El premi Català de l'Any se celebra des del 2000 i han estat guardonats 16 personatges.\n2016 Oriol Mitjà Metge investigador\n2015 Òscar Camps Socorrista\nBadalona és la seva ciutat natal, i la seva professió és socorrista. Des de fa mesos està vivint una de les experiències més dures que pot viure qualsevol persona. Camps és director de l’oenagé Pro-Activa Open Arms.\nVegeu la crònica de la gala del 2015\n2014 Lucía Caram Religiosa\nDes del seu convent de Santa Clara a Manresa, aquesta monja s'ha convertit en la cara visible de la lluita contra la pobresa i la desigualtat. A més d'una de les veus més crítiques amb els polítics i la crisi econòmica.\nVegeu la crònica de la gala del 2014\n2013 Josefina Castellví Biòloga i oceanògrafa\nJosefina Castellví (Barcelona, 1935) va ser la primera dona a dirigir la base espanyola de l'Antàrtida. Deu anys després de jubilar-se, va tornar a l'illa de Livingston de la mà d'Albert Solé per gravar el documental 'Els records glaçats'.\nVegeu la crònica de la gala del 2013\n2012 Josep Sánchez de Toledo Metge\nJosep Sánchez de Toledo (Barcelona, 1951) és el responsable d'Oncologia i Hematologia Pediàtrica a l'Hospital Vall d'Hebron. El servei que dirigeix va ser el pioner a Espanya, el 1984, a fer transplantaments de medul·la òssia en nens amb leucèmia.\nVegeu la crònica de la gala del 2012\n2011 Joaquim Maria Puyal Comunicador\nJoaquim Maria Puyal (Barcelona, 1949) fa 35 anys que va retransmetre el seu primer partit de futbol (del Barça) en català. Geni i creador de formats televisius innovadors, el mestre Puyal manté viva i actualitzada la seva personal locució futbolística.\nVegeu el discurs de Joaquím Maria Puyal, al rebre el premi\n2010 David Miret Casteller\nDavid Miret (Vilafranca del Penedès, 1970) va dirigir el 2010, com a cap de colla, la millor temporada de la història dels Castellers de Vilafranca després que la Unesco declarés els castells Patrimoni Immaterial de la Humanitat.\nVegeu l'elaboració del sopar de la gala del Català de l'Any\n2009 Josep Guardiola Entrenador del Barça\nJosep Guardiola va aconseguir el 2009, com a entrenador del Barça, una fita històrica en el món del futbol: guanyar sis títols en una temporada. Guardiola s'ha guanyat l'afició culer amb les victòries de l'equip i també per la seva tenacitat, disciplina i humilitat.\nVegeu el resum de la gala del 2009\n2008 Vicente Ferrer Cooperant a l'Índia\nVicente Ferrer va dedicar tota la seva vida a millorar les condicions dels més desafavorits de l'Índia. Va arribar a Bombai el 1952 com a missioner jesuïta i va treballar de manera incansable per eradicar el patiment dels més pobres del país a través de la fundació que porta el seu nom, la qual assisteix més de 2,5 milions de persones. Vicente Ferrer va morir el 19 de juny del 2009 als 89 anys a Anantapur, pocs mesos després d'haver rebut el premi.\n2007 Pasqual Maragall Polític i lluitador contra l'Alzheimer\nPasqual Maragall (Barcelona, 1941) va ser l'alcalde de Barcelona durant quinze anys, en els quals va destacar la renovació de la ciutat per acollir els Jocs Olímpics del 1992. L'any 2003 va aconseguir la presidència de la Generalitat després de 23 anys de Govern de CiU. En la seva faceta com a president, destaca l'aprovació en referèndum del nou Estatut. El 2007 va fer públic que pateix Alzheimer i que vol convertir la lluita contra la malaltia en la seva prioritat. "Vam fer els Jocs Olímpics, vam aprovar i ratificar l'Estatut, i ara lluitarem per l'Alzheimer", va afirmar.\n2006 Neus Català Supervivent del camp de concentració de Ravensbrück\nRepublicana sense fissures, Neus Català (els Guiamets, 1915) és l'única supervivent catalana del camp de concentració de dones de Ravensbrück. Va ser capturada i deportada pels nazis quan col·laborava en activitats de la resistència francesa. Havia arribat a França fugint de les tropes franquistes, creuant clandestinament la frontera amb 182 orfes de la colònia Negrín de Premià de Dalt. Amb 91 anys, va pujar a l'escenari del Palau de Congressos de Barcelona per rebre el guardó Català de l'Any 2006 i va enviar un missatge d'esperança per a la humanitat.\n2005 Joan Massagué Científic en lluita contra el càncer\nCientífic en lluita contra el càncer\nLlicenciat en Farmàcia i doctor en Bioquímica per la Universitat de Barcelona l'any 1979, Joan Massagué (Barcelona, 1953) ha desenvolupat part de la seva reeixida carrera als Estats Units, on ja als anys 80 va descobrir l'estructura del receptor de la insulina. Des del 2003, dirigeix el programa de biologia i genètica sobre el càncer del Memorial Sloan-Kettering Cancer Center de Nova York. Al seu torn, és director adjunt de l'Institut de Recerca Biomèdica del Parc Científic de Barcelona, on desenvolupa un projecte centrat en la investigació de la metàstasi. Premi Príncep d'Astúries de recerca científica i tècnica l'any 2004, Massagué és considerat un dels investigadors del càncer més prestigiosos.\n2004 Joan Manuel Serrat Cantautor català més internacional\nFa 40 anys, Joan Manuel Serrat (Barcelona, 1943) enfilava el camí d'un estudi per enregistrar el seu primer disc, l'elapé 'Una guitarra'. Avui està consolidat com el cantant català més internacional, amb una obra valorada per la seva lucidesa artística i la seva dimensió social. Durant la seva vida, 'el noi del Poble-sec' no només ha hagut de sobreposar-se a un exili a Mèxic, motivat per la seva negativa a cantar en castellà a Eurovisió i la seva posició política, sinó que també ha hagut de fer front a les dificultats que li ha causat el seu cos: un càncer de bufeta que el va portar al quiròfan l'any 2004. Amb més d'una trentena d'àlbums, Serrat és la banda sonora de diverses generacions.\n2003 Ferran Adrià Considerat el millor cuiner del món\nPortada de la revista 'Time' l'any 2003, Ferran Adrià (l'Hospitalet de Llobregat, 1962) és el cuiner més internacional de Catalunya. El seu restaurant, El Bulli, de Roses, ha estat considerat tres vegades millor restaurant del món per la prestigiosa 'The Restaurant Magazine' (2002, 2006 i 2007). Sovint és reclamat per dirigir la cuina de grans esdeveniments, com el sopar de gala de l'enllaç dels prínceps d'Astúries. Ferran Adrià, investit doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona el 2007, és creador de noves tècniques culinàries com la desconstrucció i l'esferificació, i un dels principals artífexs de l'elevació de la gastronomia a la categoria d'art.\n2002 Manuela de Madre Vicepresidenta del PSC i cara pública de la fibromiàlgia\nManuela de Madre (Huelva, 1954) ha viscut des de jove a Santa Coloma de Gramenet, ciutat que la va elegir alcaldessa l'any 1991. Abans havia sigut diputada pel PSOE al Congrés (1984-1987), i des del 1988 fins a l'actualitat ho ha sigut al Parlament de Catalunya pel PSC, partit del qual és vicepresidenta. L'any 2002, es va veure obligada a abandonar l'alcaldia de Santa Coloma davant la necessitat de fer front a la fibromiàlgia, una malaltia complexa i en aquells moments poc coneguda. Des de llavors, De Madre ha destacat pel seu coratge davant la malaltia que pateix i pel seu paper al capdavant d'una fundació impulsada per ella mateixa dedicada a la fibromiàlgia.\n2001 Pau Gasol Primer jugador català a la NBA\nAmb 2,13 metres d'alçada i una agilitat desbordant, Pau Gasol (Barcelona, 1980) ha estat el primer català que ha aconseguit jugar i triomfar a la NBA. Jugador del Barça des de la temporada 1997-98, va ser escollit en el tercer lloc del 'draft' l'any 2001 pels Memphis Grizzlies. Actualment és jugador de LA Lakers. La seva trajectòria en la millor Lliga del món ha estat brillant: 'rookie' de l'any (2001), classificació dels Grizzlies per als 'play-off' dos cops consecutius (2004 i 2005) i participació en l'All Star (2006). Amb la selecció espanyola, Gasol ha destacat com a líder indiscutible de l'equip que es va proclamar campió del món en el Mundial del Japó 2006.\n2000 Ernest Lluch Exministre de Sanitat assassinat per ETA\nErnest Lluch (Vilassar de Mar, 1937 -- Barcelona, 2000) ja s'havia retirat del primer pla polític quan la banda terrorista ETA va acabar amb la seva vida. Lluch havia estat portaveu del PSC al Congrés dels Diputats (1980-1982) i ministre de Sanitat i Consum en la primera legislatura del Govern de Felipe González (1982-1986). Quan va ser assassinat, exercia una càtedra a la Universitat de Barcelona. En vida, va destacar perquè va ser un fervent defensor del diàleg com a eina per aconseguir el respecte pels drets humans, així com la pau a Euskadi.


IB3 | Punta Balena, desert un mes després del tancament\nPortada > economia > Punta Balena, desert un mes després del tancament\nPunta Balena, desert un mes després del tancament\nAls residents i treballadors els preocupa el cop econòmic d'aquesta paralització\nMitjans d’agost i el carrer de Punta Balena a Magaluf mostra una inusual imatge. Un mes després del tancament dels negocis de venda d’alcohol al carrer, decretat pel Govern, la zona continua deserta. El carrer on cada estiu es repeteixen imatges d’excessos i descontrol és enguany irreconeixible. Tots els locals estan tancats fins, com a mínim, el 15 de setembre. Als residents i treballadors els preocupa el cop econòmic d’aquesta paralització.\nEnguany les imatges d’excessos i descontrol de Punta Balena queden lluny del silenci que es respira a l’epicentre de la bauxa de Magaluf. Als turistes els costa reconèixer Punta Balena. “No hi ha gent, és com un cementeri”, descriu un.\nUna turista lamenta que és “Molt trist de veure”. Tristesa compartida també pels residents, que, diuen mai no havien vist així Punta Balena. Els preocupa el cop econòmic. Mentrestant, hi ha treballadors que es demanen de què pot viure la gent davant aquesta situació. Expliquen que hi ha “més gent per Nadal que ara”.\nEl dispositiu de seguretat treballa tranquil. Hi ha poca activitat i el temps passa lent.


