Catalunya i el seu Estatut ( Laia Bonet ) | Xavier Sabaté Ibarz\n← Intervenció al Consell Nacional del PSC 18/06/11\nUn PSC catalanista de centre o d’esquerra ? →\nAvui fa cinc anys que els catalans van aprovar l’Estatut d’Autonomia en referèndum amb un inqüestionable resultat a firmatiu: tres de cada quatre catalans que vam votar vam dir que sí a l’Estatut. El 2006 vam decidir democràticament i majoritàriament. Però la participació del 50% de l’electorat va ser el punt feble: tots n’esperàvem més, tant els que defensàvem el sí (CiU, PSC i ICV) com els que propugnaven el no (ERC i PP). El 5% de vot en blanc també va marcar ja una tendència notable que després s’ha mantingut en altres cites electorals.\nL’Estatut era i és la nostra llei de lleis. La nostra eina més important per a l’autogovern de Catalunya. Una llei d’obligat compliment per a tothom. I, en especial, per a totes les forces polítiques i totes les institucions.\nÉs cert que el llarg procés estatutari va desgastar bona part de l’energia política que va fer possible l’impuls reformador que inspirava el procés. Un desgast en el qual va incidir notablement la irresponsable ofensiva del PP contra l’Estatut, alimentant la catalanofòbia i presentant, injustificadament, un recurs al Tribunal Constitucional per preceptes sovint idèntics a altres reformes estatutàries no qüestionades.\nFinalment, la injusta, desproporcionada i provocadora sentència del Tribunal Constitucional va deixar un regust amarg i decebedor en bona part de l’opinió pública catalana i entre els que apostàrem afirmativament per l’Estatut. Aleshores els indignats eren el conjunt de la nació catalana, com va demostrar la històrica manifestació del 10-J, encapçalada pels presidents Pujol, Maragall i Montilla, la immensa majoria de les institucions socials, econòmiques i polítiques del país i amb un extraordinari protagonisme de la societat civil. Segurament aquest trajecte explica el silenci i l’oblit de la societat catalana en una data significativa, la del cinquè aniversari del referèndum. D’aleshores ençà, hem exercit el nostre dret a decidir en diverses ocasions en les eleccions generals, europees, autonòmiques i, finalment, municipals. Però el cert és que avui, lamentablement, l’Estatut sembla ja no estar present en la memòria de la majoria de ciutadans.\nAlguns fins i tot l’ignoren o els fa nosa. D’altres en parlen com d’una etapa superada i proposen camins no sempre certs. N’hi ha que continuen negant el nostre dret i el compliment i desplegament d’aquesta llei en el marc d’una segona ofensiva harmonitzadora contra l’autogovern. També se sent la veu d’aquells que consideraven -ja abans i més encara ara- que l’etapa reformadora ha tocat sostre. Sigui quina sigui la posició de cadascú, el cert i inqüestionable és que l’Estatut és, encara, l’instrument legal més important per garantir el nostre autogovern. Per això no és acceptable renunciar-hi, com tampoc ho és donar per perdut allò que la sentència va retallar o qüestionar, si existeixen altres vies polítiques i parlamentàries per aconseguir els objectius referendats pel poble de Catalunya.\nNecessàriament, doncs, el final accidentat i en part frustrat de la reforma estatutària ha obert amb força un nou debat sobre les possibilitats de l’encaix Catalunya-Espanya. Miquel Roca, en converses amb Felipe González, es planteja en un recent llibre si ¿Aún podemos entendernos?\nJo defenso que sí, que encara és possible si tothom entén tres coses: primera, que el marge per als intents d’entesa és molt menor avui que ahir. Segona, que el que ha passat ha de tenir conseqüències en el futur: tot nou pacte haurà de ser més garantista. I tercera, que Catalunya no es conforma només amb respecte i reconeixement.\nAbordar aquesta nova, complexa i alhora imprescindible etapa no és possible menystenint, ignorant, no defensant i no desplegant l’Estatut, per càlcul polític i electoral. La història ens ha ensenyat que no podem renunciar a res que pugui ajudar-nos. I l’Estatut és avui, encara que no tingui massa defensors en aquesta terra, la millor defensa de Catalunya.\nArticle de Laia Bonet publicat avui al diari Ara


No al tancament dels centres de salut de La Floresta i Le...\nArticle de Piqué parlant sobre la necessitat d'obertura dels CAPS de La Floresta i Les Planes\nper Ramon Piqué 27 de juny de 2020\nEl passat dia 13 de juny va tenir lloc una assemblea veïnal a La Floresta arran de la notícia del tancament dels centres de salut de La Floresta i de Les Planes. En aquella assemblea es va llegir un manifest elaborat per la Comissió de Drets Socials del Consell de Barri on es reclamava la reobertura d'aquests serveis i es denunciava el fet que aquestes decisions afecten sobretot els col·lectius més vulnerables de la comunitat, com ho són la gent gran.\nLa indignació de les veïnes i veïns, però, va anar pujant quan es va recordar que La Floresta ja ha patit retallades de servei en èpoques no massa llunyanes, com ho va ser l'eliminació del servei de pediatria, o l'intent de no cobrir jubilacions. Ja aleshores el veïnat s'hi va abocar per defensar un servei assistencial de qualitat al barri.\nAra venim d'uns mesos durs a causa de la COVID-19 que farien pensar que justament l'actitud no hauria de ser la de reduir l'assistència primària sinó més aviat reforçar-la, però no és així.\nEn aquella assemblea, es va acordar mobilitzar-se per defensar la sanitat pública en la línia que el moviment de marea blanca està impulsant arreu del país. També es va apuntar que l'alternativa al tancament dels centres de salut no podia passar només per fer arribar en transport públic al CAP més proper i que calia mantenir-se ferms en la defensa d'un servei de salut vital per al barri.\nConscients, per tant, que el problema de fons no és només local ara toca, com diuen des de la Marea Blanca de Catalunya "una mobilització unitària a la tardor com expressió de la indignació social de la ciutadania i del conjunt de treballadors i treballadores de tot el sector de la salut, entès amb el sentit més ampli possible i amb caràcter solidari i fraternal".


CLARA PEYA |\nDilluns 24/08/2020 Hora: 22.00h Lloc: “El Safreig”, Rupià\nPianista i compositora, CLARA PEYA és considerada una de les creadores més originals i úniques que han aparegut en els darrers temps en l’escena musical del país. Una biografía frenètica que transita entre la música, el teatre i l’activisme i que aquest 2019 ha estat reconeguda amb el Premi Nacional de Cultura i amb el galardó a Millor disc de l’any per la crítica dels Premis Enderrock per ‘Estómac’ (Satélite K, 2018).\nMusicalment, Peya és inclassificable: bascula entre la música de cambra, el jazz, el pop i l’electrònica, mantenint sempre com a centre de gravetat el piano.\nElla és energia i sentiment en estat pur, sense deixar de banda el crit i el compromís amb la llibertat. Una personalitat artística contagiosa i torrencial que en directe es despulla, es transforma i s’escampa per tot l’escenari i més enllà. La seva forma personal de tocar ha fet que sigui considerada una de les pianistes catalanes més escèniques i transgressores.\nFeminista declarada, es defineix a si mateixa com «inquieta, visceral, intensa i transcendent». Clara Peya fuig de tòpics i, sobretot, creu en el poder de l’art per a la denúncia «a la meva música li dic romàntic-contemporània o punki-romàntica». La música ho és tot per a ella, utilitza el piano per a expressar-se, ser lliure i transmetre idees.\nBarretina Festival de Música de Rupià


Ficar tots els ous a la mateixa truita ~ EbreDigital.cat\nNormalment qui espera desespera, i quan un està tot l’any esperant les vacances, se li pot fer llarg. Concentrar totes les vacances d’una tirada era un model que va funcionar durant molts anys, de fet encara avui hi ha gent que ho prefereix (sempre que es pugui escollir). La gent que és favorable al model tradicional, solen fer preguntes com: On vas de vacances aquest any? Quan fas les vacances?…Quan ho escolto m’imagino que aquestes persones fen bondat tots els caps de setmana, ponts i festes de guardar a casa, esperant…sense poder anar ‘de vacances’. Com si només poguessis sortir de casa i gaudir un cop l’any.\nSóc plenament conscient de que cada persona o cada família és un món a part, i que és pràcticament impossible establir criteris generals. Tot i així, no em puc imaginar estar tot l’any organitzant, esperant i desitjant que arriben les vacances i quan arriben, just aquella setmana plou, o que hi hagi algun imprevist d’última hora… tot l’any en orris! No deuríem d’arriscar l’oci de tot un any a unes setmanes, al menys de forma planificada. No pretenc ser un guru de l’oci ni explicar previsions meteorològiques, però com diu el refranyer popular: No fiques tots els ous a la mateixa truita.\nPersonalment em resulta molt més satisfactori, raonable i factible repartir les sortides i viatges d’oci durant tot l’any. De poder fer-ho així, sempre tens les vacances a tocar, i a diferents estacions de l’any. L’Agost no te perquè ser el millor mes per cremar-ho tot. A part, penso que més de deu dies estant al mateix lloc (de vacances) i perdre completament els hàbits del dia a dia, de vegades pot ser menys gratificant del que pot semblar, a més tindrem una incorporació a la rutina prou feixuga. Quan diem que a les persones ens costen els canvis, també s’ha d’incloure l’oci. És cert també, que no tots els viatges poden dur-se a terme en quatre o vuit dies, n’hi haurà que requereixen més temps i recursos. Fet que fa que s’hagin de concentrar els dies i en molts casos, optimitzar els recursos. Aquests és clar, en detriment de l’oci de la resta de l’any. Al menys els qui disposem de dies i recursos finits.\nAquesta reflexió no surt només arran de la forta pandèmia que estem vivint, sinó que fa anys que vinc observant i aplicant sempre que puc. Però poder si que la nova normalitat ha accelerat aquesta dinàmica d’oci i li dona més sentit. Volgudes o no, són les actuals regles del joc.


Oasi WWF de Monte Arcosu - Sendera A5 Sa Rocca Lada | Cagliari Sardegna - Visit Sardinia - Travel guide\nCome arrivare: El punt de partida d'aquesta excursió és l'entrada de l'Oasi WWF de Monte Arcosu, on cal arribar exclusivament amb transport propi. Des de Cagliari cal agafar la carretera S. S. 195 en adreça Pula i, una vegada arribats a la rotonda just abans del pont de la Rumianca, doblegar a la dreta per la Dorsale consortile en adreça Macchiareddu - CASIC. Des d'aquí s'agafa la Segona Carretera Oest i se segueix cap a l'Església de camp de Santa Lucia. Superada aquesta església s'arriba després d'uns 400 metres a una bifurcació: es doblega a la dreta i després de 2 quilometros de camí (en part asfaltat) s'arriba a l'entrada de la Reserva WWF, en localitat "Sa Canna". El començament de la sendera "Sa Rocca Lada", assenyalat com A5, es troba poc abans de la taquilla.\nA uns quilometros de la ciutat de Cagliari és possible arribar a una de les reserves naturals més importants de Sardegna: l'Oasi WWF de Monte Arcosu, nascuda per protegir una de les últimes rajades de Cérvol Sardo de la illa i, al costat d'aquesta espècie, un paisatge extraordinari i un ecosistema extremadament rics en espècies vegetals i animals.\nL'excursió aquí proposta permet admirar alguns dels racons més suggeridors de la Reserva seguint una sendera ben assenyalada i de dificultat i longitud limitades. El primer tram de la sendera A5 "Sa Rocca Lada" coincideix amb el més breu i fàcil sendera naturalesa "Sa Canna"(SN1), el recorregut de la qual explica també amb panells didàctics sobre la flora i la fauna de l'Oasi de Monte Arcosu: els senyals que cal seguir fan referència a les sigles A5 i SN1(a més de A4, relacionada amb la sendera de "Is Frociddus", de major dificultat).\nUna vegada deixat enrere el petit pont sobre el riu Sa Canna, el recorregut condueix al nou centre visites de l'Oasi WWF. Aquí és possible observar un curiós "monument a la poca civisme" conegut com a "arbre de la vergonya": es tracta d'un tronc on es pengen cintes metàl•liques que els guàrdies de l'oasi recullen en els boscos de la Reserva a testificar com la caça furtiva segueixi sent un problema tristament actual.\nLa sendera s'endinsa a l'escenogràfica vall de Is Frociddus, emmarcat per aspres declivis, coberts per la característica maquia mediterrània i caracteritzats per unes interessants formacions granítiques. Es paga i es creua diferents vegades, a través d'uns guals no massa complicats, el riu Sa Canna; al llarg d'aquest creix una vegetació ufanosa composta en prevalença per alnuses i baladres, i poc abans de l'últim gual és possible admirar dos majestuosos exemplars d'olivera i ceratonia.\nDeixant enrere el rierol, la sendera abandona el fons de la vall i puja travessant una formació de maquia forestal on predominen l'alzina i l'arboç, fins a arribar a un vell muletrack, un temps utilitzado pels carboners. Aquí, seguint les indicacions per a la sendera a5 i abandonant la sendera didàctica, es doblega a la dreta i se segueix pel muletrack fins a la localitat "Sa Rocca Lada", assenyalada per un cartell. Es tracta d'un ampli pla dominat per una gran roca des d'on es vaig poder gaudir del meravellós panorama de la vall de Is Frociddus i, en les hores adequades, albirar els rapaçes que voltegen en les altures o cérvols i senglars abreurant-se.\nDesprés d'aquesta plaent parada, se segueix deixant enrere el muletracki seguint, cap a l'esquerra, una sendera que travessa un espès bosc d'alzines que s'estén per una pujada empinada. Després d'unes corbes tancades s'arriba a les crestes, on el recorregut segueix entre la ufanosa maquia mediterrània, caracteritzada per uns bells ginebres doblegats pel vent, i entre unes aspres formacions granítiques.\nLa sendera torna a baixar lleugerament fins a punta Stazzu Aroni i arriba, després d'una pedrera, al punt més panoràmic des del qual es poden admirar la vall de Is Frociddus i ell de Riu Guttureddu; la mirada dese aquí permet abastar la llacuna de Santa Gilla, la ciutat de Cagliari i, en els dies clars, les muntanyes de Sette Fratelli.\nDes d'aquí comença la accidentada baixada que porta a la sendera natural SN1. El muletrack paga una tanca faunística que allotja daines i, en proximitat de la reixa, desvia cap a la dreta per baixar després cap a la vall de Riu Guttureddu i tornar al camí principal, que segueix a l'esquerra.\nEs troba de seguida el punt d'observació sobre la tanca faunística, on es poden tenir "trobades properes" amb les daines, i també amb algun senglar: curiosos i confiats, apropant-se amb facilitat als visitants permeten ser fotografiats i admirats. Després d'altres 200 metres es torna finalment a la taquilla i al punt de partida.


