Com transferir les llistes de reproducció i les biblioteques de música entre serveis de streaming: Spotify, Apple Music, Google Play Music, Tidal - Tutories | Abril 2021\nCom transferir les llistes de reproducció i les biblioteques de música entre serveis de streaming: Spotify, Apple Music, Google Play Music, Tidal\nEsteu pensant a canviar el proveïdor de streaming de música? A continuació, es mostra com podeu transferir les vostres llistes de reproducció\nSpotify ha mantingut la corona com a servei de streaming més popular, però ara hi ha molta competència perquè el proveïdor de música en streaming canviarà la pena tenir en compte. Apple Music s’ha convertit en un dels majors rivals, en part ajudat pel fet que ara arriba de sèrie amb els dispositius iOS i amb una prova de tres mesos d’arrencada.\nVeure els darrers codis de descompte d'Apple Music\nTambé s'ha obert als usuaris d'Android recentment, cosa que significa que cada vegada hi ha més gent que hi té accés. Google Play Music també és una opció fantàstica, ja que Google et permet pujar la teva música al núvol, de manera que tens accés al catàleg de Google a tots els teus dispositius. Tidal, per la seva banda, té bloquejat l’element de streaming “sense pèrdues”, de manera que va tenir l’atenció dels audiòfils a l’instant.\nMillor servei de reproducció de música: a què us heu de subscriure?\nEl principal que impedeix que les persones que vulguin canviar el proveïdor de música en streaming és que tots amassem un catàleg de música molt personalitzat, a més de curar les nostres pròpies llistes de reproducció per a estats d’ànim i ocasions. La bona notícia és que moltes d’aquestes es poden transferir entre serveis de streaming mitjançant eines útils en línia que s’ajusten a les pistes entre serveis i les afegeixen a la vostra biblioteca de música.\nNo és possible traslladar les coses de cada servei a tots els altres serveis, de manera que les coses poden arribar a ser una mica confuses. A continuació, es desglossen algunes de les vostres opcions de transferència.\nSi voleu unir-vos a Tidal, el servei de transmissió sense pèrdues, potser tal com us han deixat convèncer algunes exclusives d’alt perfil, com ara el nou àlbum de Kanye West, aleshores Tidal us recomana que utilitzeu Soundiiz servei D’aquesta manera, podeu transferir música entre fitxers de llista de reproducció de Spotify, YouTube, Rdio, Qobuz, SoundCloud, Deezer, Napster i iTunes. Només heu d’iniciar la sessió als serveis rellevants i, després, arrossegueu i deixeu anar la música entre els serveis perquè es reconstrueixin les vostres llistes de reproducció.\nA continuació, Soundiiz començarà a transferir cançons i us informarà si hi ha alguna pista perduda. El procés és força raonable en comparació amb el segell. El bo de Soundiiz és que actualment és gratuït, per la qual cosa val la pena provar-ho primer. Si no teniu cap gran èxit, proveu el segell següent.\nSegell permet passar d'una font de serveis força impressionant a una llista de serveis de destinació una mica menys impressionant. Podeu transferir música des de Spotify, Rdio, Apple Music, Google Play Music, YouTube i Deezer; i envia-ho a Apple Music, Google Play Music o Spotify, a més de publicar la vostra llista de biblioteques de música com a .csv. El servei gratuït només permet transferir 10 cançons per sessió o 1 llista de reproducció per sessió. Mentre que un compte Stamp Premium, que costa 6,99 € (aproximadament 5,60 £), permet cançons i llistes de reproducció il·limitades.\nEl procés és relativament senzill. Primer, només cal que inicieu la sessió al vostre compte de servei de streaming rellevant quan escolliu la vostra destinació. A continuació, trieu on voleu transferir les vostres llistes de reproducció o si voleu exportar una llista .csv.\nEs fa una mica més complicat si voleu transferir a Apple Music ja que Stamp necessitarà capturar una galeta de la sessió d’iTunes. Això es deu al fet que per a Apple Music es corresponen manualment a cançons, cosa que també pot significar que pot trigar molt si transferiu moltes cançons.\nAleshores s’iniciarà el procés de concordança, així que només hauràs d’esperar. Ara podria ser un bon moment per anar a fer una altra cosa o deixar el servei en funcionament durant la nit si transferiu moltes pistes.\nEn el cas d’Apple Music com a destinació final, Stamp no transfereix les llistes de reproducció, tan sols la música desada. Haureu d’importar un .csv a iTunes per reconstruir les vostres llistes de reproducció. L'ús de Stamp, en bona part, funciona bé, no trobem algunes pistes, però normalment és un efecte secundari de diferents serveis que etiqueten pistes de diferents maneres. Això és especialment cert quan una pista compta amb col·laboradors.\nCuriosament, quan vaig exportar una llista de reproducció de Spotify a .csv i després vaig intentar reimportar el mateix .csv com a font amb Spotify com a destinació, va aconseguir no coincidir amb dues pistes (sobre 109) tot i que aquestes pistes es van originar a Spotify. . Així, clarament, no és un procés perfecte, però és un bon punt de partida i transferireu el gruix de la vostra música sense el fet de fer-ho tot manualment.\nasus t300 preu\nBelkin base d'operacions\nrevisió de vodafone e8\neizo colourge cg243w


LES FONTS D’ARGENTONA – Club Excursionista Sant Julià de Ramis\nFonts d’Argentona (galeria fotogràfica)\nSortida: amb cotxes particulars a 3/4 de 9 del matí de davant l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis.\nTemps de caminada: 3h\nDificultat: baixa (tot i que cal anar ben calçat pels desnivells)\nCal portar: l’esmorzar i el dinar.\nHora previsible d’arribada: 16h.\nGuia de la sortida: David Farell i Garrigós, de la Fundació Burriac\nLa vila d’Argentona (Maresme) és ben coneguda per la seva Fira internacional del Càntir. Però hi ha quelcom més tradicional encara : les seves aigües que en el passat foren de reconeguda utilitat medicinal. L’excursió ens portarà a visitar una desena de fonts que es reparteixen pels turons que envolten la població.\nPartint de la coneguda”Font Picant”, els corriols ens conduiran a tot un seguitde fonts restaurades i retolades, on de tant en tant podrem fer un respir per reconèixer com esdevé la tardor en aquests paratges.\nTot i que la majoria de les fonts ja no ragen, algunes suposen un racó d’especial interés. Aquesta caminada, d’unes 3 hores, presenta un perfil ben divers.\nTan bon punt ens enfilarem des de la Vila cap a un collet i a la carena, com estarem baixant a la fondalada o resseguint una pista més fàcil. No presenta dificultat, però cal advertir de l’ascens i el descens que farem per aquests caminois costeruts, entretinguts .\nSi la sortida al Castell de Burriac ens va permetre acaronar un cim per veurebé el Baix Maresme, en aquesta ocasió ens endisarem sobretot per les pinedesi els torrents on s’amaguen les fonts naturals…\nTot i que la sortida és matinal, cal dur dinar per tal de, un cop acabada l’excursió, fer un mos i poder tornar cap a Sant Julià, que a la tarda hem d’anar a votar…!\nPer més informació: Carme Fornells, garranyapa@gmail.com, tel. 972244785\nPublicat el 16 de Novembre de 2012 Autor adminCategories General\nAnterior Entrada anterior: XIII Diada del Bolet\nSegüent Entrada següent: PORTADA DEL PESSEBRE A SANT PERE DE RODES (ALT EMPORDÀ)


Colòmbia, del 4 al 14 de setembre de 2016, dia 4: feina i visita a la catedral de sal de Zipaquirá (7 de setembre de 2016) (V)\nLa guia és molt “catxonda” i ens explica que les mines ja fa anys que s’exploten i que baixarem a 180 metres per trobar la catedral en si. En els primers passos trobem que hi ha les parets blanques i ella ens diu que és per les filtracions d’aigües. Podem tastar la sal, però ens adverteix que és laxant. Tot el terreny que trepitgem és salí. Fa molts i molts milions d’anys, aquesta terra que trepitgem estava banyada pel mar de Tetis (https://ca.wikipedia.org/wiki/Oce%C3%A0_de_Tetis; https://en.wikipedia.org/wiki/Tethys_Ocean ), que tal i com s’explica, “L'oceà de Tetis va ser un oceà que va obrir-se d'est a oest entre el lopingià i el juràssic mitjà. Va durar fins ben entrat el miocè i elmar Mediterrani és un dels seus vestigis. Durant el mesozoic, va separar Gondwana al sud i Lauràsia al nord. El límit occidental d'aquest oceà era les actuals Europa meridional i Àfrica septentrional. Fa entre 65 i 55 milions d'anys, un fragment de Gondwana es va separar per a formar la placa tectònica que acabaria esdevenint l'Índia. Aquest fragment, després de derivar, acabar col·lidint amb Euràsia, i tancà la major part de l'oceà de Tetis.\nA més del Mediterrani, altres vestigis de l'oceà de Tetis són la mar Càspia, la mar d'Aral o el mar Negre.”\nQuan el mar es va retirar, va deixar una beta de sal, que és la muntanya que trepitgem, a on també s’hi poden trobar fòssils. De fet, en alguns cas, la putrefacció va derivar en càmeres de gas que provocaren accidents amb els miners. De fet, està datat que en aquests verals hi visqué el cronosaure (https://en.wikipedia.org/wiki/Kronosaurus; https://ca.wikipedia.org/wiki/Cronosaure ), que s’explica que “ou un dels rèptils marins coneguts amb el nom de pliosaures, en fou un dels més grans. Visqué al període Cretaci, fa uns 120 milions d'anys. Presentava un crani robust que mesurava fins a 2,7 metres de longitud.”\nNomés d’entrar a la catedral, tènuement il·luminada, ens trobem amb els diferents passos del viacrucis, explicats de manera molt abstracte. De fet, abans de l’actual catedral, n’hi havia una de més antiga que es va haver de tancar. L’actual va trigar quatre anys a ser dissenyada per un arquitecte de Bogotà, que va aprofitar ja les galeries fetes per a l’extracció de sal per tal de fer-hi aquesta obra mestra. Només d’entrar hi ha algunes zones a on se sent una forta pudor de sofre, provinent de les parets. La guia, molt irònica, ens explica que abans els miners posaven canaris en gàbies i es baixaven a la mina. Si morien significava que l’aire no era bo; actualment diu que es fa l’experiment amb els turistes d’arreu del món, haha! La noia ens explica que a cada pas del viacrucis la creu està més enfonsada. També conta que tot és simbòlic, que només són creus, totes fetes amb terra de sal, i que no hi ha en cap moment imatge de Jesucrist. La veritat és que és molt interessant; a més, amb l’ímpetu que ho explica, encara es fa la visita més atractiva. Un cop ja hem passat la part a on Jesús ha ressuscitat, entrem a una petita cúpula, a on hi ha la simbologia que al cel tot és bo i a la terra hi ha el pecat. La següent parada la fem en una mena de balcó que deixa veure la magnificència de la nau central de la catedral, amb una gran creu que penja al mig. Des de dalt és increïble. També passem pel costat d’unes escales molt dretes, que ella diu que són per fer penitència, alhora que una de les maneres més ràpides de sortir de la catedral. Baixem cap a baix a la nau central i ens trobem que hi ha tres escales per fer-ho, vigilades per un àngel. Ens commina a escollir-ne una i jo opto per la de l’esquerra. Quan som a baix ens diu el significat de cadascuna: la del mig i la de la dreta, les millors; la de l’esquerra, la dels pecadors! Un cop a baix ens ensenya les verges que hi ha allí, moltes donació d’altres països sud-americans. La Clara ens explica que els miners eren molt devots i que per això va sorgir la idea de fer la catedral, arran que un miner tallés en fusta una verge, la verge de Guasá (https://laguajirahoy.com/2014/10/virgen-de-guasa-patrona-de-mineros-de.html). , la patrona dels miners. (continuarà)\n(La fotografia correspon a l'espectacular entrada de la catedral de sal de Zipaquirá)\nColòmbia, del 4 al 14 de setembre de 2016, dia 6: ...\nColòmbia, del 4 al 14 de setembre de 2016, dia 5: ...\nActe pel Sí a la República Catalana!