Castell de Castellnou de Llinars / Llinars del Vallès / Vallès Oriental | Catalunya Medieval\nCastell de Castellnou de Llinars\nCastell de Castellnou de Llinars / Llinars del Vallès / Vallès Oriental\nSituació: Dins de la localitat de Llinars del Vallès (Vallès Oriental) – Barcelona.\nEstat: El Castellnou és l’edifici més emblemàtic de la vila. Exteriorment presenta molt bon aspecte. Desconeixem el tipus de propietari i si és visitable. Aparcament als voltants d’aquesta edificació.\nAltres noms: Castell Nou de Llinars\nAccés - Visitat el 19/04/2008:\nCal localitzar el nº 7 de l’avinguda de Pau Casals d’aquesta localitat. (Molt a la vora de la plaça de la Vila. Així doncs caldrà estar atents a vigilar cartells informatius que ens dirigeixin a l’Ajuntament. També és molt a la vora del Parc dels Corbera).\nEn aquest lloc, (41 38 23 02 24 12), hi ha unes escales de ferro que donen accés a un pas elevat sobre aquesta avinguda, i que al mateix temps possibiliten la contemplació de la façana d’aquesta edificació, difícil de veure des d’altres punts, doncs està cercada per un tancat, i rodejada de vegetació que dificulta la seva visió.\nLocalització: N 41 38 24.96 E 02 24 12.12 – Altitud: 193 m.\nEl Castellnou de Llinars és un edifici de planta quadrada, d'uns 27 m de costat, organitzat entorn d'un pati central. La façana té un portal d'amples dovelles, damunt del qual hi ha un entaulament que conté l'escut dels Corbera sostingut per dos lleons rampants.\nUn vestíbul d'arc rebaixat mena al pati, al fons del qual hi ha amples estances amb volta de creueria rebaixada. A la dreta del pati hi ha una arqueria amb columnes toscanes de granit. Al pis, presenta un arc central molt ample i rebaixat, flanquejat per dos arcs de mig punt, i, al segon pis, sis arcs lleument apuntats. Aquesta galeria o llotja dóna accés a l'escala principal, que condueix a la sala noble de la casa, un rectangle de 14 x 7 m i de dues plantes d'alçada, amb un magnífic enteixinat de cassetons i un fris pintat de temàtica profana. L'enteixinat, dividit en sis sectors per poderoses jàsseres,consta de 234 cassetons quadrats, i és finament decorat per motllures, dentelles, arquets i cordó. És prolongat, ja a nivell dels murs, per un fris pintat al tremp de caire al·legòric, que consta de 32 òvals emmarcats per estípits amb basament grutesc. Els sis òvals del mur de ponent inclouen els escuts de llinatges emparentats amb els Corbera, l'escut dels quals és a sota el fris, voltat de llorer. Els 26 òvals restants representen els dotze mesos de l'any, amb el seu nom escrit en català i el seu signe zodiacal, repetint la iconografia medieval de les labors agrícoles. Set planetes amb els seus signes astrològics. I finalment, les set virtuts -les teologals i les cardinals- acompanyades de textos sagrats en llatí, que hi fan al·lusió. És obra d'un pintor anònim i provincià, que hi va infondre una gràcia manierista de caràcter netament popular.\nEl Castellnou de Llinars es dreça en un petit turó enjardinat que presideix el poble, en un costat de la carretera de Sant Celoni a Cardedeu, pràcticament integrat dins del nucli urbà. Fou edificat per Rimbau IV de Corbera-Santcliment, baró de Llinars, entre 1548 i 1558, dins d'una concepció netament renaixentista de palau residencial, en substitució de l'antic castell del Far, centre de la baronia de Llinars, que havia estat aterrat un segle abans pel terratrèmol de 1448.\nEn el nou palau, hom no oblidà l'aspecte defensiu, concretat en petits baluards i en unes torrelles angulars situats als angles. Aquestes obres de fortificació foren suprimides el segle passat, arran de les guerres carlines, i només en resten els baluards de la part N.”\nCaptura de pantalla d'una pàgina web de l'Ajuntament de Llinars del Vallès.\nCastell de Castellvell del Far\nPublicat el 9 novembre 2012 per Ricard\tdins de Vallès Oriental amb l`etiqueta Barcelona, Bé Cultural d'Interès Nacional, Castells, Catalunya, Curiositats .


El Consell Comarcal del Maresme demana regular els preus del lloguer\nEconomia Maresme Portada\nEl ple del Consell Comarcal del Maresme ha aprovat una moció que demana als ajuntaments que iniciïn la regulació dels preus del lloguer. El text presentat conjuntament pels grups comarcals d’ERC, ECG i CUP ha rebut el suport del PSC, del conseller No Adscrit i de tres dels sis membres de JxCat.\nTot i les notables diferències entre els municipis maresmencs, gairebé la totalitat de poblacions de la comarca reuneixen els requisits per ser declarats “àrea amb mercat d’habitatge tens”. Així ho defineixen els paràmetres establerts a la nova Llei de contenció de preus del lloguer, que va entrar en vigor el setembre de l’any passat.\nAra, el ple del Consell Comarcal ha aprovat una moció que demana als ajuntaments que s’iniciïn els tràmits per a aplicar la regulació. El text ha estat presentat conjuntament pels grups comarcals d’ERC, ECG i CUP; a més, ha rebut el suport del PSC, del conseller No Adscrit i de tres dels sis membres de JxCat. Els altres tres membres de JxCat, la consellera i el conseller de C’s s’han abstingut al·legant que aquesta és una competència municipal.\nLa moció considera que en la situació actual “és de vital importància que els municipis que compleixin els requisits s’acullin a la regulació; no només per donar resposta als veïns, sinó també com a mesura de solidaritat per tal que la norma no generi disfuncions a l’hora de facilitar l’accés a l’habitatge entre veïns de municipis contigus o pròxims“.\nLlei de regulació del preu de l’habitatge\nLa Llei, aprovada el passat mes de setembre per la Generalitat, ja incorpora sis municipis de la comarca: Mataró, El Masnou, Montgat, Pineda de Mar, Premià de Mar i Vilassar de Mar. Tot i això, el Consell Comarcal vol que s’hi sumin més poblacions maresmenques.\nSegons les dades d’IDESCAT, el preu mitjà del lloguer al Maresme és de 839,34 €. Al conjunt de Catalunya aquesta xifra disminueix fins als 734,33 €. A nivell local, 14 municipis de la comarca registren també un preu de lloguer superior a la mitjana catalana.\nfolder_openTagged in: Consell Comarcal del Maresme, Habitatge, Moció conjunta, Preu lloguer, Regulació lloguer\nNoticia anterior Noticia anterior Podcast notícies360 del dilluns 24/05/2021\nNotícia següent Notícia següent Recullen signatures per evitar la construcció d’un supermercat sobre les restes d’una vila romana a Calella


Aprovades les bases de la nova promoció d'habitatge públic que Promunsa farà a Mas Lluí de #santjust | GESTOR DE COMUNICATS | Ajuntament de Sant Just Desvern\nsantjust.cat 04/07/16 Nota informativa\nAprovades les bases de la nova promoció d'habitatge públic que Promunsa farà a Mas Lluí de #santjust\nLa junta general de l'empresa municipal Promunsa, que es va celebrar el 30 de juny, va aprovar les bases d'adjudicació de 36 habitatges de protecció oficial de règim general de venda que es faran al c. Violeta Parra 8-10 al barri de Mas Lluí. La presentació de sol·licituds es podrà fer del 5 de setembre al 7 d'octubre.\nEl projecte preveu un edifici de 36 habitatges d'entre 55 i 90m2 de 2, 3 o 4 habitacions. El preu màxim de venda del metre quadrat útil serà de 1.875€ (de 130.000 a 200.000€ en funció de la superfície útil de cada habitatge, IVA inclòs). Els preus també inclouen plaça d'aparcament i traster. Les bases es podran consultar a partir del 25 de juliol al web de Promunsa.\nParal·lelament, amb la finalitat de conèixer les necessitats i la demanda de la ciutadania sobre la tipologia d'habitatges, fins al 22 de juliol les persones interessades poden emplenar un formulari que trobaran a l'oficina de Promunsa o a la web. La informació resultant es tindrà en compte per a les futures promocions d’habitatge públic.


Inici EQUIP Professors Alba Marcos\nNeix l'any 1983 a Barcelona, i amb 4 anys comença a estudiar dansa clàssica i espanyola a l’estudi de Carmen Cavaller. Als 9 anys es trasllada a Igualada on estudiarà a l’Escola de dansa del Consell comarcal de l’Anoia. A Igualada rep una formació completa en dansa clàssica, dansa contemporània, dansa espanyola, i dansa Jazz. Als 18 anys es trasllada a Barcelona per a realitzar el curs de formació professional en dansa contemporània i jazz de l’Estudi Anna Maleras.\nPren cursos intensius amb professors de prestigi com Natzareth Panadero, Ramon oller, Joe Alegado, Risa Steimberg, Damián Muñoz, Jennifer Muller (entre molts d’altres).Participa en diversos stage internacionals com Viena, International Workshop Impulstanz, juliol 2004 i diverses estades a Nova York, prenent classes als centres DNA, Martha Graham School, Peridance, Broadway Dance Center i Steps.\nParal·lelament als seus estudis de dansa, es diploma com a Fisioterapeuta l’any 2005. L’any 2007 estudia a Nova York el mètode de entrenament personal Gyrotonic® . Des de 2009 dirigeix el seu propi centre de Gyrotonic® “Estudi Bonavista” on també treballa amb ballarins ajudant a prevenir lesions, millorant la seva postura i la seva tècnica.\nComença a treballar com a professora de dansa l’any 2002. I ha treballat a diverses escoles com “El Taller” a Palau de Plegamans, Centre de Dansa Ramos Solé, Esportiu Claror, Club patinatge al Masnou, i a l’Estudi Anna Maleras. Actualment treballa a L’estudi Anna Maleras i al “Club Patinatge Artístic El Masnou” donant classes de iniciació a la dansa per a nens, dansa contemporània, dansa Jazz, Gyrokinesis i cursos de Anatomia per a ballarins.


La incertesa de l'estiu marca el futur de les orquestres a les comarques gironines - El Gerió Digital\nLa incertesa de l'estiu marca el futur de les orquestres a les comarques gironines\nAlgunes de les formacions ara han notat un lleuger repunt de contractacions\nDimecres, 24 de juny de 2020 09:00h\nLa pandèmia ha provocat que molts ajuntaments hagin optat per anul·lar la festa major i això ha perjudicat greument les orquestres a les comarques gironines. De fet, la majoria d'elles que s'hi dediquen professionalment veuen com perilla el seu futur per la manca d'ingressos d'aquest 2020.\nEl representant de l'Orquestra Maravella, Miquel Comadevall, explica que la seva formació arribava a superar el centenar d'actuacions al llarg d'un any. A dia d'avui, però, només tenen confirmats "un terç" dels concerts. Per contra, el representant de l'Orquestra Maribel, Fèlix Gil, ha assegurat que durant les dues últimes setmanes "hi ha més optimisme i el telèfon funciona més". Tot i així, la Maribel calcula fer la meitat de les actuacions previstes.\nLa Maribel acostumava a fer "entre 40 i 42 bolos" concentrats sobretot entre el maig i el setembre. Aquest any, Gil ha detallat que la seva previsió és fer-ne una vintena. A més, els pocs concerts que faran seran en un format totalment diferent a l'habitual. Els ajuntaments que accepten seguir endavant amb la festa major exigeixen "una sèrie d'indicacions que s'han de recordar des de l'escenari com ara prohibit aixecar-se de la cadira o prohibit ballar", ha detallat el representant.\nUna condició totalment impensable l'estiu de l'any passat, però que ara han d'acceptar per seguir les recomanacions sanitàries. Fèlix Gil ha afirmat que "és tot molt estrany" però que són les regles del joc per "salvar la temporada".\nL'Orquestra Maribel fa tres setmanes que van tornar als assajos per interpretar un repertori que estrenaran aquest estiu. Igual que ells, la Maravella ho van fer fa dues setmanes i mitja. En el seu cas, però, Miquel Comadevall ha lamentat que els mesos previs van servir per pensar el nou repertori, però també invertir en vestuari nou, canvis d'instruments i també en l'escenografia. "Això s'ha de pagar igual", ha recordat el representant.\nEl principal problema de Comadevall són els contractes. "Els bolos es fan d'un any per altre de paraula, però no es signa el contracte fins que s'aproven els pressupostos", ha detallat el representant. Això ha comportat que moltes orquestres arribessin a la pandèmia amb "moltes coses emparaulades, però poques de firmades".\nAllargament de la temporada\nLa crisi sanitària ha generat que molts consistoris traslladin la programació de la festa major a la festa petita. Així ho ha detallat el representant de Maribel, qui ha destacat que hi ha "molts concerts que s'han ajornat al setembre, octubre o novembre". Per a Fèlix Gil, això permet a les formacions "salvar el bolo i fer la festa igualment al poble".\nDe tota manera, això és un problema per a orquestres com la Maravella qui ja tenia el calendari mig ple. Per a Miquel Comadevall, el trasllat dels concerts a la tardor portarà a una saturació d'actes que tampoc és viable. "El calendari no dona per més", ha apuntat el representant de la Maravella.\nTemor de festes alternatives\nEl representant de l'Orquestra Maravella, Miquel Comadevall, ha afirmat que "la por de generar aglomeracions" i augmentar el risc de contagi ha portat a molts consistoris a anul·lar la festa major. Tot i així, el representant ha mostrat el seu temor que "la gent faci festes alternatives que podrien ser més perilloses". Per això ha demanat als consistoris que reconsiderin la postura i que treballin per fer la festa major amb les garanties corresponents, però que no privin a la ciutadania de gaudir de la cultura.