ROSA PARK | CEC Digital\n07. nov, 2014 0 Comentaris\nAquests dies es compleix l’aniversari de la mort de Rosa Park. O més concretament de Rosa Louise McCauley, que és el seu nom de soltera. Va morir el 24 d’octubre de l’any 2005.\nQui és Rosa Park?\nRosa Park es va fer famosa al món perquè el dia 1 de desembre de l’any 1955 es va negar a seure en els seients destinats als negres, en l’autobús que la portava a la feina, i ho va fer en un que legalment estava reservat pels blancs.\nLa legalitat vigent en aquells moments als EE UU emparava la posició del conductor de l’autobús que la volia obligar a seure on li pertocava. Ella va decidir que la justícia social estava per sobre de la legalitat. Va seure en els seients dels blancs. I la seva voluntat de voler equipar els drets de negres i blancs, a seure en el mateix seient, la va portar a ser condemnada pels tribunals, que no pas per la justícia, i a pagar les conseqüències de la seva gosadia.\nEl gest hagués passat inadvertit si una part de l’Església Protestant dels Estats Units hagués continuat mirant cap a un altre costat amagant-se en la legalitat vigent.\nAquest cop va ser diferent.\nEl pastor Martin Luther King es va posar al front del clam popular a favor de la justícia i en contra de la legalitat vigent per reclamar la igualtat entre negres i blancs. Va promoure un boicot als autobusos de la ciutat de Montgomery que va ser seguit massivament. No van aturar el boicot fins aconseguir que comencessin a ser reconeguts els seus drets.\nEn aquells dies pràcticament ningú sabia ni qui era Rosa Park ni qui era el pastor Martín Luther King. Segurament avui en dia també hi ha poca gent que sàpiga qui són. El més important és el canvi social que s’ha produït entre aquells dies i els nostres dies. El més important és el canvi social que va començar quan una dona es va negar a complir amb la legalitat vigent, una legalitat que era injusta i que discriminava.\nEl canvi endegat el simbolitza el fet que pocs anys després de morir Rosa Park va ser elegit Barak Obama (5.11.2008) com a president dels Estats Units.\nElla no va poder veure com el seu somni de justícia s’havia fet realitat però el que ella va sembrar va acabar germinant.\nLa crisi social que vivim avui en dia demanda una nova Rosa Park.\nI l’Església que compartim demanda també un nou pastor que encarni els valors i la lluita de Martin Luther King.\nOPINIÓ | Ventijol Suau| per Guillem Correa, pastor a Barcelona i secretari general del CEC Ca ...\nASSASSINATS A L'ESGLÉSIA METODISTA DE CHARLESTON\nOPINIÓ | Ventijol suau | per Guillem Correa, pastor a Barcelona El 17 de juny de l’any 2015 u ...


Les TIC a l'Educació Primària: Els EVEAs : Treball cooperatiu\nAl llarg de tot el primer semestre de grau en Educació Primària, des de l’assignatura d’UDTIC hem estat realitzant un treball cooperatiu vinculat als EVEAs.\nL'Adrià Pérez, l’Elisabeth Torras i jo vam vincular el nostre treball cooperatiu en el funcionament d’un Entorn Virtual d’Aprenentatge (EVEA) tot anotant tota l’evolució d’aquest en el nostre quadern d’equip. Al principi no vam saber molt bé com enfocar-ho però finalment vam veure que seria molt interessant portar a la pràctica allò sobre el que voliem investigar. Des de la facultat se'ns va facilitar poder entrar en el software de Moodle a partir del blink.\nUn EVEA és un sistema de software que serveix per a que els professors puguin dissenyar un espai on els alumnes puguin completar la seva formació i al docent fer el seu seguiment. El principal objectiu d'un EVEA és la construcció del coneixement a través de l'aprenentatge col·laboratiu.\nDurant l’última setmana de classes d’aquesta assignatura vam dedicar les sessions a exposar els diferents grups els seus treballs cooperatius. Nosaltres per tal d’expposar el nostra, vam pensar realitzar la sessió didàctica començant amb un prezi on s’explicaven els principals conceptes i un video sobre la plataforma Moodle. Seguidament, vam ensenyar a la resta del grup classe l’entorn virtual d’ensenyament aprenentatge que havíem dissenyat amb Moodle a través del Blink. Així, aprofitant el públic que teníem vam demanar la seva col·laboració per realitzar un glossari i respondre un qüestionari.\nUn cop van acabar de fer el qüestionari els hi vam ensenyar els resultats finals per tal que poguèssin veure com treballaria un mestre a través d'aquest recurs. Per acabar, un cop finalitzada l'exposició vam fer una petita conclusió sobre l'ús d'aquesta eina a les escoles i la veritat és que no s'utilitza gaire encara que poc a poc esperem que cobri protagonisme.\nEls EVEAs ofereixen diferents eines per a l'elaboració i el tractament de continguts tals com: fòrums, xats, qüestionaris i diferents tipus d’activitats. Tant l’alumne com el mestre poden fer un seguiment del procés d’aprenentatge de l’alumne i així poder reforçar allò en què hi ha mancances.\nPublicado por Sandri en 10:44\nEtiquetas: EVEAs, Utilització Didàctica de les TIC


Teresa Maria Petit: doctora en ajudar I Revista Iluro\nPersonalTeresa Maria Petit: doctora en ajudar\nTeresa Maria Petit: doctora en ajudar\nVivim en una època on la cultura de l’esforç cada vegada té menys protagonisme a llars i escoles. Tot es facilita i, de passada, ens fa més dèbils i vulnerables. Si a Mataró hi ha un exemple de resiliència; de capacitat per tirar endavant i lluitar davant l’adversitat sense perdre el somriure i les ganes d’ajudar… Aquest és el de la doctora Teresa Maria Petit. Als 2 anys li van diagnosticar la Polio, en un temps on la dictadura franquista va deixar molts infants sense vacunes i amb problemàtiques de salut de per vida. “Als 4 anys els meus pares van decidir que havia d’anar a escola. Em van dur al Cor de Maria i les monges s’hi van negar. La pressió de les mares de les meves companyes de classe em va permetre accedir al centre, però ningú m’ho va posar fàcil. Inclús em van denegar el permís per fer la comunió, dient-me que Déu no entrava dins d’un cos esguerrat”, ens relata la Teresa Petit.\nDesprés de visitar incomptables metges i especialistes, la valentia d’un doctor jove fent una intervenció innovadora per l’època i basada en unes malles de subjecció va fer que la Teresa, finalment, pogués caminar el dia de la seva comunió. “La gent plorava, pensant que era un miracle”, rememora la nostra protagonista. La lluita de la Teresa, però, no es va aturar aquí. De fet, ha estat la màxima de la seva vida: sempre endavant; sempre lluitant. Pel fet de tenir una discapacitat la van obligar a estudiar comerç, en comptes de batxillerat, i mentre treballava d’administrativa en un despatx va descobrir la seva passió per la psicologia.\n“En aquella època la gent anava a ballar i jo no podia. Em venien a veure amigues i m’explicaven la seva vida amorosa. Així que vaig pensar: fer de psicòloga estaria prou bé. Puc estar asseguda i ajudar la gent”, exposa la doctora Petit. El camí per aconseguir-ho va ser llarg i costós: anys estudiant formació professional de Química a l’Escola d’Arts i Oficis de Mataró, i dos cursos de batxillerat i el COU en format nocturn al Damià Campeny i sense deixar mai de treballar. Les jornades de la Teresa en aquells temps eren una pura marató: treballar tot el dia fins a les 6 de la tarda, estudiar al vespre, gairebé no dormir per poder fer les tasques acadèmiques corresponents i recuperar hores de feina al despatx els dissabtes. “Al final vaig veure clar que, si volia anar a la universitat, havia de canviar de feina. Em vaig presentar a unes oposicions a La Caixa i vaig quedar la primera de 103 persones. Només hi havia una plaça disponible i la vaig guanyar jo”, relata la doctora Petit ■\nLa Fundació Barbosa I Petit\nestà situada a Mataró i compta amb una detallada llista de professionals del sector de la salut que atenen i proporcionen tractaments de tota mena.\nAl final, l’aventura a la Caixa va facilitar a la Teresa l’accés als estudis universitaris de Psicologia. Després d’anys d’esforç constant, la nostra protagonista es va graduar i, gairebé coincidint amb la mort de Franco, la doctora Petit va acabar guanyant una plaça a l’Hospital de Mataró, on hi ha treballat de forma incansable. A banda de tots els programes terapèutics innovadors que va implantar, la Teresa se sent molt orgullosa d’haver lluitat per aconseguir “que les dones tinguessin el mateix sou que els homes” i per “igualar els salaris del personal de psicologia amb els dels metges adjunts”. La Teresa es va encarregar de convertir a aquella nena afectada per la Polio i a qui ningú volia concedir cap oportunitat ni cap futur, en tota una doctora en Psicologia Clínica. Degut a la seva experiència vital, la doctora Petit sempre ha treballat de forma incansable per “incloure” els discapacitats dins de la societat. Les seves primeres passes en la matèria les va fer creant el GIM (Grupo de Inválidos de Mataró), encara en època de la dicatura. “Compartíem soterrani al costat dels Salesians amb alcohòlics anònims i amb mutilats de guerra. A nosaltres ens deien ‘los cojos’”, ens apunta amb un somriure irònic. I és que la Teresa és així: directa, vital, valenta i sense pèls a la llengua. Els seus ulls són sinònim de veritat i, quan l’escoltes parlar, notes una força interior que s’encomana. Precisament aquesta fortalesa és la que li permet seguir exercint de psicòloga amb 75 anys i estar al capdavant de la Fundació Barbosa i Petit, un dels projectes més il·lusionants de la seva vida ■\nPel Jacint i la Georgina\nLa Fundació Barbosa i Petit té dos motors principals a banda de l’energia de la Teresa: el record del Dr Jacint Barbosa i de la Georgina Barbosa, marit i neboda de la nostra protagonista que malauradament van perdre la batalla contra el càncer. Tots dos han suposat una enorme font d’inspiració per la nostra protagonista. La Fundació té per objecte promoure, organitzar i realitzar tota classe d’activitats i serveis per a persones amb diversitat funcional, malalties cròniques o en risc de patir-les; malalties minoritàries, persones en situació de risc o exclusió social i també per a les seves famílies. L’objectiu principal és que tota persona que acudeixi a l’entitat obtinguin el màxim grau d’autonomia personal i d’integració social. La Fundació Barbosa i Petit està situada a Mataró i compta amb una detallada llista de professionals del sector de la salut que atenen i proporcionen tractaments de tota mena. Durant la pandèmia, a més, l’equip liderat per la Teresa Maria Petit ha ofert suport terapèutic a tots els sanitaris que van estar i segueixen estant a primera línia a l’Hospital de Mataró. L’activitat de la Fundació Barbosa i Petit, però, no acaba aquí. El pròxim 7 d’abril, l’entitat entregarà la seva primera beca acadèmica i d’investigació en un acte que se celebrarà a Ca l’Arenas, coincidint amb el Dia Mundial de la Salut. “Seleccionarem un dels molts treballs de fi de grau universitari que hem rebut i li entregarem una beca perquè aquell projecte d’investigació o iniciativa del món de la salut es pugui fer realitat i posar en marxa dins de la Fundació”, destaca Teresa Petit. Doncs ja ho sabeu: mai deixeu d’aprendre i de lluitar! ■\nArticle anteriorDones amb impuls: empreses liderades per dones de casa nostra\nArticle següentMataró té un diamant de la dansa