El quadern robat: El minimalisme existencial de Jordi Martoranno\nQuan vaig conèixer l’obra de Jordi Martoranno, ell estava en plena recerca i anàlisi de les formes de la natura. Era una recerca mental, que intentava copsar la transcendència de les formes i integrar-les en un tot còsmic dins el qual flueix qualsevol forma de la realitat. Ahir li vaig preguntar quin procés havia seguit per deixar enrere les formes de la natura i arribar a una pintura construïda exclusivament amb línies. De la naturalesa- va dir-me- l’home extreu unes formes arquetípiques, que es converteixen en les eines que necessita per comunicar-se. Mentre l’home és al paradís, no es planteja res. És quan surt que pren consciència que ha d’enfrontar-se al futur, i utilitza aquestes eines. Durant un viatge que vaig fer a Nova York, em vaig replantejar tot el meu treball fins aleshores, i vaig sentir la necessitat de “treure” coses de la meva pintura, de buscar l’essència, de depurar l’obra al màxim a nivell estètic. Va ser al tenir contacte directe amb les obres d’artistes minimalistes com Sol LeWitt, Carl André, Richard Serra, i sobretot Fred Sandback, que em va impressionar molt.\nLi vaig preguntar també si hi havia hagut lectures que l’haguessin acompanyat en aquest camí i em va esmentar a Richard Tarnas, Ken Wilber i J.F. Martel. Richard Tarnas és un historiador cultural i professor de filosofia i psicologia al California Institute of Integral Studies de San Francisco. En els seus llibres intenta explicar les idees que han conformat la nostra visió del món, la interacció entre ciència, filosofia i religió. El seu treball ha estat una contribució fonamental al pensament integral. Ken Wilber reflexiona sobre ciència i religió, i les posa en relació amb les experiències de meditadors i místics, analitzant els elements comuns entre les místiques d’orient i d’occident. J.F. Martel, autor del llibre “Vindicació de l’art en l’era de l’artifici”, proposa tornar a valorar l’experiència estètica, i a tornar a considerar l’art no com un espai narratiu, sinó de sorpresa. Martoranno llegeix sobretot filosofia i poesia, que, segons ell, aporten veritat. Dels poetes que llegeix, destaca Joan Vinyoli, Miquel Martí Pol i Albert Ràfols Casamada, a qui descriu com un poeta que pinta més que no pas un pintor que escriu poesies. En això estem d’acord. També destaca la lectura de l’obra de Rainer Maria Rilke, i dels existencialistes Albert Camus i Jean-Paul Sartre.\nLa música que escolta també em va quadrar perfectament amb l’obra que pinta. Em va dir que escolta molta música clàssica contemporània (sense deixar de banda autors eterns com Bach, Chopin o Mahler), des dels minimalistes Wim Mertens i Philip Glass a Joan Guinjoan.\nJo tenia curiositat en saber com es sent com artista –o com es situa- en un moment en el que en l’art contemporani predominen les tendències conceptuals que reflexionen sobre la relació de l’home o de les col.lectivitats amb les diferents situacions en les que es troben; sigui des del vessant sociològic, documental, o altres. Un moment en el que interessen els processos, les narratives i les reflexions i crítiques siguin individuals o col.lectives. Jo sento que precisament ara necessitem un moment de pausa, o com a mínim jo el necessito –va dir-me- per mirar enrere i tornar a les preguntes eternes : qui som? D’on venim? A on anem?, i reivindicar l’aspecte espiritual de l’art. De la resta que se’n ocupin els sociòlegs o els teòrics.\nDesprés d’aquesta conversa, penso que en Jordi Martoranno és un outsider... i El quadern robat una galeria indi. En aquests moments, reivindicar totes aquestes qüestions, no és altra cosa que situar-se al marge.\nPublicat per Anna Belsa a 12:50


Re: #pensamentsdesantes IV: El consens mataroní\npensaments de Santes\nde juliol 28, 2012\nArticle d'en Ramon, aquí.\nSóc conscient que no és que vagi tard, ja, amb aquesta resposta; simplement és que han passat tantes hores entre la teva darrera publicació -el dia 26 a la nit- i el moment en què trobo jo ara temps per a escriure't, que em sento com si hagués fallat al compromís contret. Et demano solemnes disculpes.\nDit això, el tema d'avui. Parlaves tu del consens mataroní per Santes, d'aquells usos, aquelles pràctiques, que entre tots hem convingut de donar-nos, mútuament, per a poder gaudir al màxim de la festa, que al capdavall és una cosa molt seriosa. I jo, precisament, tenia ganes de parlar de Santes i política, perquè és obvi que a la Festa Major, malgrat el tòpic, la política hi és ben present. Constantment. En els detalls aparentment més irrellevants. Si resulta que es deixa que els programadors privats prenguin protagonisme a la festa es fa política, si es permet que l'Àliga balli a Santa Maria -tot i que la colla respon per sí mateixa- es fa política, quan l'alcalde fa un discurs netament independista dalt del balcó fa política, quan es canvia el reglament per impedir que el representant d'una formació política no pugui assistir com a convidat a la Missa de Les Santes es fa política... Qualsevol decisió i/o actuació al voltant de la Festa Major té una gran càrrega política. I quan parlo de política, en aquests casos, ja entendràs que em refereixo a política amb majúscules, a política de veritat, a opcions polítiques fortes.\nJa vaig afirmar en una altra d'aquestes comunicacions santeres que em semblava que el gruix de mesures polítiques -amb rerefons ideològic, si en vols dir així- de més intensitat preses pel nou govern municipal en aquest primer any llarg de mandat han estat aquelles relacionades amb la Festa Major. Dic que s'han près decisions molt més enllà de números, per entendre'ns. Hi ha hagut acció política: s'ha diagnnosticat la situació, s'ha pensat i reflexionat, s'ha projectat, s'ha decidit i s'han aplicat novetats importants en molts àmbits, de manera que es pot dir sense por a equivocar-nos que amb Les Santes sí que s'ha evidenciat un canvi de color polític a l'Ajuntament. Als nous responsables de l'IMAC -recolzat pels ideòlegs de la festa que segueixen en actiu, tot s'ha de dir-, no els ha tremolat el pols a l'hora de desfer pors, arriscar i trencar esquemes. Primera constatació del rerefons polític que té la festa. Una altra cosa seria si la Festa Major mereixia la més gran atenció política del nou govern; amb tota seguretat et diré que no.\nI tornem ara al que insinuava unes línies més amunt sobre el què és política i que no n'és. I enllaço amb el teu enunciat sobre el consens. Enguany l'equívoc que alguns volen generar és que mantenir segons quines maneres de fer a la Festa Major no és fer política i, en canvi, que quan algú fa una cosa diferent a la que estàvem acostumats -reclamar la independència de Catalunya des del balcó de La Riera 48- sí que se'n fa. El dia 25 al vespre, els comptes de Twitter d'alguns regidors del PSC i el PP treien fum acusant Joan Mora d'extremista i de no representar tots els mataronins per haver reclamat, de forma encara prou velada, la plena sobirania per Catalunya durant el pregó de la Crida. Les airades reaccions certifiquen, confirmen, un canvi d'època, de frame, de marc mental, a l'Ajuntament: fins ara allò políticament correcte era fer un discurs catalanista i prou, mentre que ara el nou alcalde proposa sense embuts a la ciutat la vinculació a un projecte polític partidari de marxar de l'Estat Espanyol, que va molt més enllà del seu partit, per cert.\nÉs això fer política? Home, i tant que si. És correcte fer política des del balcó de l'Ajuntament -aquí ve l'equívoc-? És que se'n fa tant d'una manera com d'una altra, per acció, per omissió o per repetició, de política. Igual que han pogut fer-ho els seus antecessors Joan Majó, Manuel Mas i Joan Antoni Baron, l'alcalde Mora ha de poder dir allò que cregui convenient des de dalt del balcó de l'Ajuntament, que per això és el màxim representant dels mataronins -ara, posats a fer, realment hauria estat bé que Joan Mora mantingués l'opinió tradicionalment expressada pel seu partit de demanar la retirada de la bandera espanyola durant la Festa Major, francament-. Tot això que dic, de deixar marge a l'alcalde, va per l'actual o per qui sigui, perquè el dia que un candidat del Partit Popular sigui l'alcalde de Mataró -cosa poc probable però de cap de les maneres impossible-, haurà de poder dir -i tothom li haurà de respectar-, si així ho desitja, un contundent "Visca Espanya" o "Viva España" des de dalt del balcó. Sense que ningú es ruboritzi. O em diràs que això significaria sortir del consens de la Festa Major?\nBon final per la resposta, no?\nAu, ens veiem ara a la Postal de Gegants. Ja friso per llegir el teu proper Pensament de Santes!\nEtiquetes de comentaris: pensaments de Santes\nRe: #pensamentsdesantes V: Mataró Herria, Mataró H...\nRe: #pensamentsdesantes III: El forat negre de Les...\nRe: #pensamentsdesantes II: Dels Esquirols al Dúo ...\n#pensamentsdesantes I: L'Estrena\nCafè Nou i Robafaves: metàfora del cooperativisme ...\nEnric Juliana i la Prudència\nQuè pensa Albert Triola sobre l'autenticitat?*\nUna veu que desvetlla l’esperit*\nUn cafè amb... Tano Pisano\nPeriodisme de proximitat des de 'El Periódico'\n'165 Regent Street': última estació, ara sí\n[LaRiera48] Un any de traspàs. Ara, la política\n'Valors a peu de carrer' s'acomiada parlant del Pl...


Sorteig Màgic !!! – Diari d'un Mag\nJa vaig dir, la setmana passada, que els 10 anys del “Diari d’un Mag” vindrien plens de sorpreses… M’agrada tenir l’oportunitat de premiar els lectors, amb entrades a espectacles de màgia, que és sinònim d’oblidar el dia a dia i gaudir veient il·lusionisme…\nEl “Diari d’un Mag”, amb la gentilesa de Cinemes Girona, organitzem un sorteig de dues entrades dobles, per veure l’espectacle “Annemann. La història d’un creador de misteris” de David Baró.\nDe l’espectacle de David Baró, en vam parlar la setmana passada, aquí, al “Diari d’un Mag”. Podeu llegir la meva crònica Aquí. És un espectacle molt recomanable, que sorprèn i ens explica un interessant episodi de la nostra història màgica…\nPer participar-hi, accedeix a la meva Pàgina Facebook: facebook.com/offmagia o envia’m un correu especificant els teus nom i cognoms…\nDijous dia 28 de Gener, realitzaré el sorteig i dues persones, cadascuna d’elles, obtindrà 2 entrades dobles, per poder anar a veure, gratuïtament, el pròxim dissabte 30 de Gener, a les 22h00, l’espectacle “Annemann. La història d’un creador de misteris” de David Baró.


INFORME SOBRE LLOGUER D’HABITATGE A CATALUNYA. Quart trimestre de 2021 – Cambra de la Propietat Urbana de Barcelona\nby Cambra on 11 April, 2022 12 April, 2022 in Altres\nEl seguiment estadístic del mercat de lloguer d’habitatge a Catalunya s’inicià el primer trimestre de 2001 amb la voluntat de continuar amb un seguiment trimestral de la conjuntura del sector.\nEl present informe de conjuntura és una iniciativa de la Secretaria d’Agenda Urbana i Territori, i s’elabora a partir de la base de dades del registre de constitució i devolució de fiances de lloguers, gestionat per l’INCASOL.\nL’any 2019, la Secretaria d’Habitat Urbà i Territori i la Cambra de la Propietat Urbana de Barcelona varen signar un Conveni de col·laboració per a finançar l’explotació estadística del Registre de Fiances de l’INCASOL i és en aquest marc de col·laboració que s’executa l’explotació de les bases de dades seguint la mateixa metodologia d’anys anteriors per tal de garantir l’homogeneïtat de la sèrie històrica de l’estadística de lloguer d’habitatge a Catalunya.\nL’informe vol ser una font d’informació posada a l’abast de l’Administració Pública, de les institucions vinculades al sector, dels operadors, i de les persones interessades en el coneixement i la millora del mercat de l’habitatge de lloguer en el nostre país.\nLes interpretacions dels resultats estadístics contingudes en el present Informe són responsabilitat exclusiva de qui subscriu el document.