Almenys 14 morts en un atac terrorista a la Rambla de Barcelona\nBarcelona - 17/08/2017 - 14:15\nSegons les darreres informacions la policia ja ha detingut a dos implicats, mentre que un tercer ha estat abatut a Sant Just Desvern\nAtac terrorista a la Rambla de Barcelona\nImagen 1 de 1 - Atac terrorista a la Rambla de Barcelona\nUna furgoneta ha atropellat diverses persones aquesta tarda a la Rambla de Barcelona, provocant almenys catorze víctimes mortals, tal com asseguren diversos mitjans, així com una vuitantena de ferits, dels quals quinze en pronòstic greu i 23 en pronòstic menys greu, com concreta Mossos d'Esquadra. Al voltant de les cinc de la tarda, prop de Plaça Catalunya, el vehicle ha envestit massivament l'elevat nombre de turistes que es trobava al lloc dels fets i ha continuat fins al mosaic de Joan Miró –Pla de la Boqueria-. En total, un recorregut de 600 metres.\nSegons les darrers informacions, dos dels autors ja han estat detinguts pels agents mentre que un dels altres implicats ha estat abatut a trets per la policia a Sant Just Desvern després d'haver-se saltat un control policial a la Diagonal. Per la seva banda, aquest vespre s'ha personat a la comissaria dels Mossos a Ripoll un veí del poble, Driss Oukabir, la identitat del qual ha estat difosa aquesta tarda com un dels implicats en l'atac. El jove ha negat la seva vinculació amb l'atemptat i ha assegurat que els terroristes li havia robat la documentació.\nÉs precisament ell qui hauria llogat la furgoneta blanca de l'atemptat, de l'empresa Telefurgo, tot i que els autors dels fets haurien llogat dos automòbils d'aquestes característiques, l'altre per fugir. Precisament, aquesta darrera furgoneta implicada ha estat localitzada per la policia a Vic, al costat d'una cadena de menjar ràpid.\nA través d'un comunicat, Mossos ha confirmat que el succés es tracta d'un "atemptat terrorista" d'origen jihadista, per la qual cosa s'ha activat el protocol per abordar aquest tipus d'alarma. Estat Islàmic, a través d'un comunicat, ha reconegut l'autoria dels fets.\nLa policia ha realitzat un ampli desplegament i el centre de la ciutat ha quedat acordonat. Paral·lelament, Mossos ha demanat que les persones que es trobin en aquesta zona de la ciutat comtal evitin sortir al carrer.


Els socis de la coalició van tancar divendres el projecte de llei, a què ha tingut accés EL PERIÓDICO, malgrat la batalla per la derogació de la norma del PP\n24 de d’octubre del 2021. Actualitzada 26 de d’octubre del 2021 a les 15:45\nLa coalició del PSOE i Unides Podem va viure divendres passat una jornada tensa i contradictòria. El partit morat va anunciar que es querellaria per prevaricació contra la presidenta del Congrés, la socialista Meritxell Batet, que havia retirat l’escó al diputat Alberto Rodríguez, condemnat per fer una puntada de peu a un policia el 2014. També va exigir en públic una reunió per les presumptes «ingerències» de la vicepresidenta econòmica, Nadia Calviño, en la reforma laboral, prefigurant la que serà la principal batalla dins del Govern central. No obstant, mentre queia tota aquesta tempesta, hi va haver un important avenç. Els socis van tancar la llei de vivenda, un dels afers que més els ha enfrontat durant la legislatura, i la norma farà el seu primer pas al Consell de Ministres d’aquest dimarts.\nA primera hora de dijous passat, socialistes i morats s’escarrassaven en la redacció del text –al qual ha tingut accés EL PERIÓDICO– i hi havia els que auguraven un cap de setmana llarg de negociacions. No obstant, l’acord definitiu va arribar divendres. Les converses finals van quedar al marge de la batalla interna a l’Executiu. L’esborrany de la llei recull totes les mesures que ja s’havien avançat, en un clar exemple que els ponts continuen funcionant: límits als lloguers d’empreses que tinguin més de 10 immobles, incentius perquè els petits propietaris els abaixin, sancions per als qui tinguin cases buides a les considerades zones tensionades i destinar el 30% de les noves construccions a vivenda protegida, tot i que aquí els ajuntaments hauran de compensar els promotors.\nEl Consell de Ministres donarà avui el vistiplau a l’avantprojecte de llei. Iniciarà llavors el tràmit de consulta pública i serà després quan arribarà al Congrés dels Diputats. Al Govern confien que l’aprovació definitiva arribarà a finals del 2022. En tot cas, s’aplicarà només en aquelles comunitats i municipis que així ho decideixin, cosa que llasta la seva capacitat per canviar el mercat. Madrid i Galícia, per exemple, totes dues governades pel PP, ja han anunciat que es desentenen de la norma. A això se suma que algunes de les mesures més contundents no es podran desplegar fins a la primavera del 2024. Aleshores ja s’hauran celebrat eleccions generals i hi haurà un Govern nou a la Moncloa, sigui quin en sigui el color.\nRequisit per als Pressupostos\n«Per fi, després de més de 40 anys, s’aprovarà la primera [llei de vivenda] de la història de la democràcia», va dir Pedro Sánchez aquest diumenge, durant la clausura del congrés del PSOE extremeny, una cita en què el president del Govern va anunciar que el pròxim Consell de Ministres aprovarà també 100 milions addicionals per ajudar les llars vulnerables. Sánchez no es va aturar en els xocs dels últims dies al si de la coalició.\nPoques qüestions han provocat tantes discussions entre el PSOE i Podem com la llei de vivenda. La seva capacitat per tensar l’Executiu només és superada per la reforma laboral, la gran pugna que s’acosta, amb Díaz assegurant que es «derogarà» la regulació del PP i els socialistes impulsant Calviño, crítica amb aquest plantejament, per donar tranquil·litat a la patronal i la UE.\nLa regulació del mercat immobiliari és fonamental per al partit morat, on alguns dels seus dirigents provenen de moviments com la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH), i el pacte inicial sobre aquesta norma va permetre desencallar l’acord global dels pròxims pressupostos generals de l’Estat.\nLes paraules del desacord\nA les negociacions dels comptes públics de l’any passat la regulació dels lloguers ja va tenir-hi un paper clau. Pablo Iglesias, aleshores vicepresident segon, va amenaçar de no recolzar els Pressupostos si no hi havia un compromís per abaixar els preus dels immobles. Sánchez va atraure el soci amb un acord en què es comprometien a impulsar una llei de vivenda en el termini de tres mesos. Un any després aquella promesa comença a materialitzar-se.\nEl PSOE i Podem s’enfronten en la pitjor batalla del Govern de coalició\nSocialistes i morats feia mesos que discutien a compte de cinc paraules que venien recollides en aquell pacte: la creació de mecanismes que permetessin la contenció o «eventualment baixada dels preus». Iglesias i Ione Belarra, que va agafar el relleu en la negociació després de la marxa de l’exlíder morat, exigien mesures que obliguessin a rebaixar els lloguers. Els seus socis es mostraven reticents i van posar sobre la taula propostes basades en beneficis fiscals.\nLa norma, finalment, suposa un compendi de les dues posicions. Almenys, els dos partits semblen satisfets amb la seva redacció i treuen pit de les mesures introduïdes. El PSOE ha salvat els petits propietaris de rebaixes obligades i Unides Podem aplaudeix que la llei obligui els grans tenidors –empreses que tinguin més de 10 vivendes– a abaixar els preus fins a l’índex que marqui el Govern, que s’ha donat per elaborar-lo un termini de 18 mesos des de l’entrada en vigor de la llei. Falta per veure si la satisfacció interna que transmeten socialistes i morats es tradueix en el recolzament parlamentari necessari.


L'anell Atlant és satànic? | Blog de joieria de MeriTomasa\n> Blog>L'anell Atlant és satànic?\n$38.78 -20% $48.47\nL'anell Atlant és satànic?\nCom que sé que moltes i molts dels meus clients trobeu la meva Fàbrica de Tresors i la meva col·lecció d'anells Atlant buscant per Google, de tant en tant faig proves per veure com apareix el meu web i miro també les cerques relacionades. Entre aquestes recerques relacionades, n'hi ha una que sempre em sorprèn: "l'anell atlant és satànic". Segons Google, una de les cerques més relacionades amb els anells atlant és preguntar-se si són cosa de el dimoni... Ho són ?\n...Per descomptat que no. L'anell Atlant és un anell esotèric. Però no un anell demoníac. L'esoterisme refereix a conèixer-se un mateix i al món que ens envolta a través d'un conjunt de coneixements, ritus, tècniques o símbols que utilitzen secrets i que es transmeten únicament a una minoria que són els iniciats, i que per tant no coneixen els profans. La màgia és esoterisme, però també és esoterisme la càbala jueva, el sufisme en l'Islam, el misticisme al cristianisme o moltíssimes altres tradicions com el ioga, el tarot, l'horòscop o el Feng Shui.\nL'anell Atlant és una obra de geometria sagrada: un minúscul talismà que ens ajuda a millorar la nostra vibra: la nostra relació amb nosaltres mateixos i amb el món que ens envolta.\nTu diries que el ioga o el Feng Shui són coses del dimoni? Per descomptat que no. Em costa entendre qui pot anar dient que l'anell Atlant és cosa de dimoni, tant com perquè altres persones el busquin així a Google. Suposo que potser es diu des d'un punt de vista molt ortodox de la fe religiosa. Segur que l'anell Atlant no surt a la Bíblia i és evident que no és pas un crucifix. Tampoc surt a la Bíblia el ioga o l'horòscop. Però d'aquí a dir que és un invent de Satanàs em sembla una exageració.\nPotser, les persones que diuen que l'anell Atlant és satànic estan preocupades perquè els fidels mantinguin la fe en Crist si són cristians, o en Jahvè si són jueus, o Al·là si són musulmans, i volen evitar que aquests mateixos fidels vegin en l'Atlant una mena d'ídol que els porti per mal camí. Si és així, no hi ha motiu per preocupar-se. L'anell Atlant no és un substitut de cap déu, és només un amulet per millorar com a persona.\nUn anell Atlant no vol substituir cap Déu. Només és com un bastó: una ajuda en el nostre camí per ser millors persones.\nCom un bastó: és una ajuda per fer aquest camí de millorar-nos i ajudar a millorar el món que ens envolta. Això és perfectament compatible amb tenir fe en qualsevol religió, i també amb les persones que no la tenen. Tant unes com altres veuen en l'anell Atlant un talismà per millorar. "Per tenir bona vibra", que m'agrada dir a mi a vegades. I tenir bona vibra és 100% compatbile amb totes les religions, i no pas gens amb les coses del dimoni.\nDe fet, l'anell Atlant és una obra de geometria sagrada, és a dir, de la branca de la matemàtica que estudia les formes geomètriques relacionades amb els déus. La geometria sagrada, i en concret la proporció àuria o nombre Phi, s'aplica a l'anell Atlant de la mateixa manera com s'aplica a nombroses obres d'art molt relacionades amb les religions, com ara els temples egipcis, grecs o romans... o les catedrals gòtiques europees. La geometria sagrada s'aplica també en tècniques de creixement i equilibri personal o creences i pràctiques espirituals d'origen oriental com el Reiki o el Feng Shui.\nTot comptat i debatut: L'anell Atlant és un anell satànic? La resposta és no. L'anell Atlant és un anell per millorar la teva vibra, i ser millor persona. Si busques un camí per anar a un altre lloc... t'equivoques :)\nCompartir el millor d'un mateix és obrir el cor per rebre el millor de tots\nL'anell Atlante, a més, és una joia exclusiva. Segur que en pots trobar fabricats a l'engròs a països llunyans, de vegades amb dissenys amb errors no pas petits, i que freqüentment es comercialitzen a través de webs d'esoterisme amb molt llinatge però que a la fi i al el cap et venen una quincalla "made in China". Aquest no és el meu model de negoci. Jo no sóc pitonissa, sóc joiera. No et parlaré de com s'activa un anell Atlant, però sí t'oferiré un anell exclusiu i de primera qualitat, en or i plata i coure electrolític massissos i fets un a un. A La Fàbrica de Tresors de MeriTomasa només te'ls ofereixo elaborats a mida, un a un: anells Atlants amb disseny exclusiu segons la geometria sagrada i fabricació artesanal, perquè "Compartir el millor d'un mateix és obrir el cor per rebre el millor de tots". com diuen a la pel·lícula "Artesans".\nJo no sóc pitonissa. Sóc Joiera. Però respecto molt disciplines com el creixement personal, el feng shui, el reiki o l'esoterisme perquè he fet força cursos que m'han ajudat a créixer com a persona. Com a joiera, el meu objectiu a la Fàbrica de Tresors de MeriTomasa és oferir-te un Anell Atlant de primera qualitat tant en relació amb els metalls preciosos que el conformen com en relació al procés de disseny, modelat i acabat.\nLa diferència principal dels meus anells Atlant respecte de les produccions seriades que pots trobar en altres webs és la qualitat i la fabricació artesanal. Jo només treballo amb metalls nobles (or de 18 quirats, plata de llei i coure electrolític pur). I elaboraro cada peça artesanalment. El resultat és un anell únic, i de qualitat. Més fort i durador.\nQuilòmetre zero: dissenyats i modelats al meu taller de Manresa\nCom totes les meves peces, la meva Col·lecció d'anells Atlant està dissenyada i modelada al meu taller de Manresa, a partir d'encàrrecs de joies personalitzades des de 2006, de manera que pots presumir de lluir una joia quilòmetre zero de fabricació artesanal.\nAnells Atlant artesanals a La Fàbrica de Tresors de MeriTomasa: versió plata, tres metalls i or 18kt.\nFabricació artesanal de l'Anell Atlant a mida a La Fàbrica de Tresors: cada anell és únic!\nD'esquerra a dreta: Atlant or i plata, Atlant tres metalls, Atlant plata i Atlant coure.\nNo sóc ni maga ni sacerdotessa. Sóc Meritxell Tomasa i sóc joiera. I m'encanta la meva feina!\nCada anell està fet artesanalment en un procés únic, sense motlles, de manera que cap dels meus anells és perfecte en totes i cadascuna de les seves proporcions: tots tenen un "defecte" de dècimes de mil·límetre aquí o allà, fruit de les imperfeccions humanes i de la calidesa de la mà de l'artesana, igual com de ben segur que eren imperfectes els anells Atlant que van realitzar els orfebres de l'antigor, com diu la llegenda :- )


