Curts de Carnaval – Escola El Roure Gros\nCurts de Carnaval\nPàgina inicial/L'Escola Informa/Curts de Carnaval\n1_BOUDIN (L’OVELLA ESQUILADA) (5′)\nUn curtmetratge de Pixar sobre els cànons de la bellesa i la pressió social. Aquesta peça de Pixar ens parla de valors com la necessitat de tenir una bona autoestima, l’error de jutjar algú només per la seva aparença física i remarca la necessitat d’un aprenentatge a través de la tolerància.\n2_THE LOST THING (15′)\nUn noi troba una estranya criatura a la platja i decideix buscar un lloc en el món on pugui encaixar. Guanyador de l’Òscar l’any 2011, aquest curtmetratge està basat en el llibre il·lustrat de Shaun Tan. Una pel·lícula sobre la indiferència de la societat davant les coses que creu que són diferents i que no els hi permet “encaixar” en un món convencional massa mil·limètric.\nCurtmetratge guanyador del Goya que ens explica la història d’amistat entre una nena, Maria, amb el seu nou company de classe, Nico, un nen amb paràlisi cerebral, al que convida a jugar a través de la imaginació i l’enginy. Basat en l’experiència del propi director, Pedro Solís, amb els seus fills.\n4_UGLY DUCK (L’ANEGUET LLEIG) (8′)\nUn clàssic de Disney del 1938 basat en el popular conte. Un cant a la recerca de l’autoestima i saber trobar el propi destí de cada un.\nUna petita pel·lícula catalana, produïda al Big Lazy Robot Studio de Barcelona, és una divertida però incisiva mirada a l’addicció a la tecnologia i d’altres patologies modernes. Un curtmetratge que ens fa reflexionar davant la transformació que ens provoca l’aparició dels mòbils i d’altres dispositius.\nLa sessió dura uns 40 minuts, de “Bonus Track” posarem un curt Fan Made sobre Spider-man, per ensenyar com amb moltes ganes i imaginació es poden fer peces espectaculars.


Empreses de Sant Cugat reben guardons per part d’Acció i la Cambra de Terrassa - Sala de Premsa Sant Cugat\nEmpreses de Sant Cugat reben guardons per part d’Acció i la Cambra de Terrassa\nRecentment algunes de les companyies ubicades a Sant Cugat han recollit importants guardons que valoren positivament la importància d’aquests projectes empresarials.\nPer una banda, Venvirotech Biotechnology ha estat reconegut amb el Premi Fòrum d’Inversió 2019 que la reconeix com la startup catalana amb més potencial d’innovació i creixement internacional.\nVEnvirotech Biotechnology, amb seu al BeBusiness Vita Sant Cugat, és una startup biotecnològica dedicada a la transformació de residus orgànics en bioplàstics Polyhydroxyalcanoato (PHA) que es caracteritzen per ser produïts per bacteris, biodegradables al medi ambient i compatibles amb el cos humà. L’empresa, que actualment compta amb 7 treballadors i ja ha aixecat 2,8 milions d’euros, ha desenvolupat una tecnologia portàtil que utilitza un tipus de bacteris -que s’alimenten dels residus orgànics- per produir el nou material, que posteriorment es pot utilitzar substituint el plàstic tradicional en àmbits com el packaging, la impressió 3D o la biomedicina.\nEl Fòrum d’Inversió és un esdeveniment organitzat per ACCIÓ, L’Agència per a la Competitivitat de l’Empresa de la Generalitat, amb l’objectiu d’agrupar startups i inversors entorn de tres àrees temàtiques, ciències de la vida i de la salut, TIC i altres tecnologies. En aquesta edició, 21 startups seleccionades han tingut l’oportunitat de defensar el seu projecte.\nD’altra banda, els Premis Cambra de Terrassa han reconegut tres empreses santcugatenques en l’edició d’enguany. Es tracta del Taller Jeroni de Moragas, com a Premi Cambra a l’Empresa Saludable, i de l’startup de dispositius mèdics Anaconda Biomed, distingida com a Premi Cambra a l’Impuls de la Innovació, la Recerca i el Desenvolupament. A més, també s’ha distingit l’empresa Talent Revolution sobre assessorament i suport digital amb el guardó a l’Empresa de Nova Creació. Els premis es lliuraran el proper 11 de juliol en una cerimònia que estarà presidida pel president de la Generalitat, Quim Torra.\nComerç / Economia\nMés de 370.000€ en ajuts a empreses per fer front...\nSant Cugat posa en marxa dues noves aplicacions per facilitar...\nSant Cugat destina 260.000 euros en projectes de cooperació\nUna exposició sobre la festa de Sant Antoni substituirà enguany...


La Ràpita consolida una programació cultural estable que treu partit de l'Auditori Sixto Mir - Imagina Ràdio\nL’alcalde de la Ràpita, Josep Caparrós, i la regidora de Cultura, Èrika Ferraté, han presentat la nova programació cultural aquest dimarts. Caparrós ha destacat que la programació del semestre “permet consolidar l’aposta decidida que el govern municipal vam fer per la cultura, un dels pilars fonamentals de la societat, com ho és l’educació o la salut, una aposta que vam aplicar enllestint els equipaments necessaris i ara omplint-los de cultura”. Per la seva banda, la regidora de Cultura ha afirmat que “la voluntat és facilitar l’accés a la cultura a tots els membres de la família, des dels petits als grans, i posar els equipaments a l’abast de tothom per tal que els puguem gaudir al màxim”. Com a exemple d’aquest afany per posar la cultura a l’abast de tothom, Ferraté ha informat que es posa en venda per tercera vegada el carnet cultural, que per 25 euros ofereix descomptes i invitacions en els espectacles organitzats per la regidoria i altres obsequis culturals.\nArticle anteriorUn mort i almenys quatre ferits per l’explosió en una empresa química de Tarragona\nArticle següent[FOTOS i VÍDEO] Aquestes són les imatges del reactor químic que ha explotat a Tarragona


Joc | Page 3 | Faros HSJBCN\nConsulta alguns dels jocs i joguines més adequades per grups d’edat en els nens i quines capacitats i aptituds potencien en cada etapa.\nLlegeix més sobre Quina és la joguina perfecta per al meu fill?\nEls nadons analitzen els objectes mitjançant l’ús dels cinc sentits. Els nens petits que ja caminen (entre 1 i 3 anys) comencen a entendre com funcionen. Ara ja utilitzen aquestes joguines i altres objectes amb la funció amb què han estat dissenyades i, a més, els hi adjudicaran moltes altres possibilitats.\nLlegeix més sobre El joc en el nen en edat preescolar\nQuè aporta l’oci als teus fills?\nGaudir de l’oci i el temps lliure té mols beneficis per als nens. El desenvolupament d’activitats i aficions no només farà que s’ho passin bé, també que aprenguin i creixin com a persones.\nLlegeix més sobre Què aporta l’oci als teus fills?\nJugar en família, un espai per compartir i transmetre valors\nEl joc és una valuosa eina de comunicació i interacció. Als nens els encanta jugar i dedicar temps a jugar amb ells ajuda a transmetrel's actituds i valors, i a més els adults també s'ho passen molt bé compartint grans moments amb els seus fills.\nLlegeix més sobre Jugar en família, un espai per compartir i transmetre valors\nLlegeix més sobre Propostes per fer parcs infantils més accessibles i inclusius\nSi quan el teu fill era un nadó ja el veies com un petit científic utilitzant els seus cinc sentits i descobrint el món que el rodeja, ara que ja té entre 1 i 3 anys és veritablement tot un enginyer, i tracta d’entendre com funcionen aquests objectes.\nLlegeix més sobre El joc en els nens d’1 a 3 anys


El Tsunami i el puro de Sánchez, per Joan Cañete Bayle\nEl Tsunami i el puro de Sánchez\nUn Govern espanyol mai parlarà de res sota la pressió d'un «independència o barbàrie»\nDijous, 14/11/2019 - 22:05\n«L’1-O i els dies posteriors l’Estat estava nerviós. Ara, en canvi, m’imagino Pedro Sánchez fumant-se un puro al seu despatx, el que es va oblidar Rajoy». La frase no és meva, sinó d’un fi analista de l’actualitat política catalana. Parlava dels dies més durs de disturbis a Barcelona, tot i que bé es podria utilitzar ara, quan el Tsunami Democràtic bloqueja la frontera i els CDR col·loquen la societat catalana davant d’una disjuntiva: independència o barbàrie.\nNo es tracta de menystenir l’impacte econòmic de les accions de bloqueig d’infraestructures («Grans pèrdues econòmiques en dos dies», es va felicitar un compte de Twitter en nom dels CDR), que preocupa empresaris i patronals. En termes polítics, a un president del Govern espanyol –és igual de quin color sigui, en funcions, amb o sense majoria– la violència de qualsevol tipus (els talls de carretera es fan per la força, tot i que no volin pedres) li facilita la tasca: mentre centenars de persones (no més) mobilitzades per una ‘app’ anònima, i amb el recolzament tàcit del Govern, protagonitzin aquests actes, no hi ha res per parlar. Una pipada al puro, i a una altra cosa, com estovar el discurs i tornar a Pedralbes perquè ERC faciliti la investidura, que és el que de veritat importa. Sense immutar-se. Sense moure ni una cella. Més enllà de gesticular, Sánchez no perd el son pel Tsunami.\nPerquè una protesta afecti econòmicament l’Estat ha de ser molt més potent i prolongada en el temps. A qui sí que perjudiquen les protestes és als ciutadans i empreses, la gran majoria catalans. Típic del nacionalisme, estimar tant la nació que no importi el mal, el sacrifici i el sofriment dels individus que formen aquesta nació que tant s’estima. La desobediència del Tsunami és ineficaç per aconseguir aquest ‘Sit and talk’ que es proclama. Un Govern espanyol mai parlarà de res sota la pressió d’un «independència o barbàrie». La intel·ligència tàctica de l’independentisme està acreditada, així que és dubtós que desconegui aquest fet. ‘Cui prodest’, ens podem preguntar. No als que busquen una pista d’aterratge, això segur. I, mentrestant, a Catalunya se li acumulen els trets al peu.\nTemes: Tsunami Democràtic Pedro Sánchez