Un tutorial pas a pas per negociar criptomonedes amb marge a OKEx\nEl comerç de criptomonedes a OKEx està dissenyat per ser senzill i intuïtiu tant per a principiants com per a comerciants experimentats. Garantim la disponibilitat de funcions de negociació avançades per a usuaris avançats per tal de facilitar estratègies comercials sofisticades. Una d’aquestes funcions és el comerç de marges i aquest tutorial us ajudarà a començar-hi.\nEl marge, en finances tradicionals, és el diner prestat d’un intermediari per fer una inversió i és la diferència entre el valor total de la inversió i l’import del préstec. En el cas de les criptomonedes, el comerç de marges fa referència a la pràctica d’utilitzar fons prestats per operar amb criptografia.\nEls comerciants utilitzen el marge seleccionant múltiples apalancaments per amplificar els guanys o pèrdues potencials. El palanquejament permet als usuaris obrir posicions comercials superiors al saldo inicial del seu compte de negociació (mitjançant el marge).\nPer exemple, si un comerciant té 0,2 BTC, un apalancament de 5 vegades significa que el comerciant pot demanar 0,8 BTC addicional i introduir una posició llarga o curta amb 1 BTC. Si el comerciant tanca la posició per obtenir un rendiment del 20%, guanyarà 0,2 BTC (1,2 BTC – 1 BTC). Al contrari, el mateix comerç sense apalancament només obtindria al trader 0,04 BTC (20% de 0,2 BTC).\nNo obstant això, el mateix s’aplica a les pèrdues, també, si el comerciant tanca la posició d’apalancament (1 BTC) per una pèrdua del 20%, perd 0,2 BTC, en comparació amb una pèrdua de 0,04 BTC sense palanquejament..\nL’ús de palanquejament només serveix per ampliar el risc i la recompensa i no altera cap de les condicions associades a un derivat, com ara futurs o opcions.\nPodeu començar a negociar criptomonedes amb marge a OKEx seguint les directrius pas a pas següents.\n1 Pas 1: aneu a la secció de negociació de marges\n2 Pas 2: activeu el comerç de marges\n3 Pas 3: transferiu fons al vostre compte de marge\n4 Pas 4: trieu el parell de negociació de marges\n5 Pas 5: trieu la quantitat de palanquejament\n6 Pas 6: introduïu els detalls de la transacció de marge\n8 Pas 8: (Opcional) Cancel·leu la comanda\n9 Pas 9: (Opcional) Torneu l’import del vostre préstec\n10 Regles de liquidació a OKEx\nPas 1: aneu a la secció de negociació de marges\nAneu a la pàgina d’inici OKEx i aneu a Comerç al menú superior per veure els mercats disponibles. A continuació, feu clic a Bàsic sota la "Comerç de marges" per obrir la secció de negociació de marges. La versió bàsica ofereix un bon punt de partida per a principiants, però si sou un comerciant experimentat, podeu triar Avançat per obtenir un tauler més complet.\nAls efectes d’aquesta guia sobre com operar criptomoneda amb marge, utilitzarem el tauler bàsic com a referència per al comerç de marges a OKEx.\nPas 2: activeu el comerç de marges\nEls principiants al comerç de marges han d’entendre i reconèixer els riscos implicats i només després de marcar la casella i fer clic Presentar serà possible començar a negociar criptomonedes amb marge a OKEx, com es mostra a la captura de pantalla següent.\nPas 3: transferiu fons al vostre compte de marge\nCal finançar el vostre compte de marge abans de començar a negociar. Si no teniu cap saldo al vostre compte de marge, feu clic a Transferència (ja sigui a la pàgina “Negociació de marges” o a la llista desplegable “Actius” del menú superior) per moure fons entre comptes.\nSi no teniu cap actiu de criptografia al vostre compte d’OkEx, podeu comprar criptografia o aprendre a dipositar criptografia a OKEx amb la nostra guia per a principiants de negociació de criptografia.\nQuan el vostre compte tingui recursos criptogràfics, podeu anar a "Transferència" , tal com es mostra a continuació, per moure-les de la vostra "Compte de finançament" al parell de negociació sota el vostre "Compte de marge" per començar a cotitzar.\nEn aquest exemple, transferirem 0,002 BTC al ETH / BTC parell al compte de marge.\nPas 4: trieu el parell de negociació de marges\nAra podeu seleccionar el parell de negociació desitjat a la barra esquerra del tauler de negociació del marge. Trieu USDT per a parells comercials amb marge USDT o fer clic CRYPTO per a parells comercials amb marge de Bitcoin. També es mostra un múltiple de palanquejament màxim al costat de cada parell de negociació de marges. Per a aquest exemple, seleccionem el fitxer ETH / BTC parell sota "CRYPTO."\nPas 5: trieu la quantitat de palanquejament\nDesprés de triar el parell de negociació de marges, podeu triar la quantitat de palanquejament fent clic a caixa blava etiquetats "Apalancament," que es troba a la part superior dreta del tauler de negociació del marge. Si necessiteu ajuda per decidir la quantitat de palanquejament, podeu fixar-vos en el límit de crèdit del palanquejament actual i el marge de manteniment requerit. Si el palanquejament escollit és superior al marge recomanat, es mostrarà el següent missatge d’advertència: "El vostre palanquejament és relativament alt. Tingueu en compte els riscos."\nFeu clic a Presentar després d’haver triat la ràtio de palanquejament desitjada.\nDesprés de triar la ràtio de palanquejament, podeu fer clic a Préstec des del costat dret de la barra d’elements per demanar prestat fons addicionals per augmentar la vostra posició de marge.\nEn el nostre exemple, tenim 0,002 BTC com a saldo inicial del compte de negociació de marges. Si escolliu el palanquejament de 5 vegades, podem obrir una posició a 0,01 BTC, és a dir, podem demanar un préstec addicional de 0,008 BTC.\nCom es mostra a la captura de pantalla següent, podeu triar la proporció de palanquejament i l’import que voleu demanar en préstec. Feu clic a Presentar per confirmar el préstec.\nL’import disponible a BTC ara es converteix en 0,01, cosa que indica que heu demanat amb èxit 0,008 BTC.\nPas 6: introduïu els detalls de la transacció de marge\nAl nostre exemple d’ETH / BTC, feu clic a Comprar ETH per comprar Ether o feu clic a Vendre ETH fitxa si voleu vendre Ether.\nPodeu introduir el fitxer "Tipus de comanda," "Preu en BTC" i "Import d’ETH" per comprar / vendre després d’haver seleccionat la ràtio de palanquejament. En el cas d’ETH / BTC, haureu de comprar un import mínim de 0,001 ETH.\nFeu clic a Comprar ETH (llarg) per iniciar una posició llarga o Vendre (curt) ETH per iniciar una posició curta.\nUn cop enviat i executat el vostre comerç, podeu revisar l’estat de la vostra posició fent clic a Historial de comandes a la part inferior de la pàgina d’inici de negociació. En aquesta secció es mostra informació útil, com ara “Import emplenat i de comanda”, “Prom. Preu omplert i preu de la comanda," “Estat”, etc..\nSi la vostra comanda no s’ha executat, podeu consultar l’estat de la comanda a sota Comandes obertes.\nPas 8: (Opcional) Cancel·leu la comanda\nSi voleu cancel·lar la vostra posició oberta, podeu fer-ho fent clic Cancel · lar a la pestanya “Comandes obertes”.\nPas 9: (Opcional) Torneu l’import del vostre préstec\nSi voleu amortitzar l’import del vostre préstec, feu clic a Torna a pagar a la part dreta del tauler de negociació. Trieu la unitat de criptomoneda i introduïu l’import a amortitzar i feu clic a Presentar.\nRegles de liquidació a OKEx\nQuan es negocia criptomoneda amb marge, si el valor del compte de marge d’un usuari baixa per sota del marge de manteniment, provocarà una trucada de marge. En aquest cas, els inversors han de dipositar fons addicionals per satisfer el marge de manteniment establert per l’intercanvi de criptomonedes. Si no ho feu, es produirà una liquidació forçada o total de la posició de marge de l’usuari a OKEx.\nPer obtenir detalls sobre una liquidació forçosa parcial o total, consulteu aquest article.\nPer obtenir detalls sobre les regles de negociació de marges a OKEx, consulteu aquest article.\nUn tutorial pas a pas per negociar criptomonedes amb marge a OKEx El comerç\nEls futurs són derivats que permeten a dues parts celebrar contractes de compravenda d’un


Actualitat Tribunals La soledat de l'espia\nCDC abandona Xavier Martorell, exdirector de Presons i dels Mossos d'Esquadra\nTribunals 30/09/2014 11:27\nLa carrera política de Xavier Martorell, de 51 anys, s'ha acabat. En els governs de Jordi Pujol, va ser director general de Seguretat Ciutadana i, per tant, responsable polític dels Mossos d'Esquadra durant set anys (1996-2003) i, amb Artur Mas, ha estat director general d'Anàlisi del departament de Presidència i després, fins que va dimitir l'any passat, director de Presons, sempre a les ordres de Germà Gordó, el seu protector.\nAquest 26 de setembre, Martorell ha declarat davant el jutge com a imputat per presumpta estafa i apropiació indeguda pels espionatges que va encarregar a l'agencia de detectius Método 3. Curiosament, els fets pels quals se'l processa judicialment no van passar quan era alt càrrec de la Generalitat, sinó en el temps en què exercia com a cap de seguretat del Barça, del 2008 al 2010, quan, amb els diners del club, va contractar diverses investigacions, algunes polítiques, que no tenien res a veure amb l'entitat que aleshores presidia Joan Laporta.\nInvestigacions a dojo\nCom a cap de seguretat del Barça, Martorell va encarregar investigacions a Método 3 per import de més de 400.000 euros: seguiments a futbolistes, com és el cas del defensa Gerard Piqué; un dossier sobre el soci que va promoure la moció de censura contra Laporta; recerques sobre negocis de Sandro Rosell; «auditories de seguretat» dels vicepresidents del club; indagacions sobre empleats... i també informes sobre dos regidors d'Unió de l'Ajunta- ment de Sant Cugat del Vallès, amb els quals compartia equip de govern, ja que, aleshores, Martorell era regidor de Seguretat i Relacions Institucionals d'aquella corporació. (…)\nFonts convergents expliquen que Martorell disposa de molta «munició» sobre dirigents polítics, especialment del seu mateix partit, però que «no dispararà», que de cap de les maneres està per aixecar catifes, de la mateixa manera que la direcció de Convergència, inclòs Felip Puig, tampoc està per atacar-lo. Senzillament, el donen per amortitzat. Ningú vol fer-se mal en remoure enfrontaments interns entre els consellers Felip Puig i Germà Gordó, a les ordres del qual treballava Martorell.\nQuan fa un any va dimitir com a director de Presons, quan era imminent que el Parlament acabaria demanant el seu cap, en alguns mitjans digitals es va especular que estava rumiant anar-se'n a treballar a Mèxic, país del qual és originària la seva esposa i mare dels seus dos fills.\nmétodo 3 CDC espionatge Xavier Martorell FC Barcelona


Tortell Pons, Francesc\nFou ordenat prevere dia 07.04.1861 Participà a les oposicions d’aquell mateix any i li pertocà la Rectoria d’Escorca, doncs el Concordat de 1851 havia suprimit l’antiga Col·legiata de Preveres, hi restà fins el 1887. L’any 1877 rebé el títol de Predicador de Su Majestad. Fou col·laborador de Mn. Alcover per a l’obra del Diccionari. De 1887 a 1899 fou el Rector de la parròquia de Binissalem, pertocant-li també la tasca d’Arxiprest interí. L’any 1999 passà de Rector a Sant Nicolau, on hi restà fins a la mort. Féu un bon grapat de sermons que posterioment foren publicats, entre ells el del Beat Ramon a Sant Francesc el 1896 i el de la inauguraciò de la carretera de Lluc el 12.09.1891. BOBM 1902, 121. Darder T0154.