Revista Pebrella: Els blocs de l'IES\nQuan el curs passat anunciàvem presentació de l'apartat el blocs de l'IES ja preveiem una ampliació dels elements que anaven a composar aquesta secció. Doncs ara aquesta suposició és ja una realitat i amb aquesta entrada tenim la satisfacció de presentar aquest il.lusionant projecte. Els blocs de l’IES , un edublog, és una mena de portal on us oferim diferents propostes blogaires.\nEls edublogs( weblogs que tenen com principal objectiu recolzar un procés de ensenyament-aprenentatge en un context educatiu) són una ferramenta novedosa com ho són moltes de les darreres aportacions a les noves tecnologies en el món educatiu. Posseeixen una potencialitat educativa enorme en l’ensenyament donada la seua adaptabilitat a qualsevol disciplina, nivell educatiu i metodologia de treball. Característiques que quasi obliguen a familiaritzar-se amb ells si no volem sentir-nos desactualitzats.\nDoncs en aquesta línia s’ha elaborat Bloquies una sèrie d’espais en la xarxa, on l’alumnat pot presentar una part de les activitats realitzades al si de l’institut i que ara us anem a presentar\nEl més antic és Pebrella, precisament el bloc on s’ubica aquest escrit. La revista digital del centre que va substituir a la ja quasi oblidada Pebrella en paper que es va iniciar en l’optativa de “Redacció i disseny de premsa”\nDesprés aparegué Hem llegit on es publiquem crítiques i propostes literàries sobre les lectures que realitza l’alumnat del centre.\nQuasi al mateix temps que l’anterior sorgí Hem escrit, un espai on poder llegir els treballs d’iniciació a la literatura que es creen al centre.\nAmb la inestimable ajuda del tutor de primer de PQPI Vicent Pavel hem gestat un bloc amb unes creacions molt particulars Contes de terror. Unes produccions elaborades pels “pecupistes” de primer.\nCreat però encara en fase de proves apareix Hem descrit , on com indica el seu nom plasmarem descipcions interessants.\nEl bloc Hem creat sorgeix arran d’una ja antiga col.laboració dels departaments de plàstica i valencià. Josep Navarro amb la sensibilitat que el caracteritza rematava un projecte iniciat en les aules de primer d’ESO i que finalitzava amb la creació d’uns còmics que poc a poc penjarem.\nPrompte molt prompte pareixerà el bloc Hem escoltat que.. però quan ixca ja parlarem d’ell.\nA les hores d’ara anem a gaudir amb els que ja tenim. Vinga!\nPep Estornell, coordinador del projecte\nPublicat per Alumnat de l'IES a 20:31


L'Avenç celebra els 400 números | NacióDigital\nL'Avenç celebra els 400 números\nLa revista posa en valor la seva continuïtat durant 37 anys i reivindica la seva centralitat\nper ACN/RF , 30 de març de 2014 a les 09:58 |\nPortada del número 400 de L'Avenç (abril de 2014) Foto: ACN\nLa revista L'Avenç publica aquest abril el número 400. Tota una fita en el món de les publicacions culturals en català, que es correspon a 37 anys ininterromputs d'activitat des de l'any 1977. L'ocasió mereixia una celebració i així ho ha fet la revista, amb un número especial, més extens i amb més tirada, i amb Europa com a tema de reflexió. El seu director, Josep Maria Muñoz, ha parlat del valor de la "continuïtat" que ha tingut L'Avenç en un país "amb una història massa caracteritzada per les interrupcions". Tot i això, mira el futur amb "certa inquietud" i no amaga la precarietat amb què la revista tira endavant. "El país ha de poder permetre l'existència de publicacions així", reclama.\n"El repte que tenim és que aquesta societat, a part de voler ser un país independent, sàpiga que també ha de ser un país on la cultura tingui un pes destacat, que pugui permetre l'existència de publicacions del nivell, del rigor i la qualitat d'aquesta". És el desig de Josep Maria Muñoz, la persona que ha encapçalat L'Avenç des de fa 15 anys, i que amb aquesta reflexió apel·la els lectors i potencials subscriptors de L'Avenç a "fer seva" la publicació per assegurar-ne la viabilitat.\nLa celebració dels 400 números de la revista és, també, l'ocasió per donar-li un "nou impuls". Perquè si la trajectòria de 37 anys ininterromputs és un triomf d'aquesta capçalera i de l'edició en català en el seu conjunt, tampoc es pot obviar la "relativa normalitat" (recursos humans i econòmics mínims) amb què ha aconseguit tirar endavant, recorda el seu director. Especialment en els darrers anys, a resultes de la crisi econòmica i la caiguda de subvencions, entre altres factors, "la precarietat en què es mou" la publicació provoca "una certa inquietud", ha confessat a l'ACN.\nPer donar-li més volada, el número 400 té una tirada més àmplia de l'habitual, i es presentarà amb un acte públic dimecres vinent. També és un número més extens, amb més pàgines i continguts i un grapat de firmes del món literari, periodístic i acadèmic. La reflexió sobre l'Europa actual i el seu esdevenir ocupa els articles centrals i diverses cròniques culturals, i és que "el lligam amb el present" és una de les particularitats que ha destacat L'Avenç, subratlla Muñoz.\nEl director defensa aquesta característica pròpia de la capçalera i considera que això l'ha distingit "ara i en els seus orígens" de les publicacions d'història convencionals. En aquest sentit, Muñoz afirma que L'Avenç "sempre ha estat una revista una mica atípica", i no "estrictament equiparable" a les publicacions sobre història que s'editen aquí i en altres països europeus.\nAmb tot, si la publicació ha subsistit durant 37 anys ha estat també gràcies a la "revisió" dels seus postulats inicials, a l'evolució de la seva identitat. Quan Josep Maria Muñoz va entrar a dirigir-la, l'any 1999, la revista ja s'estava "plantejant el paper que havia de jugar", comenta. I és que malgrat el suport "relativament ampli" de lectors i subscriptors, es constatava que calia fer alguna cosa amb el model, "que estava esgotat".\nAixí, els darrers 15 anys la capçalera ha evolucionat en la línia "d'obrir el ventall", d'ampliar mires i deixar de ser una revista especialitzada només en història, donant un paper important també a la literatura. L'objectiu, arribar a ser una publicació "que pot interessar a un nombre molt ampli de lectors, sense abandonar la mirada essencialment històrica, però capaç d'interessar els lectors cultes que van a exposicions, sales de concerts, cinema, etc", sintetitza el director.\nEls nous lectors\nMuñoz està convençut que L'Avenç s'adreça a un públic més ampli del que en aquests moments té. "Hi ha massa gent que ens te situats en un estadi anterior"; El de la "vella revista d'història rigorosa on a vegades els historiadors es barallaven", diu caricaturitzant. En canvi, la revista vol afirmar "la seva centralitat" dins de les publicacions periòdiques catalanes -com corroboren "les enquestes", apunta d'altra banda-, i fer que més gent sàpiga que "fem una revista per ells".\nUna de les eines que pot contribuir a captar nous lectors és la instauració, a partir d'aquest número 400, d'un consell editorial potent que substitueix la figura del "consell assessor" que havia existit fins avui. Es tracta d'un grup reduït, integrat per Dolors Comas, Antón Costas, Joan B. Culla, Enric Juliana, Joaquim Nadal i Borja de Riquer, que han "d'ajudar, orientar i obrir algunes portes", exercint també com a "carta de presentació" de la capçalera.\nCultura, L'Avenç, Josep Maria Muñoz


Baròmetre cooperatiu 2015 | Cooperatives\nInici › Connecta › Actualitat › Baròmetre cooperatiu 2015\nLes cooperatives de treball federades estan ben posicionades per generar un creixement econòmic sostenible a partir de la generació d’ocupació de qualitat. Un 83% de les cooperatives membres de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya afirma que, durant 2014, han mantingut o augmentat l'ocupació a les seves empreses.\nLa dada es recull al Baròmetre cooperatiu 2015, un estudi anual de l'entitat representativa del cooperativisme que, per segon any consecutiu, ofereix una radiografia del sector.\nLa Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya va realitzar una enquesta anònima a les empreses que en formen part sobre temes com la intercooperació, l'ús de les xarxes socials, la innovació, el finançament o la formació. L'estudi es complementa amb l'informe de conjuntura econòmica, una eina per conèixer l'evolució del context econòmic a Catalunya, Espanya i en l'àmbit internacional.\nLes dades del Baròmetre cooperatiu 2015 coincideixen amb les recollides pel conjunt del cooperativisme que asseguren que, durant 2014 l'ocupació a les cooperatives catalanes ha crescut fins a un 5,6% respecte l'any anterior, una xifra inèdita fins ara.\nA més, el Baròmetre cooperatiu 2015 recull la dada que un 71% de les cooperatives federades ha augmentat o ha mantingut la seva facturació. En altres temes, com la formació, es destaca que el 73% de les cooperatives van realitzar despesa en formació a l’any 2014, un 8% més que al 2013. Pel que fa a la cooperació empresarial un 60% de cooperatives de treball afirma que va intercooperar amb altres empreses membres de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya.\nConsulteu el baròmetre cooperatiu 2015 complet.\nTemàtiques Avantatges, Comunicació, Cooperatives, Federació, Innovació, Intercooperació Any 2015


Coses de Can Loi i altres herbes: Quin dolor!!\nSi no me bastava el refredat que passeig, el genoll que me fa una malada, la vista que cada dia me falla més i que me cans una barbaritat... avui he fet una cosa molt dolorosa: pagar la matrícula del semestre de la UOC.\nHe de dir que el sistema de la UOC m'encanta i que és l'única manera de serguir estudis universitaris de qualitat fent feina (la UNED no m'inspira tant) i duguent l'activitat que duc jo. De fet, la UOC, i no me cansaré de dir-ho, m'ha retornat les ganes d'estudiar després d'estar anys i anys a la UIB pensant que els estudis no me preparaven per allò desitjat.\nCom que la vida se m'ha complicat, ara tenc menys temps per estudiar i per tant només me puc matricular del mínim admès. Més és tirar els doblers i no me sobren.\nAra vaig a pentinar-me una mica perquè avui vespre tenc una "festeta" a Vilafranca.


EL GOVERN MUNICIPAL DEL BLOC OLESÀ REDUEIX EL CONSUM DE TELEFONIA MÒBIL DE L’AJUNTAMENT A MENYS DE LA MEITAT EN NOMÉS MIG ANY\nPàgina principal >> Societat >> EL GOVERN MUNICIPAL DEL BLOC OLESÀ REDUEIX EL CONSUM DE TELEFONIA MÒBIL DE L’...\nLes mesures de control i reducció de la despesa aplicades pel Bloc Olesà tan bon punt va arribar a govern el mes de juny passat ja donen resultats. El control exhaustiu de l’ús que es fa dels telèfons mòbils de l’Ajuntament, així com la disminució de línies, ha portat a una reducció de més del 50% en la facturació per aquest concepte. Si això ho traslladem a xifres, les dades són les següents:\nCOMPARATIVA CONSUM MÒBILS AJUNTAMENT D’OLESA DE MONTSERRAT\nCONSUM\tMAIG:\t2.665,51 €\nNOVEMBRE:\t1.704,9669 €\nGENER: 1.315,2254 €\nAquests resultats són fruit de la responsabilitat i l’esforç per reduir les despeses, que està fent l’Equip de Govern. L’objectiu, des del primer dia, ha estat d’evitar despeses excessives i practicar l’austeritat amb els diners públics. Per a l’Alcalde, Salvador Prat, amb aquestes xifres a la ma, “queda demostrat que la reducció del consum en telefonia mòbil era possible”.\nL’Alcalde està convençut que “els Regidors hem de mesurar, més que ningú, cada euro dels ciutadans que ens gastem i tenim l’obligació de fer que aquest criteri es traslladi a tota l’estructura tècnica de l’Ajuntament”.\nAmb aquesta finalitat, el Govern ha aplicat mesures de control exhaustiu de despeses en altres tipus de consums bàsics, com ara els de l’electricitat, el gas o l’aigua, i en altres de molt concrets com les dietes dels càrrecs electes que, senzillament, s’han deixat d’utilitzar.