Vall d´Otal des de Sant Nicolau de Bujaruelo | RUTES PIRINEUS\nExcursió fins al circ d'Otal, als peus de la serra de Tendeñera, des de Bujaruelo\nExcursió fins a la vall d´Otal des del refugi de Bujaruelo\nPasseig de 13,5 km de longitud (anada i tornada) fins al circ d'Otal, a la capçalera de la vall d'Otal, des del refugi de Bujaruelo. Primer l'itinerari remunta la vall de Bujaruelo fins al trencall de la pista d'Otal per una còmoda pista. A continuació agafem la pista d'Otal que s'enfila fent àmplies llaçades fins al coll d'Otal, punt en el que se'ns obre tota la perspectiva sobre aquesta vall d'origen glacial. Finalment recorrem la bonica vall fins a la seva capçalera per un camí senzill i fàcil. La tornada es realitza pel mateix itinerari. Si ho volem, però, podem fer drecera per diversos corriols, i un camí ens permet anar des del trencall de la pista d'Otal fins al refugi de Bujaruelo pel marge oriental del riu Ara.\nLa ruta fins al circ d'Otal ens permet endinsar-nos a la bonica i alhora desconeguda vall d'Otal. Aquesta vall té la seva capçalera a occident, als peus de la serra de Tendeñera, i està envoltada de muntanyes com el propi pic de Tendeñera, la Peña d'Otal, el pic Turbón o la Peña d'Ordiso, que podem admirar al llarg de l'itinerari. El principal atractiu de la ruta és la captivadora estampa pirinenca que ens ofereix la vall d'Otal: enmig del marcat perfil en forma d'"U" que ens ofereix aquesta vall d'origen glacial, hi trobem marmotes, vaques, flors silvestres, prats, petits bosquets i el petit rierol d'Otal. Un petita meravella.\nAmpliar mapa cartogràfic (3156 Kb)\nDesviament pista vall d'Otal\nCabana - refugi d'Otal\nCascada circ d'Otal\nTemps total efectiu (sense parades) : 3:15h en total: 1:45h des del punt d'inici fins a la capçalera de la vall d'Otal i 1:30h de tornada pel mateix itinerari (ara de baixada).\nDesnivell acumulat : 315m\nDificultat : Mitjana. Es tracta d'una excursió senzilla i apta per a tothom. L'única dificultat ve donada per la llargada de la ruta (13,5 km anada i tornada). Els poc més de 300m de desnivell se superen per camí fàcil, còmode i progressiu.\nOrdesa y Monte Perdido – Parque Nacional. 1:40.000. Editorial Alpina.\nObservacions : L'itinerari és adequat per fer amb nens: el camí és fàcil i presenta diversos atractius (flora i fauna, paisatges de gran bellesa, espais per descansar i jugar). De tornada, al desviament de la pista d'Otal i el pont d'Oncins, es pot optar per anar cap aquest pont (200m des del trencall) i tornar a Sant Nicolau de Bujaruelo per l'altre marge del riu Ara (el camí està en bon estat, ben senyalitzat en tot moment i creua una sèrie de prats molt bonics situats a la vora del riu).\nEns dirigim per la carretera N-260a cap a Torla (des de Broto, si venim del S, o des de Biescas i Linás de Broto, si venim de l'O). En una corba pronunciada de la N-260a agafem la carretera A-135, seguint les indicacions de Torla. Després d'1 km, arribem a l'entrada del poble. A mà dreta hi tenim el Centre de Visitants del Parc Nacional d'Ordesa i Mont Perdut i el seu pàrquing. Seguim per la carretera A-135 i creuem el poble de Torla en direcció N. Sortim del poble i després de 3 km arribem al Pont dels Navarresos. Just després de creuar el pont, deixem la carretera (que continua cap a l'E en direcció a la vall d'Ordesa) i agafem una pista mig asfaltada que surt en direcció N i que remunta la vall de Bujaruelo. Avancem 2,5 km pel marge oriental del riu fins que arribem al pont dels Abetos, on creuem el riu i passem al seu marge occidental. Seguim vall amunt per la pista i després de 1,3 km deixem enrere un càmping i una porta metàl·lica. Continuem pel mateix camí i després de 2,5 km arribem al refugi de Bujaruelo (6,3 km des del Pont dels Navarresos). A davant del refugi hi ha una esplanada on podem estacionar els vehicles.\nComencem la ruta al refugi de Bujaruelo (0:00h - 1.338m), tot just al costat de la petita ermita de Sant Nicolau de Bujaruelo i del conegut pont romànic de Bujaruelo. Es tracta d'un indret força concorregut que esdevé punt de sortida de diverses excursions de senderisme i d'alta muntanya i punt de pas del sender de llarg recorregut GR-11.\nRefugi de Bujaruelo. Punt de pas i punt de sortida de vàries rutes.\nDes de l'esplanada habilitada com a zona d'estacionament de davant del refugi, agafem el camí que hi ha a la dreta del propi refugi i que una dotzena de metres més amunt ens deixa a la pista que remunta la vall de Bujaruelo pel seu costat occidental (O).\nAgafem el camí que hi ha a la dreta del refugi de Bujaruelo.\nComencem a caminar per aquesta pista en direcció N. Una cadena i una senyal barren el pas als vehicles motoritzats. A partir d'aquest punt, per la pista només hi poden circular vehicles autoritzats. El camí gira cap a l'esquerra, en direcció NO, tot seguint l'orientació de la vall.\nCreuem una barrrera i continuem remuntant la vall de Bujaruelo.\nDeixem enrere, a mà dreta, el bonic pont romànic de Bujaruelo.\nPont de Bujaruelo sobre el riu Ara.\nLa pista remunta la vall amb suavitat. En tot moment tenim el riu Ara a la nostra dreta.\nAvancem el paral·lel al riu Ara.\nEl camí és fàcil i agradable. Deixem enrere a mà esquerra un camí pedregós (0:10h) que s'enfila amunt pel vessant de la muntanya. Nosaltres seguim recte per la pista principal. Aquest camí que hem deixat enrere ens portaria fins a la pista d'Otal que nosaltres seguirem més endavant. És, doncs, una possible drecera: el camí és més curt però té més pendent i avança per terreny pedregós.\nNosaltres continuem per la pista (dreta).\nSeguim avançant i aviat arribem al desviament cap a la pista de la vall d'Otal (0:20h - 1.368m). En aquest trencall nosaltres seguim la pista de l'esquerra, que s'enfila cap a la vall secundària d'Otal tot fent vàries llaçades. La pista de la dreta (que no agafem) creua el riu Ara al pont d'Oncins, uns 200m més endavant, i prossegueix en direcció N cap a la vall d'Ordiso i la vall de l'Ara. Des del pont d'Oncins també surt un camí que retorna a Sant Nicolau de Bujaruelo pel vessant oriental (E) de la vall i que esdevé una bona opció si de baixada no volem repetir el tram de pista que hem seguit fins ara (la distància és equivalent i el camí és senzill, còmode i està ben indicat).\nDesviament de la pista d'Otal.\nNosaltres agafem la pista d'Otal (esquerra).\nSenyal indicadora de la pista d'Otal.\nEnfilem la pista que puja cap a la vall d'Otal. La pista guanya altitud progressivament tot fent vàries llaçades. El camí és fàcil i còmode i el terreny no presenta cap dificultat.\nL'ascens és fàcil i còmode.\nA mesura que guanyem alçada, se'ns obre a l'E la panoràmica sobre la vall principal. Si ho volem, alguns petits corriols que surten de la pista permeten unir les diverses llaçades que aquesta va fent.\nPanoràmica que tenim en direcció E.\nContinuem avançant i arribem al coll d'Otal (1:10h - 1.598m) on ens trobem una porta metàl·lica que serveix per barrar el pas al bestiar. Pocs metres abans del coll, hem deixat enrere a mà dreta un tram del sender GR-11 que pujava directe des del pont d'Oncins (al fons de la vall del riu Ara). A partir d'ara i fins al circ d'Otal, el camí que seguirem coincideix amb el GR-11.\nA davant hi tenim tota la vall d'Otal. Es tracta d'una vall d'origen glacial, podem observar la seva característica forma d'"U". La vall d'Otal és una vall secundària de la conca del riu Ara, té una orientació O - E i se situa entre la vall d'Ordiso (N) i la pròpia vall de Bujaruelo (S). A la seva capçalera la vall queda tancada per l'espectacular circ d'Otal, amb el coll i el pic de la Tendeñera (2.853m) al capdamunt.\nLa vall d'Otal des del coll d'Otal.\nComencem a recórrer la vall d'Otal cap a la seva capçalera. Creuem un pont i passem al costat N de la vall. A partir d'ara, i fins al final de l'itinerari, el camí avança sempre per aquest marge del riu. En qualsevol cas, el terreny és còmode, i si ho preferim podem recórrer la vall lliurement per ambdós marges del riu, camp a través o per petits corriols que surten del camí principal.\nCreuem el riu Otal.\nEl circ d'Otal i la serra de Tendeñera al fons.\nA la vall d'Otal, rodejats d'un típic paisatge pirinenc, hi podem trobar vaques pasturant tranquil·lament, observar-hi marmotes i admirar una gran varietat de flors i plantes pròpies de l'alta muntanya. Estem en un indret preciós i poc conegut. Una petita meravella de la naturalesa.\nUna vaca pasturant a la vall d'Otal.\nA les parets S de la vall d'Otal hi tenim la serra del Turbón, amb el pic Turbón (2.319m), i al N hi trobem el pic d'Asnerillo (2.328m) i la Peña d'Ordiso (2.319m). És a la capçalera de la vall, a l'O, on hi trobem els cims més destacats de la zona: la Peña d'Otal o Arañonera (2.709m) i el pic Tendeñera (2.853m).\nEl camí avança cap a la capçalera de la vall.\nSerra del Turbón i pic Turbón (2.319m).\nPic d'Otal (2.709m).\nEl camí és fàcil i evident i no presenta cap dificultat, avancem en tot moment per terreny pla. Arribem a la cabana - refugi d'Otal (1:40h - 1.622m), un petit refugi de pastors que ens podria servir en cas de necessitat.\nCabana - refugi d'Otal.\nDeixem el refugi enrere a mà esquerra i continuem en direcció O per un petit corriol que s'endinsa cap al circ d'Otal, tenim el riu ben a prop a la nostra esquerra en tot moment. A la dreta hi veiem un camí que s'enfila muntanya amunt, és el GR-11 que continua cap al coll de Tendeñera i Panticosa (O).\nAvancem per un petit corriol.\nDesprés de 200m de recorregut des del refugi, arribem a la cascada d'Otal (1:45h - 1.621m), punt culminant d'aquesta ruta que ens ha permès descobrir un dels paratges més bonics del Pirineu aragonès.\nLliri dels Pirineus (Iris xiphioides) en primer terme i cascada d'Otal al fons.\nEl recorregut de tornada es realitza pel mateix itinerari, ara, però, el fem de baixada.\nVista de la vall d'Otal des de la seva capçalera.\nUn cop arribem al desviament de la pista d'Otal, podem optar per tornar fins al refugi de Bujaruelo pel marge oriental del riu Ara. Llavors cal que en aquest trencall seguim la indicació de "Puente de Oncins – San Nicolás de Bujaruelo (por GR 11)".\nTrencall cap al pont d'Oncins i Sant Nicolau de Bujaruelo pel GR 11 (marge oriental del riu).\nUna de les moltes flors que podem observar a la vall d'Otal.\nMilfulles (Achillea Millefolium). Segons la mitologia grega, l'heroi Aquiles utilitzava aquesta planta per guarir-se les ferides i pel mal d'estómac.\nPanical blau (Eryngium Bourgatii).\nQue tal per fer-la en aquestes dates? Amb neu?\nHola Juanma, el camí és una pista i, per tant, sí que es pot fer amb bicicleta.\nHola, atenció! A la vall d'Otal, prop de Bujaruelo, el refugi d'Otal no és un refugi. Està tancat i l'utilitzen els pastors i el bestiar.\n(Comentari introduït originàriament en anglès)\nHola! Pel que es veu a les imatges, és possible fer-la en bicicleta amb remolc per a nens? Gràcies\nNosaltres anàvem amb nens de 8 i 12 anys, ens ha costat 4 hores pujar i 2 hores baixar sense comptar les parades... Espectacular!!! El paisatge, les marmotes, un isard i,en arribar, banyar-nos a la cascada. Era juliol i hi havia poca gent...\nVal la pena tornar per l'altre costat del riu... el camí és molt bonic i agradable.\nMagnífica ruta per fer en família! No és difícil i et deixa al mig d'un paisatge meravellós i sorprenentment tranquil. A l'estiu hi acostuma a fer fresca i s'hi està molt bé tot fent un pícnic!!!\nDescobrir la desconeguda vall de d'Otal, pura bellesa pirinenca.\nLa gran diversitat d'animals i plantes que hi trobem.\nRelaxar-se en els bonics prats que hi ha al llarg del recorregut.\nLa Peña d'Otal està plena de grutes i túnels naturals en el seu interior? Aquest cim presenta un relleu càrstic poc habitual a la serra de Tendeñera.\nLes marmotes que ronden la vall d'Otal. Aquests petits mamífers rosegadors són fàcils de localitzar corrent, saltant i amagant-se per entre els prats i les pedres de la vall.\n66.810 persones subscrites


Hotel Premiere Classe Cholet Cholet França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRue De Terre Neuve Zone d'Activite de l'Ecuyere, Rue de Terre Neuve, Cholet, França, 49300 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Cholet, Hotel Premiere Classe Cholet és una base ideal des d’on explorar aquesta emocionant ciutat. Des d'aquí, els hostes poden gaudir plenament de tot el que aquesta animada ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'allotjament ofereix renovació total a només unes passes de distància de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Aeroport de Cholet Le Pontreau, Musee d'Art et d'Histoire, Le Sacre Coeur.\nLes instal·lacions i els serveis que ofereix Hotel Premiere Classe Cholet asseguren una estada agradable als seus hostes. L’hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, restaurant per garantir el màxim confort possible als seus hostes.\nEls hostes poden escollir entre 68 habitacions, les quals desprenen una atmosfera de pau i harmonia. Les opcions d'esbarjo que ofereix l’allotjament garanteixen que tinguis molt a fer durant la teva estada. Hotel Premiere Classe Cholet és un lloc ideal per allotjar-s’hi per als viatgers que busquen encant, confort i comoditat a Cholet.\nTots els tipus de viatgers (620) Parelles (190) Viatgers en solitari (90) Famílies amb infants petits (217) Famílies amb infants grans (61) Grups (62)