Bona nit i tapa't: Vull aquest\nTorna a haver-hi canalla en el meu entorn familiar, torna una mica la màgia de Reis. Dels dos membres de la nova generació un ja és massa gran, però el petit està en plena època de gaudir moltíssim d'aquest dia. Segurament tots tenim records de quan érem menuts i vivíem la il·lusió de rebre tants regals. Jo recordo el sofà de casa ple de paquets de regal i multitud de joguines. Però poques joguines van marcar-me, la que més recordo eren les construccions de Tente, una línia de joguines catalana que va acabar sucumbint a Lego. Però també recordo les millors 'joguines' que rebia i que segueixo rebent a dia d'avui.\nA casa sempre s'havien preocupat de regalar-nos llibres per inculcar-nos l'hàbit de la lectura, entre tots els regals no hi faltava mai un llibre. De més petit segur que era el paquet que menys em cridava l'atenció. Però un cop enganxat, era jo qui els demanava. Potser era en aquella època que la màgia s'ha acabat, però encara pots demanar tot allò que vols. Un record bonic que conservo és el d'agafar un d'aquells vells llibres de La Galera a l'hora de fer la carta als Reis, buscar les darreres pàgines on hi havia el catàleg complet de l'editorial i començar a assenyalar "vull aquest, aquest altre, aquest i també aquest...". El gran triomf de ma mare.\nAixò encara ho faig a dia d'avui. Bé, diverses coses. Encara regalo llibres, si hi ha un conjunt de regals, un llibre no hi falta mai. I quan s'acosta Reis ja no consulto un llibre antic, però me'n vaig a la meva llibreria de referència i començo "vull aquest, aquest altre, aquest i també aquest...". Compro llibres tot l'any, però hi ha dues dates en les que ho faig sense control. L'una és Reis i l'altra, és clar, Sant Jordi. En aquesta 'campanya' de Reis han entrat a casa 10 llibres. Se'm gira feina.\nEscrit per en XeXu a les 22:32\nCarme Rosanas 6 de gener de 2019 a les 22:59\nA casa meva, el gran lector i regalador de llibres era el meu pare. Ara li he agafat el relleu i soc jo que procuro sempre regalar llibres quan la cosa va de regals. Quan la família va creixent, regalar llibres per a tothom és una pasta... però vaig ressitint, de moment.\nAllau 6 de gener de 2019 a les 23:06\nA casa també han entrat una mica més de deu llibres aquests Reis. Com que ja no estic per tonteries, jo també dic "Vull aquest!" i m'evito disgustos. Encara així, també ha caigut algun títol ignot, cosa que també estimula.\nGemma Sara 6 de gener de 2019 a les 23:57\nMolt bé la teva mare encomananat-vos la lectura sense que és notés. Jo no tinc gaire èxit, tot i que de vegades s'enganxa a algun llibre. Ens ha sortit molt més musical que lletraferida, la criatura...\nxavier pujol 7 de gener de 2019 a les 9:44\nTente em va agafar gran però recordo que el meu germà petit hi jugava, i alguna construcció vaig intentar.\nDel que dius dels llibres recordo el primer llibre que em van regalar: "En Bolavà detectiu" d'en Folc i Torres que me'l regalar la meva àvia. I un de "Los formidables chicos del Club de Los Siete" de la col·lecció dels "Set secrets" de l'Enid Blyton. quan el vaig desembolicar em va desanimar. Jo volia joquines. Quan el vaig llegir em va passar com tu expliques Xexu. El vaig gaudir. M'he després de molts llibres a la vida, per manca d'espai, però aquests 2 els conservo.\nMaurici 7 de gener de 2019 a les 11:37\n10 llibres? Res, això et dura unes setmanes. Hauràs de comprar-ne més abans de Sant Jordi ;)\nM. Roser 7 de gener de 2019 a les 20:06\nAixí que la mainada sap llegir, ja és un bon moment per inculcar-los el gust per la lectura...\nAquest descontrol per comprar llibres, és un bon descontrol!!!\nRisto 7 de gener de 2019 a les 22:18\nUf, jo aquest 2018 he llegit ben poc (llibres), tot i que he acabat l'any engrescat amb la darrera lectura. A veure si recupero el ritme...\nI pel que fa a les joguines, per a mi la preferida sempre va ser l'Scalextric, fins que van arribar les computadores. I llibres tampoc en van faltar mai.\nEli Ramirez 7 de gener de 2019 a les 23:02\nSe't gira feina, sí. :-)\nPons 8 de gener de 2019 a les 14:21\nJo era més de Lego, també vaig tenir coses Tente però era una empresa en decadència en la meva època. Sobre rebre llibres per reis, doncs no, jo era un nen normal...\nGemma Sara 10 de gener de 2019 a les 22:15\nBy the way, a la meva època el Tente estava en el seu màxim apogeu. El meu avi Míliu n'era un gran fan!\nXeXu 11 de gener de 2019 a les 19:44\nCom és natural, després d'aquesta data descontrolada que és Reis, passo un temps sense comprar llibres, perquè tinc molt per llegir. Doncs no, aquest cop no. Resulta que la setmana que ve surt un Murakami... i ja que m'he d'acostar a la llibreria, n'he encarregat un parell més. En fi, moltes gràcies pels vostres comentaris.\nCarme, d'algun lloc ens ve el nostre vici. A casa el meu pare també llegeix molt, però la bèstia és la meva mare. Entre el meu germà i jo no anem per camí de tenir descendència i transmetre l'hàbit, però els dos hem sortit lectors, per bé que de temàtiques molt diferents. I tens raó, llegir, especialment en paper, és caríssim. Però cadascú prioritza en què gasta els diners que té, i ja saps en què prioritzo jo.\nAllau, en l'estrany cas que demani que em regalin un llibre, ja que generalment me'ls vaig a comprar jo, també assenyalo bé quin és, per evitar sorpreses. El meu germà me n'havia regalat algun inesperat i que no coneixia, però encertava la meitat de les vegades. Per exemple, ell em va introduir a Vonnegut, i a mi aquest autor no m'acaba d'entrar. Però també em va presentar Jonathan Lethem, i aquí sí que va encertar més.\nGemma Sara, el teu home és músic, no? O almenys molt melòman, alguna relació tenia amb la música. Però bé, mica en mica. Jo penso que la millor manera de convèncer a una criatura perquè llegeixi és predicar amb l'exemple. Almenys amb nosaltres va funcionar.\nXavier, que bonic recordar els primers llibres que et van regalar, jo no puc donar aquesta dada! De totes maneres, el primer no em sona (l'autor sí), però llibres dels Set Secrets sí que en llegia, de fet el dia de Reis que vaig passar per casa de ma mare en vaig veure uns quants. A un nen petit és difícil que no l'enceguin les joguines i que passin dels llibres, però tot és posar-s'hi i descobrir un món nou. A mi encara em dura.\nMaurici, això està claríssim, d'aquí a Sant Jordi hauré llegit més de 10 llibres, si res no es torça, és clar. Però no són els únics llibres que tinc per llegir a casa, eh? Amb aquests torno a estar per sobre dels 80 pendents, que no els acabaré llegint tots, però bona part sí. No pateixis que lectura no me'n faltarà mai.\nM.Roser, personalment penso que és de les millors coses que es pot inculcar a un fill, però és clar, jo no tinc una opinió objectiva, sóc un malalt de llibres!\nRisto, calla calla, que l'Scalextric sempre va ser la meva pedra a la sabata. El vaig demanar uns quants anys i no me'l val portar mai. Ara de gran tinc un amic que n'és aficionat i que en té un a casa. La veritat és que el trobo força avorrit, però a la canalla ja els va bé això dels bucles.\nEli, res dona, això en un parell de mesos ho tenim enllestit.\nPons, eres un nen normal? I què t'ha passat? Tente molt millor, on vas a parar.\nCoses meves (398)\nSomni o vigília (164)


IVAM - Institut Valencià d'Art Modern | L’IVAM presenta la intervenció Doble Y/O Nada de l’artista José Maldonado en l’IVAMLab\nPDF NdP Intervenció José Maldonado en l’IVAM\nValència. L’artista José Maldonado presentarà demà dimecres 3 de maig, a les 19 hores, el projecte d’intervenció Doble Y/O Nada en l’IVAMLab, dins de la línia d’actuació artística denominada L’IVAM produeix. Es tracta de propostes que es conceben expressament per a espais del museu no habituals i s’exhibeixen durant un temps determinat.\nDoble Y/O Nada de José Maldonado (Madrid, 1962) és un projecte de caràcter processual estructurat entorn de l’intent d’establir vincles estètics entre diverses tècniques i disciplines artístiques i la construcció de la narració d’un esdeveniment. El projecte s’estructura a través de tres recorreguts o línies argumentals, a partir de la pròpia expressió “doble o nada” vinculada al món del joc, les apostes i l’engany, però també al món matemàtic i formal.\nAmb Doble Y/O Nada, l’artista José Maldonado es planteja, com a demostració del procés, la construcció d’una arquitectura de narració basada en relacions espai-temporals sobre una aproximació al Con de Llum del matemàtic rus Hermann Minkowsky. Durant sis mesos i cada quinze dies, l’artista ha incorporat a l’obra fets, reflexions, esdeveniments i experiències de vida mitjançant diversos post-it, els quals indiquen punts de rellevància o intensitat del període que abasta l’obra.\nDins de la línia d’actuació L’IVAM produeix, el museu pretén posar en valor projectes efímers amb artistes que realitzen una obra específica per a l’IVAM. La primera d’aquestes intervencions va córrer a càrrec de Cristina Lucas (Jaén, 1973) amb el projecte Box, una fotografia de l’interior d’un nínxol mortuori que ens endinsava en el món del transcendent, l’efímer, la imatge, el temps, la velocitat o l’universal.\nDurant el 2017 estan previstes altres intervencions d’artistes amb l’objectiu d’ampliar els límits tradicionals del museu.


Per tercer any consecutiu es subvencionarà a les empreses que contractin persones desocupades — Ajuntament d'Olèrdola\n22:45 del 01 de juliol de 2022\nPer tercer any consecutiu es subvencionarà a les empreses que contractin persones desocupades\nPer tercer any consecutiu es subvencionarà a les empreses que contractin persones desocupades Les bases de la convocatòria les va aprovar l'Ajuntament en la sessió de ple d’aquest dilluns a la nit http://www.olerdola.cat/news/per-tercer-any-consecutiu-l2019ajuntament-subvencionara-les-empreses-que-contractin-persones-desocupades-1 http://www.olerdola.cat/news/per-tercer-any-consecutiu-l2019ajuntament-subvencionara-les-empreses-que-contractin-persones-desocupades-1/@@download/image/PleExtra28-12.JPG\nLes bases de la convocatòria les va aprovar l'Ajuntament en la sessió de ple d’aquest dilluns a la nit\nAmb els vots favorables dels grups d’ApO i de CiU i el vot en contra d’ERC, el ple de l’Ajuntament d’Olèrdola ha aprovat aquest dilluns a la nit les bases reguladores de la convocatòria de subvencions a empreses del municipi que contractin persones desocupades. La regidora de promoció econòmica i 1a Tinent d’Alcalde, Arantxa Torres, va presidir la sessió com alcaldessa accidental per absència de Lucas Ramírez per motius personals. Torres recordava que era el tercer any que l’Ajuntament aprovava una convocatòria d’aquest tipus amb l’objectiu d’afavorir de manera activa la recuperació econòmica al municipi. Les bases segueixen prioritzant aturats de llarga durada i suposen subvencionar el 50% del sou brut d’un treballador durant un màxim de 6 mesos. Enguany es limita a 5 els treballadors que com a màxim poden rebre la subvenció per empresa. També es modifiquen els terminis de presentació de les sol·licituds, fixant el 31 d’octubre com a data màxima de contractació.\nERC hi va votar en contra qüestionant la limitació de terminis i fent incidència en contemplar també que se subvencionin contractes indefinits o superiors a la durada que ara s’estableix com a requisit en la convocatòria, que és de 3 a 6 mesos. El govern indicava que estudiaria la proposta i va anunciar que la procuraria incloure en la propera convocatòria, per bé que assenyalava que els primers contractes d’una persona en incorporar-se a una empresa no acostumaven mai a ser indefinits.\nUn altre acord del ple, en aquest cas per unanimitat, va ser canviar a les 8 del vespre l’hora d’inici de les sessions plenàries.\nEn el ple també es va donar compte de l’informe trimestral de tresoreria que recull que la mitjana de pagament de les 558 factures satisfetes en aquest període ha estat de 22 dies.\nTotes les mocions incloses en l’ordre del dia van ser aprovades. Amb els vots d’ApO i CiU i el vot en contra d’ERC, es va aprovar recomanar que les entitats del municipi que rebin subvenció municipal anunciïn els seus actes al menys en català. També s’estableix que l’Ajuntament donarà suport lingüístic a les entitats que ho necessitin en la mesura de les seves possibilitats. La moció tenia el seu origen en un text presentat per ERC en l’anterior ple ordinari, rebutjat per ApO i CiU, que enlloc de “recomanar” fixava que les entitats publicitessin els seus actes al menys en català.\nTambé es va aprovar, amb una única abstenció de la regidora Eva Ruiz, la moció de suport als imputats per la consulta del 9N. La moció de suport a la declaració independentista del Parlament de Catalunya va ser aprovada amb els vots favorables d’ERC, CiU i de tres regidors d’ApO. Eva Ruiz va votar en contra i Jaunma Samblás es va abstenir.\nPer unanimitat es va aprovar la moció que acorda que l’Ajuntament pagarà directament els tributs a l’Agència Tributària de Catalunya “tan aviat com sigui possible”. ERC va lliurar un informe que avalaria que ara es pot fer aquest ingrés, però el secretari va assegurar que “la legalitat ara mateix no ho permet”.\nBona part del seu torn de l’apartat de precs i preguntes el va dedicar CiU a preguntar de nou per qüestions ja fetes en el ple del 28 de setembre i que, segons assenyalava Josep Sánchez, no havien rebut resposta. CiU i ERC van coincidir en detallar “ irregularitats” i incompliments de l’empresa adjudicatària en la gestió de les escoles bressol en matèria de contractació laboral, plans de prevenció, sanitat, compromís de dotació de material o compliment del pla didàctic. Fina Mascaró, portaveu d’ERC, manifestava que sobtava “que no s’hagin aplicat sancions” a l’empresa.\nERC també va fer un prec a l’equip de govern perquè revisi l’expedient d’urbanització del carrer Major de Sant Miquel i s’eviti la “ judicialització” del conflicte. ERC creu que l’aval de l’empresa que va fer fallida l’hauria d’haver dedicat l’Ajuntament a les obres d’urbanització, la qual cosa hagués suposat que les contribucions que van pagar els veïns fossin molt inferiors a les satisfetes.\nCiU va proposar per urgència el debat d’una moció de suport al Pacte de Berà, que reclama la gratuïtat de l’Ap7. El tema va quedar sobre la taula per al seu estudi i tractament en la propera sessió ordinària de ple.\nPots escoltar l'enregistrament íntegre del ple a l'apartat de ràdio a la carta