Mor un veí de Cervera al caure-li 400 quilos de palla\nActualitzada 03/08/2017 a les 10:57\nVa succeir dimarts en una granja d’Albió, a la Conca de Barberà || La víctima, de 42 anys, treballava a l’explotació\n© Divendres va morir un altre treballador a Vallfogona, a la foto.\nUn veí de Cervera de 42 anys va morir dimarts al migdia mentre treballava en una explotació ramadera d’Albió, al municipi tarragoní de Llorac, a la Conca de Barberà. Els Mossos d’Esquadra de l’àrea policial del Camp de Tarragona van informar aquest dimecres que el treballador va morir després que li caiguessin a sobre quatre bales de palla, amb un pes aproximat de 400 quilos.\nL’avís es va rebre a les 15.20 hores de dimarts i, immediatament, diverses patrulles dels Mossos i els serveis sanitaris es van desplaçar al lloc de l’accident. La víctima, de nacionalitat marroquina i veí de la capital de la Segarra, va ser atesa pels metges del Sistema d’Emergències Médiques (SEM), però no van poder fer res per salvar-li la vida davant de les greus ferides que patia per l’elevat pes que li havia caigut a sobre. La mort, pel que sembla, va ser pràcticament a l’acte.\nEls Mossos d’Esquadra han posat els fets en coneixement del Jutjat d’Instrucció en funcions de guàrdia i del departament de Treball, Afers Socials i Famílies, d’acord amb els procediments habituals en accidents laborals amb víctimes mortals.\nSegon lleidatà que mor en un accident laboral en cinc dies\nEs tracta del segon lleidatà que mor en un accident laboral en cinc dies. Divendres passat, un home de 65 anys va morir mentre treballava en una explotació ramadera de Vallfogona de Balaguer, a la Noguera. L’accident es va produir a les 22.53 hores del passat 28 de juliol i, pel que sembla, l’home va resultar ferit al ser colpejat pel braç extensible d’un tractor, que el va impactar a la zona abdominal i li va causar ferides molt greus. La víctima, de nacionalitat búlgara, era veí de Vallfogona. Segons el minister i d’Ocupació, durant els cinc primers mesos de l’any han augmentat els accidents laborals en jornada, amb un total de 2.098 a Lleida, dels quals quatre van ser mortals. Quant als in itinere, hi va haver 205 sinistres.\nMor el conductor d'una furgoneta en una sortida de via a la C-14 a Artesa de Segre\nUn home de 42 anys mor ofegat al caure al canal a Alcarràs\nMor un home de 65 anys en una granja de Vallfogona de Balaguer\nMor una dona de 51 anys en una col·lisió múltiple a la C-12 a Maials


Viatges a Sudàfrica en grup\nRuta molt completa per Sud-àfrica en grup amb guia de parla castellana. Aquí s'entendrà per què Sud-àfrica es denomina "Un Món en un Sol País".\nDia 3. Johannesburg - Parc Nacional Kruger\nDia 4. Parc Nacional Kruger\nDia 5. Parc Nacional Kruger\nDia 6. Parc Nacional Kruger - Swazilàndia\nDia 7. Swazilàndia - Zona Umfolozi\nDia 8. Zona Umfolozi - St. Lucia - Durban\nDia 9. Durban  Port Elizabeth - Knysna\nDia 11. Knysna - Oudtshoorn\nDia 12. Oudtshoorn - Ciudad del Cabo\nDia 13. Ciudad del Cabo\nDia 14. Ciudad del Cabo\nDia 15. Ciudad del Cabo  Barcelona o Madrid\nMínim 2 persones: 3.390€\nSuplement habitació individual: 840€\nSuplement temporada mitja: 65€ (1 al 30 Setembre)\nSuplement temporada alta: 135€ (1 Octubre al 31 Desembre)\nVOLS: (Tarifes calculades en base a la companyia Emirates en classe U, i Southafrican Airways pel vol domèstic en classe W)\nSortida Barcelona o Madrid: 545€ + taxes d’aeroport (422€ a l’Abril/18)\nSuplement temporada mitja: 50€ (8 al 20 juliol)\nSuplement temporada alta: 100€ (21 juliol al 16 agost)\n• Allotjament en hotels especificats amb esmorzar o similars.\n• 3 Dinars i 5 sopars.\n• Taxa de conservació del Parc Nacional Kruger.\n• Vehicle que pot variar en funció de la mida final del grup.\nGrup mínim 2, màxim 18 persones


Barcelona, ciutat de les idees i de la gent | Aitana Montaner\nBarcelona, ciutat de les idees i de la gent\nUn consistori tan fragmentat és una oportunitat històrica per fer un debat seriós a Barcelona. Un debat honest, profund i constant. El repte, un de tants, serà obrir-lo a la ciutadania.\nCap majoria absoluta; un regidor de diferència entre les dues forçes més votades -Barcelona en Comú (11) i CiU (10); un tercer i quart lloc disputat fins l’últim moment amb empat en nombre de regidors – Ciutadans (5) i ERC (5); i set forces polítiques en total, partits nous i tradicionals, amb pujades espectaculars i davallades catastròfiques. Aquest panorama a l’Ajuntament de Barcelona només obre un camí possible: el debat constant.\nAquest mandat serà per força el mandat del diàleg, aquesta és la voluntat de la gent que ha votat a Barcelona superant el 60% de participació. Ada Colau ja busca aliats en els partits d’esquerra, però tant si és amb un pacte estable com si és amb acords puntual, caldrà un diàleg constant. Per resoldre els problemes, per pensar el futur i per establir les prioritats. I en aquest sentit, és positiu que a l’Ajuntament de Barcelona conflueixin per primera vegada tants partits polítics amb grans prioritats i idees irrenunciables que alhora volen (i estan obligats a, i creuen possible) pactar.\nSi la il·lusió i les ganes no defalleixen i les rígides estructures de l’administració ho permeten, Barcelona serà la ciutat de les idees. La ciutat de la innovació, no la tecnològica, la que permet pensar en fer les coses de manera diferent. Com a ciutadana, estic desitjosa d’escoltar propostes, de dir què en penso, de trobar eines perquè el que penso importi. Cal que importi el que pensem tots, perquè la ciutat la fem i la vivim tots. Colau i Trias.\nA hores d’ara, comprovada la força i el poder que tenim les persones, fins tot és possible imaginar un pacte Barcelona en comú – CiU amb un àrbitre a mig camí entre els dos, com ara ERC. Qui millor que l’adversari per assenyalar els teus punts febles i donar-te idees per transformar-los en benefici de tots? I quina combinació tan meravellosa, la renovació radical al costat de l’experiència, la justícia social al costat de l’empenta econòmica, la lluita contra la corrupció al costat de la independència. Cadascú exposant les seves prioritats i tots treballant per fer-les compatibles. Nosaltres també, com a ciutadans.\nLa nova alcaldessa i el seu equip, el formi qui el formi, hauran de donar-nos les eines per opinar, per involucrar-nos en la vida política. Poden fer-ho de múltiples maneres: des de l’associacionisme als mitjans públics, passant per les xarxes socials. I és cabdal que ho facin, perquè el gran error de la nostra democràcia ha estat menystenir la gent, obviar els seus problemes i les seves preocupacions, posar els seus interessos a la cua d’una llarga llista d’amiguismes. A nosaltres ens toca treballar, conèixer els nostres representants, saber què fan, què decideixen, què voten i si actuen com s’espera d’ells. El panorama no només ha canviat a l’ajuntament, també al carrer.\nEns cal debatre idees i cal que ho fem entre tots.\nEtiquetes : Barcelona, Eleccions Municipals 2015\n← Guerra a Gaza. Ni prevenció ni resolució\nEl discurs del TU i NOMÉS TU →


TALLER DELS RÈPTILS\nAquí teniu el resum que dos alumnes van fer d'aquest taller. Com veureu, els va agradar molt.\nEl dimarts, 16 d'octubre de 2012, al gimnàs de l'escola Pi d'en Xandri en Josep Maria,que no és d'aquesta escola, ens ha ensenyat animals (rèptils) i ens ha explicat lo impressionants que són aquest animals i del que són capaços.\nHem après que per exemple hi ha llangardaixos que són com serps però es diferencien per dues característiques: l'oïda i les parpelles. Les serps no en tenen i els llangardaixos si. Ens serveix saber-ho perquè hi ha llangardaixos que són finets i no tenen potes.\nM'ha impressionat la Pitó albina, tot i que ja l' havia vist, i també el sistema de defensa d'una tortuga.\nAvui dimarts, 16 d'octubre de 2012, al gimnàs de l'escola, ha vingut un monitor que es diu Josep Maria. El Josep ens ha ensenyat una sèrie de rèptils, ens ha dit les seves característiques, també ens ha dit què mengen i després ha passat perquè els puguessim tocar.\nHe après un munt de coses: sabíeu que hi ha llangardaixos en forma de serp? També he après que les serps mai tanquen els ulls i que poden obrir molt la boca, fins que se separi la mandíbula!\nM'ha impressionat, a la vegada que agradat, la Pitó albina que ens ha ensenyat. Ha sigut fantàstic. Gràcies per venir Josep Maria!!!\nPublicat per Cicle Mig a 20:04


Part del llegat de Tom Sharpe s'exposarà aquest any a Palafrugell\nClassificar l'obra i crear una web són primers objectius de la fundació de l'autor de 'Wilt'\n4 min. Palafrugell 24/03/2015 14:51\n651x366 La presidenta de la Fundació Tom Sharpe, Montserrat Verdaguer, amb algunes de les obres de l'autor traduïdes a diferents idiomes / ACN La presidenta de la Fundació Tom Sharpe, Montserrat Verdaguer, amb algunes de les obres de l'autor traduïdes a diferents idiomes / ACN\nLa Fundació Tom Sharpe ja és una realitat. La institució neix per gestionar i promoure tot el llegat de l'autor anglès, que va viure divuit anys a Llafranc. Els primers objectius són crear una web per donar-la a conèixer i també avançar en la classificació de l'obra. A casa de la presidenta de la fundació, Montserrat Verdaguer, que li va fer de metgessa i escriu la seva biografia, hi ha desenes de caixes que acumulen cartes, dietaris i manuscrits. Sharpe també era un gran col·leccionista de màquines d'escriure, càmeres fotogràfiques i pipes. Aquesta part més objectual i també la part d'obra que ja estigui classificada es vol exposar aquest mateix 2015. L'espai s'adequarà a la biblioteca de Palafrugell.\nTom Sharpe va deixar en herència a la seva metgessa i marmessora literària, Montserrat Verdaguer, tots els seus manuscrits de novel·les, obres de teatre, cartes i dietaris, així com també molts objectes personals com les càmeres de fotografies, les d'escriure i les pipes de fumar que col·leccionava.\nA Verdaguer no només li va fer l'encàrrec d'escriure la seva biografia sinó que també li va encarregar que conservés el seu llegat que, per decisió de l'autor anglès, volia que estigués tot a Catalunya. Per això, s'ha decidit constituir la Fundació Tom Sharpe a Palafrugell, municipi on va passar els últims divuit anys de la seva vida i on va morir el 6 de juny de 2013 als 85 anys. Després de passar pel plenari i superar totes les traves burocràtiques, la fundació ja és una realitat.\nLa presidenta, Montserrat Verdaguer, ha explicat que ara cal reunir a Palafrugell tot el seu llegat, ja que n'hi ha una part a Gran Bretanya i també a Sud-Àfrica, on hi va viure un temps. Un cop tot estigui a Palafrugell, caldrà posar-hi ordre, traduir-ho i classificar-ho per tal que sigui d'accés lliure per al públic en general i també per als estudiosos. Per això, s'han teixit acords amb la Universitat de Barcelona i la Universitat de Girona, on també hi anirà a parar la part del fons més adequat per a l'estudi de l'autor i la llengua anglesa.\nQuè hi ha entre el llegat de Sharpe?\nActualment, el llegat de l'autor de 'Wilt' està en gran part guardat en caixes a casa de doctora Verdaguer. Segons ha explicat, ha començat a posar fil a l'agulla i ja ha classificat un miler de cartes personals, algunes de les quals es va enviar amb escriptors com Arturo Pérez-Reverte i John le Carré. Verdaguer ha explicat que en aquestes cartes ha descobert una faceta que desconeixia de l'autor. Mentre que Sharpe va voler que al seu epitafi hi posés 'He made people laugh' (Va fer riure la gent), a les cartes parlava de temes transcendentals com la mort, el psicoanàlisi o la religió (ell era protestant).\nVerdaguer ha explicat també que, entre el nombrós material que té a casa, ha trobat fins al moment tres manuscrits inèdits de Sharpe. "Més endavant ja decidirem si aquest material es pot publicar", ha declarat.\nPrimers passos de la fundació\nL'alcalde de Palafrugell, Juli Fernández, ha ofert suport econòmic i logístic a la fundació per avançar en la difusió de l'obra de l'autor. Segons calculen, la part d'objectes personals i aquella obra que ja estigui classificada es pot exposar aquest 2015. L'espai escollit serà la sala polivalent de la biblioteca del municipi. Fernández ha dit que, si el volum d'obra ho requereix, no descarten habilitar més espais.\nEls primers passos a fer seran, a banda de seguir amb la classificació de l'obra i elaborar la biografia, dissenyar una web que permeti donar a conèixer la fundació. A través d'aquesta eina, des de la institució esperen poder contactar amb estudiosos de l'obra de Sharpe i també donar a conèixer algunes tesis doctorals que s'han publicat a universitats franceses i també a Vigo.\nAvançant en la biografia\nVerdaguer també va rebre l'encàrrec personal de Sharpe de fer la seva biografia, un projecte que reconeix que avança però que encara cal completar quan tinguin tot el material, sobretot aquell que encara està al Regne Unit. Des de l'any 2001 Verdaguer ha estat recollint en quaderns el dia a dia de l'escriptor, la seva correspondència, el que escrivia, els articles que sortien sobre la seva figura als mitjans i tot el que feia. En total compta amb 183 quaderns sobre la vida de Sharpe a Palafrugell. L'hereva literària, però, ha de recular i resseguir la trajectòria de l'escriptor fins a Cambridge, Sud-àfrica o el seu origen a Northumberland.