Enric I. Canela » Notícies del 23, 24, 25, 26 i 27 de desembre » Print\nPosted By Enric I. Canela On 27 desembre 2006 @ 8:24 In Economia,Innovació,Política,Recerca,Universitat | No Comments\nEl dia 23 l’AVUI  publicava un entrevista amb el conseller d’Innovació Universitats i Empresa en la que aquest manifestava el seu interès en la relació entre la universitat i l’empresa. També ens parlava de com intentarà que els graus, de 4 anys per imposició del govern central i en contra del que en el seu moment va manifestar la universitat pública de Catalunya, amb 3 anys puguin ser reconeguts internacionalment. Veurem com es pot fer això.\nEl Dossier Econòmic de Catalunya  de dissabte fa un reportatge en el que diu que la nanobiomedicina és ja uns dels motors de la Bioregió. Sense desmerèixer la nanotecnologia ja que el seu impulsor Josep Samitier de la UB està fent una gran tasca, parlar de la Bioregió és parlar de virtualitat. Esperem que aviat sigui rellevat el seu president i es comenci a fer alguna cosa. Sense deixar de parlar de Bioregió, Diario Médico  del dia 22 explicava com a Catalunya s’han pers un seguit d’iniciatives en el camp de la Biomedicina que impulsen la recerca. Totes aquestes iniciatives, començades abans de l’arribada del Tripartit 1, s’han inaugurat durant el seu mandat, però res a veure amb la Bioregió, que insisteixo és només un centre de despesa.\nEn un altre ordre de coses Diario Médico , també del dia 22, ens recordava que enguany ha augmentat l’oferta de places per cursar estudis de Medicina.\nEl diumenge 24 El País  feia un interessant reportatge sobre el sector Biotech. Comentava el fot impuls que universitats i empreses farmacèutiques estan donant al sector a Espanya. Malauradament, al meu parer, aquest impuls és clarament insuficient i la normativa legal, restrictiva i reglamentista respecte a la europea, ja que ha fet una transposició de les directives comunitàries absurda, està frenant el desenvolupament de nous productes de l’àmbit de l’alimentació funcional i dels complementar alimentosos.\nÉs interessant constatar (El Punt  del dia 24) com una universitat de dimensions relativament reduïdes, la Universitat Rovira i Virgili, és la 21a d’Espanya (4a de Catalunya) en nombre d’articles publicats.\nEl Punt  ens parlava ahir de l’enderrocament d’una de les torres de les antigues facultats de lletres de la UB al Campus Diagonal sud per alliberar espais i construir-hi noves instal·lacions destinades a la recerca.\nExpansión  del dia 26 publica un article “carta d’un científico emigrante” en el que es posa de manifest la burocratització espanyola i els seus efectes sobre la recerca a Espanya.\nLa Vanguardia  del 26 explica que Soluziona, la primera empresa del Parc Científic i Tecnològic de Lleida duplicarà al seva plantilla fins a arribar a les 100 persones altament qualificades durant el 2007 . L’empresa factura a Catalunya gairebé 20 milions d’euros.\nEl Mundo  ens diu avui que els investigadors del CSIC cobraran en funció de la seva eficàcia. Declara Carlos Martínez Alonso, el seu president, que es tracta d‘un nou mecanisme per millorar el salari dels investigadors i incentivar la consecució d’objectius, entre ells d’aconseguir més patents.\nEl País  publica avui que Espanya dedicarà 10.000 milions dels fons europeu a R+D+i fins al 2013. Andalusia rebrà 10.937 milions i Catalunya només 1.218. Catalunya és rica i Andalusia pobre. Llàstima no siguem independents.\nURL to article: http://www.enriccanela.cat/index.php/2006/12/27/noticies-del-23-24-25-26-i-27-de-desembre/\n Dossier Econòmic de Catalunya: http://www.ub.edu/gpre/resums/061223/0006R3D7.pdf\n Diario Médico: http://www.ub.edu/gpre/resums/061223/0006R0T3.pdf\n Diario Médico: http://www.ub.edu/gpre/resums/061223/0006QZX3.pdf\n El País: http://www.ub.edu/gpre/resums/061224/0006RC66.pdf\n El Punt: http://www.ub.edu/gpre/resums/061224/0006RD3B.pdf\n El Punt: http://www.ub.edu/gpre/resums/061226/0006RI6U.pdf\n La Vanguardia: http://www.ub.edu/gpre/resums/061226/0006RHJ2.pdf\n El Mundo: http://www.elmundo.es/elmundo/2006/12/27/ciencia/1167239355.html\n El País: http://www.ub.edu/gpre/resums/061227/0006RN7U.pdf


Santiago de Compostel·la acollirà el II Congrés Internacional Relex | Xarxa Vives\nCastelló de la Plana, Barcelona, Palma.- 28/09/2015.- La Xarxa Vives serà una de les protagonistes a les ponències del II Congrés Internacional Relex sobre lexicologia. Les encarregades de representar a la institució seran Conxa Planas, responsable dels Serveis Lingüístics de la Universitat de Barcelona i Rosa Calafat, directora del Servei Lingüístic de la Universitat de les Illes Balears. El congrés tindrà lloc a Santiago de Compostela els propers 5, 6 y 7 d’octubre.\nPlanas i Calafat presentaran «El treball col·laboratiu en terminologia de la Xarxa Vives d’Universitats», una ponència il·lustrativa que mostrarà els sistemes de treball en xarxa dels diferents serveis lingüístics de les univeritats de la regió Vives, la normalització d’àmbits i usos del català com a llengua minoritzada i la col·laboració amb les diferents administracions estatals i territorials. Cal recordar que el treball conjunt a la Xarxa Vives en aquest àmbit es vehicula a través del Pla de Política Lingüística.\nEl congrés inclourá pònencies i taules rodones en portguès, francès, anglès, català i castellà. Comptant amb la presència d’experts internacionals i representants d’institucions con el Institut d’Estudis Catalans, TERMCAT i la Societat Francesa de Terminologia, entre altres.\nPer a més informació, llegiu el programa del congrés.\nEtiquetes: congrés, lexicologia, relex\n28/09/2015 » Actualitat de la Xarxa, Notes de premsa\nLa recerca del grup de Biologia Cel·lular del Càncer de la UIB ha permès aclarir com una nova sulfonamida bloqueja la mitosi i inhibeix la motilitat cel·lular.


màquina d'impressió digital per a impressora de sublimació tèxtil WER-EW1902 - WER\nBroquet Capçals d'impressió EPSON DX5\nQuantitat de broquets 2PCS 2PCS / 4PCS\nAmplada de la impressió (màx.) 1550mm 1850 mm\nPrecisió d'impressió 360 * 1080dpi720 * 720dpi720 * 1080dpi720 * 1440dpi\nVelocitat d'impressió Mode d'esborrany 3Pas 45m2 / h 3 pessetes 427m2 / h\nMode de producció 4 passos 35m2 / h 4 metres 37m2 / h\nMode de qualitat 6Pass 26m2 / h 6Pass 28m2 / h\nMode de precisió 8 pessetes 18m2 / h 8Pas 20m2 / h\nTipus de tinta Transferència de calor Tinta de sublimació / tinta de cuir / tinta eco-dissolvent\nColor Doble 4 colors (C, M, Y, K)\nCapacitat de cartutxos de tinta 220 ml de cada cartutx de tinta\nSistema d'alimentació de tinta Pressió negativa Sistema continu de subministrament de tinta (1.5L)\nTipus de suport d'impressió Paper de sublimació de transferència de calor / cuir (PU / PVC) / consumibles a l'aire lliure\nAlçada del capçal d'impressió Ajustable de 2 a 5 mm entre el capçal d'impressió i els suports\nNeteja del capçal d'impressió Neteja automàtica, propietat de bloqueig anti-bloqueig, flash automàtic i funció hidratant\nPila de tinta Lliscament en tipus de col·lisió\nInterfície d'impressió La interfície USB\nProgramari RIP Maintop / Ultraprint / Wsatch / Photoprint\nLlenguatge de funcionament Xinès / anglès\nSistema d'alimentació de lliurament Estàndard (càrrega mitjana màxima de 100 kg)\nSistema de calefacció multimèdia Control trifàsic del sistema de calefacció mitjançant sistema de control de temperatura PID\nSistema d'assecat extern Calentador infraroig amb sistema d'assecat de ventilador / Ventilador extern (opcional)\nAmbient de treball Temperatura: 20-32 centígrads Humitat: 35RH-65RH\nFont d'alimentació AC220V, 50Hz / 60Hz\nPotència (W) Potència en espera 32W Potència màxima1500W\nSoroll Standby <32dB, Operació <65dB\nMida d'embalatge 2740 * 765 * 900mm (L * W * H) 3940 * 765 * 900 (L * W * H)\nProcés de transferència de calor\nAvantatges de transferència de calor de la màquina d'impressió digital: procés de producció d'estalvi d'energia sense la xarxa del sistema, masticació. Procés d'impressió sense aigua ni tint. Amb baix consum d'energia i contaminació, el procés d'impressió serà més respectuós amb el medi ambient. Producció ràpida de noves proves de patrons i baix cost. Mentrestant, es va diferenciar per satisfer les diferents comandes de clients, multi-volum, multi-espècies, producció ràpida personalitzada. Formes, flors naturals clares, patró delicat, nivell, sentit tridimensional. Es poden imprimir paisatges naturals i forts patrons artístics. Adequat per a roba esportiva, banderes, paraigües, bosses, pintura decorativa, fons d'escriptori artístic, caixes de llum i altres formes d'impressió.\nTé una excel·lent tensió i ductilitat que pot imprimir en una varietat de patrons de cuir personalitzats, accelerar el cicle d'actualització dels productes, millorant en gran mesura el valor del producte adjunt. Adaptat al mostreig del producte, fent productes d'edició limitada o productes accelerats.\nPresentar el model\nEl ferrocarril de guies corredisses usat i l'eix esmerilat, el que fa que la impressora tingui eixos de pas més grans, a més de millorar la precisió de l'alimentació del paper i protegir eficaçment la part posterior dels mitjans, eviteu rascades.\nSuton sèries normals\nPublicitat i impressió digital\nLa impressora digital Groove pot imprimir directament sobre tèxtil\nImpressora tèxtil digital de cinturons\nFerroviari lineal usat i eix de puny d'acer. La guia lineal fa que la portadora sigui més estable i amb una major precisió d'impressió. L'eix d'acer inoxidable fa que el paper funcioni millor, i l'alimentació serà més suau.\nModel d'eix d'acer d'acer\n3.2M d'amplada gran amb impressora de doble capçal\nBarana de guies lineal usada i eix fos. La guia lineal fa que la portadora sigui més estable i amb una major precisió d'impressió. L'eix esmerilitzat fa que la impressora tingui eixos de pas més grans, a més, millori la precisió de l'alimentació del paper i protegiu eficaçment la part del darrere dels mitjans, evitant-los rascades.\nModels d'eix esclatat\n3.2M d'amplada gran amb 2/4 capçals d'impressió eix d'acer d'acer\n1. Usarem mètodes pràctics d'aprenentatge "Apreneu fent" i deixem que el professorat experimentat us ensenyi. Podeu aprendre en l'ús pràctic.\n2. Els usuaris normals poden aprendre en una setmana més o menys, per a usuaris especials que podem ampliar el temps d'aprenentatge fins que l'usuari coneix bé el programari.\n3. Després de la formació inicial, obtindreu l'orientació tècnica de la meva empresa. Si canvia el nou operador o personal de l'empresa, el personal de l'empresa siempre estarà a disposició de la meva empresa per rebre la formació contínuament.\nAssistència al servei postvenda\n1. Garantia gratuïta (els danys causats per l'home no estan inclosos) en un termini d'1 any.\n2. Manteniment vital. Després de 1 any de garantia, només pagueu les despeses de les parts corresponents.\n3. Actualització de programari d'1 any gratuïta.\nDimensions (L * W * H): 2740 * 765 * 900 mm\nPotència bruta: stand per 32W-Màxim 1500W\nTipus de la placa: una altra\nPes: 250-280 kg\nCertificació: CE ISO9001\nÚs: Impressora de draps, impressora de paper\nVoltatge: 220V / 50 (60) Hz\nMàxim: 1700/1900 mm\nResolució d'impressió: 720 * 1440dpi\nProgramari RIP: Maintop / Ultraprint / Wsatch / Photoprint\nSistema d'alimentació dels mitjans: Configuració estàndard (Pes màxim 100kgs)\nSistema d'assecat: calefacció per infrarojos amb sistema d'assecat del ventilador / ventilador d'assecat extern (opcional)