Es refà d’un inici decebedor amb una gran actuació en els 200 metres estils\n3 min. Tarragona 25/06/2018 01:12\n260x366 La badalonina Mireia Belmonte, amb la medalla d’or aconseguida a la prova de 200 metres estils. / JESÚS DIGES / EFE La badalonina Mireia Belmonte, amb la medalla d’or aconseguida a la prova de 200 metres estils. / JESÚS DIGES / EFE\nMireia Belmonte va aconseguir finalment el seu primer or als Jocs Mediterranis imposant-se a la prova dels 200 metres estils. La badalonina es refeia així de la jornada de dissabte, en què tot i aconseguir una medalla de plata als 800 metres lliures va decebre perquè no estava al nivell esperat en les altres dues proves en què va participar. En els 200 metres estils, Belmonte va dominar la prova amb una marca de dos minuts i onze segons, dos segons menys que la segona i la tercera classificades.\nBelmonte, que participa en sis proves a Tarragona, té encara un dia per aconseguir alguna medalla més i arrodonir la participació en uns Jocs Mediterranis en què té la pressió afegida de ser la figura local més mediàtica. La badalonina va confessar als mitjans de comunicació que no estava en el seu millor moment: “Quan em fico a la piscina perdo la força i és com si em rellisqués l’aigua”. Especialment sagnant va ser la seva setena plaça ahir als 400 metres estils, una prova en què sortia com a favorita i que finalment es va emportar la mallorquina Catalina Corró, una nedadora que va superar un tumor cerebral fa un any. Avui Belmonte optarà a l’or en els 200 metres papallona, una disciplina en què és la vigent campiona olímpica.\nEl discret rendiment de Mireia Belmonte, que no es va sentir amb forces de participar en els 4x200 lliures, es pot explicar per la sobrecàrrega que suposa prendre part en un nombre tan elevat de proves i pel fet que està en ple procés de preparació per als campionats europeus de natació, que es faran a Glasgow del 3 a 12 d’agost, una competició de més prestigi que els Jocs Mediterranis.\nSi Belmonte, tot i aquestes dues medalles, és ara mateix una (relativa) decepció, la gran alegria catalana a la piscina de Tarragona és Jessica Vall, que després d’aconseguir l’or als 200 metres braça en la jornada de dissabte ahir va aconseguir el mateix metall als 100 metres de la mateixa modalitat, amb rècord de la competició inclòs. Una cursa en què la segona classificada va ser la mateixa que 24 hores abans: la també catalana Marina Garcia. Sense deixar la natació, Melani Costa va ser plata als 200 metres lliures i Joan Pons segon als 400 metres estils, a banda dels bronzes als 4x100 lliures femenins i els 4.200 lliures masculins. La natació espanyola va sumar ahir 7 medalles més, amb un total de 15, a falta de l’última jornada d’avui dilluns.\nDe la resta de competicions d’aquesta diada de Sant Joan destaca la medalla d’or del madrileny Yulen Pereira en la competició d’espasa, amb un èpic final en què va aconseguir imposar-se per la mínima al francès Roman Cannoine. També les medalles en halterofília d’Atenery Sánchez, plata en menys de 53 quilograms, i el bronze d’Alba Sánchez, en la categoria de menys de 58 quilos. La delegació espanyola ja acumula 38 medalles: 10 ors, 16 plates i 12 bronzes.


Sobre Hylé - Hylé Consulta de Psicologia - Psicologia Humanista\nPsicòleg General Sanitari (col·legiat COPC núm. 21.430) i psicoterapeuta. Màster en Psicoteràpia Humanista Integradora (Institut Erich Fromm, 2015). Postgrau com a especialista en Teràpia Sexual i de Parella (UB, 2018). Curso un doctorat en Psicologia i Salut per la UOC sobre relacions mitjançant aplicacions de cites. Àmplia experiència com a terapeuta individual i de parella, especialitzat en ansietat, relacions de parella i teràpia amb adolescents. Col·laboro amb diverses entitats com a formador i docent. Tutor de pràctiques d’estudiants de psicologia (UNED, UOC) i de diversos màsters (UB, ISEP). Professor col·laborador del Grau de Psicologia a la UOC. Enginyer superior de Telecomunicacions, amb 20 anys d’experiència professional com a consultor de projectes IT. Col·laboro amb proyectoART com a psicoterapeuta. Escric al magazine digital JotDown en temes relacionats amb la psicologia.\nPaula Corella González\nPsicòloga (Col·legiada COPC nº 30.079) i psicoterapeuta especialitzada en l’àmbit clínic. Màster en Psicologia Clínica a la Universitat d’Utrecht als Països Baixos. He viscut a Holanda 3 anys, durant els quals vaig estudiar el màster i vaig treballar com a psicòloga a la Clínica Privada Ravellaan, proporcionant psicoteràpia en anglès, espanyol i català. Experiència amb ansietat, depressió, trastorn obsessiu compulsiu (TOC) i trastorns de la personalitat (TOC i trastorn límit). A la meva tesi del màster vaig investigar sobre trauma i rituals col·lectius, i la seva possible implicació en la reactivació del trastorn per estrès posttraumàtic i dels processos de dol en individus de la primera i tercera generació des de la Segona Guerra Mundial.\n637 19 18 20\nAndrea Bos Real\nVaig estudiar Psicologia per poder acompanyar les persones en la millora del benestar i en el procés de creixement personal. Psicòloga col·legiada pel COPC (núm. 30.030) i llicenciada en Criminologia (UB, 2015). En l’àmbit de la psicologia clínica, tinc formació en tècniques de relaxació per tractar bloquejos i traumes i eines d’intervenció terapèutica amb nens i adolescents amb Trastorn de l’Espectre Autista (TEA). Per ampliar els meus coneixements en el camp de la psicologia forense, vaig fer un curs d’especialització en entrevista psicològica en casos de maltractament i abús sexual infantojuvenil.\n661 93 24 70\nPsicòloga i psicoterapeuta humanista (Núm.Col. 16.934) Llicenciada en Psicologia (UB 2004), Doctorat en Personalitat, Desenvolupament i Comportament Anormal (UB 2008), Màster en Teràpia Cognitiva Social (UB 2009), Màster en Psicoteràpia Humanista Individual i de Grup (Institut d’Interacció 2014). Especialitzada en tractaments avançats per al trauma psicològic: Psicoteràpia i Reprocessament del Trauma (Institut Alecés 2016), Brainspotting I i II (Institut Alecés 2016) i Psicoteràpia Sensoriomotriu. Desregulació afectiva, defenses de supervivència i memòria traumàtica (Sensoriomotor Psychotherapy Institut i Institut Carl Rogers 2017). He realitzat activitats de recerca, formació i intervenció psicoterapéutica en diferents àmbits (conducta violenta, violència de gènere, fibromiàlgia, teràpia familiar, discapacitat, trastorn mental greu, grup d’ajuda mútua i creixement personal, entre d’altres). Durant el 2017 vaig participar en l’equip de recerca de la UOC en el projecte Escola Nova 21 sobre noves pedagogies. Autora de diversos articles científics en l’àmbit de la psicologia clínica, he estat premiada per l’estudi “Personalitat i psicopatología en menors infractors” pel Centre d’Estudis Jurídics i Formació Especialitzada.\n654 65 67 54\nSóc Psicòloga i Psicoterapeuta humanista. Col·legiada núm. 22102 pel Col·legi Oficial de Psicòlegs de Catalunya i acreditada com a Psicòloga General Sanitària per la Generalitat de Catalunya. El grau en Clínica em va donar les bases científiques per a exercir la meva professió amb rigor i sota preceptes científics. El màster realitzat en l’Institut Fromm, em va donar l’oportunitat d’ampliar tècniques terapèutiques que em permeten tractar als meus pacients de manera holística. A banda de la meva àmplia experiència com a psicòloga i psicoterapeuta, dirigeixo projectes en empreses privades sobre estratègies en gestió d’equips, anàlisis de comportament grupal i individual i ideació i desenvolupament de recerques qualitatives relacionades amb les tendències del comportament humà davant determinats productes i serveis, així com en la construcció de relacions personals i professionals. En el meu temps lliure assisteixo a Congressos, amplio experiències amb altres professionals del sector i col·laboro en diferents centres donant xerrades sobre temes específics, com a creixement personal, adolescència i crisi d’identitat, què hi ha darrere de l’apatia i un llarg etcètera de temes que són de gran interès i formen part de la nostra vida i de la vida de les persones que ens envolten.\n667 005 300\nEncara que para nosaltres cada cas és únic i diferent, l’estructura de la teràpia és comuna.\nLes fases de la psicoteràpia són molt similars als mètodes de resolució de problemes.\nEstablir un vincle\nPer a l’enfocament humanista, en les primeres sessions dos experts es coneixen: el psicòleg especialista en tècniques psicoterapèutiques i el client especialista en els seus processos mentals. Es necessita establir una relació de confiança i seguretat entre tots dos, així que és essencial disposar d’un espai lliure de judicis o valoracions.\nLa comprensió mútua ens ajudarà a avançar.\nEncara que pot semblar obvi, no sempre és clar quin és el problema concret a resoldre. Tots els participants en la teràpia han de compartir una mateixa definició precisa, així que et farem concretar pensaments, emocions o situacions fins a saber què cal solucionar.\nA hores d’ara ja has intentat solucionar-ho pel teu compte i no han funcionat. Necessitem buscar solucions creatives perquè el canvi es produeixi, així que explorarem algunes fins que trobis la que millor s’adapti a tu. A partir d’aquí es tracta d’aplicar-la i comprovar si els resultats són els desitjats. No pateixis si a la primera no surt, aquest procés es pot repetir quant sigui necessari.\nPerquè els canvis es puguin assegurar en el temps, prevenir recaigudes o millorar encara més els resultats, la fase final de la teràpia consisteix a realitzar un seguiment de les noves formes de pensar i actuar de la persona.\nLa nostra orientació terapèutica es basa en principis procedents de la psicoteràpia humanista: creiem que en tota persona resideix el potencial per resoldre els seus problemes psicològics. Els bloquejos provenen d’aplicar solucions que no funcionen a situacions noves.\nTots els corrents psicològiques coincideixen en la importància d’un bon vincle relacional entre el terapeuta i el client. L’empatia, l’acceptació incondicional i l’autenticitat que assenyalava Carl Rogers són els nostres pilars bàsics per construir una teràpia exitosa.\nPerspectiva relacional i constructivista. Les persones no som illes, formem part d’un sistema de relacions. Comprendre el context és essencial per a un correcte enfocament de cada cas. Atenem especialment als patrons de comunicació, comportament i relació de la persona en el seu ambient concret i la seva particular percepció de la realitat.\nPsicoteràpia basada en evidència. No fem servir recursos ni tècniques que no estiguin prou consolidades. La psicoteràpia actual convergeix cap a un conjunt de pràctiques comuns l’efectivitat està reconeguda més enllà de l’escola terapèutica. Busquem obtenir els millors resultats optimitzant el nombre de sessions, utilitzant elements de teràpies cognitives, sistèmiques, constructivistes i humanistes.\nLa curiosa paradoxa és que quan m'accepto tal com sóc, llavors puc canviar.\nLa consciència de les coses requereix viure en l'aquí i l'ara, i no en una altra banda, el passat o el futur.\nNo pots aconseguir la felicitat. La felicitat succeeix i és una etapa transitòria.\nLa maduresa és la capacitat de fer el que està bé, tot i que els pares ho recomanen.


Instal·len un plafó informatiu del MUTUR per completar el tancament de la zona d’obres de la fàbrica | Ràdio Calella Televisió\nUn plafó de grans dimensions anuncia la reobertura del Museu del Turisme el pròxim mes de juny. Està col·locat a la vorera del carrer Sant Jaume, pròxim al xamfrà amb Sant Pere, i fa les funcions de tancament de la zona d’obres de la Fàbrica Llobet-Guri.\nA més, imita l’estètica del rètol original de l’equipament museístic, tancat des de principis d’any després de patir uns episodis d’inundacions i un incendi de poca consideració. El Govern Municipal de l’Ajuntament de Calella va confirmar fa unes setmanes que no es tornarà a obrir fins el juny perquè és inviable la seva activitat amb el desenvolupament de les obres d’adequació de la Fàbrica Llobet-Guri per al trasllat de l’Escola Salicrú.\nSegüent Una família de refugiats sirians ja viu acollida a Calella\nAnterior Demà es faran les celebracions escolars del Carnestoltes pendents


GIRONA | ACN/DDG Un dels lladres que va rebentar nombroses botigues de Girona i rodalies a cops de tapa d'embornal aquest estiu ha fugit de la justícia. El noi, de 23 anys, actuava sempre amb un còmplice. Anaven a cavall d'una moto robada i aquest estiu, en tan sols dues setmanes, van arribar a cometre una vintena de robatoris. El mètode sempre era el mateix: estampaven una tapa d'embornal al vidre o a la porta dels comerços i, un cop a dins, se n'enduien tots els diners que podien (en algunes ocasions, fins a 1.000 euros). Els Mossos el van poder detenir la matinada del 28 de juliol, poc després que entressin en una farmàcia i ho provessin en una altra.