Informes de la Comissió sobre situació fronterera a La Línea (Espanya) i Gibraltar (Regne Unit) - Reporter de la UE\nEn 15 de novembre, la Comissió Europea va enviar cartes a les autoritats d'Espanya i el Regne Unit per abordar les qüestions plantejades pels controls fronterers i de duanes entre Espanya i Gibraltar.\nDurant els últims anys, la Comissió ha rebut un seguit de queixes sobre els controls efectuats per les autoritats espanyoles a la frontera amb Gibraltar. Per entendre millor les característiques específiques del punt de la Línia de la Concepció d'encreuament, la Comissió va organitzar una visita tècnica al setembre 25 2013.\nSobre la base de les seves observacions durant aquesta visita tècnica i de la informació proporcionada per les autoritats tant, la Comissió no ha trobat evidència per concloure que els controls de les persones i béns que l'aplicat per les autoritats espanyoles en el punt de la Línia de la Concepció d'encreuament han infringit les disposicions pertinents del Dret de la Unió.\nTanmateix, la gestió d'aquest punt de pas és difícil, tenint en compte els elevats volums de trànsit en un espai relativament confinat i l'augment del tràfic de tabac a Espanya. La Comissió considera que les autoritats d'ambdues parts podrien adoptar noves mesures per abordar millor aquests reptes i abordar tres recomanacions per als dos estats membres.\nEn la seva carta a Espanya, la Comissió recomana: 1) per optimitzar l'espai físic disponible al costat espanyol del punt d'encreuament a fi de garantir una major fluïdesa del trànsit (i, en particular, per revisar l'organització del trànsit d'entrada a Espanya ia sortida d'Espanya per tal d'augmentar el nombre de carrils de vehicles per a viatgers o per fer un millor ús de les línies existents); 2) per optimitzar el perfil basat en el risc: la realització de controls més específics, sobre la base d'una anàlisi de riscos refinat, per tal de reduir la gran quantitat de controls fronterers aleatoris i 3) per desenvolupar l'intercanvi d'informació amb el Regne Unit sobre el contraban de tabac.\nEn la seva carta al Regne Unit, la Comissió recomana: 1) per desenvolupar perfils basat en el risc (en particular de Gibraltar ha de garantir els controls no sistemàtics i de risc basats en l'anàlisi dels viatgers i les seves pertinences a la sortida de Gibraltar en el punt de la travessia línia de la Concepció); 2) l'optimització de la legislació i les garanties en vista de contribuir a una lluita eficaç contra el contraban de tabac i 3) desenvolupar l'intercanvi d'informació d'intel·ligència sobre el contraban de tabac amb Espanya.\nFinalment, pel que fa a qualsevol punt d'encreuament de la frontera, la Comissió és de l'opinió que els resultats en la lluita contra el contraban i la delinqüència transfronterera, així com mantenir un bon flux de trànsit poden assolir-se millor a través de tots els dies la cooperació entre les autoritats de treball en cada costat de la frontera. Així doncs, la Comissió anima a totes les autoritats pertinents a incrementar la seva diàleg constructiu amb els seus homòlegs per a aquest propòsit.\nLa Comissió continuarà seguint de prop la situació en el punt de la Línia de la Concepció d'encreuament i ha sol·licitat rebre informació de les autoritats tant dins dels sis mesos sobre com s'han pres les recomanacions en consideració.\nLa Comissió es reserva el dret de reconsiderar la seva posició si la situació canvia o evoluciona i, a més, ha de fer una altra visita al punt de creu de La Línea de la Concepción si escau en el futur.\nMEMO: fet tècnic missió de determinació\nTemes relacionats:la delinqüència transfrontereradestacat-Imatge completaGibraltarla LíniaLa Línia de la ConcepciócartescontrabanEspanyaAutoritats espanyolesUK\n"Aprendre creant amb TECY + InnoApps"\nMilers de vols havien de retardar-se recentment, ja que els controls fronterers de la UE no tenien una gran capacitat per complir els controls més estrictes d'immigració, fins i tot alguns passatgers van perdre els seus vols. Durant aquesta transitada temporada de viatges d'estiu, els viatgers de les línies aèries s'han convertit en víctimes de l'impacte desproporcionat que la implementació d'un nou Reglament de la UE està tenint sobre el flux de Trànsit als aeroports europeus. La regulació es refereix al reforçament dels controls contra bases de dades rellevants a l'exterior fronteres.\n“Els estats membres han de prendre totes les mesures necessàries ara per evitar aquestes interrupcions i desplegar el personal i els recursos adequats en nombre suficient per dur a terme les comprovacions sol·licitades. A4E ha subratllat els temps d'espera desproporcionats i el trànsit del flux de trànsit a les fronteres externes amb la Comissió Europea i demana una solució ràpida en nom dels passatgers i de les línies aèries europees ", va dir Thomas Reynaert, director gerent de A4E.\n"Especialment durant la temporada alta de l'any, els viatgers s'enfronten a llargues línies i no poden pujar als seus vols. La cua de fins a quatre hores ha estat el màxim rècord en aquests dies; Aeroports com Madrid, Palma de Mallorca, Lisboa, Lió, París-Orly, Milà o Brussel·les produeixen vergonyoses imatges de viatgers devastats davant d'estands d'immigració, en línies que s'estenen centenars de metres. En alguns aeroports, els retards de vol han augmentat en un 300% en comparació amb l'any passat, els Estats membres han d'assumir la responsabilitat d'això ", ha afegit Reynaert.\nLa regulació no s'aplica plenament en tots els estats membres, la qual cosa pot provocar encara més interrupcions durant les pròximes setmanes. El període de sis mesos per implementar la regulació finalitza a 7 d'octubre de 2017. A4E dóna suport plenament els esforços de la UE per reforçar els controls a les fronteres exteriors per tal de preservar la zona de lliure circulació de Schengen, però els estats membres incapacitat per proporcionar recursos eficients està afectant directament a les companyies aèries europees operacions als aeroports europeus.\nDurant les últimes setmanes, les línies aèries han informat A4E de l'impacte desproporcionat que l'aplicació del Reglament (UE) 2017 / 458 es modifica el Reglament (UE) 2016 / 399 que fa al reforç dels controls en bases de dades rellevants en les fronteres exteriors de 15 de març 2017 està tenint Sobre el flux de trànsit als aeroports europeus.\nLes companyies aèries per a Europa (A4E) és l'associació d'aerolínies més gran d'Europa, amb seu a Brussel·les. Llançada al gener de 2016, l'associació consta de Egeu, airBaltic, Air France KLM, Cargolux, easyJet, Finnair, Icelandair, International Airlines Group (IAG), Jet2.com, Grup Lufthansa, Noruega, Ryanair, TAP Portugal, Servei de Viatges i Volotea , I planeja créixer encara més. Amb més de 550 milions de passatgers a bord de cada any, els membres A4E representen més de 70% dels desplaçaments del continent, que opera més d'avions 2,700 i la generació de més de mil milions d'euros 100 de la facturació anual.\nEl Parlament demana a la Comissió per pressionar per complet la reciprocitat entre Estats Units i la Unió Europea #visa\nLa Comissió Europea està legalment obligada a prendre mesures per reintroduir temporalment els requisits de visat per als ciutadans nord-americans, atès que Washington encara no concedeix accés sense visats a nacionals de cinc països de la UE. En una resolució aprovada dijous (març de 2), els diputats insten a la Comissió a adoptar les mesures legals necessàries "en un termini de dos mesos".\nEl text elaborat per la Comissió de Llibertats Civils va ser adoptat per mitjà de la mostra.\nEls ciutadans de Bulgària, Croàcia, Xipre, Polònia i Romania encara no poden entrar al territori dels EUA sense visat, mentre que els ciutadans dels Estats Units poden viatjar a tots els països de la UE sense visats.\nSegons el mecanisme de reciprocitat dels visats, si un tercer país no aixeca els requisits de visat en un termini de 24 mesos des que se li ha notificat la no-reciprocitat, la Comissió de la UE ha d’adoptar un acte delegat, al qual es poden oposar tant el Parlament com el Consell, que suspengui el visat. renúncia als seus nacionals durant 12 mesos.\nDesprés d'una notificació de no-reciprocitat a 12 abril 2014, la Comissió hauria d'haver actuat davant 12 2016 d'abril, però encara no ha adoptat cap mesura legal. El Canadà també imposa requisits de visat als ciutadans búlgars i romanesos, però ho ha anunciat s’eliminaran a 1 desembre 2017.\nA l'abril, 2014, la Comissió Europea va ser notificada que cinc països no complien les seves obligacions envers la UE pel que fa a la reciprocitat dels viatges sense visats: Austràlia, Brunei, Canadà, Japó i els EUA.\nDes de llavors, Austràlia, Brunei i Japó han elevat els requisits de visat per a tots els ciutadans de la UE i el Canadà ho farà al desembre d'aquest any.\nEls eurodiputats i els negociadors del Consell estan d'acord en renunciar a l'obligació de visat de la UE per #Ukrainians\nEls ciutadans ucraïnesos podran viatjar a la UE sense visat sota un tracte informal atès pels diputats del Parlament i el Consell el dimarts (28 de febrer). Una vegada que el canvi entri en vigor, i sempre que tinguin passaports biomètrics, podran entrar a la UE durant un màxim de 90 dies en qualsevol període de 180 per motius empresarials, turístics o familiars.\nL'acord ara haurà de ser aprovat per la comissió de llibertats civils i el Parlament en el seu conjunt, abans de ser aprovat formalment pel Consell de Ministres.\nEl ponent del Parlament, Mariya Gabriel (PPE, BG) va dir que "l'adopció de la exempció de visat per als ciutadans ucraïnesos és un pas important cap a la reforma de la societat ucraïnesa al reunir les persones, creant ponts a través de les fronteres. Nosaltres, al Parlament Europeu, estem convençuts que els ciutadans ucraïnesos ara mereixen el dret de viatjar lliurement a la UE. Ha arribat el moment de que el Consell proporcioni resultats ".\nAbans de concedir aquesta exempció de visat, els Estats membres de la UE van revisar el mecanisme de suspensió de la exempció de visat per permetre la reintroducció de visats amb més facilitat en casos excepcionals. Aquesta revisió va ser aprovada dilluns pel Consell. La legislació serà signada pel president del Parlament, Antonio Tajani, i representants de la Presidència maltesa del Consell el dimecres 1 de març i entrarà en vigor 20 dies després de la seva publicació al Diari Oficial de la UE.\nLa UE i Kíev van començar negociacions per a la liberalització de visats en 2008. Al final de 2015, la Comissió Europea va arribar a la conclusió que Ucraïna havia fet el progrés necessari i havia complert tots els criteris de referència, tot i els excepcionals reptes interns i externs que s'enfronta en els últims anys, i va presentar una proposta per a concedir als seus ciutadans l'accés sense visat a la UE a partir d'abril 2016.\nL'exempció de visat s'aplicarà a tots els estats membres de la UE excepte Irlanda i el Regne Unit. No confereix un dret a treballar a la UE.