T2, senyals extracel·lulars  | Senyalització i control del funcionament Cel·lular (URV) | Unybook\nT2, senyals extracel·lulars (2014)\nT2, senyals extracel·lulars\nTEMA 2 Senyals extracel·lulars Com es comuniquen les cèl·lules  Característiques dels senyals • Especificitat: ha de donar un senyal concret i nomes ha de ser detectat pel receptor dissenyat per detectar aquest senyal. Hi ha senyals que tenen més d’un tipus de receptor.\nEx. la insulina no pot arribar a una cèl·lula i donar una senyal com si fos adrenalina.\nTambé hi ha senyals que tenen poca especificitat, és a dir, poden donar la senyal però també es poden unir a altres receptors.\n• Normalment és una molècula petita. Hi ha excepcions, alguns són proteïnes.\nHan de ser petites per a tindre una gran capacitat de moviment, velocitat.\n• Tenen una vida molt curta i s’alliberen en el moment concret que es necessari.\nVida fa referència al temps que passen en el medi des de que la cèl·lula l’allibera fins que es captat per una altra, i es curta perquè ràpidament són captades per cèl·lules o es degraden.\n Mecanismes de comunicació La comunicació és la distancia entre la cèl·lula que envia (produeix) la senyal i la que rep la senyal (cèl·lula diana) Comunicació directa: a) Senyal Autocrina, la senyal la envia una cèl·lula que ella mateixa té receptors , i per tant, ella mateixa respon a la senyal.\na) es produeix entre cèl·lules veïnes, que tenen contacte directe i es passen les senyals entre elles.\nb) b) la senyal es troba enganxada a la membrana plasmàtica d’una cèl·lula i la cèl·lula diana (veïna) interacciona directament amb el receptor contactant.\nSenyal Paracrina, la senyal la emet una cèl·lula que la allibera al medi, i la rep una cèl·lula diana que es veïna sense haver-hi contacte entre elles.\nSenyal Endocrina, la senyal la envia una cèl·lula que es troba a una distancia molt gran de la cèl·lula diana.\nS’aconsegueix enviar la senyal, travessar les distàncies llargues, mitjançant la sang.\nLa realitzen les hormones.\nComunicació nerviosa: Comunica cèl·lules molt allunyades del cos, i a més, de manera molt ràpida.\nHo és perquè utilitza sistemes de despolarització.\nLa transmissió de senyal es produeix en la sinapsis, on neurotransmisors de la cèl·lula presinàptica interaccionen amb receptors de la cèl·lula postsinàptica.\nÉs un tipus de comunicació paracrina.\nGap junctions Permet les comunicacions per contacte directe en les cèl·lules animals.\nSón zones de la membrana plasmàtica entre dos cèl·lules on s’estableix connexió directa entre elles. Les cèl·lules es connecten a través de túbuls.\nAquests túbuls es formen amb proteïnes (conexines) que sintetitzen les cèl·lules.\nCada cèl·lula enganxa les proteïnes formant un anell de 6, i quan aquestes sis coincideixen amb les sis de la cèl·lula veïna en el seu interior es forma un canal.\nDepenent de la conformació dels connexons el canal pot estar obert o tancat, permetent el pas de substàncies.\nÉs important perquè permet la coordinació funcional entre les cèl·lules.\nLa cèl·lula pot seleccionar quines senyals entren o no, obrint o tancant el canal.\nSón canals petits, per tant, només poden passar molècules petites, proteïnes no podran.\nThe following shows how gap junctions appear in the transmission and scanning electron microscopes.\nThe third picture shows what purified gap junctional components look like Són molècules menors de 1200 Da Plasmodesmes (plasmodesmata) Forma de comunicació directa en les cèl·lules vegetals. A més, les cèl·lules comparteixen membrana i RE.\nSón molècules menors de 800 Da Comunicació per contacte Exemple: Ephrins Regula la formació, la plasticitat, i la regeneració dels circuits neuronals. Només forma part en la formació dels vasos sanguinis, inclòs els vasos sanguinis que formen tumors, i regula les propietats malignes de les cèl·lules cancerígenes.\nSistema nerviós i neurotransmissors El sistema nerviós es qui ho controla tot.\nTé la característica de que és molt ràpid, perquè utilitza neurones, que tenen axons molt llargs, i fan una senyal elèctrica a partir de despolarització que es transmet en la sinapsis.\n Comunicació pel sistema nerviós 1. El control nerviós es ràpid 2. Té lloc mitjançant senyals elèctriques anomenat, impulsos nerviosos.\n3. El impuls nerviós viatja en una direcció específica.\nEl sistema nerviós perifèric connecta els òrgans amb el sistema nerviós central.\nHi ha neurones que envien la senyal, i n’hi ha que les reben. Les neurones que envien la senyal, ho fan fins el SNC, on allà s’integra la senyal donant un resposta.\n Parts del sistema nerviós • Sistema nerviós central (CNS): encèfal i medul·la espinal El hipotàlem controla moltes funciones del organisme.\nPituïtària, glàndula que secreta hormones • Sistema nerviós perifèric Dintre el SNP hi ha neurones que porta senyals, que les reben (sistema aferent = sensorial), i n’hi ha d’altres que serveixen per envia la resposta fins al òrgan (sistema eferent = motor) Dintre del SNP hi ha dos grans grups: el que sent i controla els òrgans voluntaris, és a dir, la musculatura esquelètica (moviment voluntari), i l’altre que sent i controla al que fa referència a les viseres (moviment involuntari).\nPer tant, dintre del que és sensorial o motor tenim una part que rep senyals del exterior i una part que sent les viseres.\nDintre del sistema nerviós autònom, el que provoca el moviment involuntari, hi ha dos grups: - Sistema nerviós simpàtic - Sistema nerviós parasimpàtic Les connexions/alliberament de neurotransmissors (senyal) només es produeix en la sinapsis.\nEls nervis són axons de neurones, per on passa el impuls elèctric, i normalment hi ha axons de diferents neurones, per tant podem tindre nervis mixts, que estigui format per neurones sensitives i per neurones motores Autonomic Nervous System (ANS) Sistema nerviós vegetatiu Hi ha dos tipus de sistemes autònoms perquè funcionalment i anatòmicament són diferents.\n- Sistema nerviós simpàtic Quan s’activa els òrgans passen a un estat de acció.\nEls nervis surten de la medul·la espinal, i els ganglis estan molt aprop de la medul·la espinal.\nPer tant, la neurona postsinàptica serà molt llarga.\nEn la sinapsis, quan la neurona entra en contacte amb el òrgan i canvia de funcionalitat, el neurotransmissor que s’allibera és l’adrenalina.\n- Sistema nerviós parasimpàtic Quan s’activa els òrgans passen a un estat de relaxació.\nEls nervis surten del crani o de la part inferior de la columna, i els ganglis es troben al mateix òrgan. Per tant, la neurona presinàptica serà molt llarga, i la postsinàptica es molt curta.\nEn la sinapsis, quan la neurona entra en contacte amb el òrgan, el neurotransmissor que s’allibera és l’acetilcolina.\nGanglis: on es fa el intercanvi de senyals entre neurones. Dintre de ells sempre s’allibera acetilcolina.\nLa resposta dels òrgans dependrà del equilibri dels dos sistemes.\n Sinapsis De sinapsis en tenim de dos tipus: Sinapsis química És la sinapsis majoritària.\nEl axó de la neurona presinàptica es troba molt a prop de la neurona postsinàptica.\nÉs un comunicació paracrina.\nLa neurona es despolaritza i vesícules de neurotransmissors surten i s’uneixen a la membrana plasmàtica, alliberant-se el neurotransmissor.\nAquests s’uneixen als receptors de la cèl·lula següent, i té una resposta activant-se una cascada de senyalització.\nUna cèl·lula allibera un senyal perquè rep una altra senyal que li fa alliberar.\nLa cèl·lula presinàptica fabrica els neurotransmissors, a dalt als neuronals, i baixen pel axó fins els terminals on s’acumulen. S’alliberen per la despolarització.\nQuan s’allibera i s’uneix al receptor provoca una cascada.\nQuan el neurotransmissor ja ha fet la seva funció es captat per la neurona presinàptica i el degrada.\nLes drogues afecten aquest sistema, alteren els mecanismes dels neurotransmissors.\nTotes les cèl·lules estan controlades pel sistema nerviós, i per tant controlen el canvi de funcionalitat..\nSenyal elèctrica Hi ha una comunicació directa, és a dir, hi ha gap Junctions.\nSi es produeix la despolarització, ja que hi ha un canvi de ions, els ions que augmenten en la neurona presinàptica poden passar a la neurona postsinàptica, permetent que continuï la despolarització.\nLa senyal elèctrica és més ràpida que la senyal química.\n    Neurotransmissors Els neurotransmissors són substàncies químiques endògenes, que transmeten senyals des d’una neurona a una cèl·lula diana a través de sinapsi.\nPer tant, és la senyal que s’envia entre sinapsis.\nL’alliberament de neurotransmissors en general segueix l’arribada d’un potencial d’acció en la sinapsi.\nEls neurotransmissors es sintetitzen a partir de precursors abundants i simples.\nÉs molt difícil de classifica’ls , perquè hi ha de molts tipus, i el que es fa es separar entre molècules petites i pèptids.\nClassificació GABA = modificació del glutamat Amines biògenes: derivats de aminoàcids, que se’ls hi ha tret el grup àcid Serotonina = derivat triptòfan Histamina = derivat de la histidina El pèptids neurotransmissors estan codificats per gens.\nTenen la característica que no només els trobem al SNC, no és sintetitzen només en el cervell, sinó que també al tub digestiu.\nCada neurona normalment només fa anar un sol tipus de neurotransmissor.\nAixò fa que el conjunt de neurones que utilitzen un tipus de neurotransmissor se’ls hi doni un nom concret: S’utilitza la terminació: -ergic L’òxid nítric és un gas que funciona com a senyal en el SN normalment de forma paracrina Estructures de pèptids neurotransmissors     Alguns neurotransmissors es descriuen comunament com “excitadors” o “inhibidors”.\nEfecte excitat: Augmenta la probabilitat que la cèl·lula diana es dispari un potencial d’acció. Ex: Glutamat Efecte inhibidor: Disminueix la probabilitat que la cèl·lula diana es dispari un potencial d’acció. Ex: GABA L’únic efecte directe d’un neurotransmissor és activar un o més tipus de receptors.\nL’efecte sobre la cèl·lula postsinàptica depèn per complet de les propietats d’aquests receptors.\nUn activador quan arribi a la cèl·lula postsinàptica i s’uneixi al seu receptor, la cascada que té farà que despolaritzi, i que per tant passi la senyal.\nUn inhibidor no despolaritza i per tant para la senyal.\nTan un com l’altre s’uneixen al seu receptor i per tant activen la cascada de senyalització però la funció que modifiquen un i l’altre és diferent (diferent efecte fisiològic).\nUna característica és que cada neurotransmissor no té un sol tipus de receptor, sinó que n’hi ha que en tenen diversos, depèn de cada un.\nDepenent del receptor que tingui la cèl·lula, tindrà un efecte.\nMolts noms de receptor es donen mirant l’efecte de la cascada amb fàrmacs.\nSenyals extracel·lulars químiques en els animals.\nHormones animals, citocines i factors de creixement Les glàndules endocrines són les que produeixen les hormones.\nTotes les cèl·lules són capaces d’enviar senyals.\n Hormones animals  Categories d’hormones segons l’estructura de la molècula • Pèptids i proteïnes • Esteroides • Derivats d’aminoàcids • Derivats d’àcids grassos: Eicosanoides Es classifiquen per l’estructura química ja que s’ha vist que això condiciona a la cascada.\nHormones: Pèptids i proteïnes • Són producte d’un gen (transcripció i traducció) • La seva mida pot ser molt diferent, des de 3 aminoàcids fins glicoproteïnes complexes.\n• La majoria se sintetitzen com a pro-hormones, i la seva proteolisis genera l’hormona activa • Es sintetitzen al reticle endoplasmàtic, es transfereixen a l’aparell de Golgi i s'empaqueten en vesícules per exportar-les.\n• Normalment circulen lliures per la sang i la seva vida és curta (pocs minuts) Són hidrofílics Exemple: insulina Hormones: Esteroides • Són lípids, derivats del colesterol • Es secreten immediatament, normalment no s'emmagatzemen en la cèl·lula que els sintetitza.\n• Es transporten per la sang lligats a proteïnes, específiques o no. La seva vida depèn de la proteïna amb la que circulen.\nAixò els hi permet passar la membrana plasmática.\nSegons els grups funcionals que tingui, tindrem un tipus d’esteriode Hormones: Derivats d’aminoàcids Són hormones petites.\n• Derivats de la tirosina: Hormones tiroïdals i catecolamines.\n– S’emmagatzemen en les cèl·lules que les fabriquen.\n– Es transporten per la sang lliures (catecolamines) o unides a proteïnes (tiroïdals) – La vida mitjana en sang és de dies per hormones tiroïdals i pocs minuts per catecolamines.\n• Derivat del triptofan: melatonina.\nHormones: Eicosanoides • Són derivats d’àcids grassos poliinsaturats.\n• Es secreten immediatament, no s'emmagatzemen en la cèl·lula que els sintetitza.\n• La seva vida és de segons.\nEl sistema nerviós controla la secreció de hormones.\nEix Hipotàlem-hipòfisis La hipòfisi o glàndula pituïtària, sintetitza hormones que van a altres glàndules per a que alliberin hormones.\nEs divideix en dos parts: - Pituïtari posterior, o neurohipòfisi, està format sobretot per neurones, i actua com a magatzem de hormones.\n- Pituïtari anterior, o adenohipòfisi, està format per diferents cèl·lules on cada una secreta un tipus de hormona El lòbul anterior segrega:somatotropina, tirotropina (TSH), corticotropina (ACTH), hormona fol·liculostimulant (FSH) i hormona luteostimulant (LH) El lòbul posterior segrega: oxitocina i hormona antidiürètica (ADH).\nEl hipotàlem mitjançant pèptids que allibera (factors d’alliberament o de repressió) controla si la hipòfisis envia o no les seves hormones.\nEl sistema porta o portal, són vasos conductors (sanguinis) que condueixen els pèptids secretats pel hipotàlem fins la hipòfisis.\nHormones pituïtària Les hormones secretades per les glàndules endocrines inhibeixen el hipotàlem i la hipòfisi.\nAixí es com es regula.\n Tiroides Hormones tiroïdals • La majoria de cèl·lules del cos són diana de les H. tiroïdals • Afecta: – Metabolisme – Desenvolupament – Creixement Les hormones tiroïdals contenen iode en la seva estructura.\nAquestes hormones són com dos tirosines juntes. Són bastant hidrofòbiques.\nLa forma T4 és la mes abundant en sang, però no té activitat hormonal. Per a ser activa a de ser T3.\nRegula la despesa energética.\nCalcitonina • La majoria es fabrica a la tiroides, però també en sintetitzen altres teixits (pulmons, tracte gastrointestinal, etc) • Pèptid de 32 aminoàcids En el ós: regula que no alliberi calci • Regula el metabolisme del calci i del fòsfor En el ronyó: regula que s’alliberi calci • Cèl·lules diana: ós i ronyó  Glàndula paratiroïdal Hormona paratiroïdal – Proteïna de 84 aminoàcids – Regula el metabolisme del calci i del fòsfor – Cèl·lules diana: ós i ronyó Actua de forma contraria a la calcitonina En el ós: regula que alliberi calci En el ronyó: regula que no s’alliberi calci  Pàncreas • Insulina: cèl·lules beta • Glucacgó: cèl·lules alfa • Altres hormones • Són pèptids És una glàndula: - exocrina, mitjançant glàndules pancreàtiques, fabrica enzims digestius - endocrina, en els Illots de Langerhans produeix insulina i glucagó Allibera una hormona o no, notant la quantitat de glucosa disponible. Així regula els nivells de glucosa La insulina estimula el creixement i baixa la [glucosa]  Glàndules adrenals • Medul·la: catecolamines • Cortex: esteroïdes – Mineralocorticoïdes – Glucocorticoïdes Es troben a sobre del ronyó, de color marró fosc.\nEs divideix en dos zones: - Part interna, o medul·la suprarenal, secreta catecolamines. Rep senyals sinàptica, del SN simpàtic - Part externa, o còrtex suprarenal, sintetitza dos tipus de esteroides, i serà un o l’altre depenent dels enzims que tingui la cèl·lula, del metabolisme que controli.\nEls mineralcorticoides, s’encarreguen del metabolisme mineral.\nEls glucocorticoides, s’encarreguen de la homeòstasis de la glucosa De cada tipus hi ha diferents senyals.\nEstan controlades per la hipòfisis, per tant, a nivell d’hipotàlem.\n Hormones sexuals • Estrògens • Andrògens • Progestàgens Són esteroides, per tant, són derivats del colesterol. Es fabriquen segons la necessitat.\nEstà controlat per la hipòfisi, a nivell d’hipotàlem.\nA partir del colesterol es sintetitzen tots els tipus d’esteroides i es sintetitza un tipus o un altre depenen dels enzim que hi hagi.\nLa síntesis s’inicia als mitocondris, i altres passos tenen lloc en el RE.\nEs diferencien pels grups funcionals que contenen, que faran que siguin reconeguts per uns receptors o uns altres, i per tant activin cascades de senyalització concretes.\nLa diferencia entre hormones i neurotransmissors no està clara: Les hormones són sintetitzades per cèl·lules específiques en llocs concrets, i s’alliberen a la sang. Els que sintetitzen les hormones són les glàndules endocrines, però n’hi ha que les cèl·lules es troben en altres òrgans, per exemple al sistema digestiu, concretament el sistema endocrí gastrointestinal que sintetitza unes 20-25 hormones.\n Hormones Gastrointestinals La majoria són pèptids, hormones peptídiques.\nTenim estómac, tub digestiu i pàncrees.\nLes cèl·lules de la mucosa, intestinals o gàstriques, són les que produeixen les hormones i les alliberen a la sang.\nMoltes d’aquestes hormones que sintetitzen també es troben com neurotransmissor en el cervell.\nEx: Gastrina, s’encarrega de alliberar HCl, però també té altres funcions.\nAquestes hormones controlen gana i funcionalitat.\nHi ha hormones que tenen activitat incretina: augmenten la insulina en sang i les cèl·lules diana són les pancreàtiques.\nS’ha vist que la pujada d’insulina no es la mateixa si s’injecta la glucosa a la sang que si es digerida. És més ràpid si es digerida. Es creu que això es degut al tracte digestiu, que hi ha aquestes hormones incretines, que quan hi ha glucosa digerida la detecten i estimulen el pàncrees per a que produeixi insulina.\n Eicosanoides • Grup de molècules derivades d'àcids grassos poliinsaturats – ω-3: DHA (àcid docosahexaenoic) – ω-6: àcid araquidònic, DGLA (Dihomo-γ- linolenic acid) DHA Classes: • Prostaglandines • Prostaciclines • Leucotriens • Tromboxans Els produeixen quasi totes les cèl·lules, i tenen una vida molt curta (de segons).\nNomenclatura d’àcids grassos poliinsaturats des de el punt de vista nutricional: Es comença a contar pel extrem contrari al àcid i s’indica on hi ha la primera insaturació El ω-3 i el ω-6 són essencials, no els podem sintetitzar, ja que no podem sintetitzar insaturacions per sobre del C9.\nSón més o menys inflamatoris depenent del àcid gras poliinsaturat que s’utilitza.\nEl ω-6 és mes inflamatori que el ω-3 Controlen moltes funcions, principalment inflamació i immunitat.\nSón mes o menys pro-inflamatoris depenen del precursor i classe.\nSíntesis d’eicosanoides: Segons l’enzim que actua en l’àcid araquidònic es produeix un tipus de eicosanoide.\nLa primera reacció és una oxidació: si actua l’enzim lipooxigenasa es generen leucotriens, i si actua la ciclooxigenasa es generen prostaglandines.\nAquests àcids grassos estaran formant part de fosfolípids.\n Citocines Es va veure que són senyals químiques que produeix el sistema immunitari, concretament els leucòcits, i que controlen el sistema immunitari i altres leucòcits.\nActuen de forma paracrina. També controlen altres cèl·lules.\n• Són pèptids, proteïnes o glicoproteïnes (la majoria pèptids) • Majoritàriament són secretades per les cèl·lules de la glia (SNC) i cèl·lules del sistema immune • Hi ha moltes classificacions.\n• Una pot ser: – Interleucines – Interferons – Tumor necrosis factors – Quimioquines Hi ha unes 200 citocines.\n Interleucines (IL) • La majoria d’interleucines són sintetitzades per limfòcits helper CD4+ T, monòcits, macròfags i cèl·lules endotelials • Les cèl·lules diana són principalment leucòcits: activen inflamació, diferenciació, etc (depèn de la IL) • Actualment s’han identificat 35 interleucines (IL- 1 fins IL-35) • La majoria són actives com monòmers, però n’hi ha algunes que necessiten formar homodímers (IL-5) o heterodímers (IL-12) En els heterodímers les IL que el formen no són igual entre elles.\nExemple: IL-6 Les cèl·lules que sintetitzen la IL-6 És una IL inflamatòria.\nLes cèl·lules que tenen receptors i per tant poden responsdre tenint un canvi  Quimioquines • Classe de citocines que produeixen atracció (quimiotaxis) entre cèl·lules • La seva funció és guiar la migració de les cèl·lules: – pro-inflamatòries: recluten cèl·lules del sistema immune al lloc d’infecció – Homeostatiques: controlen la migració de les cèl·lules en els processos normals de desenvolupament I manteniment dels teixits. EX. Formació de nous vasos sanguinis Les quimiocines alliberades per les cèl·lules infectades o danyades formen un gradient de concentració.\nCèl·lules atretes es mouen a través del gradient cap a la major concentració de quimiocines.\n•Són proteïnes petites: 8 and 10 kDa •Tenen una estructura molt conservada.\n•Tenen cisteïnes conservades per on fan ponts disulfurs.\nLa cèl·lula que té receptor i que per tant respon a la quimioquinina es mou en direcció on es troba la quimioquinina, es atreta.\nTé forma de G.\nEs classifiquen segons on es troben les cisteïnes i la quantitat que n’hi ha.\nNomenclatura: CXCL_ CXCR_ CXC : tipus, nom de la classe La X és aminoàcid entre les Cys L = lligand, si es el receptor fiquem R _ : un nº Poden arribar a tenir noms concrets.\n Interferons (IFNs) • Són glicoproteïnes sintetitzades i alliberades per limfòcits en resposta a patògens (virus, bactèries, paràsits) o cèl·lules tumorals.\n• El nom els hi ve d’ "interferir" amb la replicació viral • Se n’han identificat 10. Es classifiquen en: – Tipus 1: IFN-α, IFN-β and IFN-ω – Tipus 2: IFN-γ Alguns són actius en forma de dímer.\n Tumor necrosis factors (TNF) • Poden produir mort cel·lular (apoptosis) a la cèl·lula diana i d’aquí els hi ve el nom.\n• El més conegut és Tumor necrosis factor-alpha (TNF-α) –El produeixen els macròfags I monòcits Actua sobre la inflamació  Adipocines S’ha vist que altres teixits poden alliberar citocinines.\nUn d’aquests és el texit adipós, òrgan endocrí, que també pot alliberar hormones, i s’anomenen adipocines.\nLeptina: controla gana i pes corporal  Miocines Senyals produïdes pel múscul. Les allibera en moments d’activitat.\nPoden actuar de forma paracrina o autocrina.\nNo només modulen la funcionalitat del múscul sinó també d’altres òrgans com el fetge, el teixit adipós o l’ós.\nEx: Irisina, controla el teixit adipós  Factors de creixement • Molècules que tenen la capacitat de regular i controlar el creixement i la diferenciació cel·lular • Moltes vegades se’ls inclou dins les citocines • Són proteïnes. Actualment es coneixen uns 50 factors de creixement. Exemples: Nomenclatura: – Platelet-derived growth factor (PDGF) _ +GF = _ + growth factor – Epidermal growth factor (EGF) – Fibroblast growth factor (FGF) – Insulin-like growth factor (IGF) La insulina actua com a factor de creixement, perquè estimula el creixement i la proliferació – Nerve growth factor (NGF)  Altres senyals que reben les cèl·lules animals • Nutrients • Components no-nutrients dels aliments = bioactius • Tòxics • Fàrmacs Tot el que hem vist fins ara són senyals que produeixen cèl·lules del mateix organisme.\nPerò també en poden rebre de externes.\nHormones vegetals • Inclou tots els senyals extracel·lulars de les plantes • Es classifiquen en: – Auxines – Citoquinines – Giberel·lines – Àcid abscíssic – Etilè  Auxines •Diverses estructures, la més coneguda és l’indol-3-acetic (IAA) •L’IAA el sintetitzen les fulles, especialment les joves •Es transporta primàriament cèl·lula a cèl·lula, però també se’n troba al floema •Funcions: - Estimula el creixement cel·lular - Estimula la divisió cel·lular i la diferenciació del floema i xilema - Intervé en la resposta a la llum i gravetat  Citoquinines • Estructura similar a l’adenina • Actualment es coneixen més de 200 citoquinines (natural i sintètiques) • Es considera que es sintetitzen a les arrels i es transporten cap als brots pel floema • La funció més important és estimular la divisió cel·lular  Giberel·lines • Són diterpens • Es coneixen 136 giberel·lines que es nomenen GA1....GAn • Es considera que es sintetitzen als teixits joves dels brots i de les llavors • Funcions (depèn de GA concreta): – Estimulació de l’elongació dels brots – Estimula la floració i el brotar depenen de la llum De auxines, citoquinines i giberel·lines al haver tanta varietat implicarà que hi haurà molts tipus de receptors.\n Àcid abscíssic • Correspon a un únic compost • Es sintetitza majoritàriament a les fulles (cloroplasts) • La síntesi augmenta en condicions d’estrés (hídric i tèrmic) • Es transporta pel xilema i floema • Funcions: – Estimula el tancament dels estomes – Inhibeix el creixement de les tijes – etc.\n Etilè • Correspon a un únic compost • És un gas • Funció més important: – Estimula la maduració de la fruita Feromones Són senyals que emet un individu i que un altre reaccionarà a aquestes.\n• Substància química secretada a l'exterior per un individu per tal de comunicar algun tipus d'informació a altres individus • L’individu “receptor” rep el senyal a través d’un òrgan sensorial i del sistema nerviós • Les mes estudiades i conegudes són les dels insectes, però actualment també es coneixen feromones en mamífers (lectura suplementària) Vespons de la Guàrdia carrera cap paper de filtre impregnat amb un sol treballador equivalent de 2-pentanol, 3-metil-1butanol i 1-methlybutyl 3-metilbutanoato ...\nSenyalització i control del funcionament Cel·lular - T2 Senyalització (2016) Apunte