L'ARA i Rosa Sensat conviden a participar en el Diari dels Infants del 20 de novembre en defensa de l'escola\n2 min. Barcelona 05/10/2020 17:25\n987x555 Un grup d'infants dibuixant a la redacció de l'ARA, en l'edició del 2016\nUn grup d'infants dibuixant a la redacció de l'ARA, en l'edició del 2016 / FERRAN FORNÉ\nL'ARA dels Infants del 20 de novembre vinent, Dia Internacional de la Infància, serà una reivindicació de l’escola a través dels dibuixos i els textos dels nois i noies que hi vulguin participar. Aquest any, amb la col·laboració especial de l’Associació de Mestres Rosa Sensat, ens adrecem a tots els mestres de Catalunya perquè animin els seus alumnes a participar-hi.\nAmb el lema Ens estimem l’escola, volem que els infants de 4t de primària a 4t d’ESO facin dibuixos reflectint l’estimació que senten per la seva escola o institut i que escriguin una carta al seu mestre o mestra, o al director o directora, explicant-li com veuen el centre, què els n'agrada més, què hi troben a faltar, quines idees tenen per millorar-lo i com se l'imaginen en el futur. En temps de coronavirus, es tracta d’imprimir optimisme i renovar il·lusions al món escolar, de posar bona cara al mal temps i de donar veu als autèntics protagonistes de l’educació.\n651x366 Sis de les portades dibuixades per nens els darrers anys, el Dia del drets dels Infants / ARA Sis de les portades dibuixades per nens els darrers anys, el Dia del drets dels Infants / ARA\nTant els dibuixos com els contes s’han d’enviar a l’adreça diaridelsnens@ara.cat com a molt tard el 6 de novembre. Els textos han de tenir una extensió màxima de 2.200 caràcters i els dibuixos poden ser en format vertical (preferiblement) o horitzontal. El millor dibuix servirà per fer la portada del diari del 20 de novembre, que com cada any serà tot il·lustrat pels nois i noies. Una vintena seran convidats a la redacció el dia abans, 19 de novembre, per acabar de dibuixar tot l’ARA de l’endemà. Un jurat format per membres elegits per l’ARA i Rosa Sensat decidirà quines seran les millors cartes. El mateix dia 19 es farà un acte de petit format, respectant les mesures de seguretat sanitària, per donar els premis als guanyadors de les cartes.\nPer a Francina Martí, presidenta de Rosa Sensat, “amb aquest diari seran els infants i joves els que parlaran de l’escola, cosa que no passa sovint, dels temes que els interessen, dels seus desitjos, de les emocions que tenen i de les vivències que els fan vibrar”. I la directora de l’ARA, Esther Vera, recorda: "Des del 2013, cada any fem un diari dibuixat pels infants, una experiència única, que per un dia ens transforma i ens fa especialment feliços”.\n651x366 La redacció de l'ARA plena de nens, el 19 de novembre del 2019, dibuixant el diari de l'endemà / MARC ROVIRA La redacció de l'ARA plena de nens, el 19 de novembre del 2019, dibuixant el diari de l'endemà / MARC ROVIRA


Arabian Hotel Apartments Ajman Unió dels Emirats Àrabs - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStreet 107, Opposite GMC Hospital, Ajman Centre, Ajman, Unió dels Emirats Àrabs - Veure al mapa\nBarri Ajman Centre Ajman Centre Platja d'Ajman Platja d'Ajman Platja d'Ajman Platja d'Ajman Platja d'Ajman Ajman Centre Ajman Centre Ajman Centre\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ajman, Arabian Hotel Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Centre Comercial Emarat, Centre Comercial Dana, The Factory Mart donen a aquest hotel un encant especial.\nEl Arabian Hotel Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, repartiment de queviures, fotocopiadora, recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Arabian Hotel Apartments és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ajman.\nTots els tipus de viatgers (158) Parelles (56) Viatgers en solitari (44) Famílies amb infants petits (36) Famílies amb infants grans (2) Grups (20)


Formació 3.0 | Descripció de la sessió\n30 abr. Descripció de la sessió\nPosted at 09:53h in Sin categoría\tby\tadmin\nEl recorregut, amb una durada de 20 minuts “anada i tornada”, es realitza en zones de tradició motorista o en carreteres amb la ubicació i les característiques que permeten posar a prova les habilitats de conducció dels participants.\nDesprés del recorregut, en una zona habilitada amb pantalles, es visualitzen els enregistraments per comentar-les amb els monitors i corregir els possibles errors detectats.\nAcabades les explicacions i consells, el motorista rep el resultat de la revisió mecànica de la seva moto, amb recomanacions sobre el seu manteniment. També rebrà una memòria USB amb el seu recorregut gravat per a assentar les correccions rebudes.\nFinalment, s’ofereix a cada motorista la possibilitat d’omplir un qüestionari per a conèixer el grau de satisfacció de l’activitat i saber els punts de millora per a successives sessions.


SevenMila col·labora amb la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC) i la Conselleria de Polítiques Digitals i Administració Pública en la creació de la primera Lliga Catalana d’eSports.\nEl projecte s’ha presentat aquest matí a la seu de la UFEC amb el seu president Gerard Esteva i el Conseller Jordi Puigneró.\nLa Unió de Federacions Esportives de Catalunya fa el salt cap als eSports amb la creació de la Lliga Catalana d’eSports que s’iniciarà aquest 2021. El projecte compta també amb la participació de la Conselleria de Polítiques Digitals i Administració pública. SevenMila, com a agència especialitzada en eSports, serà l’encarregada de dur a terme la creació de la plataforma.\nLa Lliga Catalana d’eSports comptarà en el seu primer any amb competicions de 10 esports diferents, vinculats amb les seves respectives federacions: Tennis, Golf, Automobilisme, Escacs, Ciclisme, Caça, Bitlles, Motociclisme, Beisbol i englobarà també el Futbol, que actualment ja està realitzant la lliga e-Futbol.\nEl president de la UFEC, Gerard Esteva, ha explicat que es tracta “d’un projecte enfocat a la nova realitat i que la situació actual ha accelerat.” És un projecte pioner, “per primer cop, les federacions esportives organitzen de forma oficial les competicions de les seves modalitats en versió d’eSports”. D’aquesta manera la UFEC i les federacions posen “el focus en un sector creixent, amb milions d’entusiastes i espectadors, amb el que compartim el vessant competitiu i d’entreteniment”, ha comentat.\nJordi Puigneró, Conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, ha recordat que l’any 2017 ja es va començar a parlar de les accions a dur a terme per potenciar la transformació digital i la lliga n’és un exemple. “Aquest projecte de país fusiona dues indústries tan importants com el sector del vídeojoc i de l’esport” i “és una oportunitat de crear riquesa i llocs de feina”, ha afirmat.\nSevenMila, empresa amb un gran recorregut en el sector dels eSports, col·labora en la primera fase de creació del projecte. Serà l’encarregada de crear la plataforma online on es desenvoluparà la Lliga. L’agència catalana compta amb una àmplia experiència: és propietaria d’un equip professional de League of Legends (BCN Squad), un dels jocs amb més jugadors a nivell mundial i que és conegut per tota la comunitat gamer. SevenMila també va organitzar la primera prova del circuit amateur, Circuito Tormenta, de Riot Games. En els darrers tres anys ha organitzat les 24h SimRacing del Circuit de Barcelona-Catalunya i anualment, treballa per a diferents marques com ara Logitech en diferents projectes.


101 dubtes del català - Material d'ensenyament i aprenentatge del català - Llibreria Quart Creixent\nLa nostra oferta > Material d'ensenyament i aprenentatge del català\nPau Clua (Optimot)\nOn comprem les entrades al teatre: a la "taquilla" o a la "guixeta"? Quina diferència hi ha entre "compte", "comte" i "conte"? Tenim un nivell d'anglès "intermedi" o "intermig"? L'Optimot, a través d'aquest llibre, resol tots aquests dubtes de llengua i molts altres de manera pràctica i divulgativa, amb exemples il·lustratius i una bona dosi d'humor.\n101 dubtes del català resolts per l'Optimot és un llibre avalat per aquest mateix servei de consultes lingüístiques de la Direcció General de Política Lingüística. L'Optimot és un referent en la divulgació de la llengua. El seu web cada any registra al voltant de 18 milions de visites i el servei d'atenció personalitzada atén més de 5.000 consultes.\nTornar a Material d'ensenyament i aprenentatge del català


Sigui ambiciós, president (Thomas Friedman)\nSigui ambiciós, president\nTHOMAS L. FRIEDMAN 02/12/2011 00:00\nBarack Obama està davant d'una clara disjuntiva sobre l'estratègia a seguir de cara a les eleccions del 2012: pot invertir tota la seva energia a presentar la pitjor imatge possible del seu contrincant republicà, o pot invertir-la a definir el futur amb la màxima credibilitat possible. Si opta per la primera opció, pot ser que guanyi amb el 50,0001% dels vots i, per tant, sense l'autoritat necessària per fer el que cal fer. Si inverteix el temps a definir el futur d'una manera creïble i proposa un camí difícil i realista per arribar-hi, no només guanyarà, sinó que també tindrà l'autoritat necessària per portar el país on ha d'anar.\nJo vaig votar Barack Obama, i no demano pas que em tornin els diners. Mai se li ha reconegut el mèrit d'haver tret l'economia que va heretar de la depressió en què estava a punt de caure. Ha fet la guerra contra el terrorisme amb intel·ligència i eficàcia. Ha fet possible que milions de nord-americans disposin d'atenció mèdica i ha salvat la indústria automobilística. Però per molt importants que siguin tots aquests èxits, es queden petits davant del desafiament fonamental de la presidència d'Obama: ¿podrà conduir el país cap a una recuperació econòmica sostenible en un moment en què el fracàs equivaldria potser al final del somni americà?\nEl millor per aconseguir-ho seria que Obama reconegués avui mateix que va cometre un error en menysprear la seva pròpia comissió de reducció del dèficit, presidida per Erskine Bowles i Alan Simpson, que ara està adoptant la proposta Simpson-Bowles -amb el suport de republicans i demòcrates- com a pla fiscal a llarg termini, prèvia introducció gradual d'unes mesures de reactivació a curt termini. Si ho admetés, se'n beneficiaria des del punt de vista polític i afavoriria un consens nacional que desactivaria els seus opositors, a la dreta i a l'esquerra.\nWarren Buffett afirmava la setmana passada a la CNBC: "Crec que el que va passar amb la comissió Simpson-Bowles va ser una veritable tragèdia. Van treballar com bojos durant deu mesos. Van arribar a acords. Van aconseguir que senadors molt allunyats signessin... i després els van deixar de banda totalment".\nEl president mai aconseguirà la reactivació a curt termini que busca i que l'economia necessita sense combinar-la amb un pla plurianual creïble i subscrit pels dos partits per reduir el dèficit, com és el Simpson-Bowles. Perquè, com argumenta Maya MacGuineas, presidenta del Comitè per un Pressupost Federal Responsable -format pels dos partits-, "si ningú sap el que pot passar en un futur immediat, la reactivació s'esvairà, ja que molts agafaran aquests diners i els amagaran sota el matalàs en comptes d'invertir-los o gastar-los".\nSegons els assessors d'Obama, els legisladors republicans que s'han compromès a fer caure la seva presidència i que han fet promeses a "la secta contra els impostos" són tants que mai combregaran amb un gran acord. Crec que en el cas de molts congressistes republicans és veritat. Però tinc algunes preguntes: ¿per què s'estan sortint amb la seva, els republicans?, ¿per què són tants els independents i fins i tot demòcrates que van votar Obama i que ara no mouen ni un sol dit?, ¿Obama està perdent davant de Grover Norquist (president d'un lobi contra l'augment d'impostos) malgrat la capacitat d'influència que li dóna la presidència? A més, suposant que el Partit Republicà efectivament s'estigui sortint amb la seva, ¿els pot derrotar Obama? Crec que sí que pot, si actua d'una altra manera.\nCrec que l'àmplia franja de l'electorat centrista americà entén amb tota claredat que el país té problemes i que el Partit Republicà s'ha tornat boig. Però quan es fixen en la gestió del dèficit per part d'Obama, tenen la sensació que falta alguna cosa. La gent reconeix el lideratge quan el veu: quan veu que algú assumeix un risc polític, i no es limita a parlar-ne i dir: "Jo ja saltaré quan hagin saltat els altres". En èpoques de crisi, els líders són els primers a saltar, expliquen el que de debò cal fer per solucionar el problema i no només per sortir reelegit. D'aquesta manera es guanyen el dret a exigir que els altres facin el mateix.\n¿Com serien les coses si el president exercís aquesta mena de lideratge? En primer lloc, proposaria un pla per reduir el dèficit que es correspongués amb la magnitud dels nostres problemes -un pla que impliqués una reforma fiscal i un augment d'ingressos substancial, un impost a la gasolina, retallades en Defensa i en Seguretat Social i el Medicare (assistència sanitària per als majors de 65 anys). Aquest és precisament el pla Simpson-Bowles, que ha de ser el nou punt de partida d'Obama per a les negociacions. El pla de reducció del dèficit presentat per Obama al setembre no és ni de bon tros tan seriós. "És el Simpson-Bowles aigualit", afirma MacGuineas.\nEn segon lloc, dissenyaria un pla perquè els rics paguessin el que en justícia els pertoca i una mica més, perquè han tingut dues dècades excepcionals. Però tothom, inclosa la classe mitjana, hi ha de contribuir d'una manera o d'una altra. Tota la nació ha de fer un esforç.\nEn tercer lloc, presentaria un pla amb ambició de futur. No seria un full de ruta només per equilibrar el pressupost, sinó també per recuperar la grandesa dels Estats Units a través del creixement econòmic.\nEl meu instint em diu que, si el president presentés un pla d'aquest tipus -que d'entrada deixés clar que assumeix tots els riscos polítics per després poder exigir al Partit Republicà i al seu propi partit que el segueixin-, donaria una imatge d'ell mateix i del futur que li valdria el suport de l'electorat de centre, i això li permetria derrotar totalment qualsevol oponent republicà, amb independència del grau d'obstruccionisme que practiqués o volgués practicar.\nSigui ambiciós, president. Guanyarà, i també hi guanyaran els Estats Units.