Guerra civil, art, conflicte i memòria - Centre Cívic Cotxeres Borrell\nDurant el mes de juny de 2021, coincidint amb l’exposició “Guerra Civil. Art, conflicte i memòria”, que es podrà veure al MNAC (Museu Nacional D’Art de Catalunya), tres districtes de la ciutat Eixample, Sants Montjuïc i Sarrià- Sant Gervasi descobriran a la ciutadania històries i personatges de barris com el Poble-Sec, l’Eixample o Sants sota les bombes. També sobre fets destacats de la història de la ciutat, de les vides de les persones i de les seves heroïnes i herois.\nEl programa d’activitats, que sorgeix a iniciativa de diferents centres cívics dels tres districtes de la ciutat, inclou recorreguts per alguns d’aquests barris, presentacions escèniques, xerrades i exposicions. En definitiva, una petita selecció d’un munt de coneixement creat a partir d’investigacions d’artistes escènics i del treball persistent i minuciós d’associacions que treballen per recuperar la memòria històrica d’aquests territoris.\nACTIVITAT PROGRAMADA A COTXERES BORRELL\nLa proposta presentada per el Centre Cívic Cotxeres Borrell que forma part del programa “Guerra civil, art, conflicte i memòria” és l’obra de teatre Contado por ellas, republicanas y antifascistas, una peça teatral que revisita la vida en els refugis durant els bombardejos, visibilitza la vida de les dones en les presons i de les dones treballadores de la postguerra i recorda les represàlies, les foses comuns i l’exili. Acabada la funció s’iniciarà un col·loqui a càrrec de Bea Insa i Jordi Barra Paniello Historiador, escriptor i divulgador cultural*.\n*Col·loqui postfunció a càrrec de BEA INSA, creació, direcció i interpretació de l’obra Contado por ellas. Republicanas y antifascistas I JORDI BARRA PANIELLO, historiador, escriptor i divulgador cultural. Llicenciat en Història Moderna (UB) especialitzat en Memòria Històrica, Holocaust i cartografia. Màster en Gestió de Patrimoni Històric-Arqueològic (UB). Graduat en Estudis de l’Holocaust a Yad Vashem (Jerusalem). Estudis de dramatúrgia a la Sala Beckett amb José Sanchis Sinisterra. Comissari de l’exposició Víctimes (1936-1945) (Memorial Democràtic).\nSegueix el hashtag #ArtConflicteMemòria i no et perdis cap activitat!\n← PAREMEU, d’Anthony Kmeid\nPLOMES I RECLAMS 16/07 →


Objectiu 150 : Arreplegats BTT\nDistància total: 165 km\nDesnivell de pujada acumulat: 1.647 m\nÍndex IBP: 132\nVa per tu Mònica!!!\nA través del Facebook m'havien convidat a fer la Brevet 200 que organitza la Penya Ciclista Bonavista. La veritat vaig pensar que 200 quilometres m'anaven molt grans i vaig declinar la convidada, però en el meu cap va començar a gestar-se la ideia d'arribar a aquesta quilometrada.\nEl primer pas, sobrepassar els 100 km, aquest any ja ho havia assolit, ara tocava el segon, 150 km.\nAvui era un bon dia, no tenia res planificat amb la colla dels dissabtes, no tenia cap compromís familiar, així que començo a pensar en la ruta... aniré a Olot.\nDesprés de uns quants intents, aconsegueixo planificar-la: Llagostera - Girona - Cornellà de Terri - Banyoles - Mieres - Santa Pau - Olot - Les Preses - Amer - Angles - Santa Coloma - Les Mallorquines - Caldes - Llagostera. Me surten uns 150 quilometres i 1600 metres de desnivell acumulat.\nM'aixeco d'hora, me poso cremeta solar i amb 1/2 hora de retard sobre l'horari que tenia previst (8h) surto amb molt bon ritme cap a Girona... m'he liat una miqueta i he perdut molt de temps, tant per creuar Girona, com per agafar una carretera cap a Cornellà de Terri.\nA Banyoles faig la primera parada, menjo una barreta. Porto 50 quilometres i decideixo fer parades cada 50.\nEnfilo cap a Mieres per una carretera magnífica, sense cap transit, i amb unes vistes de la baixa Garrotxa impressionats...\nEn aquestes que m'avança una noia, va al mateix ritme que jo, així que intento establir conversa. És anglesa, i amb el meu english "patatero" li dic si vol que anem junts fins a Olot. Me diu que si, i me poso davant per fer el primer relleu... quan li cedeixo el lloc per que tiri ella... tira, però de veritat... l'he perdut!!!\nArribo a Santa Pau, i aprofito per omplir bidons, i cap a Olot baixant a tota llet.\nPasso per Les Presses, me lio una miqueta, ja que no esta molt ben senyalitzada la prohibició a les bicis pel nou túnel, i a tota llet cap a Amer... en aquestes que me torna a avançar la meva anglesa preferida, i la segueixo... el fort vent no ens deixa anar al ritme que voldríem, tot i això, en una pujadeta me treu uns metres... a la baixada ella no pot seguir el ritme, i es queda... ens retrobem a una benzinera, on aprofito per omplir bidons i comprar un aquarius... fa molta calor i els 100 ja han caigut.\nArribo a Anglès i ja la lluita és amb el cap. El cul fa mal, les plantes del peu fan mal, el coll fa mal, i a sobre els repetjons fins a Santa Coloma! El ritme baixa i les alegries amb el plat gros s'acaben... toca rodar per arribar com sigui.\nArribo a Santa Coloma, fins a les Mallorquines vaig més o menys be, tot i que la planta del peu esquerre m'està matant. Vaig fent, pedalant com puc, de vegades amb una sola cama...\nAl final arribo a casa justes, justet. Crec que he begut be, que he menjat el que feia falta. Però la calor sufocant amb 26º de mitjana, m'han matxucat força. Tot hi això he arribat.\nObjectiu aconseguit. Ara a pels 200.\nDeunidó quina ruta que has fet. Jo diria que estas preparar per una Brevet i pel que vulguis.\n11 d’abril de 2011 a les 9:30


▷ El Parc de Nadal de la Canonja donarà la volta al món\nEl Parc de Nadal de la Canonja donarà la volta al món\nUn any més, el poliesportiu Josep Canadell i Veciana acollirà el Parc Infantil de Nadal de la Canonja. La volta al món serà l’eix conductor d'aquesta nova edició. Consulta aquí tota la programació de Nadal de la Canonja.\nEnguany, tindrà lloc els dies 28, 29 i 30 de desembre i comptarà, com en anys anteriors, amb la col·laboració de diferents entitats canongines i empreses del nostre entorn que s'han implicat en aquest projecte per tal que els nens i nenes de la Canonja puguin gaudir d'un Nadal ben divertit.\nEl parc obrirà les portes el dilluns 28 a les 11 del matí i l'horari dels tres dies serà de 11 a14 hores i de 16.30 a 19 hores. El preu de l'entrada per dia i per nen serà de 3 euros.\nEl dimarts dia 29 de desembre, l’entrada serà solidària i es recolliran productes de higiene personal i neteja que aniran destinats a Càritas la Canonja.\nEl parc, està pensat per a nens i nenes de 3 a 12 anys i està organitzat per la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de la Canonja, amb la col·laboració de la regidoria de joventut i d'esports. La gestió tècnica és a càrrec de la fundació Enxarxa.\nEntre les entitats que han confirmat la seva participació hi ha: Agrupament Escolta i Guia Bisbe Borràs, Amigos del Caballo, Associació de Mares i Pares de l’Escola de la Canonja, Asociación Sociocultural Gitana, Banda de Cornetas y Tambores, Beat Dansa, Biblioteca Pública de la Canonja, Btt la Canonja, Càritas, Club Excursionista La Canonja, Club Ciclista la Canonja, Col·lectiu de Dones, Comissió de Carnaval, Diables de la Canonja, La Canonja 3-poble, paisatge i sostenibilitat, Llar d’Infants, Punt d’Informació Juvenil (PIJ).\nLes empreses col·laboradores d’enguany són BASF, COVESTRO, DOW, CLARIANT i SEKISUI.


Bancaixa i la universitat francisco de vitoria impulsen projectes empresarials mitjançant lacàtedra - Prensa Fundación Bancaja\nBancaixa i la universitat francisco de vitoria impulsen projectes empresarials mitjançant lacàtedra\n<?xml:namespace prefix = st1 /> La Universitat Francisco de Vitoria i Bancaixa fomentaran l’esperit i la vocació empresarial i oferiran suport a les iniciatives emprenedores pr mitjà de la Càtedra Bancaixa Joves Emprenedors, la creació de la qual resulta del conveni de col·laboració subscrit hui a Madrid pel Rector de la Universitat, Daniel Sada, i el Gerent de la Fundació Bancaixa, Miguel Ángel Utrillas.\nLa càtedra estarà dirigida per Carmen Rapallo, Professora Adjunta d’Economia de la Universitat Francisco de Vitoria. Esta és la tercera càtedra que Bancaixa posa en funcionament en una universitat privada i que servirà de marc per a l’organització de seminaris, cicles, conferències o classes magistrals, com també per a la publicació de monografies sobre els temes objecte d’estudi de la càtedra, el desenvolupament de programes d’investigació relacionats amb la creació d’empreses i la col·laboració en projectes semblants amb altres universitats amb les quals Bancaixa mantinga convenis.\nEn la seua línia de suport als joves, Bancaixa va ser pionera en la creació d’una Càtedra per a Joves Emprenedors en col·laboració amb la Universitat de València en 2006. L‘objectiu de l’entitat és arribar a crear una xarxa de càtedres en conveni amb distintes universitats per tota la geografia espanyola i posar així al servici dels universitaris diverses eines per a incrementar la seua preparació i facilitar la seua incorporació al món laboral. En estos moments, Bancaixa compta ja amb un total de 30 Càtedres per a Joves Emprenedors, i també amb ajudes dirigides a promoure la creació d’ocupació i el Premi Bancaixa Joves Emprenedors.\nAixí mateix, Bancaixa i la Universitat Francisco de Vitoria incentiven els joves universitaris amb el Programa Beques Internacionals Bancaixa. Bancaixa ha destinat 30.000 euros en ajudes als estudiants d’esta universitat perquè continuen els seus estudis en universitats de l’entorn Erasmus i altres universitats amb les quals la Francisco de Vitoria té conveni. 45 estudiants han sigut beneficiats per les Beques Internacionals Bancaixa en el present curs acadèmic.\nDurant 2008 Bancaixa destinarà a la seua Obra Social el major pressupost de la seua història. La dotació per a 2008 arriba als 85 milions d’euros el que suposa un increment del 15% sobre el de l’any passat i situa l’entitat financera entre les que més fons dediquen a l’Obra Social.