Barcelona pel Canvi salva el pressupost 2022 al primer tràmit\nBarcelona pel Canvi salva el pressupost de Colau i Collboni per al 2022 en el primer tràmit\nComuns i socialistes repeteixen la fórmula de la investidura per aprovar de forma inicial el pressupost, el més alt de la història (més de 3.400 M €), i reben el "no" de la resta de l'oposició\nMarc Garcia | Roger Torres i Liñán | dimecres, 17 de novembre del 2021, a les 22.40\nBarcelona pel Canvi i la regidora no adscrita han salvat el pressupost de l’Ajuntament per a l’any 2022 en el primer tràmit. Han estat els únics de l’oposició que hi han votat a favor a la comissió d’Economia i, per tant, han tingut un paper clau perquè els comptes hagin superat l’aprovació inicial (tràmit previ a la votació definitiva en plenari). Tal com ja va anunciar, ERC (el “soci prioritari” per a Barcelona en Comú) hi ha votat en contra, com també ho han fet Junts, Ciutadans i el PP.\nEl pressupost per al 2022 es dispara fins als 3.400 M €\nEl pressupost del 2022 parteix dels comptes del 2021, els primers fets en el context de la pandèmia. El pressupost del 2021 està per sobre dels 3.200 M €, una xifra que va suposar un “rècord” quan es va presentar.\nAixí doncs, en l’aprovació inicial del pressupost, comuns i socialistes han repetit la fórmula que va permetre la investidura d’Ada Colau l’any 2019 (quan la formació encapçalada aleshores per Manuel Valls va fer Colau alcaldessa). En aquesta ocasió, però, també ha fet costat al govern municipal Marilén Barceló, ara regidora no adscrita i anteriorment membre de Ciutadans.\nEnganxada entre Ciutadans i la regidora no adscrita\nEl “sí” de Barcelona pel Canvi ha centrat bona part del debat polític a la Comissió d’Economia, més que no pas el fons dels comptes. “No es pot dir que siguin uns mals comptes i no intentar millorar-los”, ha etzibat Eva Parera (BCN Canvi) a la resta d’oposició, alhora que ha avisat al govern que “no tenen el meu vot garantit a l’aprovació definitiva, només obrim la porta per negociar”.\nUna de les crítiques més fortes ha vingut de Ciutadans. Luz Guilarte ha retret que “passen de dependre de l’independentisme a aconseguir que una diputada del PP i una trànsfuga [en referència a Parera i a Barceló] validin el model de ciutat”. Marilén Barceló hi ha respost dient que està “molt satisfeta de votar diferent” que Guilarte perquè “és la regidora del no, i jo la regidora del sí”.\nEva Parera i Marilén Barceló a la Comissió d’Economia i Hisenda\nElsa Artadi (Junts) ha carregat contra els comuns: “Sobreviuen gràcies als vots de Manuel Valls, a la investidura i ara al pressupost un altre cop”. En canvi, l’únic en desmarcar-se d’aquest debat polític ha estat Josep Bou, del PP: “Jo vinc a parlar d’allò meu, entre el PP i jo ja en tenim ben prou”, ha dit. El popular, això sí, ha lamentat que el pressupost prevegi uns impostos elevats i que any rere any “el dèficit es va disparant”.\nCos a cos entre ERC i el govern\nPer la seva banda, Ernest Maragall (ERC) ha justificat el “no” republicà als comptes perquè “no hi ha transformació” i s’ha adreçat al govern municipal: “Si tant d’interès tenen en negociar amb nosaltres, per què no han retirat el punt per tenir més temps per negociar?” En aquest sentit ha mantingut un cos a cos pujat de to amb el primer tinent d’alcalde (el socialista Jaume Collboni) i el regidor de Pressupost (Jordi Martí, dels comuns).\nCollboni ha reblat contra Maragall que votar en contra de tramitar el pressupost és fruit “d’un càlcul erroni” i l’ha acusat de “boicotejar la ciutat i fer de CUP a l’Ajuntament de Barcelona“, en referència al bloqueig que estan fent els cupaires per aprovar el pressupost a la Generalitat.\nMartí també ha retret el “no sorprenent” dels republicans als comptes (ja que ERC va aprovar els pressupostos dels anys 2020 i el 2021), i acte seguit els ha emplaçat a reprendre la negociació de cara al desembre: “Després d’aquesta pujada de to, recuperem la calma. A partir de demà els emplaço a seguir negociant”. Tant Martí com Collboni han defensat que s’ha complert un 98 % de les inversions acordades amb ERC als pressupostos anteriors.\nEl govern avisa ERC: dir no al pressupost fa perillar 400 M €\nEl regidor de Pressupost de l’Ajuntament de Barcelona, Jordi Martí, qualifica de “rampell imprudent i electoralista” el no d’Esquerra Republicana al pressupost del 2022 i avisa que tombar els comptes “posa en perill 400 milions d’euros” per a la ciutat.\nUns comptes de rècord\nMalgrat que són els segons comptes municipals condicionats des d’un inici per la pandèmia del coronavirus, el pressupost del 2022 preveu arribar fins als 3.406 M €, la xifra més alta de la història. Tal com van explicar el primer tinent d’alcalde, Jaume Collboni, i el regidor de Pressupost, Jordi Martí, el govern municipal calcula que Barcelona pot assolir aquesta xifra a través de dues vies.\nLa primera, l’arribada dels fons europeus Next Generation: els comptes preveuen 153 M € provinents de la Unió Europea, tot i que Martí ha advertit que es tracta d’una previsió (que pot anar a l’alça) i que la llista de projectes que se’n podrien beneficiar no està definida encara. La segona via que planteja el pressupost és la d’incrementar en 100 M € el deute públic. En aquest sentit, Barcelona tancaria el 2022 amb un endeutament del 34 % respecte als ingressos corrents, molt per sota del topall del 75 % que permet la llei.\nVia Laietana i tramvia, principals inversions per al 2022\nEl govern d’Ada Colau presenta a l’oposició el detall del pressupost per a l’any que ve, que deixa 200 M € sense assignar per negociar-ne la destinació\nAra bé, els comptes poden acabar variant en funció d’un fet que en l’elaboració del pressupost no s’havia previst: l’anul·lació que el Tribunal Constitucional va fer de l’impost sobre la plusvàlua. Tot i que el Govern espanyol ja ha aprovat una segona llei per suplir la que abans regia aquest impost que cobren els ajuntaments, caldrà veure si això deixa algun impacte als comptes per al 2022.\n— Ajuntament de Barcelona — Barcelona pel Canvi — pressupostos\nAda Colau demana diàleg a l’oposició per tramitar els pressupostos del 2022\nBarcelona i l’Estat rubriquen l’acord que reconeix la ciutat com a capital cultural i científica