Qui som?EquipPatronat IL3Lloguer d'espaisEquipaments IL3Projecció InternacionalTreballa amb nosaltresContacta IL3\tL'IL3-UB present a InstalMat\nLes jornades, coorganitzades per l'Institut per a la Diversificació i Estalvi de l'Energia del Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç (IDAE) i l'Institut Català d'Energia de la Generalitat de Catalunya (ICAEN), comptaran amb la participació activa de les principals associacions del sector. L’Institut de Formació Contínua de la Universitat de Barcelona (IL3-UB), juntament amb el Col·legi d'Enginyers Tècnics Industrials de Barcelona (CETIB), es trobarà present a InstalMat amb un stand assignat per donar a conèixer part de la seva oferta formativa en l’àmbit de la Tecnologia, responent així, als interessos i a les necessitats de les persones, empreses i institucions. InstalMat ofereix als visitants les darreres novetats del mercat respecte a productes i materials. Reuneix prop d’uns 200 expositors que mostraran una oferta integral estructurada en 12 sectors: aire condicionat, calefacció, aigua, gas, electricitat, domòtica, telecomunicacions, energies renovables, seguretat, regulació i control, eines de fixació i serveis. Paral·lelament, la fira compta amb un programa de jornades tècniques estructurades en tres grans blocs temàtics (domòtica, nova normativa i eficiència energètica), on experts de reconegut prestigi pertanyents al sector tan públic com privat, abordaran assumptes tan rellevants com la gestió en el consum d'aigua o el Reglament d'Instal·lacions Tèrmiques en Edificis (RITE).


Curts alacantins per a treballar valors en la nostra societat - LOBLANC\nEl passat 19 de setembre va començar la nova edició del Festival Iberoamericà de curtmetratges ABC que visibiliza de forma on-line aquest gènere. Més de 200 curtmetratges s’han presentat a aquest festival des de l’inici d’aquesta edició, que és tot un referent de la llengua en castellà, i que compta amb el suport de la Comunitat de Madrid i l’Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d’Espanya.\nDos treballs alacantins que tracten temes d’interès en la societat actual han sigut seleccionats i ja es poden votar en la web del festival i que destaquen per la seua temàtica per a treballar valors sobre temes de gran interès en la nostra societat actual, com és l’assetjament escolar i la diversitat sensorial i la importància d’afavorir la integració i independència d’aquest col·lectiu.\nColors és un curtmetratge d’animació 2D produït per Horitzó Sis Quinze que distribueix Promofest i que va ser nominat al Millor Curt d’Animació en la passada edició dels Premis Goya. Es tracta d’un curtmetratge que parla de l’amistat entre dos xiquets, Candela i Tito un xiquet cec i que està ambientat en el poble alacantí Banyeres de Mariola (Alacant). El curtmetratge que ja ha sigut seleccionat en més d’una trentena de festivals, va ser programat en la II Edició de Projecta, descobrint la diversitat que organitza l’associació Mediterrània Audiovisual i una de les seqüències, quan Tito i Candela es coneixen, forme part del taller de doblatge per a xiquets que es va impartir en Les Cigarreras seu del certamen. Colors compta amb vuit premis fins al moment on destaquem el premi al Millor Curt d’Animació en 18 Edició del Festival de Cinema de Sant Joan d’ Alacant, Nominat al Festival de Cinema de Sax, Premi del Públic al curtmetratge Més Molón en el Festival de Cinema de Madrid FCM-*PNR i el Premi de Cinema i Televisió Regne de León com a curt per a escoles. Amb versió en valencià i en castellà, doncs el curt podrà veure’s en Àpunt, aquesta història comença ara a més el seu recorregut com a curt didàctic en diferents centres educatius a nivell internacional.\nIrreversible és un curtmetratge que parla sobre l’assetjament escolar. Produït per MAD31 i distribuït per Yaq Distribució va ser rodat a Jaén, en la V edició de Rodat a Jaén on va aconseguir tres premis Millor Curtmetratge, Millor Director i Millor actriu per a Cristina Places, coneguda pel seu paper en la sèrie de TVE Estic Viu que explica a més amb la participació de l’actor alacantí Fele Martínez. L’actriu s’ha portat més reconeixements per aquest treball on destaquem el premi en la 15 Edició del Festival de Cinema d’Alacant.\nEl FIBABC compta amb dos premis destacats el Premi al curtmetratge més votat dotat amb 1.000€ i Premi del jurat dotat amb 2.000€. En la passada edició el guanyador va ser el curtmetratge alacantí ClassMate de Javier Marque que també va rebre el premi al Millor actor per a Jimmy Shaw.\nEnllaços visionat dels curtmetratges\nPreviousLa Diputación presenta Alicante Fashion Week 2018 que este año incrementa las actividades sociales y culturales\nNextEl Museu Pusol té un futur assegurat amb la suma de capital privat i del propi Ajuntament d’Elx


IN-VITA a la reflexió: 30. La capacitat de resposta millora la viabilitat – Ajuntagent\nIN-VITA a la reflexió: 30. La capacitat de resposta millora la viabilitat\nLa majoria de drogues -ja seguin farmacèutiques o recreatives- ens protegeixen temporalment de la realitat. Fan que perdem sensibilitat a la invasió dels cossos estranys (com les bactèries o els caps). Un munt de temes pendents sense revisar pot complir fàcilment la mateixa funció. Això té remei, entra i llegeix...\nQualsevol cosa que pugui augmentar la teva receptivitat cap a allò que t’envolta, millorar el teu temps de resposta i equilibrar el teu sistema intern (eliminar respostes errònies per excés o per defecte) t’aportarà un avantatge competitiu i millorarà el teu rendiment. La sensibilitat als inputs combinada amb la capacitat d’adaptació als canvis contribueix a la supervivència d’una espècie, d’un pilot de combat i també d’una línia de producte.\nLa droga del desordre\nLa majoria de drogues -ja seguin farmacèutiques o recreatives- ens protegeixen temporalment de la realitat. Fan que perdem sensibilitat a la invasió dels cossos estranys (com les bactèries o els caps). Un munt de temes pendents sense revisar pot complir fàcilment la mateixa funció.\nDavid Allen diu que una manera de posar sordina a la teva relació amb el món és permetre que una gran quantitat de qüestions no resoltes s’amunteguin al teu voltant fins a aixecar una fortalesa. Qualsevol input procedent de l’exterior haurà d’obrir-se camí a partir d’aleshores entre barricades de papers, centenars de correus electrònics, muntanyes d’informació i compromisos extraviats. La síndrome es reforça a si mateixa. A mesura que augmenta el desordre, genera cada vegada més racons on llançar i oblidar les qüestions desagradables o exigents.\nPerò també pots posar ordre als teus assumptes i acostumar-te a aquesta situació. A partir d’aleshores, deixar que les coses es quedin aquí sense processar pot resultar més incòmode per a tu que donar-los resposta. Potser això es pot convertir en una addicció, però en tot cas és una addicció que genera conseqüències més saludables i productives.\nAutor camorenga Publicat el 13 abril, 2018


Amb una convidada a tothom que hi vulgui assistir, la Fundació Maria Ferret lliura els Premis 2005 , en un acte que organitza dia 4 de novembre, a les 20:30 hores, a la Capella de Sant Pere, carrer Seminari, 4, de Palma. La Fundació Maria Ferret , lligada indissolublement al...\nAmb el lema ”Defensam la natura i protegim la vida” , -un dels punts rellevants de la Llei escolta -, el Patronat de la Fundació Maria Ferret fa pública la VIII convocatòria del Concurs de Fotografia , i en lliura els premis corresponents. Fotografia que obté el Premi Fundació Maria...\nMig segle -molts d’anys, mesos, dies i hores- de dedicació entusiasta a l’educació d’infants i joves fa del Moviment Escolta i Guiatge de Mallorca una de les eines més dinàmiques en l’àmbit d’aprofitament del lleure. Són molt nombroses, a Mallorca, les generacions de dones i homes que...\nLa Fundació Maria Ferret té com a objecte i finalitat promoure activitats formatives, culturals i de lleure, dins la línia del Moviment Escolta i Guiatge de Mallorca . És una fundació que fa més de 10 anys que actua a Mallorca. FMF Ara compta amb un nou Patronat ,...


Quan Roma va ocupar Cartago, el senat romà va decidir que aquesta ciutat fenícia, capital del comerç i de l'artesania, havia de ser destruïda comletament: «Delenda est Cartago» varen dir. Aquest lema implicava no solament la conquesta i el sotmetiment del poble fenici, sinó també la seva destrucció absoluta: calia esborrar-la de la faç de la terra i de la memòria de la història. I tanmateix, la ciutat de Cartago, de tradició pactista i negociadora, hauria estat disposada a satisfer totes les exigències de Roma, sense adonar-se que el pactisme és percebut per les cultures imperialistes com un signe de debilitat.\nEl politòleg Albert Pont veu un paral·lelisme evident entre la Catalunya actual i l'antiga Cartago. Segons Pont, Catalunya emula, des de fa més de 300 anys, la tradició de Cartago i, en conseqüència, acabarà exactament igual, si no es fa alguna cosa per evitar-ho.\nL'autor del llibre polític Delenda est Hispania demostra als catalans ens cal superar l'agònica prudència i l'ancestral esperit negociador de Catalunya i traspassar, sense por, el discurs oficialista del sobiranisme. Alhora, revela, amb xifres i fets del tot concloents, el poder que realment tenim a les mans, un poder del qual, després de 300 anys de submissió, ja ni tan sols som conscients.\nTítol: Delenda est Hispania\nGènere: assaig, Política


Aquest documental pretén mostrar els processos i les conseqüències que resulten de la mercantilització de la Universitat i del seu context polític , econòmic i social .\nPer a això, vam contactar i entrevistar a persones vinculades a la universitat de diferents maneres i amb diferents perfils , des d'una ex - alumna fins a un ex - rector , per tal d'intentar oferir una visió àmplia i diversa del que esdevé l'educació superior . El nostre sedàs , en matèria de selecció dels entrevistats , van ser els eixos temàtics que vèiem important tractar així com la voluntat de col · laboració amb aquest projecte; doncs , cal dir , que no pocs van desatendre la nostra invitació .\nAmb tot , sembla ser, que d'una manera o altra la majoria dels punts de vista mostrats en el documental convergeixen cap a un mateix punt\nNO al genocidi lingüístic a Ses Illes\nDavant de les agressions contra els mestres a les Illes Balears i la seva exemplar resistència, la Comissió de Enllaç XSUC-Socialisme21 manifesta el seu rebuig a les polítiques educatives i lingüístiques del Govern de les Illes Balears i del Govern Espanyol.\nAquestes mesures polítiques suposen un atac sense precedents a les condicions laborals del professorat, a la qualitat de l'ensenyament, als drets de l'alumnat i de les famílies i a la normalització i recuperació de la nostra llengua\nAmb l'excusa de la crisi i l'aplicació de polítiques neoliberals es pretén destruir el dret de totes les persones a l'educació, privatitzant-la i mercantilitzant-la i posant en marxa un genocidi lingüístic.\nVenim de lluny i anem més lluny encara!\nUna vegada més som aquí, al carrer, un altre 1r de MAIG. Però aquesta no pot ser una convocatòria rutinària com la d'altres anys. Tots i totes tenim l'obligació de recuperar l'esperit veritable de l'1 de MAIG: l'esperit de la lluita obrera per les seves reivindicacions històriques.\nDes de la seva presa de possessió el Govern de Rajoy i el de Mas vénen, decret rere decret, superant-se a si mateixos amb una sèrie de mesures que estan liquidant drets que ens va costar decennis aconseguir.\nAnte el fallecimiento del Presidente de Venezuela Hugo Chávez\nLes associacions Socialisme 21 i la Xarxa Socialista Unificada de Catalunya XSUC volem manifestar a la família del president Hugo Chávez Frías i a l'heroic poble veneçolà el nostre dolor més profund per la seva pèrdua irreparable. El nostre ferm compromís d'honrar la seva memòria redoblant el nostre afany en la lluita per fer possible la derrota de la barbàrie capitalista, les seves polítiques neoliberals i l'avanç cap a un socialisme digne d'aquest nom en el segle vint-i-u.\nVIª Assemblea de la XSUC, conjunta amb els afiliats de Socialismo21 de Catalunya\nJa teniu disponible el Document Politic de la VIª Assemblea de la XSUC, conjunta amb els afiliats de Socialismo21 de Catalunya.\nEl document el podeu descarregar des de el següent enllaç\nDestituïm els governs corruptes i obrim un procés constituent\nDeclaració del comitè d'enllaç XSUC-Socialisme21\nEstem assistint en els últims mesos al procés de descomposició del Règim de 1.978, on els casos de corrupció política afecten al conjunt d’estructures de l’Estat, des de la casa del Rei al Govern Central, passant per la Generalitat, diverses corporacions locals i determinats partits polítics, entre altres PP, PSOE i CIU.\nDeclaració sobre la vaga del 14N\nSolidaritat amb els companys de Telefónica en vaga de fam\nAquest govern es un frau, Rajoy dimissió!\nPer una Diada en defensa de la Democràcia, l'Autogovern, la República Federal i el Socialisme


Què és el PNAV?\nQuè és el Pla nacional de l’associacionisme i el voluntariat (PNAV)?\nEl Pla nacional de l’associacionisme i el voluntariat (PNAV) és el nom que pren l’estratègia de treball conjunta i participada entre el Govern de la Generalitat i el món associatiu i de voluntariat, per respondre als reptes que s’han definit com a prioritaris per a l’enfortiment i consolidació de l’associacionisme i el voluntariat a Catalunya, per un període de dos anys.\nLa FOCIR forma part des de l’any 2012 d’aquesta iniciativa, que es planteja des de l’inici com una oportunitat d’avançar plegats des de tots els àmbits per afavorir aquest enfortiment i consolidació de l’associacionisme i el voluntariat i, per tant també des de l’inici, es proposa poder mostrar i explicar: què se’ns proposa, què s’està fent, què es pot fer, com es pot fer. El PNAV implica tothom en l’estratègia; tots podem fer alguna cosa, tots juguem algun paper que pot i que ha d’ajudar a fer caminar cap als reptes proposats.\nSi voleu més informació podeu consultar aquestes 10 preguntes i respostes sobre el PNAV.\nImplica’t, participa-hi, suma’t-hi, tots fem pla!