Joan Collet: "La prioritat serà reforçar la part ofensiva"\nEl president de l'Espanyol afirma que la idea és portar un davanter i un jugador de banda després de la primera setmana de gener\nBarcelonaEl president de l'Espanyol, Joan Collet, assegura que en el mercat de fitxatges d'hivern "reforçar la part ofensiva de l'equip és la prioritat", i concreta que els tècnics parlen "d'un davanter centre i un jugador de banda", que no arribarien, segons ell, abans de la primera setmana de gener. Durant una entrevista al programa de televisió 'Pericosonline', Collet ha descartat sorpreses en el capítol de sortides: "Oficialment no ha arribat res. A més, l'oferta hauria de ser molt, molt bona perquè marxés algú. Però a la posició en què estem no podem vendre gaire".\nJoan Collet s'ha mostrat molt satisfet amb la tasca del nou entrenador, Javier Aguirre, al capdavant de l'equip: "Els resultats i la pilota són els que manen i n'estic content. Ara noto que tots anem a l'una, ens hem posat les piles pensant en la salvació de l'Espanyol al final de temporada".\nPreguntat sobre el seu futur si l'equip baixa, Collet ha dit: "El meu futur el decidiran els accionistes, però jo no m'ho he plantejat. Crec que seria normal que, si això passés, hi sorgís una alternativa". Collet ha avançat que assistirà al partit contra el Barcelona del Camp Nou el 6 de gener, contràriament al que havia fet en els darrers anys.\nCollet Espanyol davanter


A l'edat escolar rep estudis de solfeig i violí que practica al cor de la parròquia. Posteriorment, ingressa al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona. A més de les assignatures bàsiques, segueix les disciplines d'Harmonia, Contrapunt, Fuga, Formes musicals, Història, Estètica i Direcció coral, complementades amb un curs d'expressió dramàtica.\nÉs l'autor de diverses cançons de cant coral, una d'elles editada per la FCEC amb text de Pere Casaldàliga.\nTé escrites diverses harmonitzacions. Fundador i director de la Coral Floc d'Alforja i director de la Coral de l'Esplai de Reus. Es dedica a l'ensenyament de la música, practicant, també, la pintura com a recerca íntima personal.\nL'any 1957, conjuntament amb el polifacètic amic seu, Josep Fuster, s'inicia en la fotografia, i funden l'Agrupació Fotogràfica d'Alforja. Confessa haver après la fotografia a través de les revistes franceses on el seu admirat Daniel Masclet ensenyava llurs tècniques. Positiva les seves obres personalment i investiga els revelats forçats de rodets tan de moda a l'època dels cinquanta i seixanta.\nLa seva obra es caracteritza per la recerca dels diferents aspectes de la vida quotidiana d'Alforja, atret per la senzillesa dels fets més intranscendents i dels petits detalls de les activitats dels seus conciutadans.\nLa producció fotogràfica de l'autor és vital, sempre en el moment oportú, d'una rigorosa sobrietat, on generalment mai existeix una segona presa per a afiançar l'esdeveniment. Els seus enquadraments són precisos, denotant la meticulositat i precisió característiques.\nL'impacte testimonial de la seva fotografia, testimoni d'una època amb un fort contingut auster i possiblement ingenu, se'ns transmet a cada pas, propiciant una entusiasta acceptació a l'espectador que participa dels fets descrits.\nJordi Olivé té a prop el nucli d'afecció reusenca i es relaciona amb ells, establint-se una comunicació que, fins avui, forma part de la més tradicional companyonia. S'ha dedicat a l'ensenyament de la iniciació a les tècniques fotogràfiques a la joventut local.\nGuanyador de la Medalla Puigcerver els anys 1957, 1958, 1966, 1971 i 1975, també obté diversos premis, entre els quals destaca la Medalla Gaudí del 1963. Fruit de l'amistat personal amb Josep Maria Ribas i Prous, presenta a través de l'AFR, i patrocinada per l'Obra Cultural de Caixa Tarragona, una excepcional exposició que titula "El vent que passa", classificada dintre de l'important marc de la "Primavera Fotogràfica a Catalunya", convocada pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.\nL'exposició obté tant d'èxit que es presenta a París, dintre de les jornades catalanes a París del 1984 (Mois de la Photo), així com a Perpinyà el 1985. La seva obra és elogiada per la crítica, que situa la producció de Jordi Olivé a l'altura dels clàssics de la fotografia catalana de l'època. A través de l'AFR presenta "El vent que passa" a la Societat Fotogràfica de Guadalajara, fent-la circular per França (zona d'Orleans), així com diverses mostres col·lectives d'importància.\nHa estat autor seleccionat a la prestigiosa mostra "Temps de silenci", Panorama de la fotografia espanyola dels anys 1950-60, organitzada pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i presentada al Centre d'Art Santa Mònica de Barcelona, així com al Palais Tokyo de París, seu de la Mission du Patrimoine Photographique del Ministeri de Cultura francès.\nCentre de la Imatge Mas Iglesias, Reus


Nike Conjunt de 2 peces de dessuadora amb caputxa i joggers - Nadó (12-24 M). Nike.com ES\nConjunt de 2 peces de dessuadora amb caputxa i joggers - Nadó (12-24 M)\nEl conjunt de dues peces Nike presenta una dessuadora amb caputxa i cremallera completa i joggers confeccionats amb un teixit Fleece suau que ofereix una calidesa agradable i un look atlètic.\nCALIDESA I COMODITAT CENYIDA PER ALS MÉS PETITS.\nTeixit Fleece raspallat suau al tacte a l'exterior i suau i cenyit a l'interior.\nTancament de cremallera completa a la caputxa per facilitar el canvi de roba.\nCintura elàstica protegida suau en contacte amb la pell.


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - La Festa Major arrenca aquest cap de setmana amb força\nLa Festa Major arrenca aquest cap de setmana amb força\nActes culturals i lúdics per a tots els públics, les primeres propostes de la Festa Major de Sant Vicenç 2020.\nSant Vicenç de Montalt donarà aquest cap de setmana el tret de sortida de la seva Festa Major, que s'allargarà fins el dia 1 de febrer, i ho farà amb un dels plats forts de l'edició actual. Paco Mir d’El Tricicle i la companyia Grappa Teatre porten l’espectacle 'Clochard', una comèdia basada en el gest, fresca, rica en ironia, sentiments i tendresa, a l’escenari del Centre Cívic El Gorg el dissabte 18 de gener, a les 22.30h. Abans, però, també al Cívic, el divendres 17 de gener, a partir de les 20h, tindrem sarsuela catalana amb l’obra Cançó d'amor i de guerra, interpretada en format concert pel Cor Da Capo BCN.\nEls espectacles musicals tindran continuïtat el diumenge 19 de gener, a les 19h, amb l’actuació dels Play-Xurravins, dirigits per Josep Rodríguez. La cita és al Centre Cívic El Gorg.\nLa majoria de propostes d’aquest primer cap de setmana festiu van dirigides al públic infantil i familiar amb una oferta triple pel dissabte 18 de gener. Al matí, a partir de les 10h, al parc del Germans Gabrilelistes, la Bibliogimcana amb enigmes relacionats amb el poble, i també a les 10h, però a l’avinguda Toni Sors, l’espectacle Titeretú on els espectadors es convertiran en protagonistes de la història resolent jocs d'equilibri, precisió i coordinació, utilitzant el cos com a única eina. Ja a la tarda, el Centre Cívic El Gorg, acollirà la representació de l’obra Hansel i Gretel, el musical, a càrrec de la companyia La roda Produccions. La funció començarà a les 18h.\nEl programa també inclou dues propostes ben tradicionals del calendari festiu santvicentí: el torneig de futbolí que enfrontarà una vegada més avis i jovent el dissabte 18 de gener, a partir de les 9.30h, al Casal dels Xurravins, i l’Escudellada popular que se servirà el diumenge 19 de gener, a les 14h, a la pista annexa al Pavelló Municipal Toni Sors.\nTotes les activitats, excepte l’Escudellada, són gratuïtes.\nPodeu consultar tots els detalls de la programació, en el programa de Festa Major:


La Magic Line anima els equips solidaris a assolir el rècord de 400.000 euros - Voluntaris.cat\nLa sisena edició de la Magic Line, la mobilització ciutadana promoguda per l’Obra Social Sant Joan de Déu, ha animat els equips solidaris a batre el rècord de l’any passat i assolir els 400.000 euros de recaptació. Els turons de Barcelona seran novament protagonistes d’una caminada solidària que ja compta amb gairebé 14.000 participants, vinculats a més de 1.000 equips que caminaran pels punts més emblemàtics de la ciutat.\nAixí doncs, superar el rècord de 354.635€ aconseguits durant el 2018, és una de les fites que ha llençat l’organització, amb l’objectiu de finançar projectes socials de Sant Joan de Déu i d’altres entitats properes, vinculades a l’àmbit social. Els trams del recorregut seran de 10, 15, 20, 30 i 40km, tots amb final a la Plaça de la Catedral de Barcelona.\nEls equips inscrits ja estan realitzant diverses accions solidàries que els ajudaran a aconseguir el repte proposat. Esmorzars solidaris, campionats esportius, rifes de productes, talonaris d’experiències Magic Line, venda de samarretes de la cursa, i un llarg etcètera de propostes que, fins ara, ha arribat a la xifra de 285.926€.\nLes accions dels equips no només aconsegueixen fer captació de fons sinó que, a la mateixa vegada, promouen que l’entorn dels i les participants prengui consciència de les injustícies socials. Fins ara, més de 120 equips ja han demanat el kit del Cafè Solidari, entre ells l’Hotel Marriott de Barcelona i els mercats de Sant Antoni i Galvany. Precisament, la setmana del Gran Cafè Solidari va tenir lloc de l’1 al 8 de febrer.\nLa Magic Line permet donar suport a infants, adolescents i gent gran que passen per una situació de vulnerabilitat. La caminada també ofereix pisos amb acompanyament psicosocial per reforçar l’autonomia de les persones, acompanya en la reinserció laboral, i complementa l’assistència bàsica en salut amb una mirada integral a les persones ateses.\nPart de l’èxit de l’esdeveniment rau en el voluntariat, que fa tasques de suport com lliurar bosses als equips, posar el segell en els diferents trams o fer el control de pas, orientació i assistència. Tothom qui vulgui participar com a voluntari o voluntària, ja sigui de manera individual, o amb un grup d’escoles, empreses o institucions, es podrà inscriure fins al 15 de febrer.


Els molletans estan ja a només 90 minuts de tornar a Primera Catalana\nEl CF Mollet UE està a 90 minuts de tornar a Primera Catalana. El passat diumenge va fer un pas de gegant per l’ascens de categoria, en guanyar per un 0 a 1 a l’Artesa de Segre. El dissabte que ve, a casa, al Germans Gonzalvo, els “rojos” hauran de confirmar el bon resultat del partit d’anada de la promoció d’ascens i fer realitat el principal objectiu d’aquesta temporada: el retorn a Primera Catalana després d’un any d’absència.\nEl CF Mollet UE va encarrilar molt ràpidament el partit del passat diumenge gràcies a un gol de David Negro abans de la primera part. Posteriorment van saber resistir els esforços per arribar a porteria realitzats pels lleidatans.\nRecordem que els rojos van finalitzar la fase regular en 2a posició del Grup 2 de Segona Catalana amb 72 punts, emparellats amb un CE Artesa de Segre que va sumar 67 punts en 2a posició del Grup 5 de Segona Catalana. L’entrenador molletà, Jordi Gallardo, abans del partit d’anada va declarar que, “Encarem aquests dos partits amb la màxima il·lusió i conscients que ens juguem gran part de la temporada ara”. Gallardo volia que el seu equip aconseguís un bon resultat en el partit d’anada del Play-Off amb l’objectiu de poder encarar la tornada a casa amb més tranquil·litat.\nPodeu veure aquest article en la següent adreça /articulo/esports/cf-mollet-ue-fa-pas-gegant-per-l-ascens/20190603183329033118.html


Salut i Festa: El cartell de la Festa Major crea la imatge de Sant Bartomeu a partir de 500 fotografies\nEl cartell de la Festa Major crea la imatge de Sant Bartomeu a partir de 500 fotografies\n| Informació | 9:15\nNomés queda un mes per la Festa Major i ho volem celebrar ensenyant-vos el cartell que inundarà els nostres carrers ben aviat. Avui divendres, es presenta als mitjans de comunicació en una roda de premsa per part de l’alcalde, Jordi Baijet; el regidor de Festes, Rafael Roig; el president de la Comissió, Ramon Soler i el director d’Hydra Media, Santi Terraza, que és l’empresa que ha rebut l’encàrrec de realitzar el cartell, el programa, la samarretes i la imatge corporativa de la Festa Major 2009.\nEl cartell de la Festa Major d’enguany és revolucionari en el concepte i el mètode, i tradicional en la imatge utilitzada. Es tracta de la figura de Sant Bartomeu a les terrasses del Maricel. La peculiaritat de la imatge, però, és que està creada a través d’un total de 494 fotografies diferents de Festa Major, tant actuals com antigues. La concepció del cartell ha estat inspirat en la coneguda obra de Salvador Dalí “Salvador Dalí Lincoln in Vision Painting” (que està exposat al Museu-teatre de Figueres).\nDe lluny –a partir d’una distància d’uns 7 metres–, la visió que genera el cartell és la pròpia de la fotografia feta del sant a les terrasses del Maricel. De prop, es poden apreciar les petites 494 fotografies que dibuixen la imatge del sant. Imprès en paper, el cartell provoca aquest efecte dual entre la proximitat i la llunyania (vist a la pantalla de l’ordinador no genera el mateix efecte de detall).\nEl cartell ha estat elaborat de manera minuciosa a partir d’un programa informàtic i la combinació, imatge a imatge, de totes les fotografies han permès generar el resultat final. En la part inferior, el cartell reprodueix les siluetes dels balls de Festa Major: des dels gegants fins la Moixiganga i els castells.\nHydra Media, agència de comunicació amb seu a Sitges i que, entre d’altres treballs, edita la revista cultural “On”, ha volgut reunir modernitat i tradició en la creació del cartell. La imatge del cartell entronca amb el programa que ha preparat l’equip d’Hydra Media, integrat per 10 persones, i que es presentarà en un acte públic el proper 11 d’agost.\nLes 494 fotografies que integren el cartell són de diferents autors: Benjamí Cervera, Marga Domingo, Marta Ferrer, Àlex Ferret, Lídia Gázquez, Sylvia Gómez, Alba Gràcia, Jesús París i la col•lecció de l’Arxiu Històric de Sitges.\nDescarrega-te'l en alta resolució


