses que no havíem vist mai (xanques, sac de gemecs, ball de gralles), quan en Pere i la Pili ens van dir que havien rebut crítiques de l’exposició de cartells, ja vam veure que tot aquell esforç no havia servit de res. A l’assemblea d’octubre vam arribar a la conclusió que justificàvem el nostre treball criticant a entitats i institucions. Calia que el treball es justifiqués per ell mateix, duent cada membre la iniciativa que més li agradés. Com que alguns continuàvem insistint en el relleu de persones, gent nova va agafar la responsabilitat, no agradant als de sempre, que potser no veien com encaixar. Les noves iniciatives no van tenir continuïtat, i per tant, no van resoldre res.\nAl 1986, en Pere va adoptar l’actitud de seure al despatx a llegir el diari, que va crear molt mal ambient. Quan intentàvem fer una assemblea, s’absentava. Finalment vam poder celebrar-la al Centre de la promotora Enllaç, on vam veure que de la recerca havíem passat a l’acció cultural i que al relacionar-se amb les institucions, ens ocasionava dependència d’elles. Vam aprovar per àmplia majoria nous objectius per cada una de les seccions, una campanya publicitària, cercar un altre local per engegar més activitats, i sortir de la Comissió de Festes. Això darrer no va agradar gens als dos de sempre, que van decidir deixar el GRECPP. Amb la seva marxa no van acabar els problemes. Per un cert afany de protagonisme, Jordi Baiget, com a nou responsable dels Diables, va voler dotar-los de més protagonisme, reforçant la percussió com a secció autònoma (anomenant-la Flipa) i potser perquè mai el vam convidar a entrar al grup Clau (per falta d’oïda i ritme), va voler crear un altre grup, els Grallers de Lleida. Els membres més antics estàvem en franca retirada i defugíem enfrontaments, discretament ens vam anar apartant, primer dels Diables, i després de la resta d’activitats.\nAixí, a l’abril del 1987 vaig decidir deixar el grup. Un matí, sabent que ningú anava pel local, perquè no volia discutir amb ningú, vaig empaquetar i endur-me tots els discos i llibres que havia anat portant (mai ho havia explicitat, però aquell material em pertanyia i només l’havia cedit temporalment). Era un fons especialitzat amb més de 200 discos i més de 300 llibres d’etnografia, folklore, antropologia i música tradicional. Conscient que no era la manera més elegant d’anar-me’n, també veia que en la recerca no havien mostrat interès, s’hi afegia que jo no volia discutir de res i al fer-ho així, per a mi era coherent. Deixant el GRECPP, també deixava enrere els diables, el grup Clau i moltes més coses. Temps després de la meva marxa, van tenir de deixar el local, al vendre’s l’edifici (doncs tenia problemes estructurals), a la cadena Zara, accentuant els problemes i la crisi. Alguns membres em van dir que van estar a punt de desaparèixer. L’entitat però, es va reconvertir girant entorn dels Diables de Lleida, i avui porta el nom de Lo Sotrac, potser un record inconscient d’aquell Sotragament que va cloure tot un cicle.