MONBIKE I BICICORRIOLS, PLEGATS FENT RUTA AL PRE-PIRINEU 12.09.2010 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nMONBIKE I BICICORRIOLS, PLEGATS FENT RUTA AL PRE-PIRINEU 12.09.2010\nPublicat el 13 de setembre de 2010 per Bicicorriols\nEn la sortida de diumenge amb la magre, s’hi afegí de bon grat una colla de la botiga Món Bike. Amb ells férem la ruta que aquesta vegada planificà l’amic Rampes -el Màster- per la comarca del Ripollès, tot grimpant el pre-Pirineu en terra de comtes. Ens aplegàrem un total de tretze ciclistes que a quarts de set érem puntuals a la Plaça Fiveller.\nLa ruta s’inicià a Ripoll i continuava fins a Campdevànol on trencàrem per prendre la carretera de Gombrèn. Allí férem una paradeta per carregar l’aigua que alguns encara no teníem i ja pensàvem amb l’esmorzar.\nSeguírem vers la carretera del Santuari de Mongrony que abandonaríem per continuar cap al Castell de Mataplana, a ponent, la Serra del Pedró i Can Ros, ja a tocar de Castellar de n’Hug.\nAl poble on neix el Llobregat, hi esmorzàrem abans de grimpar el Coll de la Creueta. Alguns de la colla de Món Bike ja ho havien fet -esmorzar- abans de sortir de casa perquè no sabíen que pararíem per aquest afer. Jaume, Jaume. Possiblement, l’estona de l’àpat va ser massa llarg, però si es fa cicloturisme, què caram, es fa ben fet.\nHavent esmorzat, a la plaça ens férem la foto tots els velocípedes de l’excursió i tot seguit emprenguérem l’escalada cap al Coll. Bonica i estètica ascenció que féu gaudir de valent a tots plegats i que anà col·locant a cadascú al seu lloc sense poder constatar grans diferències entre el primer i el darrer en fer cim. Anàrem pràcticament arribant l’un darrere l’altre. Bonic.\nRepetírem la foto de grup en alçada i iniciàrem la davallada cap a la Collada de Toses. Ens reagrupàrem a la cruïlla dels Alabaus i plegats començàrem el descens cap a Fornells després de passar el coll que, sigui dit de passada, fou un dels primers grans del Pirineu en incloure’s en les primeres edicions de la Volta a Catalunya.\nAl grupet capdavanter l’Esteve feia les delícies amb el seu mestratge traçant els revolts i gaudírem de valent baixant a tota pastilla tot alternant-nos per no perdre pistonada.\nA la cruïlla de Fornells, pocs metres abans de la de Dòrria, reférem el grup per baixar fins el poble i allí repostar d’aigua a la font per poder fer front a les dues enfilades següents: Nevà i Campelles.\nFins a Nevà una molt bonica passejada entre alterosos boscos de pi negre a través d’una recent asfaltada pista i, després, per un tram emporlanat, vàrem baixar fins la carretera que ens menaria a Planoles. Aleshores, per llarga i costeruda pista emporlanada, fins a Campelles.\nAquest darrer tram féu estirar un xic més el grup, però tot i així, tothom anà arribant sense plorar. Només restava el Coll de Jou que feia patir a més d’un.\nDavallàrem fins a Ribes on haguérem de tornar a repostar aigua a la font. Eren les dues de la tarda i per alguns un xic tard per emprendre la temible escalada al darrer coll. Així és que després d’algunes valoracions, es prengué la decisió, per gran alegria d’uns i poca tristesa d’altres, de tornar a Ripoll i fer un dinar de germanor.\nLa tornada fins a Ripoll fóu molt ràpida i alhora caòtica. La poca traça del grup per fer el relleu es constatà just en arrancar. Les demarrades se succeïren per tots costats amb el perill que comportaven, fins que, a Campdevànol, l’Esteve donà unes petites explicacions per realitzar l’acció correctament i arribàrem al Bressol de Catalunya amb un aprovat justet.\nAl pàrquing de la Ruta del Ferro ens refrescàrem i ens abillàrem per anar a dinar a Ripoll, però en no trobar un bon lloc per aparcar, vam decidir de fer-ho a Sant Quirze. Unes bones i refrescants gerres de cervesa i un abundós dinar donàren el punt i final a una bonica jornada de bicicleta de carretera.\nsense la llum d’aquelles noves rutes.\nEls de Món bike: Jaume V., Esteve S., Miquel S., Regina M., Quico M., Manuel F. i Ramón.\nEls corriolaires: Giovanni L., Àngel V., Valentí T., Martí M., Anscari N. i Joan LL.\nDistància recorreguda: 97 km.\nDesnivell + acum.: 1848 m.


Els jugadors - Somnis de teatre\nin\tCrítica\ton\t 11/06/2012\t 03/05/2015\t by\tGema Moraleda\nDiuen que a la vida es pot ser qualsevol cosa tret d’avorrit. Avorrir la gent en un espectacle hauria d’estar prohibit. Quan entro a un teatre espero que m’expliquin una història, que em provoquin, que em facin riure, plorar, que em posin nerviosa, que em violentin, que em sorprenguin. Fins i tot, si no m’agrada el que veig, puc sentir curiositat per una trama concreta, un personatge, em pot interessar l’enfoc de direcció o la utilització de les llums. Però avorrir-me, això no, si us plau.\nHauria d’estar encara més prohibit tenir a la teva disposició quatre actors de la qualitat d’Andreu Benito, Jordi Boixaderas, Jordi Bosch i Boris Ruiz i desaprofitar-los d’aquesta manera. Uns actors que es mereixen un monument per intentar salvar un text que no els dóna res on agafar-se. Amb uns personatges plans, fets d’anècdota i lloc comú, aconsegueixen crear interpretacions creïbles i treballades. Però, és clar, no poden fer miracles.\nEls jugadors és una obra de la qual no puc comentar l’argument perquè és tan poca cosa que amb una sola frase puc reventar tota la història. Diré el que diuen a tot arreu: quatre homes (un barber, un actor, un enterramorts i un professor), que es coneixen de fer timbes de cartes, es reuneixen per acompanyar un d’ells al jutjat. Així en fred, la premisa promet, però en realitat el text és fluix, molt fluix. Una idea senzilla que podia haver tingut gràcia si s’hagués treballat més.\nLa direcció tampoc no es llueix gaire. Amb una escenografia de tall totalment realista (gairebé naturalista, podriem dir) el director comença sobri però, al cap d’uns minuts, es cansa i comença a saltar-se l’entorn que ell mateix ha creat. El personatge d’Andreu Benito seu a terra amb les cames penjant de l’escenari. És impossible saber on se suposa que és. Si es vol optar per una direcció més lliure on l’entorn ha d’estar més al cap de l’espectador que a sobre l’escenari (cosa que, no només és lícita sinó que a mi m’encanta quan està ben feta), no pots tenir una escenografia com la d’Els jugadors. L’última cuina tan ben equipada que he vist sobre un escenari va ser a Celobert. I allà la direcció i l’escenografia anaven en la mateixa línia. Per no comentar els canvis d’escena amb aquella mena de “quadres plàstics” on els actors es quedaven petrificats. El recurs resultava pobre i, tot sovint, innecessari.\nEn resum, un text intrascendent amb uns actors que es deixen la pell i aconsegueixen salvar-se.\nEls jugadors – Autor: Pau Miró. Direcció: Pau Miró. Repartiment: Andreu Benito, Jordi Boixaderas, Jordi Bosch i Boris Ruiz. Sala: Teatre Lliure de Gràcia. Data: 08/06/12. Fotografia: (c) Ros Ribas.\nAndreu Benito Barcelona Boris Ruiz Celobert Els Jugadors Jordi Boixaderes Jordi Bosch Pau Miró Teatre Teatre Lliure de Gràcia


Creix la demanda de preservació de la fertilitat per motius socials | TVE Catalunya | Dexeus Dona\nCreix la demanda de preservació de la fertilitat per motius socials | TVE Catalunya\nL'Informatiu migdia, minuto 9:51\nCada vegada hi ha més dones que decideixen congelar els seus òvuls per ajornar la maternitat. La tènica que permet preservar els òvuls d'anomena vitrificació. Les principals clíniques de reproducció assistida que ofereixen aquesta tècnica indiquen que el nombre de dones que demanen aquesta tècnica ha crescut un 30%.\nL'Antonella va decidir congelar els seus òvuls en el 2014, quan tenia 34 anys. "La idea va sorgir després d'una relació que va acabar, que va durar molts anys. La idea d'una planificació familiar ja s'havia esfumat. Vaig pensar en la vitrificació per tenir més tranquil·litat a llarg termini" afirma..Només els utilitzarà en el futur si intenta quedar-se embarassada i no ho aconsegueix. per molt temps que passi els seus òvuls seguiran tenint 34 anys.\n"És una tècnica que permet que els òvuls mantinguin la seva vitalitat intacte, la que li correspon a l'edat en què es van vitrificar" explica el Dr. Agustí Ballesteros, president de la Societat Espanyola de Fertilitat (SEF) i director de la Clínica IVI Barcelona.\nVa començar a utilitzar-se per combatre posssibles problemes de fertilitat de dones amb càncer causats per la quimioteràpia. Actualment en un 90% dels casos es fa per assegurar la fertilitat en una edat menys fèrtil.\n"Per a la preservació de la fertilitat, el moment ideal és fer-ho abans dels 35 anys, ja que a partir d'aquesta edat la fertilitat disminueix de manera significativa anys rera any", afegeix el Dr. Ballesteros.\nL'edat mitjana en què les dones tenene el seu primer fill a Espanya és de 32 anys i va en augment. Els experts asseguren que és necessària més informació perquè les dones sàpiguen com evoluciona la seva fertilitat.\nEl Dr. Buenaventura Coroleu, cap del Servei de Mecicina de la Reproducció de Dexeus Dona explica: "Jo sempre poso un exemple de la pacient que té 40, 42, 43 anys i que quan li expliques les possibilitats que té de quedar-se embarassada no ho entenc, Per què? Perquè ella va al gimnàs, està amb un cos perfecte es troba molt jove, però els seus òvuls i els seus ovaris ja no són tan joves".\nEl perfil de les pacients que sol·liciten aquesta tècnica és de dones que no tenen parella o amb una vida laboral activa a la qual no volen renunciar.