Accident cerebrovascular - Els tractaments, a prova\nInici > Llegiu el llibre > Què es pot fer per millorar els estudis dels tractaments? > Recerca: bona, dolenta i innecessària > Recerca innecessària > Accident cerebrovascular\nUn altre exemple de recerca innecessària, un cop més a causa del fet que no s’havien recopilat i analitzat els resultats dels estudis anteriors, té a veure amb el tractament dels accidents cerebrovasculars amb un fàrmac anomenat nimodipina (pertanyent al grup de fàrmacs denominats antagonistes del calci).\nSi fos possible limitar el grau de dany cerebral en els pacients que pateixen un accident cerebrovascular, les seves probabilitats de desenvolupar una discapacitat es reduirien. A partir dels anys vuitanta, després d’obtenir resultats encoratjadors en alguns experiments amb animals, l’ús de la nimodipina per a aquesta finalitat es va avaluar en pacients que havien patit accidents cerebrovasculars.\nSi bé un assaig clínic realitzat en pacients amb accidents cerebrovasculars, publicat el 1988, suggeria un efecte beneficiós, els resultats d’alguns assajos clínics addicionals de la nimodipina i altres antagonistes del calci eren discordants.\nQuan el 1999 es va revisar sistemàticament l’evidència científica acumulada d’assajos clínics que havien estudiat gairebé 8.000 pacients, no es va trobar cap efecte beneficiós dels fàrmacs (vegeu el capítol 8). Com va poder ocórrer això, si pel que sembla l’ús de la nimodipina s’havia basat en dades científiques sòlides?\nEn base als resultats dels estudis realitzats en pacients, per primera vegada es van examinar correctament les troballes obtingudes en els experiments amb animals. Només quan es van realitzar revisions sistemàtiques dels estudis amb animals va quedar clar que el disseny dels experiments animals generalment era deficient i els resultats estaven plens de biaixos i, per tant, eren poc fiables.\nEn altres paraules, des de l’inici no hi havia hagut una justificació convincent per dur a terme els assajos en pacients amb accident cerebrovascular.


Déu és comunió de persones en l’Amor – Parròquia Sant Pere de Rubí\n03/06/2021 | By Mn. Joaquim In Full Parroquial\nLa vida cristiana es desenvolupa en un progrés continuat. Quan Jesús va dir d’Ell mateix que era «el camí, la veritat i la vida», ens indicava una fe dinàmica, que no es pot quedar aturada ni un sol instant. Sempre ens cal caminar per la ruta de l’Evangeli i ningú no pot dir que ja hagi arribat al terme i a la perfecció en aquest món. Creixem en la vida de fe gràcies a l’Esperit Sant que Jesucrist ens envia des del Pare, puix que és Ell qui ens guia pel camí que porta cap a Déu. L’originalitat i la plenitud de la revelació divina consisteix en que Déu se’ns manifesta com a relació d’amor en Ell mateix, un amor desbordant que es comunica a les criatures.\nDurant el temps de Seminari em vaig afeccionar molt a l’estudi de la filosofia, tanmateix el començament va ser dur: calia llegir molt i dedicar constància i llargues estones per comprendre el que cada autor volia dir i ensenyar, gairebé posar-se a la seva pell, calia estar obert a totes aquelles idees no sempre fàcils de comprendre i d’assumir; eren com «una càrrega massa pesada» (cf. Jn 16,12). Vivim en el món de la imatge, de la informàtica i de l’internet i llegir llarga estona se’ns fa pesat, més quan hom ha de fer un esforç suplementari per entendre. Voldríem aprendre i saber en un instant, a primer cop d’ull. La cultura light i el principi del mínim esforç han sembrat una certa confusió en voler identificar gairebé sempre pedagogia amb diversió. I quan no es donen aquests ingredients ens tanquem i desconnectem, no ens interessa allò que ens puguin presentar, i menys si no li veiem una utilitat pràctica immediata. Però cultivar el pensament requereix una disciplina i una obertura de cor i d’intel·ligència, les quals demanen que ens deixem penetrar per la saviesa. I seguir Jesucrist, deixar-se guiar pel Mestre i créixer en la vida espiritual demana tenir paciència i ser perseverant, demana obrir-se a l’acció de l’Esperit Sant que ens faci aprendre a gustar la dolçor de l’Evangeli.\nDéu ens ha creat a imatge i semblança seva, i per això son cridats a viure en solidaritat i esperit fraternal, en amor i oblació, en comunió, en definitiva. Déu és comunió de persones en l’amor: el Pare engendra eternament el Fill i l’estima amb un amor tan etern i perfecte que aquest amor és també una persona, l’Esperit Sant que el Fill de Déu fet home ens comunica i vessa en els nostres cors. Si tots participem d’un mateix Esperit, si som cridats a gaudir d’una mateixa glòria divina, ¿per què no fomentem ja l’amor i la comunió aquí a la terra?\nPrevious StoryA l’entorn de l’Evangeli, a l’entorn de Jesucrist


Més de 4.500 menors tarragonins van ser atesos per trastorns mentals el darrer any\nDades del CatSalut a la Regió Sanitària del Camp de Tarragona del darrer exercici. Imatge d'arxiu.\nMés de 4.500 menors van ser atesos per trastorns mentals el darrer any\nEl Codi per Risc de Suïcidi, que busca detectar una temptativa alta i oferir l’atenció urgent, es va activar per a 21 joves\nActualitzada 01/11/2017 a les 20:58\nFins a 4.522 menors de 18 anys van necessitar atenció psiquiàtrica o psicològica al Camp de Tarragona l’any 2016 per trastorns emocionals, reaccions a l’adaptació, desordes de manca d’atenció o en el desenvolupament, entre altres. En el vessant més greu, 21 joves van requerir l’activació del Codi per Risc de Suïcidi, que tracta de detectar precoçment una temptativa alta i activar tots els recursos necessaris per a una atenció urgent als centres especialitzats.\nEls 4.500 joves atesos l’any passat ho van ser a través del sistema públic, als que s’hi han de sumar els infants i adolescents que també reben tractament en consultes privades. Segons l’entitat Obertament, que lluita contra l’estigmatització de les malalties mentals, un de cada cinc adolescents pateix algun tipus de trastorn: «L’ansietat, la depressió o l’anorèxia són molt més comunes del que creiem», apunten.\nDarrera dels números hi ha històries personals molt dures, com la de la Niobe Portero, una jove que ara ja està en edat adulta –té 25 anys– però que, des dels 13 anys, ha hagut de ser atesa en múltiples ocasions per psicòlegs i psiquiatres. «No em sentia bé amb el meu cos, estava grassoneta i em van començar a fer bullying a classe. Així que vaig començar una dieta i em va marxar de les mans», desenvolupa. Li van diagnosticar un Trastorn Alimentari i després de diverses crisis i recaigudes, un Trastorn Límit de la Personalitat –inestabilitat emocional, impulsivitat i pensament polaritzat–.\nLa Niobe va optar, durant els primers anys, per no explicar-ho al seu entorn d’amistats. Aquest fet, li va produir encara un major patiment: «Un simple ‘com estàs?’ t’ajuda en molts moments. Crec que és pitjor la por a l’estigma que pots patir, que el mateix trastorn», exposa la jove.\nVa ser durant la seva estada de vuit mesos a l’Hospital de Dia, on acudia per reordenar els hàbits alimentaris i fer teràpia intensiva, quan va poder parlar, per primera vegada, amb naturalitat, de la seva malaltia mental: «Es genera molta més empatia, totes les que estàvem allí sabíem el que passava i quins problemes teniem», desgrana.\nAvui dia, la Niobe ha de continuar lidiant amb el trastorn de la personalitat, però ja no necessita prendre pastilles diàriament, només les té en cas de crisi puntual, «i cada cop en són menys», puntualitza. Gràcies a la teràpia ha après a gestionar les emocions i té eines per canalitzar l’excés de ràbia o frustració.\nEn l’àmbit educatiu, l’estigma segueix preocupant i molt, als professionals de la salut mental.\nSegons un estudi del darrer any d’Obertament en col·laboració amb administracions públiques, un 29,5% dels joves amb un trastorn han estat discriminats per companys, dels quals un 10,8% ha rebut burles i insults per la seva situació, i un 14,3% ha sentit que la resta s’allunyen o li impedeixen participar d’activitats.


Green retail: l'alternativa per a un disseny més respectuós amb el medi ambient – Estudio de interiorismo comercial Barcelona - CAAD Retail Design\nEn els últims anys hem vist com diversos fenòmens emergeixen amb força. D’una banda, el negatiu, les conseqüències del canvi climàtic segueixen in crescendo. Iniciatives internacionals com l’Acord de París o els Objectius de Desenvolupament Sostenible pretenen posar-li fre abans de 2030, però tot està per veure.\nD’altra banda, la positiva, és que la societat cada vegada està més conscienciada en la necessitat d’un consum responsable i sostenible. Tots dos fenòmens (el canvi climàtic i les demandes socials) són el brou de cultiu idoni per impulsar el green retail, un disseny més respectuós amb el medi ambient.\nAquest 2020 el COVID-19 ens va portar a gran part de la població mundial a viure en confinament. En molts països, entre ells Espanya, la producció industrial es va veure obligada a parar ja que en ple Estat d’Alarma només aquelles activitats essencials podien mantenir les seves portes obertes.\nMentre romaníem a casa, vèiem als animals prendre els carrers i, a més, es reduïen els nivells de contaminació. Ara, mesos després, les dades ens demostren que aquesta sensació de millora era un miratge i tampoc el coronavirus ha frenat el canvi climàtic.\nMés consciència social\nEls consumidors viuen des de fa anys en un canvi de paradigma. Cada vegada més persones estan intentant frenar aquest consumisme massiu que ens porta a comprar, comprar i comprar. De fet, segons un estudi de OCU i Nesi, el 73% dels espanyols ja valora aspectes ètics i relacionats amb la sostenibilitat en la seva decisió de compra.\nGran part de la població és conscient que la forma de compra i consum pot canviar el món … a pitjor o a millor. Per això, els consumidors són més propensos a un consum responsable. No obstant això, hi ha certes barreres que impedeixen que aquesta nova visió del consum obris les ales completament.\nLa manca d’informació, preus més cars, l’accessibilitat a productes sostenibles o la dificultat de trobar empreses ètiques i responsables són les principals traves que detecten els consumidors.\nEl 73% dels espanyols ja valora aspectes ètics i relacionats amb la sostenibilitat en la seva decisió de compra.\nEmpreses menys contaminants i més responsables\nAvui en dia, les empreses que volen oferir un valor afegit, diferenciar-se i tenen una visió a llarg termini s’han adonat de l’important que és complir amb les demandes de el consumidor en matèria d’ètica, sostenibilitat i medi ambient.\nEn aquest sentit, hi ha algunes dades que no podem passar per alt i que per tots són coneguts. Per exemple: segons l’ONU, només es recicla un 9% de les nou mil milions de tones de plàstic que es produeixen al món. A més, segons un informe de Greenpeace, el 43% de la contaminació del planeta prové de residus de les tres principals marques de consum massiu al món.\nD’altra banda, al setembre de 2010 Kantar va publicar un estudi sobre la resposta del consumidor al malbaratament de plàstics. La investigació oferia una dada que posa de manifest les demandes dels consumidors: el 48% de les persones s’espera que siguin les companyies que actuïn com a líders del canvi perquè tenen la responsabilitat de fabricar productes que siguin amigables amb el medi ambient i el planeta en general .\nInformes com els esmentats han contribuït a crear una potent consciència social a favor d’un consum més sostenible.\nEn aquest context, per a les empreses fer front a aquest canvi a favor d’un consum més responsable no és únicament una qüestió de màrqueting o imatge. També és una manera de construir o convertir-se en un negoci més sostenible i rendible econòmicament, reduint el seu impacte i també el seu consum energètic, etc.\nCada empresa s’ha capbussat en la producció i el consum responsable des de diferents àmbits i perspectives de negoci.\nH&M i Danone AQUA, per exemple, s’han unit en un projecte amb el qual transformen restes d’ampolles PET en moda. Mentrestant, Mahou s’acomiada dels envasos i les anelles de plàstic substituint aquests materials per caixes de cartró biodegradable.\nMés enllà dels canvis en el propi producte i la cadena de producció, també hi ha companyies que van un pas més enllà i porten la sostenibilitat a totes les facetes de l’negoci, també a el disseny dels seus establiments, per exemple.\nGreen retail: què es?\nAmb tot l’esmentat fins al moment en aquest article, no hi ha dubte que la sostenibilitat en el sector retail ha arribat per quedar-se i és un imperatiu per a les empreses que vulguin evolucionar, créixer i romandre.\nAixí, hem pogut veure en els últims anys com apareixia una tendència relacionada amb la sostenibilitat: el green retail.\nDe forma fàcil i senzilla, podríem definir el green retail com una forma de transformar els punts de venda tradicionals (o crear-ne de nous) tenint en compte com a pilar fonamental que siguin amigables i respectuosos amb el planeta.\nEl green retail és molt més. És també una oportunitat d’evolucionar, comprometre amb la societat, la cura el medi ambient i el futur de les properes generacions.\nFormes d’introduir el green retail\nEl green retail és una de les moltes potes de la sostenibilitat. Per això, també té diferents variants i aplicacions, però des CAAD anem a assenyalar algunes de les més importants:\nUtilitza en la mesura del possible la major quantitat de llum natural possible perquè la millor energia és la que no es consumeix.\nSubstituir la il·luminació convencional per opcions LED.\nUtilitzar matèries primeres sostenibles com, per exemple, fusta certificada.\nApostar per les tres R: reduir, reutilitzar i reciclar. Per exemple, un mobiliari (prestatges, taulells, etc.) flexible, modular i independent es pot utilitzar en diversos establiments, allargant la vida del producte.\nReduir el packaging per estalviar en envasos innecessaris.\nEl màxim exponent del green retail: el primer centre comercial ecològic del món\nUn gran exemple de green retail ha començat el seu camí a finals de 2020. Fa tan sols unes setmanes obria a Torí, Itàlia, un centre comercial ecològic. Es diu Green Pea i amb els seus 15.000 m2 d’hectàrees, el seu lema és “del deure a la bellesa” i es presenta com “un lloc de bellesa i respecte per donar a llum una nova forma de consumir”.\nL’espai és totalment desmuntable i s’ha construït amb materials reciclats i reciclables, posant així en pràctica la premissa de donar una segona vida als materials.\nAquesta filosofia sostenible s’ha integrat en tots els àmbits de centre comercial. Fins i tot en el nom: Pèsol Verd. Es diu així perquè el pèsol està considerat una mena de símbol de respecte perquè és tan rodó com la Terra i a el mateix temps, és tan verd com hauria de ser el planeta. Sens dubte, un clar missatge per a conscienciar-nos que cal exercir un consum més respectuós i amb menor impacte ambiental.\n© Copyright. Green Pea.\nEl canvi climàtic i la consciència d’una contaminació massiva ha fet que la ciutadania obri els ulls i exigeixi a les empreses que siguin més responsables, ètiques i sostenibles.\nLa majoria de companyia han incorporat aquestes demandes en el seu core business amb l’adopció de mesures i compromisos de reducció d’emissions, etc. No obstant això, ara torna a ser el torn de la societat. És el moment de canviar la nostra manera de consumir i apostar per productes i empreses més sostenibles i amigables amb el planeta. Ho aconseguirem?