❖ Paisatges i Jardins ❖ Landscapes and Gardens: Pépinière Filippi - Olivier Filippi\nSon una petita empresa especialitzada en la producció de plantes per jardins secs i condicions difícils. Durant més de vint anys han estudiat les plantes resistents a la sequera, vent, pedra calcària i moltes vegades el fred del rigurós Llenguadoc al Sud de França.\nInicis de primavera 2011\nSempre han tingut clar que les Plantes de les zones Mediterrànies eren el futur. El viver i la seva casa estan envoltats de jardí, on podem observar les combinacions de plantes. El jardí de demostració està obert als visitants, és un laberint de camins de grava entre plantes aparentment aleatòries que en realitat han estat curosament planificades. Un espai on no existeix la parafernàlia de programadors de reg, ni màquines de segar, ni retallar tanques, ni torbes, ni humus, es tracta del terra original sense modificacions, amb plantes (o herbes segos se miri) presioses, recopilades per el matrimoni Filippi a través de viatges per tot el Món Sec. \nLes diverses estratègies per a l'adaptació de les plantes al clima mediterrani\nEl clima mediterrani presenta unes restriccions acusades per a la vida durant l'època estival. La manca de precipitacions conjuntament amb les elevades temperatures produeixen unes condicions de gran demanda d'aigua per les plantes. \nEl potencial d'evaporació que presenta l'atmosfera és molt elevat. Qualsevol planta que no tingui cap mecanisme per aturar l'aigua que contenen els vasos conductors de la planta ("xilema" i el "floema") provinents de les arrels de seguida quedaria pancida i dessecada. Per això, totes les plantes, no només les mediterrànies, tenen unes comportes que s'obren i tanquen anomenades estomes, i que es troben en totes les fulles. Són les obertures per on la planta transpira, fotosintetitza de dia, i respira a la nit (quan no hi ha llum). Aquestes comportes, en el cas del clima mediterrani, estan molt ben regulades i protegides de l'excessiva calor i la dessecació per pèls i concavitats. Això fa que durant les hores més càlides i els dies més secs, els estomes estiguin tancats, per a evitar excessives pèrdues d'aigua a fulles i arrels. Però per assegurar millor que l'aigua no es perdi per difusió a través de les parets de la fulla, les plantes han desenvolupat més estratègies. D'una banda, han enfortit i impermeabilitzat les fulles amb un teixit molt resistent anomenat esclerènquima, que impossibilita la pèrdua d'aigua que no sigui pels estomes. Les fulles amb aquest tipus d'adaptació s'anomenen fulles esclerofiles. D'altra banda, per evitar un excessiu escalfament del teixit vegetal en les hores que la planta no transpira, les fulles redueixen la seva superfície absoluta i la relació de volum (relació superfície / volum que té el seu òptim en les formes esfèriques o bé cilíndriques). Cal pensar que quan es transpira hi ha una pèrdua neta d'energia calorífica i això redunda en una refrigeració activa de la fulla. Això fa que les fulles de la planta siguin petites i planes o bé llargues i cilíndriques (o bé recorbades com en el romaní). Exemples d'aquestes adaptacions són els arbustos dominants en el fynbos sud-africà o el chaparral californià.\nUna altra adaptació a l'excés de temperatura és el recobriment per una densa capa de pèls blancs i lanosos que aïllen a la planta de les temperatures extremes i reflecteixen els raigs solars, evitant així el màxim el absorció de calor.\nFeu clikc per visualitzar més imatges de Pépinière Filippi\nPublicat per Jordi a diumenge, de maig 08, 2011\nEtiquetes de comentaris: França, Jardí Mediterrani, Jardi Sec, Jardineria, Jardineria Sostenible, Vivers\nI wonder if there are any South African fynbos plants there?\n8 de maig de 2011 a les 22:04