El Govern demana a Iberia que l'informi de les seves mesures davant la vaga al Prat\nPublicat 23/08/2019 15:17CET\nLa Conselleria d'Empresa i Coneixement de la Generalitat ha requerit a Iberia que l'informi de les mesures adoptades davant la vaga convocada aquest cap de setmana pel personal de terra a l'Aeroport de Barcelona - El Prat.\nSegons ha informat aquest divendres en un comunicat, a través de l'Agncia Catalana de Consum (ACC), ha notificat un nou requeriment a la companyia perqu aporti informació de la situació i mecanismes que ha previst per fer front a possibles afectacions a viatgers.\nEn concret, ha demanat informació detallada sobre els vols programats en les dates indicades i el nombre de passatgers i la identificació d'altres companyies de transport aeri a les quals Iberia presta servei i es poden veure afectades per la vaga.\nSe'ls ha requerit perqu informin dels canals i vies de comunicació previstos per les companyies per comunicar-se amb els passatgers potencialment afectats sobre possibles incidncies o canvis.\nTambé ha notificat un requeriment a Vueling, aerolínia a la qual Iberia presta els serveis de terra, davant l'anunci d'una cancellació preventiva de 112 vols perqu informi detalladament de les mesures preses.\nL'ACC ha recordat als consumidors que els seus drets com a passatgers de transport aeri estan emparats pel Reglament europeu 261/2004 que té com a objectiu protegir els usuaris en casos de cancellacions.


Aurah Ruiz, operada dels pits d'urgència\nAurah Ruiz ha estat operada dels pits | Mtmad\nAurah Ruiz torna a ser operada dels pits\nEl mal estat de les seves pròtesis ha estat el motiu pel qual la canària ha hagut de ser intervinguda\nper María Merino 20/12/2019 08:02h\n, Aurah Ruiz ha hagut de passar per quiròfan per ser operada del pit, en una intervenció que ella mateixa ja va comentar fa dos mesos que s’havia de realitzar. El motiu és, ni més ni menys, el mal estat de les seves pròtesis mamàries, que ja estan descatalogades, i que li provocaven molèsties i dolors al pit. Finalment, l’exparella del futbolista Jesé ha hagut de ser intervinguda de forma urgent i ho ha explicat tot des del llit de l’hospital per al seu canal de Mtmad ‘Original Aurah’.\nAurah Ruiz explica com ha anat l'operació\nAurah Ruiz compartia un vídeo d’abans d’entrar al quiròfan on assegurava «estar cagada (...) estic pensant en Nyan, però ho he de fer per salut i per estètica». Amb aquests pensaments al cap i tota la por i respecte que requereix una operació d’aquest estil, l’exconcursant de ‘Gran Hermano’ entrava a quiròfan per arreglar els seus problemes.\nDesprés d'haver sortit de l'operació i al cap d'un temps prudencial en què ja es començava a trobar millor, Aurah Ruiz comentava en un altre vídeo des del llit de l’hospital com havia anat la intervenció: «Li he demanat al metge sobre els meus pits que me’ls deixés iguals, la mateixa forma que tenien, però ben col·locats. No podia tenir un mugró mirant a cada banda», ha explicat Aurah mentre assegurava que tot havia sortit a la perfecció, i que per ara havia tingut algun episodi de dolor i vòmits.\nAurah Ruiz, preocupada per com hauran quedat els seus pits | Mtmad\nDe moment, Aurah Ruiz continua amb l'embenatge postoperatori a l’espera que se’l pugui treure i comprovar si els resultats són els que esperava: «No sé què em trobaré. A mi m’agradava el meu pit, però ho havia de fer».\nAurah Ruiz és acusada d'assetjament contra la seva exparella, Jesé\nÚltima hora Última hora Cor Última hora Gran Hermano Última hora Cirurgia Estètica\nAquesta és la data que s'ha posat Toni Clapés per tornar a la ràdio\nBelén Esteban i Anabel Pantoja es barallen per la defensa


El Chiulet | Club de opinión Jaime I\nAntoni Ruiz el Lun, 16/01/2017 - 17:02\nBe. Continuem en la descripció. Pujant des d’els peus cap amunt nos trobem en la part més voluminosa de Pili. ¿Veus? D’ahí sí que podríem dir que guarda relació en l’altària i tal vegada passant-se un poc… Perque lo cert és que el fastuós desenroll que concentra en eixa part del seu cos, deu d’estar en el llímit màxim de les mides demanades en la convocatòria.\n¿O en la convocatòria no es contempla eixa mida?… No ho sé, pero si no es contempla deuria de contemplar-se, perque tot aquell que la mira és lo primer que sol contemplar. ¡Home, és que salta a la vista!… ¿Que cóm és?… Li diré. Mirant-la de front resulta “superabultadíssima” dels costats, tant que de segur no hi ha una atra dimensió més gran en Pili que es puga observar des d’eixa perspectiva. ¡Clar, a no ser que estenga els dos braços!…\nSi la mirem de costat pareix… ¿cóm li diria yo? ¿Vosté ha vist la Lluna quan està mija i es veu partida de dalt a baix? Puix exactament igual pero com varies llunes juntes. I si la observem per darrere… ¡Mare meua! Des d’eixa posició els assegure que no conec ni de llunt, una atra cosa més gran.\nUn moment que ara correspon un chiulit…\nEsta part de la seua anatomia segons tinc entés, deuria d’estar separada de la següent sempre en sentit ascendent, per un estretament que a algunes dònes dividix com si vullguera trencar-les, i donant pas a l’atra secció, que normalment és la que més irregularitats presenta a l’espectador.\nEn el cas de Pili, el mencionat estretament continua fins als muscles. Sí, sí, com li ho dic. La mires per a on la mires és totalment regular i sense curves, en una continuïtat que fa pensar si el qui programa les distintes convocatòries no deuria cuidar un poc més la taula de dimensions exigides. No és per res, ya veus lo que a mi m’importarà, pero sent que ha d’estar tot el dia de plantó i mostrant-se al públic, lo menys que podia tindre, és una figura agradable que compense a la gent que la mire, per ser vilment manejada a força de chiulits.\nEn ma vida he patit tant com quan Pili, sostenint-me entre els dents tanca els llavis en força, i unflant les galtes m’insufla tan descomunal bufada que casi fa que la boleta se’n ixca a trossos per la finestra.\n¿Exagerat? Si és que els que ha oït fins ara no li diuen res a vosté, quan vullga el convide a que vinga ad este cantó front al Banc a comprovar-ho. Yo per a mi que, o està deprenent l’ofici i encara no ha passat de les pràctiques de chiulet, o és que és lo únic que li agrada de la professió.\nUn moment que tornen a tocar-ne dos…\nFixe’s vosté si li tindrà amor a la professió de chiuladora, que este matí, s’ha encabotat en indicar-li a una dòna a on estava la plaça Major i quin autobús devia prendre, sense traure’m de la boca. És clar que la pobra senyora, s’haurà anat no comprenent res de lo que Pili l’ha informat, i potser haja pres l’autobús que va un atre barri.\nI aixina entre chiulit i chiulits transcorre la jornada en tan agobiant treball. En dir-li que he degut d’estar de baixa dos dies a causa de la boleta…\n¿Que qué és això de la boleta?… ¡Ah!, ¿pero és que vosté no coneix l’anatomia d’un chiulet? ¡Home!, en tal cas tindré molt de gust d’explicar-li-la. Vorà…\nLa part més voluminosa d’un chiulet és “el ventre”. Hi han de moltes distintes formes, pero la més normal és la redona en els laterals plans. De la capacitat d’esta part depén el to més o menys agut característic de cada chiulet. Del ventre naix una prolongació horisontal de forma prismàtica que es coneix com “la gola”, per a on circula l’aire que entra per “la boca”, obertura que està situada en l’extrem més lluntà del ventre…\n¡Per a on ha entrat ara el que m’acaba de fer sonar!…\nEntre el ventre i la gola, existix una “finestra” sempre oberta cap a dalt, per on se’n ix tot el vent que insuflat en la boca i conduït al llarc de la gola no cap en el ventre, i que en circular per son interior fa moure’s “la boleta”. Esta, com son nom indica és redona i elemental; en forma de bola. Sol ser de suro o plàstic molt llauger, d’un tamany lo suficient menut en relació al ventre per a que puga botar sense corruixes en ell, i lo suficient gran per a que no es puga eixir per la finestra a causa d’un mal bufit.\nEn la part externa i en oposició a la boca està “l’orelleta”, que és un apèndix sobreixent i foradat per a on es passa “l’anella”, que subjecta la “cadena o cordó”, utilíssim atifell accessori utilisat per a transportar-nos. I ya està tot.\nUna volta explicada a vosté la meua anatomia, imagine que ya s’haurà apercebut de que la bola és l’única part mòvil del conjunt i també la més delicada, realment és la responsable de que el chiulit ixca aspre, fort i raspós, que és com deu d’intentar sonar sempre qualsevol chiulet que es valore com a tal.\nCom acaben de sonar els dos d’ara ¡que han segut mascles!…\nTambé hi han alguns chiulets en distinta anatomia de la que he explicat. Els que, per eixemple, tenen dos goles, ventre cilíndric i absència de boles. Es solen utilisar en alguns deports de no massa concurrència i per a poques coses més. La meua espècie és la més difosa, és la que podríem definir com a “chiulets de raça hispànica”, i encara que això deuria ser un orgull per a qualsevol que com yo estime la seua professió, la veritat és que esta moixa m’està fartant, perque, ¡és que no em deixa viure!…\n¡Nyas, ya se li ha colat un conductor carcanyol! ¡Ara voràs l’escàndal que li forma!…\n¿Qué? ¿No li dia yo que esta chica era una haca?… Puix ya veu. M’ha tret la bola per la finestra; i d’ahí a la jubilació anticipada no hi ha més que un pas.\n¿Que exagere?… Sí, sí. M’agradaria saber qué diria si fora a vosté, al qui una guàrdia li traguera la bola… d’un bufit.


La paraula volcà prové del'illa Vulcano, al sud-est de la costa d'Itàlia. A causa de la freqüència de les activitats eruptives en aquesta illa, els romans la consideraven la forja de Vulcà, el déu del foc i el creador d'armes. Des d'aleshores un volcà és una manifestació de la dinàmica de la Terra, que s'expressa mitjançant la sortida a l'exterior de matèria fosa de l'interior. Així doncs, hi ha volcans allà on les vies de pas són prou fondes per arribar a comunicar els llocs on es troba la matèria fosa amb la superfície.\nUn volcà consta de les següents parts:\nCambra magmàtica: és el magatzem intern on s'acumula la matèria sotmesa a gran temperatura i pressió anomenada magma. Aquesta cambra és situada a una profunditat que va des de 10 fins a 70 km.\nCràter: és una petita depressió situada al vèrtex del con volcànic amb forma de con invertit boca de la xemeneia. Quan aquest té un gran diàmetre l'anomenem caldera. Dins d'aquesta cladera hi ha cràters molts petits que anomenem hornitos.\nEls volcans, vius o morts?\nPodem trobar una sèrie de noms per descriure els diferents estats dels volcans com per exemple vius, en activitat, sense descans, desperts, en erupció, en repòs, latents, adormits, morts, i extingits, són paraules que, sovint, s'utilitzen per caracteritzar els diferents estats d'un volcà.\nUn volcà actiu és aquell que ha entrat en erupció en època històrica. Segons aquesta definició, existeixen més de 500 volcans actius en tot el món.\nUn volcà en erupció és aquell que està emetent lava fosa o que expulsa fragments sòlids de materials volcànics, com cendres, escòries o bombes. Un volcà que exhala gasos, com el vapor d'aigua, el diòxid de carboni o els gasos sulfúrics, ja sigui des de petites boques d'emissió o en forma d'un munt de gasos des del cràter, també és un volcà potencialment actiu, però no se'l considera en "estat fumarolià".\nUn volcà potencialment actiu o viu és aquell que compta amb probabilitats de tornar a entrar en erupció; un volcà extingit o apagat no sembla que hagi d'entrar en erupció cap altra vegada. Si pensem en espais de temps humans es pot arribar a considerar que un volcà està apagat si no ha entrat en erupció en època històrica; no obstant, perquè un geòleg classifiqui un volcà com a probablement extingit hauran de passar centenars de milers d'anys sense que el volcà hagi sofert una erupció. Aquesta àmplia diferència en l'escala de temps humà i geològic és l'arrel de molts dels malentesos i equivocacions sobre els volcans.\nUn volcà latent és un volcà viu que actualment no està en activitat. L'interval de temps transcorre entre una erupció i l'altra es denomina període de repòs.