Oscar Guayabero ·Les altres censures\nFelicitem-nos, ja tenim un altre motiu de cohesió nacional. El maltractament que l’actor Pepe Rubianes va rebre a Madrid, arran d’unes declaracions fetes a TV3, ha estat contestat amb unanimitat per les forces vives de la cultura catalana.\nAvui 26 de setembre 2006. Claret Serrahima, Oscar Guayabero\nFelicitem-nos, ja tenim un altre motiu de cohesió nacional. El maltractament que l’actor Pepe Rubianes va rebre a Madrid, arran d’unes declaracions fetes a TV3, ha estat contestat amb unanimitat per les forces vives de la cultura catalana. Les clares limitacions a la llibertat d’expressió, l’intervencionisme polític, les amenaces destraleres fan que tots, aquí, a l’anomenada perifèria, ens escarxofem al sofà amb una oculta satisfacció: “Com són aquests cafres de centralistes”.\nNo és que no sigui cert, el problema és que col·locar Madrid al nostre particular Eix del Mal no ens ajuda a fer autocrítica. D’acord, acceptem que el grau d’intolerància dels càrrecs públics i d’una part dels habitants de la Meseta espanyola és alt. I el nostre? Nosaltres som més subtils, sens dubte. Però no per això estem exclosos del llistat de llocs on les institucions han censurat i alguns mitjans de comunicació han aplaudit a vegades aquesta censura, sigui per les obres o per les opinions dels seus creadors. Només cal recordar els ponents exclosos, per diversos motius, en les conferències del Fòrum 2004. Recordem l’enrenou amb el Cobi pels acudits que Mariscal va fer sobre Jordi Pujol.\nL’any 2001, en una exposició anomenada Transexual Express, celebrada al Centre d’Art Santa Mònica de la Rambla, a l’exterior de l’edifici es va col·locar un cartell, de l’artista Tracey Emin, on es veia una noia oberta de cames arreplegant diners cap al seu entrecuix. El cartell va ser despenjat després que alguns diaris i polítics van dir que era una imatge de mal gust. Es va considerar una “infracció del paisatge urbà”. Podem considerar això censura? En tot cas tenim una limitació: de portes endins el que vulguis, però de portes enfora, compte amb el que fas.\nL’any passat, la galeria d’art ADN de Barcelona va voler exhibir una peça en què es feia una referència al conegut triangle verd del logotip d’El Corte Inglés. Els advocats dels grans magatzems van treballar amb molta rapidesa i van fer que es retirés l’obra. Bé, sembla que hi ha una segona limitació, la protecció legal de les grans empreses.\nEn aquest mateix sentit, fa uns anys hi va haver una polèmica amb una exposició de Hans Haacke anomenada Obra social amb clares referències a La Caixa, que estava prevista exposar a la Fundació Miró. L’entitat financera va pressionar la institució i l’exposició es va desprogramar. Un temps més tard, la Fundació Tàpies li va donar cabuda.\nAquests exemples no són sinó una petita part de les limitacions que ens estem imposant com a societat. I ho fem en un entorn com les arts, que hauria de tenir els mínims límits possibles per poder fer la seva feina, que és, molts cops, fer-nos veure allò que no volem mirar. Totes les societats necessiten els seus bufons, els seus particulars pepito grillo.\nLes tisores dels bons jans\nDurant el Fòrum de les Cultures, es va desprogramar la projecció d’un documental titulat ¿Nadie soporta a nadie?, de Roman Martin, sobre el racisme a Barcelona. Segons sembla, el documental no lligava amb la línia del Fòrum de mostrar una Barcelona “políticament correcta”. Sense entrar a valorar la qualitat de la peça, ¿va ser això censura? El que és evident és que les institucions no programen allò que no creuen que sigui correcte.\nAquest cas és paradigmàtic d’una censura que s’ha instal·lat dins la societat catalana i està tan arrelada que, fins i tot, ens autocensurem. Sovint, mesurem les paraules a l’hora d’emetre opinions de temes delicats com la immigració i el seu impacte a la societat, les diferències sexuals, etc. El llenguatge és un dels barems d’aquesta autocensura, ja no hi ha negres sinó “gent de color”, no hi ha persones grosses sinó amb sobrepès, no hi ha narcosales sinó centres de venipunció.\nAquesta correcció puritana i molts cops hipòcrita és la que va recriminar a Carlos Pazos haver creat un souvenir de Catalunya on el Floquet de Neu feia de Nen Jesús als braços de la Mare de Déu de Montserrat, o la que s’horroritza cada cop que apareix un cos nu o un acte de violència en els muntatges teatrals de Calixte Bieito.\nA la pel·lícula Salvador, recentment estrenada, es passa de puntetes per la lluita armada del desaparegut Salvador Puig-Antich i del MIL (Movimiento Ibérico de Liberación) on militava. És evident que el moment sensible sobre el terrorisme ha fet que es tragués importància a aquest assumpte.\nCal poder veure l’obra de Rubianes, però que alhora puguem dir, sense embuts, que Catalunya no és un oasi de llibertat. El que se suposa políticament correcte, les empreses i la moral conservadora, ens estan començant a ofegar. “Hijo mío, dije culo”, que diria l’humorista Eugeni.


Fisio Centre: 2012\nCERVICÀLGIA. DOLOR AL COLL I MUSCLES.\nÉs una demanda freqüent a la consulta : Dolor a la columna vertebral, a nivell de les cervicals.\nLa Columna, en la seva part més alta, està formada per set vértebres cervicals, i les anomenem C1( primera vèrtebra cervical), C2 (segona …), C3,C4,C5,C6,i C7.\nLes dues primeres vèrtebres tenen nom propi: Atlas(C1) i Axis(C2) i es troben intimament lligades a l´os occipital del cap. Ens donaran sosteniment al crani i moviment al cap. També ens asseguren l´eficàcia dels sentits de la vista i l´olfacte.\nLes causes d´aquest problema són diverses:\n- males postures a la feina, ja sigui per sobreesforç com per posicions mantingudes cert temps ( treball d´oficina).\n- vida sedentària.\n- traumatismes esportius o per accidents.\n- alteracions congénites: costella supernumerària( tenir una costella de més), vértebra cuneiforme, tortícolis congènita en els nadons…\n- alteracions de la postura\nLa sintomatologia també pot manifestar-se de diferents formes perqué hi ha un munt d´estructures i teixits que es relacionen directa o indirectament amb aquesta via de pas del nostre cos.\nLa irrigació vascular que arriba dins del cap ho fa a través d´un petit conducte en l´apófisis transversa de cada vértebra. La tensió excesiva o la malposició articular pot comprometre aquesta vascularització i fer que patim vertígens, marejos, mal de cap,…\nLa columna li fa de conducte a la médul.la espinal, i pel seu pas per la zona cervical, surten a dreta i a esquerra per entre les vértebres els nervis raquidis per formar el plexe braquial.A nivell del muscle, aquest tronc nerviós es ramificarà en nervis més prims: N. Mitjà, N. Radial, N. Cubital,…per fer-se càrrec de la gestió de la informació sensitiva i motora dels nostres braços.El pinzament d´un d´aquests nervis pel forat de sortida que li haurien de deixar dues vértebres, o la compressió d´un nervi per un espasme muscular donaran problemes d´adormiment a les mans ( Sdme.del Túnel Carpià), sensacions de pesantor del braç, sensació de tenir el braç de suro , dolor que segueix perfectament un recorregut…\nEl dolor cervical s´acompanya de retracció muscular i com que aquests músculs arriven a d´altres articulacions, el dolor s´extendrà si no tractem la causa original.Per exemple, el muscul trapezi relaciona la columna amb el muscle des de les apófisis transverses de les quatre vértebres cervicals i les quatre vértebres dorsals.El múscul trapezi doncs, té capacitat de tirar dels muscles cap a dins i cap a dalt, i ens dóna la sensació que el cap s´ha amagat entre els muscles.\nA Fisio Centre fem servir quatre tècniques per sol.lucionar aquest problema:\nAmb el Massatge actuem sobre els teixits tous ( músculs, tendons I lligaments), per fer baixar el to muscular sobretot en els músculs més fibrosats, on va començar el dolor.\nL´Osteopatia ens permet un diagnòstic global d´aquesta zona del cos en relació amb la resta, així com tècniques de tractament específiques per a cadascú. Fem servir tècniques dirigides a les vèrtebres per restaurar la movilitat i normalitzar aquella posició de l´articulació que pogués comprometre els teixits llindants.\nAmb els Estiraments posem en joc dos o més articulacions relacionades per un sol múscul. Principalment, treballem a nivell del coll, de l´espatlla i del muscle amb lleugeres tensions del teixit muscular.\nL´Acupuntura és una altra opció al tractament, des d´un punt de vista de l´energètica.\nSi calgués, el tractament es pot mantenir viu a casa si es fan els exercicis que us ensenayarem: reprogramació articular i auto-estiraments.\nRecomanem sempre normes d´higiene postural adients a les necessitats i característiques del pacient.


Rocòdrom Germans Estorach » La Massa CCV\nPàgina inicial/Seccions/Muntanya/Rocòdrom Germans Estorach\nRocòdrom Germans Estorachfestorach2022-02-07T11:48:29+01:00\nEl rocòdrom Germans Estorach és un servei de la Secció de Muntanya de la Massa exclussiu per als seus socis escaladors, per la qual cosa es necessari que en siguis soci. Si no ho ets et pots donar d’alta quan t’inscriguis al rocòdrom.\nUn cop ens hagis fet arribar el formulari degudament complimentat i hagis fet l’ingrés de les quotes inicials que s’expliquen a continuació s’et lliurarà una clau d’us personal per a que puguis accedir a les instalacions en l’horari que més et convingui.\nUTILITZA AQUEST FORMULARI PER A INSCRIURE’T\nPuc anar al rocòdrom?\nPer inscriure’t i fer ús del rocódrom has de ser major de 18 anys, si no ho ets o vols inscriure un menor posa’t en contacte amb muntanya@lamassaccv.org i espera a rebre les nostres indicacions.\nQuè he de fer per ser SOCI de La Massa i del Rocòdrom?\nSer usuari del rocòdrom en quatres passos\n1- ALTA: OMPLE EL FORMULARI d’inscripció al Rocòdrom Germans Estorach.\n3- ABONA LES QUOTES: Fer l’ingrés de les quotes de soci de La Massa (si correspon) i la del rocòdrom al nou compte número ES84 0081 0379 8300 0136 4942 de l’Associació La Massa Centre de Cultura Vilassarenc, que té al Banc Sabadell.\n3- ENVIA’NS EL RESGUARD: un cop validat el formulari i fet el pagament de la quota del rocòdrom, envia adjunt a un email a muntanya@lamassaccv.org una còpia del resguard de la transferència o l’ingrés. En breu ens posarem en contacte amb tu per fer-te arribar la clau magnètica que dóna accés al rocòdrom pel jardí del Casal Pifarrer.\nQuant costa ser membre del rocòdrom?\nLa quota anual de soci de La Massa és de 30 € (20 € els nens/es de 16 a 20 anys i els majors de 65 anys i gratuït pels menors de 15 anys).\nLa quota anual d’usuari del rocòdrom és de 90€ si no estàs federat (80 € de la quota més els 10€ de l’assegurança d’accidents), si disposes de carnet federatiu només has pagar els 80€ de la quota.\nAmbdues quotes són anuals, NO hi ha la possibilitat de pagar parcialment per mesos, però si t’inscrius a partir de setembre pots pagar mitja quota del rocódrom (50€) pel que resta d’any.\nQuina assegurança he de tenir\nEls escaladors del rocòdrom Germans Estorach han de disposar d’una assegurança personal d’accidents. Tens dues opcions:\n1 – CARNET FEDERATIU de la FEEC modalitat C (el preu s’actualitza anualment i el podeu consultar a la pàgina de la FEEC) i cobreix accidents tot l’any per escalar a tota Espanya i al Pirineu, a més d’accidents en curses de muntanya, BTT, alta muntanya, barranquisme, vies ferrades i alpinisme. Si no el tens i hi estas interessat envia un mail a muntanya@lamassacc.org i t’el tramitarem.\n2 – Si NO et vols federar et tramitarem una assegurança específica amb la companyia Urquía & Bas Correduria d’Assegurances que val 10€ l’any. Aquesta assegurança només serveix per escalar al rocòdrom Germans Estorach de La Massa.\nQuins són els horaris del rocòdrom?\nAmb la teva clau d’accés podràs anar-hi quan et sigui més còmode, sense limitació d’horaris i sempre que l’aforament ho permeti.\nUnes tardes i hores setmanals l’empresa ENFILA’T tindrà prioritat d’ús de la instal•lació per fer l’activitat de l’ESCOLA D’ESCALADA. Tal com diu el Reglament del rocòdrom Germans Estorach, es pot donar el cas que en la instal•lació coincideixin cursets o activitats programades del tipus extraescolars. En cas de concurrència recomanem que parleu amb el monitor de les extraescolars per repartir-vos l’espai a fi de no interferir-les.\nQuines són les normes del rocòdrom?\nÉs important que llegeixis amb atenció el Reglament d’us del Rocòdrom i mantinguis la teva activitat sempre d’acord amb el que en ell s’estipula. Si tens algun dubte a l’hora d’inscriure’t pots posar-te en contacte amb nosaltres enviant un correu electrònic a muntanya@lamassaccv.org.\nREGLAMENT DEL ROCÒDROM GERMANS ESTORACH\nROCÒDROM GESTIONAT I DINAMITZAT PER\nENFILA'T EDUCACIÓ I ESCALADA QUÈ ÉS ENFILA'T ? AMB CLASSES PER A INFANTS,\nESCOLA D'ESCALADA FORMULARI D'INSCRIPCIÓ CAMPAMENTS, ESTADES\nI CASALS D'ESCALADA SABER MÉS COL·LABORACIONS AMB\nENTITATS MUNICIPALS I CENTRES EDUCATIUS PROJECTES EDUCATIUS I SOCIALS PER A SOCIS I SÒCIES\nCURSOS FORMATIUS MÉS INFORMACIÓ SORTIDES A ROCA AMB\nL'ESCOLA D'ESCALADA ENFILA'T AMB NOSALTRES REEQUIPAMENT TRIMESTRAL\nDE NOVES VIES D'ESCALADA VOLS SER EQUIPADOR/A VOLUNTARI/A? AL ROCÒDROM, PER A TOTES LES EDATS\nI OBERTES AL POBLE\nACTIVITATS I JORNADES POPULARS CONSULTA EL CALENDARI\nCOM VAREM FER EL ROCÒDROM GERMANS ESTORACH