com maximitzar el vostre temps lliure, segons la ciència - Hàbits Saludables, Octubre 2020\nSobreprogramat? 7 regles basades en ciència per aprofitar al màxim el vostre temps lliure\nQuan us trobeu amb una estona de lleure rara, podeu veure com treure-li el màxim partit.\nManteniu-lo fora del vostre calendari\nPlanificar cada moment del seu temps lliure podria resultar menys agradable. Escollir una data i hora específica per a una activitat lúdica pot disminuir l’anticipació prèviament i el gaudi en el moment, probablement perquè comença a sentir-se com una obligació, segons un estudi de la Universitat de Washington. Posar el calendari al costat de la via probablement no és realista, però els investigadors suggereixen escollir un temps aproximat per veure els amics, per exemple, a la tarda, en lloc de 2 pm . de sentir com una feina.\nbicarbonat i àcid úric\nBaixeu el telèfon\nLes persones que utilitzen els seus telèfons més de 10 hores al dia se senten més ermes i ansioses durant el temps lliure que les que utilitzen els seus telèfons unes tres hores diàries, van trobar un estudi de la Universitat de l'estat de Kent. Els investigadors asseguren que les persones que tenen telèfons acostumen a sentir-se obligades a romandre connectades amb elles, cosa que pot causar estrès, fins i tot quan intenten divertir-se.\nNo voleu viure la vida a través d’una pantalla, però fer una foto pot augmentar el vostre gaudi. En un estudi publicat a l 'Institut Revista de personalitat i psicologia social, els voluntaris van participar en una activitat com menjar a una pista de menjar o anar en un autobús, i a alguns se'ls va dir que fes fotos. Gairebé a la taula, els que havien fet fotos van dir que els agradava més les activitats que els que no ho havien fet. L’excepció? Activitats pràctiques com fer un projecte d’art, és per això que els investigadors pensen que el compromís addicional que obteniu de la presa de fotografies és el que proporciona plaer. Aprofiteu la càmera del telèfon quan esteu a un museu o al centre comercial per obtenir més diversió al moment i algunes instantànies divertides per mirar més endavant. Consulteu aquestes maneres d’utilitzar la càmera del vostre telèfon.\nquè són els aliments poc saludables\nNo canvieu el canal durant els anuncis publicitaris\nl’aigua i el fetge\nSembla estrany, però les persones que veuen un programa amb anuncis publicitaris gaudeixen més del programa que les que el veuen sense, han trobat un estudi a Journal of Consumer Research. Els autors de l'estudi asseguren que els espectadors s'adapten a la diversió que senten mentre veuen la televisió, de manera que la interrupció d'una comissaria o documental amb anuncis restableix el seu plaer quan torna l'espectacle. Aquest és el seu cervell a la televisió que mira de moda.\nUn estudi a la web Journal of Consumer Research els voluntaris han menjat un menjar que li agradava, com ara la xocolata, o bé han jugat a un videojoc. Es va dir als participants que mengessin o juguessin al seu ritme, o que seguissin instruccions sobre la rapidesa amb què podien fer-ho. Els que se'ls va dir que consumissin el menjar o el joc van considerar lentament les seves experiències com més agradables que els altres grups. Els investigadors diuen que, a diferència de consumir massa ràpidament (cosa que solen fer les persones quan trien el seu propi ritme), espaiar una activitat fa que l’experiència se senti més gratificant i es perdi més temps.\nVigileu una llàgrima\nquines vitamines ajuden al sistema immune\nUna comèdia probablement us portarà un somriure a la vostra cara, però una pel·lícula trista també us pot fer més feliç. La clau és pensar en els teus éssers estimats, en lloc de la teva pròpia vida mentre vetllis. En un estudi de la Ohio State University, els voluntaris que van veure una pel·lícula tràgica i van pensar en els seus éssers estimats van augmentar la seva felicitat quan la pel·lícula va acabar. Però aquells que tenien pensaments egocèntrics com La meva vida no és tan dolenta com els personatges d'aquesta pel·lícula no van tenir el mateix impuls de felicitat.\nés sushi fàcil de digerir\nLa investigació ha demostrat que el fet de retornar augmenta l’autoestima, et fa més optimista, disminueix l’estrès i simplement et fa feliç. De fet, donar una causa pot estimular les mateixes parts del cervell que s’il·luminen quan menges o tens relacions sexuals.


Presentats els actes de “Calella, Ciutat del Bàsquet Català” | Ràdio Calella Televisió\nAquest vespre, la Sala de Plens de l’Ajuntament de Calella ha acollit la presentació d’actes i la signatura del conveni de “Calella, Ciutat del Bàsquet Català”. A la roda de premsa hi han intervingut, per part de l’Ajuntament el regidor d’esports Xavier Arnijas i l’Alcaldessa Montserrat Candini. Per part del Club Bàsquet Calella, hi han intervingut el President de l’entitat, David Fors, Laura Pagès, vocal de l’àrea esportiva i Francesc Membrives, vocal de l’àrea social i el President de la Federació Catalana de Basquetbol i de la Fundació del Bàsquet Català, Joan Fa.\nLa roda de premsa, ha començat puntualment a les 19:30h, han presentat alguns dels actes destacats que es faran a la nostra ciutat, en motiu de la “Ciutat del Bàsquet Català”.\nEl President del Club Bàsquet Calella ha dit que esperen que aquesta edició sigui “la millor de totes” perquè “Calella ja ha demostrat sobradament la seva experiència i capacitat en l’organització d’esdeveniments d’aquest tipus”.\nFors ha destacat que la “Ciutat del Bàsquet Català” arriba en un moment important per l’entitat i espera que no es quedi només en un acte local, sinó que arribi a tot el país.\n“Ens fa especial il·lusió la coronació d’aquesta Ciutat del Bàsquet Català, pel repte que suposa pel nostre equip de feina i pel fet que s’emmarca en un dels anys més importants per a nosaltres: al juny el CB Calella fa 50 anys d’història, mig segle que hem viscut moments històrics que formen part, també, dels 90 anys que fa que l’esport del bàsquet es juga a la nostra ciutat. Calella, viurà bàsquet per tots els racons. La nostra intenció és que no només es quedi en un acte local, sinó que arribi a tot el país, amb l’objectiu que sigui un referent per al bàsquet català.”\nPer la seva banda, Francesc Membrives, vocal de l’àera social, ha explicat alguns dels actes que es duran a terme.\n“Entre d’elles, en tenim una que ens fa molta il·lusió: que és un Sant Fermí, molt basquetbolístic, és un Sant Fermí sense toros, evidentment. Hem substituït els toros per pilotes de bàsquet humanes. També jugarem als concursos d’Instagram i per fer-ho habilitarem un photocall, que serà itinerant i que anirem portant per tot Calella i deixant a espais perquè tothom es pugui fotografiar amb el photocall de la Ciutat del Bàsquet Català, i es pugui pujar a les xarxes socials.”\nJoan Fa, president de la Federació Catalana de Basquetbol i de la Fundació del Bàsquet Català està convençut que “Calella, Ciutat del Bàsquet Català”, serà tot un èxit.\nA continuació podeu escoltar l’entrevista íntegra a Joan Fa, President de la Federació Catalana de Basquetbol i de la Fundació del Bàsquet Català\nI aquí, podeu escoltar l’entrevista íntegra a Pere Sust, president de la Fundació Catalana de l’Esport\nSegüent Un home trenca a pedrades els vidres d’un bar del carrer Sant Joan\nAnterior Renfe redueix la freqüència de combois per evitar més retards a causa del temporal


“Malviure d’il·lusions”, el nou llibre de Xavier Guix - Chordà Comunicació\n“Malviure d’il·lusions”, el nou llibre de Xavier Guix\n“Un sí a la vida no vol dir una vida divertida i agradable. És acceptar el que vingui, el que és. És viure desperts. És abraçar tant la vulnerabilitat com l’alegria. És viure sense por. Perquè el sí ho és a tot. No és un sí a mitges, ni condicionat, ni interessat. La vida ens demana que la visquem.”\nXavier Guix ens assenyala les claus per aconseguir una vida harmònica, congruent entre el que sentim, el que pensem i el que fem. Un conjunt de reflexions sobre com construïm els nostres estats il·lusoris de la ment i sobre la pràctica de l’autoconeixement, l’eina fonamental per evitar-los.\n«Aquest llibre és per a les persones a les quals els agrada la psicologia, per als que cerquen l’autenticitat, per als que volen viure desperts. El procés d’autoconeixement i la cerca de la nostra naturalesa més profunda, més espiritual, és un camí ple de reptes i també d’amenaces que el llibre explora en profunditat. La seva lectura permet endinsar-se en la construcció de la nostra identitat, en els estats il·lusoris de la ment i en el poder de les creences, així com en la insatisfacció i el buit que produeixen les expectatives exagerades sobre la vida, sobre els altres i sobre nosaltres mateixos.\nL’única manera d’acabar amb les falses il·lusions i els auto enganys continuats no consisteix a negar-se a tenir cap il·lusió, sinó a conèixer-se a un mateix.» Xavier Guix\nPsicòleg,conferenciant internacional, terapeuta en Programació Neurolingüística i facilitador de grups de creixement personal, Xavier Guix és un referent de la divulgació psicològica.\nXavier Guix és llicenciat en Psicologia i escriptor, especialitzat en Comunicació i Creixement Personal; formador en Programació Neurolingüística (PNL) i Ecologia Emocional, i director de l’Observatori del Creixement Personal de la Fundació Àmbit. A més de la seva tasca terapèutica, imparteix cursos com a professor de l’EADA (Escola d’Alta Direcció Empresarial) i màsters a la Universitat de Barcelona (UB). El seu compromís amb la divulgació de temes relacionats amb la reflexió psicològica es tradueix en conferències per tot Espanya i Amèrica Llatina. Ha publicat, entre altres llibres, Ni m’explico ni m’entens, Descontrola’t, El sentit de la vida o la vida sentida, Atreverse a decir No, i T’estimo tant! També col·labora amb mitjans de comunicació com El País Semanal, L’ofici de viure ( Catalunya Ràdio), Versió Rac (Rac1), Bricolatge emocional o Summa Positiva (TV3) i 8 al dia, amb Josep Cuní (8TV).\n«Vet aquí el llibre més madur de Xavier Guix, el llibre que feia temps que esperàvem. Pocs autors serien capaços d’integrar psicologia i espiritualitat amb tanta amenitat i precisió.» Xavier Melloni\n«Un llibre que ens convida a somiar desperts, a practicar la lucidesa, a no dimitir de viure.» Francesc Torralba\nMalviure d’il·lusions // De ilusiones también se malvive\nEdiciones B – 288 pàgines – 16,50 €


El Punt Avui - ▷ Totes les necrològiques de Mollet del Vallès\nDifunts a la zona de Mollet del Vallès\nJuan Cámara Cámara 56 Granollers 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 56 anys. Exèquies, avui, a 3/4 de 10 del matí, al tanatori de Granollers.\nAraceli Pérez Mora 82 Granollers 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 82 anys. Exèquies, avui, a 2/4 d'11 del matí, al tanatori de Granollers.\nEncarna Castejón Ayllán 93 Granollers 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 93 anys. Exèquies, avui, a 1/4 de 12 del matí, al tanatori de Granollers.\nPau Pujol Canet 70 Granollers 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 70 anys. Actes de comiat, avui, a 2/4 de 4 de la tarda, al tanatori de Granollers.\nAntonio García Bohorquez 83 Ripollet 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 83 anys. Exèquies, avui, a les 10 del matí, a l'oratori del tanatori de Ripollet.\nJosé Joaquin Martín Delgado 91 Ripollet 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 91 anys. Exèquies, avui, a les 11 del matí, a l'oratori del tanatori de Ripollet.\nCecilio González Nogales 78 Ripollet 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 78 anys. Exèquies, avui, a les 12 del migdia, a l'oratori del tanatori de Ripollet.\nSuping Zhou Sabadell Ampliar informació(+)\nGabriela Gaona Martínez Sabadell 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nKarin Norma Álvarez Marín Sabadell 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nJosé María Miralles Ureta Sabadell 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nJuan Escalante Díaz Sabadell 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nMilagrosa Vilarasau Sallés Sabadell 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nManuel López Madrid Sabadell 20/09/2020 Ampliar informació(+)\nGerardo Álvarez Miguel 82 Santa Coloma de Gramenet 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 82 anys. Exèquies, avui, a 2/4 d'11 del matí, a l'oratori del tanatori de Santa Coloma de Gramenet.\nPilar De la Asunción Rocamora 83 Santa Coloma de Gramenet 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nVa morir als 83 anys. Exèquies, avui, a 3/4 d'1 del migdia, a l'oratori del tanatori de Santa Coloma de Gramenet.\nRosario Rodríguez Rodríguez Badalona Ampliar informació(+)\nGregoria García Hernández Badalona 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nFermina Martínez Membrilla Badalona 19/09/2020 Ampliar informació(+)\nJuan Pedro Jiménez López Badalona 19/09/2020 Ampliar informació(+)