Prèvia de la 18a jornada de la fase prèvia de la Copa Catalunya Femenina, que es disputarà aquest proper cap de setmana del 22 i 23 de febrer.\nLa 18a jornada de la Copa Catalunya Femenina tindrà lloc aquest pròxim cap de setmana 22 i 23 de febrer i comptarà amb el Guiera cerdanyolenc com el primer punt de joc. A les 17:45h del dissabte 22, el PROMOVIATGES - CBF CERDANYOLA (7-10) intentarà cremar totes les naus davant el BASKET ALMEDA (11-6) en una de les últimes maniobres verdes d'aferrar-se als 4 primers llocs de la classificació. Per part visitant, les cornellanenques acumulen 5 victòries consecutives que vesteixen una obertura immaculada de l'any 2020. Seguidament, la graella setmanal ens depararà un encisador derbi maresmenc al Josep Mora (18h) entre la UE MATARÓ (6-11) i el WECOLORS - AB PREMIÀ (6-11). Igualades amb un registre de 6-11, mataronines i premianenques afronten un compromís fonamental en les seves pretensions de permanència directa i d'allunyar-se definitivament respecte al tall de descens. El bloc entrenat per Daniel Perdiguero, que va emmudir Premià de Mar a l'anada per 61-65, va dinamitar el 5è classificat a l'última aparició unionista a casa mentre que el quadre d'Isaac Champer està trobant dificultats a domicili i roman sense guanyar fora des del 20 d'octubre a La Bastida.\nA continuació, el Pavelló Joana Ballart de Valls serà l'escenari d'un matx destacat de la J18 que s'emetrà en directe per streaming a XALA! a les 18:05h i que enfrontarà els interessos del CB VALLS LEAR (6-11) i de l'SNATT'S FEMENÍ SANT ADRIÀ B (13-3). El conjunt vallenc arriba a l'encontre després de punxar a Barris Nord (88-59) en un partit avançat de la J17 que van encarrilar les lleidatanes al 3r quart. El quadre que dirigeix Benet Ibáñez va trencar la seva bona línia de competitivitat, que busquen recuperar a l'Alt Camp amb el 3r classificat. Centrades en la lluita per la permanència directa, les blanc-i-vermelles encadenen 2 triomfs consecutius a casa i aplien el seu balanç de 5 victòries a les darreres 6 intervencions davant la seva afició. Aquest excel·lent to també té la seva rèplica en el bàndol de Toni Sáez que llueix una extraordinària carta de presentació a domicili (8-1), havent perdut només a l'Atrium viladecanenc. Les adrianenques, que van aturar la seva esplendorosa dinàmica de 8 guanys seguits patinant al Ricart contra el Cerdanyola (46-57), ja van vèncer a la 1a volta per 66-56 en una tarda de dissabte en què van sobresortir les figures d'Irene Medel (14 punts) i d'Elisabet Salat (16 punts). En les mitjanes d'anotació de tota la temporada, Lourdes Lorente destaca a les files d'Ibáñez que han multiplicat els recursos ofensius amb el reforç de Romina Rodríguez mentre que Carla Grau, Deva Bermejo i Paula Casadevall són les jugadores més distingides a la coral formació de Sáez.\nL'ANYTIME FITNESS - CB IGUALADA A (5-11) i el CAMPING BIANYA ROSER A (9-8) seran els següents equips en entrar en joc, a les 19:30h, al Pavelló de Les Comes. Les igualadines tornen a la roda competitiva després d'una setmana de descans degut a l'ajornament del Ricart, acollint unes roserenques que ambicionen la consolidació definitiva entre els cinc primers del grup. Un dels plats forts d'aquesta J18 arribarà a l'Atrium a les 19:45h amb el partit de molts quirats entre el líder UNILEVER VILADECANS BF (16-1) i el seu perseguidor EKKE CB LLEIDA (13-4). Les noies dirigides per Albert Puig ensenyen els ullals amb 4 guanys consecutius que contrasten amb l'excel·lent ratxa de les d'Enric González, que lliguen 9 victòries de nivell. Fent dels desplaçaments la seva pista de ball particular com a invictes lluny del Llobregat, les viladecanenques van escombrar les lleidatanes amb claredat a Barris Nord, per un 53-81 que deixa pràcticament sentenciat l'average particular.\nL'acció de dissabte acabarà a La Bastida a les 20h amb el xoc que mesurarà a BÀSQUET DRAFT GRAMENET (7-10) i CEJ L'HOSPITALET A (6-11). Les colomenques busquen mantenir viva la flama de l'àrea privilegiada malgrat els resultats negatius a les seves quatre funcions més recents i cerquen un punt d'inflexió per a tornar a enlairar les seves expectatives capdavanteres. El seu adversari cotitza a l'alça després d'enllaçar dues setmanes amb electrònics favorables molt amplis (+12 i +33) contra contrincants directes a qui també ha arrabassat l'average. A les Planes, les de Jordi Justribó van signar una de les seves grans representacions de la campanya abatent les negres per 58-77. Per últim, l'OUTLETMOTO.COM - CB GRUP BARNA A (9-8) i la JOVIAT (4-13) es veuran les cares a La Nau en una prova important per a les barcelonines, disposades a trencar les 3 desfetes seguides que han distanciat l'Almeda com a estable 4t classificat del grup. A les files manresanes, les de Gerard Barbé necessiten un triomf com a analgèsic per a esperonar i augmentar les seves opcions de salvació, que s'han complicat lleugerament per la bona forma d'hospitalenques i vallenques.


“Fa milions d’anys, al cor geogràfic de Catalunya, existí un mar que va desaparèixer empès per l’aixecament de serralades com els Pirineus. Els processos geològics han deixat un territori amb espectaculars formacions rocoses com Montserrat i rics recursos naturals com la sal.”\nEl Geoparc mundial UNESCO de la Catalunya Central és l’únic Geoparc de Catalunya i el trobem en una privilegiada situació al cor de Catalunya.\nUn Geoparc és un territori ben delimitat, amb una forta personalitat i un patrimoni geològic excepcional que promou una estratègia de desenvolupament socioeconòmic sostenible. Promociona la seva identitat a través del geoturisme, potenciant la geologia, el medi ambient, la cultura, les tradicions, els productes artesans i negocis locals, procurant el benestar dels seus habitants. Té especial cura en la divulgació dels valors naturals i culturals així com en afavorir la recerca i la geoconservació.\nEl Geoparc i els seus centres associats organitzen periòdicament activitats i esdeveniments per divulgar i promocionar aquest ric patrimoni del territori. A la primavera, enguany del 26 de maig a l’11 de juny, es celebra la Setmana dels Geoparcs Europeus, uns dies en els que es convida als ciutadans a descobrir els Geoparcs. No et perdis les activitats que ofereix el Geoparc de la Catalunya Central!\nDATES SETMANA EUROPEA DE GEOPARCS: del 26 de maig a l’11 de juny\nPrograma previst Setmana Europea de Geoparcs.\nMÉS INFORMACIÓ: www.geoparc.cat - info@geoparc.cat - 93 693 03 89\negnweekprograma17-3-.pdf (2.01 MB)\nprogramaresum_2.pdf (295.59 KB)