Tema 23. Drogues amb altres derivats mono i sesquiterpènics  | Farmacognòsia (UB) | Unybook\nTema 23. Drogues amb altres derivats mono i sesquiterpènics (2015)\nTema 23. Drogues amb altres derivats mono i sesquiterpènics\nTema 23 de Farmacognòsia: "Drogues amb altres derivats mono- i sesquiterpènics".\nDescripció de les característiques principals, composició, accions i usos de drogues amb derivats mono-sesquiterpènics:\n- Arrel de valeriana\n- Cànem indià: en aquest cas també es descriuen una sèrie de caràcters microscòpics molt molt típics del cànnabis.\n- Flor d'àrnica\nEn són els 3 exemples que s'estudiaran.\nAls meus apunts trobareu imatges d'estructures de compostos presents a les drogues ja que són material d'examen. Acostumen a posar-hi un parell a cada parcial.\nFarmacognòsia_BLOC 4. Terpenoides 23. DROGUES AMB ALTRES DERIVATS MONO- I SESQUITERPÈNICS L’arrel de valeriana, el cànem indià i la flor d’àrnica en són els exemples.\nARREL DE VALERIANA Valeriana officinalis: planta herbàcia gran, fins d’1m d’alçada. Fulles imparipinnades, blanques.\nViu a boscos humits d’Europa Central, Àsia i Amèrica del Nord, però no al Mediterrani. Es cultiva molt per l’ús que se’n fa de l’arrel.\nHi ha varietats poliploides com la ‘collina’ (tetraploide) o ‘sambucifolia’ (octaploide).\nDroga: parts subterrànies. La droga de la Valeriana officinalis inclou: arrel, rizoma i estolons. La droga es recol·lecta quan la planta té 2-3 anys, es netegen i s’assequen. La dessecació de la droga cal que es faci a temperatura controlada: no superior als 40ºC. A temperatures superiors s’afavoreix l’alteració de les substàncies que conté.\nL’arrel de Valeriana officinalis està constituïda per un rizoma que té forma troncocònica i del qual surten petites arrels formant com una cabellera de color terrós clar.\nLa droga fresca no té una olor característica, és la droga dessecada la que desprèn una olor especial, bastant desagradable semblant al formatge/peu. Es deu a que es desprèn àcid isovalèric/isovaleriànic, que forma ésters amb diferents compostos de la valeriana.\nComposició de l’arrel de valeriana: Oli essencial: es troba en un 0,3-0,7%. Consta de diferents monoterpens i sesquiterpens. El control de qualitat de la Valeriana officinalis consisteix en mirar el contingut en oli essencial i en àcids valerènics, com l’àcid valerènic i un dels seus derivats, l’àcid acetoxivalerènic. A les monografies de la Farmacopea es diferencia entre la droga esmicolada i la droga sencera o tallada.\nFarmacognòsia_BLOC 4. Terpenoides Valepotriats: són iridoides amb un epòxid (tenen la partícula -epo- al seu nom) i 3 grups ester (-triat-). Hi predomina l’àcid acètic. Els dividirem en 2 grups: o Diènics: els més importants estan a la foto.\no Monoènics: tota l’estructura és similar als diènics menys el R4. Els més importants estan a la foto.\nSón compostos làbils, s’alteren amb facilitat perquè tenen un grup epòxid molt reactiu, i grups ester fàcils d’hidrolitzar.\nEls valepotriats no els trobarem mai a extractes líquids ni a extractes secs, només a la droga.\nProductes de degradació dels valepotriats: baldrinals Solen hidrolitzar-se els grups ester. A més n’hi ha algun que pot donar reacció de deshidratació i formar un doble enllaç.\ndegradació Els productes dels de valepotriats s’anomenen baldrinals.\nAltres components de l’arrel de valeriana: Aminoàcids (no terpènics): aporta GABA i glutamina. Són compostos que poden interferir en l’activitat.\nEl GABA no travessa la BHE, és segur. La glutamina (precursor de GABA) sí que travessa la BHE i ens podria preocupar.\nFarmacognòsia_BLOC 4. Terpenoides Flavonoides (no terpènics): 6-metil-apigenina i 2s(-)-hesperidina. Són compostos que poden interferir en l’activitat.\nEn conclusió, la droga de Valeriana officinalisestà constituïda per molts grups de substàncies diferents que poden contribuir i modificar l’activitat de la droga.\nUsos: s’usa en preparats per casos de: Accions de l’arrel de Valeriana officinalis: Augment de l’activitat GABAèrgica.\nTensió nerviosa: intranquil·litat, Sedant nerviosisme...\nAnsiolítica Trastorns lleus del son: afavoreix el son i Lleugerament hipnòtica millora la seva qualitat, disminuint el Espasmolítica sobre el múscul llis: contribueix a l’efecte sedant.\nnombre de despertars nocturns.\nEspasmes gastrointestinals lleus: degut a la seva acció espasmolítica L’arrel de valeriana és una de les drogues més importants com a sedant lleu, sola o bé combinada a extractes d’altres plantes.\nCÀNEM INDIÀ El cànem indià s’obté de l’espècie Cannabis sativa. Els peus femenins són robustos i els masculins dèbils.\nLa planta de Cannabis sativa té diverses varietats: • Var Vulgaris: baix contingut en compostos psicotròpics. Es fa servir a nivell industrial per fer paper, sacs, etc. Es coneix com a ‘cànem fibra’ o ‘cànem paperer’. Les seves llavors també es fan servir per donar de menjar els ocells.\n• Var Indica: cànem indià. És la droga vegetal. Es cultiva en països de climes càlids i secs com l’Índia, nord Àfrica, Mèxic, etc. La majoria dels cultius no tenen finalitat medicinal, sinó per produir drogues d’abús.\nDroga: inflorescència/summitat femenina. Conté compostos psicotròpics. Un cop es premsen les inflorescències, es formen una mena de masses més o menys aplanades.\nFarmacognòsia_BLOC 4. Terpenoides A vegades es comercialitza la inflorescència del cànem indià enriquida amb resina: és el que es coneix com a haixix o charas. Altres vegades es comercialitza com a oli de cànnabis, que prové de l’extracció de la resina amb solvents orgànics apolars.\nComposició de Cannabis sativa: Cannabinoides: compostos apolars, relativament termolàbils. Es volatilitzen, per això es poden administrar per inhalació. Són terpenofenols: una part és d’origen monoterpènic i l’altra part és d’origen fenòlic. Els principals cannabinoides són els següents: Cannabidiol: té l’anell pirànic obert. Aquest compost no té activitat psicotròpica i té certa activitat antibacteriana.\nDelta-9-tetrahidrocannabinol (THC): té un doble enllaç que està a la posició 9. És el principal component del cànem i el seu contingut en la droga és molt variable.\nCannabinol: prové de la deshidrogenació del THC. Té molt poca activitat psicotròpica.\nEl contingut de resina en la summitat femenina de Cannabis sativa està al voltant del 10-20%.\nPer fer una valoració del contingut de principis actius, es fa una cromatografia de gasos.\nCaràcters microscòpics: • Pèls tectors: unicel·lulars cònics i més o menys corbats. Molts tenen un cistòlic de carbonat càlcic al seu interior. Aquests pèls molts cops estan trencats i no es veu el cistòlic.\n• Pèls glandulosos: també són molt característics de Cannabis sativa. El peu és pluricel·lular uniseriat i el cap és unicel·lular.\nLa glàndula a vegades es separa del peu, per això és fàcil trobar caps i peus sols.\nFarmacognòsia_BLOC 4. Terpenoides Accions farmacològiques de cànem: Activitat psicotròpica:deguda a la seva inte-racció amb els receptors cannabinoides CB1 i CB2, un està al cervell i l’altre forma part del sistema immunitari. Es deu sobretot al THC.\nEls efectes depenen molt de la situació socioeconòmica de la persona, la via d’administració, la qualitat del producte, el contingut de principi actiu,...\nLa via d’administració més habitual és per via inhalatòria, i produeix efectes quasi immediats. A part del THC, hi ha compostos que amb la calor passen a THC. Per via oral, la biodisponibilitat és més baixa (20-30%), degut a un important efecte de primer pas hepàtic. L’efecte comença aproximadament als 30min i dura entre 2-6h.\nEfectes: Inicialment: o Descoordinació motriu: no convé que la persona condueixi o estigui a càrrec de cap tipus de maquinària.\no Hipersensibilitat sensorial: els sorolls lleus se senten fort i estridents.\no Al·lucinacions: associades a la ingesta de dosis altes.\no Benestar, eufòria o Pèrdua de la noció del temps i noció espaial Més tard: o Sedació o Somnolència o Abatiment A llarg termini: o Disminueix la capacitat intel·lectual o Tolerància: es necessiten dosis més altes per tenir els mateixos efectes.\no Dependència psíquica: no provoca síndrome d’abstinència.\no Síndrome desmotivacional o Efecte inhibidor de la reproducció o Teratogènia o Bronquitis o Càncer de pulmó Activitat antiemètica: deguda al THC. Està comercialitzat com a medicament per tractar npausees i vòmits, especialment en pacients de càncer tractats amb quimioteràpia. La nabilona és un derivat sintètic que està autoritzat en Espanya.\nFarmacognòsia_BLOC 4. Terpenoides Acció anestèsica i antiespàstica: s’usa en forma de preparats rics en THC i cannabidiol.\nS’administra via sublingual. Es fa servir per tractar problemes d’espasticitat moderada/severa en persones amb esclerosi múltiple que no responen a altres medicament; i també com a analgèsic per tractar el dolor neuropàtic en pacients d’esclerosi múltiple o malalts de càncer, quan no respon a altres tractaments. Sativex.\nFarmacognòsia - 23-24. Drogues amb iridoides i drogues amb altres derivats mono i sesquiterpènics (2014) Apunte