La concessió el 1986 dels Jocs del 92 va ser l'excusa per culminar la transformació urbana de Barcelona, iniciada als setanta\nDes del punt de vista urbanístic els Jocs van ser un èxit: es va recuperar el litoral per a la ciutadania, es van crear noves zones verdes i es va pacificar el trànsit gràcies a les Rondes\nVista de les obres al front marítim de Barcelona i la Vila Olímpica EFE\nPRIMERA PART Samaranch, Maragall i Abad: tres noms pel projecte coŀlectiu de Barcelona 92\nETIQUETAS: Barcelona 92, Jocs Olímpics\nUna de les frases més repetides el 1992 va ser que els Jocs Olímpics havien situat Barcelona al mapa. Avui, 25 anys després, molts barcelonins semblen desitjar que la ciutat quedi una mica més difuminada en aquests mapes, perquè corre el risc de morir d'èxit.\nUn 85% dels ciutadans ja situen el turisme com a principal motiu de preocupació. En realitat, la preocupació no és tant el turisme com la pressió turística i els danys col·laterals que comporta. El principal, el canvi de teixit humà en alguns barris per efecte del gran negoci que signifiquen els pisos turístics.\nTot això deriva dels Jocs Olímpics del 92, és cert, però abans d'aquesta data, les preocupacions dels barcelonins eren molt més elementals, més bàsiques: escoles, hospitals, asfaltat, il·luminació...Sembla molt llunyà el dia en què les associacions de veïns organitzaven carreres amb la particularitat que discorrien enterament per carrers de terra.\nNo feia tant que el litoral estava ocupat per barraques i runes i que amb prou feines la Barceloneta i la petita platja de pescadors de la Mar Bella, al Poblenou, era apta per al bany. I en aquesta mateixa època les avui molt turístiques i saturades bateries antiaèries del Carmel encara estaven ocultes per les precàries construccions que havien donat nom al barri de barraques d'"Els canons".\nL'aposta de futur de Socías i Solans\nLa Barcelona del 92 va començar en realitat molt abans. Va començar fins i tot abans que el 1979 arribés a l'Ajuntament el primer consistori democràtic després de la Guerra Civil. Un alcalde de passat franquista, designat a dit, Josep Maria Socías Humbert, i el seu delegat d'Urbanisme, Joan Antoni Solans, van tenir a partir de 1976 la suficient visió per a saber quin camí havia de seguir si es volia garantir el futur d'una ciutat maltractada per l'especulació i les aberracions urbanístiques.\nPoques vegades hi ha hagut tant diàleg amb les associacions de veïns com en l'època de Socías i Solans. Sobre aquest últim no requeia cap sospita, ja que formava part dels arquitectes que tenien una idea de ciutat progressista, molt diferent de la que imperava fins llavors.\nDel primer se sabia que havia format part del Frente de Juventudes i que havia estat Delegado Provincial de Sindicatos. Però la presència com a convidats a la seva presa de possessió d'alguns destacats sindicalistes del Baix Llobregat de CCOO propers al PSUC ja donava pistes que no podia ser enquadrat, sense més, com a ‘franquista’. “Us sorprendrà”, va dir un d’ells.\nBuides les arques municipals, Socías i Solans van dur a terme una política urbanística que va consistir a reservar terrenys per al futur: estacions i vies de ferrocarril, casernes militars, grans indústries, parcs privats... van passar a formar part del patrimoni municipal. Aquell ajuntament no tenia recursos, però Socías i Solans sabien que els ajuntaments democràtics del futur serien capaços de transformar la ciutat gràcies a aquella notable reserva de terreny.\nEls parcs de l'Estació del Nord, de Sant Andreu, de l'Espanya Industrial, de l'Oreneta, de les Aigües, de la Pegaso... són una realitat gràcies a aquelles polítiques. I el mateix es pot dir de la Universitat Pompeu Fabra, que ocupa les casernes d'Intendència; la Ciutat de la Justícia, situada a on hi eren els de Lepanto; i el parc i les escoles que van reemplaçar als de Girona...\nOriol Bohigas i la reconstrucció de Barcelona\nEl primer Ajuntament democràtic es va trobar, per tant, amb grans espais sobre els quals practicar el seu projecte urbanístic. Un projecte que Oriol Bohigas, responsable d'aquella transformació, va condensar en el seu llibre "Reconstrucció de Barcelona". Narcís Serra primer i després Pasqual Maragall van posar en pràctica el que es va conèixer com "monumentalitzar la perifèria", perquè, si més no de manera simbòlica, van començar a aparèixer en els barris més degradats i allunyats del centre peces escultòriques i arquitectòniques de notable factura.\nVa ser en aquest moment quan Barcelona va començar a situar-se al mapa, primer com a pol d'atracció per la política urbanística i, sobretot, gràcies als exercicis estilístics que envoltaven totes les propostes arquitectòniques. Barcelona arriscava i aquest risc era lloat per les elits de l'arquitectura mundial.\nLa concessió el 17 d'octubre de 1986 de l'organització de la XXV Olimpíada de 1992 no va ser més que la culminació d'aquell procés, el pretext adequat per a executar en un termini breu tots els projectes pendents que la ciutat necessitava. En aquests anys, Barcelona va experimentar la transformació urbanística més gran dels últims cent anys. Des de l'execució del Pla Cerdà i la creació de l'Eixample no s'havia vist res semblant.\nUna gestió sense sospites\nDes del punt de vista urbanístic els Jocs Olímpics van ser un èxit: es va crear la Vila Olímpica, es va recuperar el litoral per a la ciutadania, es van construir les rondes, es van crear noves zones verdes i es van començar a pacificar, gràcies a les Rondes, carrers com Aragó, que eren, fins llavors, autèntiques autopistes urbanes.\nEls Jocs, a més, van ser impecables des del punt de vista de la gestió econòmica. Anys més tard alguns van començar a gratar amb l'esperança de trobar algun indici de corrupció, però van fracassar estrepitosament. Mai ningú no ha pogut despertar la més mínima sospita sobre els Jocs del 92.\nEls màxims exponents del canvi urbanístic de Barcelona van ser l'alcalde Pasqual Maragall i l'arquitecte Oriol Bohigas. I encara que és cert que la unanimitat pel que fa als Jocs va ser absoluta, no tots acabaven de creure en l'èxit d'algunes iniciatives urbanístiques com la Vila Olímpica.\nJa li va passar a Cerdà: la burgesia barcelonina es va llançar en contra perquè consideraven que era excessivament generós amb les superfícies no edificables. O dit d'una altra manera, que els deixava poc marge per a l'especulació. N'hi ha prou amb un exemple: van arribar a proposar que suprimís la Gran Via i que es pogués construir en l'espai resultant.\nEscepticisme de les immobiliàries\nEn el cas de la Vila Olímpica, a escala del segle XX, aquesta actitud es va transformar en una reticència explícita a apostar per aquest nou barri. Cap banc i cap caixa amb seu central a Catalunya va participar en les primeres operacions creditícies que havien de permetre desenvolupar el projecte. I va haver de ser una immobiliària madrilenya (Vallehermoso), la primera que va creure en l'èxit del projecte i va decidir construir habitatge.\nTambé els barcelonins van mostrar les seves reserves i van trigar a ocupar la Vila Olímpica. Un cop adaptats els pisos per a ser venuts, un any després dels Jocs, es va donar un fenomen curiós: els barcelonins acudien en massa els caps de setmana a la Vila Olímpica però ningú volia anar a viure allà. Al carrer Moscou, per exemple, només estaven ocupats tres habitatges, i un d'ells era l'habitatge de l'arquitecte David Mackay, coautor del projecte de la Vila Olímpica al costat d'Oriol Bohigas, Josep Martorell i Albert Puigdomènech.\nFinalment, la Vila Olímpica va ser un èxit, i passa per ser l'últim gran projecte urbanístic amb estricte control i direcció municipal. Després vindrien operacions com Diagonal Mar, a rebuf de les urgències del Fòrum de les Cultures de 2004, en què d'una manera o altra els agents privats van aconseguir imposar el seu criteri.\nLa Federació d'Associacions de Veïns va reclamar que la Vila Olímpica acollís habitatge social, però només ho van aconseguir en una molt petita part. Va pesar molt l'exemple de Munic, on la Vila va acabar convertida en un gueto. Maragall volia que els habitatges dissenyats pels arquitectes que havien obtingut el premi FAD d'arquitectura sortissin al mercat al preu de barris benestants. I 25 anys després, es pot dir que ho va aconseguir: el preu de l'habitatge en aquesta part del Poblenou no és molt diferent del que es registra en barris com Sant Gervasi.\nLes Associacions de Veïns van donar una treva a l'Olimpíada de Barcelona, és a dir, als sis anys que van des de l'elecció fins al final de les competicions esportives. La gran batalla es va lliurar a Nou Barris, a propòsit de la cobertura del Cinturó de Ronda. Els veïns no volien que la gran rasa deprimida que travessava els seus barris constituís una barrera. Van reclamar amb reiterades manifestacions que bona part del traçat quedés ocult sota una llosa sobre la qual se situarien diversos equipaments.\nAquestes mobilitzacions van amenaçar el calendari de les obres, de manera que alguns mitjans van carregar amb duresa contra els veïns, als quals van acusar de reclamar inversions desmesurades que no es corresponien amb el que 'mereixien' aquests barris.\nEl temps va donar la raó als veïns de Nou Barris i anys després ja ningú va posar en dubte la cobertura de la Ronda del Mig al seu pas per Les Corts. És clar que es tractava d'una zona ben diferent de Nou Barris i el que en un cas semblava excessivament pretensiós, en l'altre es considerava una necessitat innegable.\nLa ciutat que vivia d'esquena al mar\nAl costat de la Vila Olímpica i les Rondes, l'altre gran projecte ciutadà va ser la recuperació per a la ciutat de quatre quilòmetres de front litoral. Allà on hi va haver barraques (Somorrostro, Bogatell, Camp de la Bota, Pequín), repressió (afusellaments al Camp de la Bota després de la guerra civil), fàbriques, instal·lacions ferroviàries i la gran claveguera de Barcelona (Bogatell) hi ha ara una successió de platges que s'han convertit en un atractiu reclam per als ciutadans i en un motiu més per visitar Barcelona. Unes platges que gairebé han arribat al punt de saturació.\nAmb els Jocs Olímpics Barcelona culminava una aspiració llargament esperada. La primera vegada que la ciutat es va plantejar la necessitat de recuperar el seu degradat litoral va ser als anys seixanta, per mitjà del Pla de la Ribera. Es tractava d'una operació impulsada per les grans empreses que ocupaven el front litoral, inclosa l'estatal Renfe, per convertir els seus terrenys en edificables i crear un barri de luxe davant del mar.\nI casualment situaven els serveis i les infraestructures viàries allà on hi havia habitatges. L'operació va ser tan descaradament especulativa que va aixecar les ires dels veïns del Poblenou, unes mobilitzacions que arribaven quan el moviment associatiu era encara incipient però que van aconseguir modificar el projecte.\nEl més afortunat del Pla de la Ribera va ser el lema que Barcelona no podia seguir vivint d'esquena al mar. Aquest missatge va calar entre la ciutadania, que va començar a prendre consciència que tenia a un pas de casa un litoral totalment desaprofitat. La "Copacabana perduda", va titular algun cronista quan es va saber que el pla havia quedat aparcat.\nEl dia en què tot va començar\nLa "Copacabana perduda" va deixar pas a una proposta ben diferent amb motiu dels Jocs. Va ser necessari desviar la gran claveguera del Bogatell, anul·lar diversos dipòsits de gas i desmantellar la primera línia de ferrocarril de l'Espanya peninsular, que havia començat a funcionar entre Barcelona i Mataró l’any 1848.\nEntre tots els nous edificis que s'han aixecat a la segona línia del litoral, que han canviat el perfil de la ciutat de Barcelona, encara es manté el nom del carrer del Ferrocarril, que sembla un disbarat en un lloc en què no passen trens. I encara sobreviuen les cases de pescadors que envolten la Plaça Prim. La Placeta Isabel, com és coneguda al Poblenou, en la que segueixen creixent tres majestuosos bellaombres.\nVa ser el bressol dels socialistes utòpics. I aquí segueix el bar Els Pescadors, el lloc on van anar a sopar Pasqual Maragall i els seus acompanyants el 17 d'octubre de 1986. El dia en què tot va començar.


Solitud Joan Mundet\nInstagram, WhatsApp i Facebook (tots tres de la mateixa companyia, amb Mark Zuckerberg al capdavant), van patir una falla a escala mundial el 4 d’octubre passat. Van ser sis hores en què el món es va quedar en silenci. Vivim tan enganxats a aquestes tres xarxes socials que, per a molts, el temps d’espera es va fer etern. I és aquí on vull incidir: realment ens aporten tant, Instagram, WhatsApp i Facebook per tenir aquesta addicció vers elles?\nA continuació, centraré els meus arguments en Instagram, tot i que considero que també valdrien per a les altres dues xarxes socials i per a qualsevol altra. D’entrada, he de dir que es tracta d’una de les aplicacions de mòbil més utilitzades pels joves, de llarg. Multitud de nois i noies l’usen diàriament i hi pengen stories o posts per rebre el feedback dels seus seguidors. Tot és perfecció. Hi trobem, per exemple, imatges espectaculars d’una sortida en vaixell per la Costa Brava, vídeos d’una nit de festa desenfrenada a una discoteca o una fotografia increïble dalt d’un cim d’una muntanya. Però, sabem realment què hi ha al darrere? Potser, la persona que ha penjat la imatge en un vaixell ha hagut de tirar-se a l’aigua perquè es marejava; qui ha fet el vídeo a la discoteca ha marxat abans d’hora a casa seva enfadat perquè la noia que li agradava no li feia cas; i qui ha publicat la foto a la muntanya s’ha torçat el turmell i ha hagut de ser “rescatat” en helicòpter.\nLa realitat és una altra i no la que mostrem a Instagram. Tanmateix, no us enganyaré, jo he sigut el primer que ha penjat coses a aquesta xarxa social allunyades de la realitat. Algunes vegades, com segur que ha fet molta gent, he publicat fotografies en què surto feliç i content, i no ho estava, precisament. Al final, crec que a tots ens agrada demostrar la gran vida que tenim (o que aparentem tenir). Però què ens aporta això? Segurament, gelosia i malestar amb nosaltres mateixos. De fet, Instagram pot afectar psicològicament les persones. Ens podem sentir inferiors i pensar que la nostra vida no és suficientment feliç en comparació amb la de la resta.\nTant els nois com les noies, tot i que amb més freqüència el col·lectiu femení, han vist afectada la seva salut mental per culpa d’Instagram. La mateixa empresa que el gestiona admetia fa unes setmanes que la xarxa social podia arribar a ser “tòxica” entre els adolescents. I si una cosa ens ha ensenyat la pandèmia, és a valorar molt més la nostra salut mental. Hem d’aturar el temps i pensar en nosaltres mateixos. Mantenir els inputs positius i deixar enrere els negatius. I això no vol dir deixar d’utilitzar Instagram, però sí entendre que un ús excessiu pot ser molt nociu, perquè, si ho pensem en fred, les xarxes socials no ens aporten tant com pensem.\nSi anem a un partit del Barça al Camp Nou, per què no ens plantegem gaudir de cada minut del matx i deixem de fer vídeos en què surti un jugador marcant un gol de falta? Per què no anem amb els amics a fer unes copes i a xerrar fins que no hi hagi un demà sense necessitat de penjar una story per demostrar que hem quedat i que ens portem d’allò més bé? I per què quan estem tristos hem de publicar vídeos com si no ho estiguéssim per dissimular els nostres problemes, quan seria millor centrar-se en els motius que ens fan estar descontents? Sé que el que demano és difícil, perquè ara mateix significa canviar pràcticament tot el nostre imaginari. Però de veritat que no seríem més feliços?\nDes del meu punt de vista, crec que hem de canviar la nostra mirada i centrar-nos més en nosaltres mateixos, com he dit abans, sense tenir tant en compte el que ens envolta. La felicitat comença en un mateix i si estem completament enganxats a Instagram, no aconseguirem ser feliços del tot. Provem d’estar unes hores, per exemple sis, com el dia 4 d’octubre, sense estar pendents de la xarxa social, a veure què passa.\nPotser recuperem algunes relacions socials que havíem perdut i passem a fer coses que ens agraden de veritat. En definitiva, vull remarcar que la vida és meravellosa i val la pena gaudir-la, com deia un ésser estimat meu, però també hi trobem entrebancs, moments dolents i imperfeccions. Per tot això, Instagram no és la vida real, no ens enganyem.\nMarc Parayre- Periodista


EU inicia converses per fer possible el Pacte de Govern - Portal de Xàtiva\nEsquerra Unida ha informat que ja s’ha produït un contacte d’aproximació i valoració de resultats electorals amb el PSOE en el qual s’ha coincidit en la necessitat de treballar conjuntament pel bé de la ciutat.\nEn aquest sentit, el portaveu municipal d’EU, Miquel Lorente, ha assenyalat que “a hores d’ara volem deixar ben clar que encara no s’ha entrat a concretar punts d’encontre programàtic, ni línies de responsabilitat de govern”. En qualsevol cas, des de la formació d’esquerres s’ha informat que el Consell Polític d’Esquerra Unida ha aprovat un document amb unes idees força i unes línies roges per garantir un gran acord en clau de Pacte de Ciutat, amb una projecció de vint anys, així com un Pacte de Govern per a la nova legislatura.\nLorente ha recordat que “les urnes han parlat i hem entés que el missatge que ens ha donat la gent de Xàtiva és el de treballar des del govern per aplicar les nostres propostes i fer possible una nova etapa política” Per altra banda, cal recordar que amb un Pacte de Govern entre PSOE (7 regidors/és) i EU (5 regidors/és) s’obtindria la majoria suficient per aprovar, per exemple, els pressupostos municipals.\nEn tot cas, Lorente ha insistit que “una participació de Compromís en el govern municipal seria valorada positivament, igual com les possibles aportacions de la resta dels partits representats en el consistori”. La bona sintonia, les coincidències programàtiques i, sobretot, la «necessitat» de treballar per Xàtiva han de ser els ingredients per fer possible un pacte d’esquerres en la nostra ciutat.\nPublicado el mayo 30, 2015 junio 1, 2015 Autor Portal de XàtivaCategorías Política, Proyectos, XàtivaEtiquetas alcalde, ayuntamiento, esquejes, eu, gobierno, lorente, municipal, pacto, psoe\nUn comentario sobre “EU inicia converses per fer possible el Pacte de Govern”\nDic jo que les iniciarà el PSPV, que son els que mes vots tenen no?\nAnterior Entrada anterior: La Canal de Navarrés recibirá ayudas para la campaña de Salud Pública\nSiguiente Entrada siguiente: Jesús González elige a los integrantes de la Junta Local Fallera


Església de la Pietat - VIC (CATALUNYA)\nAltitud: 485 metres.\nEsglésia gòtica aixecada entre el 1454 i el 1467. Consta d'una nau coberta amb una volta ogival simple de tres trams, reconstruïda a la meitat del segle XVII amb aires barrocs només pel que fa a l'exterior. El frontis té una portalada barroca amb el portal rectangular emmarcat per un àmplia zona de carreus encoixinats; està flanquejat per dues columnes exemptes de capitells compostos que descansen en pedestals i cobert per un entaulament; sobre d'ell hi ha una fornícula amb imatge rodejada de pilastres i altres decoracions barroques com unes volutes i un dosseret; més amunt s'hi troba una rosassa motllurada i atrompetada amb l'orla i la motllura decorades amb relleus i, al capdamunt, una cornisa destacada i, al centre, un frontó truncat al mig; dues pilastres per banda recorren el frontis de dalt a baix i el divideixen en tres zones, les laterals amb dues finestres rectangulars de marcs encoixinats disposades en nivells diferents i coronades per una destacada cornisa més baixa que la central. L'aspecte amb murs de pedres rogenques en evident desgast és degut a la pedra procedent de Folgueroles que pateix un grau d'erosió progressiu; unes grades davant el portal salven el desnivell entre les vies circumdants i el del temple. Hi ha una porta lateral que pertanyia a l'antiga església romànica (segle XI) de Sant Sadurní.\nArquitectes: hi treballaren molts picapedrers, constructors i escultors de procedència francesa com l'escultor Nicolau Santmartí. La façana barroca i el campanar són de Josep Moretó i Pujol (1654-1694) i del seu germà, l'escultor Joan Francesc, tots ells de Vic.\nGuarda unes pintures, al presbiteri, de Marià Colomer, de finals del segle XVIII.\nCampanar barroc aixecat entre el 1680 i el 1685. El seu primer cos, de planta rectangular, fa 4'00 x 5'00 metres aproximadament; un segon cos vuitavat de costats desiguals està coronat per la cel·la amb una fina motllura a la seva base i, al seu damunt, una cornisa motllurada i un terrat amb barana d'obra amb una esfera horària situada en una obertura de la barana, aspecte que tenia fins que va ser reconstruïda el 2010 l'agulla destruïda per una bomba en la guerra del 1936-39; l'agulla refeta ha quedat coberta per teules vidriades de color verd i ataronjat i amb careners verds; descansa damunt una estructura de fusta i aquesta en una altra de poligonal de formigó. La cel·la amb finestrals d'arc de mig punt, un a cada cara, té una cornisa formada pels baixos de l'agulla; interiorment ha quedat reforçada per uns pilars triangulars de formigó que formen una volta oberta que dóna pas a l'interior de l'agulla. Per l'exterior els arcs queden reforçats per una obra de formigó que es veu escassament com un segon arc en degradació. Els seus murs són de carreus ben escairats amb evidents mostres d'estar malparats per l'erosió. Una gran campana fosa el 1940 a Olot penja de dues bigues de fusta paral·leles inserides en els murs.\nL'escala interior que arriba fins a la cel·la té principi en l'edifici situat adjunt a la capçalera del temple. Puja per graons de pedra picada arrapats als murs i en un robust pilar central rectangular. En arribar al segon cos vuitavat és prosseguida per una altra de metàl·lica instal·lada en el centre d'aquest cos; és de cargol i té barana.\nSituació: aixecat sobre la capçalera, angle esquerre, al sud-oest.\nAlçada: 29'39 metres aproximadament, mesura feta amb dificultats donada la situació amagada en què es troba. A aquesta mesura cal afegir-hi la de l'agulla reconstruïda recentment que puja més amunt cosa d'uns 5 metres. Així que l'alçada total arriba als 34'39 metres.\nDALMAU i ARGEMIR, Delfí [Campanars Parroquials de Torre de Catalunya] (26-03-2011)\nCAÑELLAS, Miquel S. La Torre i el rellotge de l'església de la Pietat 2018\nCAÑELLAS, Miquel S. Rellotges públics de la ciutat de Vic 2018\nCOMAS-PORT Arquitectes Rehabilitació del campanar de l'església de la Pietat de Vic 2012\nCel·la de campanes Campana (1) BARBERÍ (OLOT) 1945ca 100 579


La Sindicatura de Comptes lliura al Parlament l'Informe dels comptes anuals de la Universitat de les Illes Balears corresponent a l'exercici 2019\nPalma, dimarts 22 de juny de 2021\nEl resultat de la fiscalització de l'Informe, que el Consell de la Sindicatura va aprovar dia 18 de juny de 2021, és favorable amb excepcions.\nLa Sindicatura de Comptes de les Illes Balears (SCIB) lliura al Parlament l'Informe 190/2021 dels comptes anuals de la Universitat de les Illes Balears corresponent a l'exercici 2019, que, dia 18 de juny de 2021, va aprovar el Consell de l'SCIB.\nAquest Informe inclou una fiscalització de compliment de la legalitat i una fiscalització financera. Així mateix, s'hi analitza, amb un nivell de seguretat limitada, la contractació de la Universitat, de la qual s'expressa una conclusió respecte del compliment de la legalitat.\nCom a resultat de la fiscalització que ha duit a terme la Sindicatura, la seva opinió respecte dels comptes anuals de la Universitat de les Illes Balears és favorable amb excepcions, cosa que significa que, llevat dels ajusts que es podrien considerar necessaris si s'haguessin pogut completar els procediments i llevat de les excepcions que es descriuen en l'Informe, els dits comptes anuals expressen, en tots els aspectes significatius, la imatge fidel del patrimoni i de la situació financera a 31 de desembre de 2019, així com dels seus resultats econòmics i pressupostaris corresponents a l'exercici anual tancat en aquesta mateixa data, de conformitat amb el marc normatiu d'informació financera pública que resulta aplicable i, en particular, de conformitat amb els principis i els criteris comptables i pressupostaris que conté.\nPel que fa a la contractació, d'un total de 67 contractes no categoritzats com a menors, dels quals ha informat la UIB, se n'han revisat 10, per un import conjunt de 2.064 milers d'euros, els quals representen el 48,2 % de l'import d'adjudicació de l'exercici 2019. D'altra banda, dels 8.350 contractes menors adjudicats al 2019, se n'han revisat 10, per un import conjunt de 145 milers d'euros, sense IVA. En canvi, no ha estat objecte de fiscalització l'activitat contractural de les entitats dependents al 2019.\nA més de les incidències que es detallen al final de cada apartat, l'Informe conté un total de 31 recomanacions per millorar la gestió econòmica financera de l'entitat fiscalitzada: 1 de caràcter general en l'apartat introductori; 4 pel que fa a l'estabilitat pressupostària, la regla de despesa i la sostenibilitat financera; 17 en l'apartat de la UIB; 2 en el d'entitats dependents i vinculades, i 7 en l'apartat de contractació.\nPodeu consultar l'Informe dels comptes anuals de la Universitat de les Illes Balears corresponent a l'exercici 2019 al portal web de la Sindicatura <www.sindicaturaib.org>, amb el número 190/2021.


Èxit en les inscripcions per a la jornada ‘Social Lab: Comunicar per existir’ - Social.cat\nÈxit en les inscripcions per a la jornada ‘Social Lab: Comunicar per existir’\nDavant l'allau de peticions, el Social.cat ha decidit obrir cinc places més per a cadascun dels quatre tallers. Inscriu-t'hi!\nDivendres, 24 de novembre de 2017 | 13:00 h\nFalta menys d’una setmana per la primera edició del ‘Social Lab: Comunicar per existir’ i la resposta de les entitats socials ha estat excel·lent: s’han exhaurit les places per als tallers. Davant l'èxit d'inscripcions, el ‘Social.cat’ ha decidit obrir cinc places més per a cadascun dels quatre tallers. Per inscriure's, cal enviar un correu electrònic a ‘[email protected]’. La jornada neix amb l’objectiu de donar eines i recursos a les entitats socials per ajudar-les a transmetre la seva tasca i ho farà amb un programa on la innovació en els continguts jugarà un paper important.\nPer arrencar, Francina Alsina, presidenta de la Taula del Tercer Sector; Sònia Fuertes, presidenta d'Entitats Catalanes d’Acció Social; i Joan Segarra, president de La Confederació, en nom de tres de les principals fundacions aglutinadores de l'acció social a Catalunya, debatran sobre les necessitats comunicatives de les entitats. La periodista Ruth Gumbau moderarà la conferència, en què els tres ponents intentaran resoldre si els temes socials interessen a la ciutadania i si els mitjans prioritzen aquestes informacions.\nDesprés, s'ha organitzat un diàleg obert amb periodistes, en què les entitats els podran preguntar de quina manera podrien comunicar millor la seva tasca perquè els mitjans se'n facin ressò. En aquesta xerrada hi participaran Albert Segura, director i presentador del programa Solidaris de Catalunya Ràdio; Míriam Vila, cap de societat de TV3; Xavier Alsinet, cap de redacció i de societat de l’Agència Catalana de Notícies; i Sònia Pau, periodista d'El Punt Avui.\nQuatre tallers que s'imparteixen de forma simultània\nA mig matí, un cop els participants hagin fet una pausa, amb esmorzar a càrrec de la Fundació Futur, s'impartiran quatre tallers de forma simultània que, mitjançant un format atractiu, donaran consells pràctics per millorar les estratègies de comunicació de les entitats.\nUn d'ells, a càrrec d'Anna Aurich, directora de l'agència de comunicació Cosmica, donarà deu idees per comunicar amb poc pressupost. Un altre, a càrrec del periodista i professor de la UAB David Vidal, se centrarà en ajudar a crear històries que connectin amb la ciutadania.\nLa comunicació audiovisual juga un paper imprescindible en la nostra societat i, per aquest motiu, Sònia Ros, de la productora Quepo, estarà al capdavant d'un altre dels tallers. I, finalment, Marta Pulgar Padia, de la Fundació Arrels, impartirà un sobre xarxes socials.\nImpulsar l'ètica en l'acció social\nLa jornada es tancarà amb una conferència magistral sobre filosofia i activisme, en què la reconeguda filòsofa Victòria Camps, que té més d'una desena de llibres publicats, el darrer Elogio de la duda (Arpa Editores, 2016), reflexionarà sobre com impulsar l'ètica en l'acció social i com construir ponts amb la ciutadania. En la conferència també hi participarà la periodista Marina Force, que aterrarà els conceptes desenvolupats per la filòsofa al dia a dia de les entitats. Us hi esperem!\nJudit Quintana Arenys de Mar\n1. 30 de novembre de 2017 | 12:03 h\nNo puc participar a la jornada ‘Social Lab: Comunicar per existir’ del divendres, però us volia preguntar si hi haurà algun tipus de retorn que pugui consular: vídeos, podcasts, transcripcions, documents, etc.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - La participació es manté un any després a les concentracions per la llibertat de Cornellà del Terri\nAquesta va ser una iniciativa que va sorgir de forma espontània entre un grup de persones de Cornellà del Terri el novembre del 2017 després de l’empresonament i l’exili de polítics catalans. Amb el pas del temps s’ha consolidat com una activitat d’abast comarcal ja que hi assisteixen veïns de diversos municipis del Pla de l’Estany. La participació es manté estable dilluns rere dilluns i l’activitat s’ha seguit realitzant sense pausa i fins i tot en dates assenyalades com la Nit de Nadal o la Nit de Cap d’Any. Aquest dilluns, l’acte va començar amb la lectura de la carta que l’activista i membre del CDR exiliat a Brussel·les, Adrià Carrasco, va enviar a Raül Romeva. A continuació, el grup de Porqueres Udols de Llop va oferir una petita actuació musical que constava de quatre peces, una de les quals era una adaptació que el grup ha fet de la coneguda nadala “Quan somrius”, per homenatjar els presos polítics i els exiliats.\nTambé es va informar que dissabte s’ha organitzat un desplaçament per portar a persones del Pla de l’estany a cantar davant la presó de Puig de les Basses de Figueres. Els autobusos sortiran des de Cornellà del Terri a les 7 de la tarda.