La covid llasta l'economia l'11% el 2020 i posa fi a sis anys seguits de creixement - Regió7\nLa covid llasta l'economia l'11% el 2020 i posa fi a sis anys seguits de creixement\nEl quart trimestre el PIB va continuar creixent malgrat la tercera onada\nL'economia espanyola va caure l'11% el 2020 a conseqüència de l'impacte sobre l'activitat de la covid-19, la contracció anual més gran de la sèrie estadística que posa fi a sis anys consecutius de creixement, encara que en el quart trimestre el PIB va aconseguir continuar creixent malgrat la tercera onada de la pandèmia.\nD'acord amb l'avanç de comptabilitat nacional publicat ahir per l'Institut Nacional d'Estadística (INE), la demanda nacional (consum i inversió) és responsable de 9 dels 11 punts de la contracció, en un any en què el confinament sever del segon trimestre ha marcat negativament tot l'exercici. La contribució negativa de la demanda externa (exportacions i importacions) va ser de 1,9 punts.\nEn el conjunt del 2020, el producte interior brut (PIB) a preus corrents es va situar en 1.119.976 milions d'euros, el 10% inferior al del 2019. L'ús de l'economia, mesurat en termes d'hores treballades, va caure el 6,3%, mentre que els llocs de treball van disminuir el 5,4% interanual, fet que suposa una destrucció d'1.009.000 ocupacions equivalents a temps complet en un any.\nLa caiguda de l'economia el 2020 queda per sota de la prevista pel Govern (11,2%), fet que ha valorat la vicepresidenta tercera, Nadia Calviño, que va considerar que les dades reflecteixen que l'economia continua recuperant-se en forma de «V asimètrica», després d'un any molt difícil.\nEl quart trimestre, el PIB va avançar el 0,4% respecte al trimestre anterior, malgrat les previsions que auguraven una lleugera recaiguda. «Cap analista esperava aquest creixement intertrimestral. A poc a poc es veu que els organismes internacionals i nacionals van convergint cap a les previsions del Govern i fins i tot sent dades negatives la realitat ha millorat les previsions», va dir Calviño. Amb tot, aquest 0,4% suposa una moderació significativa respecte al creixement del 16,4% del tercer trimestre, que és imputable a les noves restriccions administratives per fer front a la tercera onada no només a Espanya sinó també als països als quals exporta.\nEl quart trimestre la demanda interna va sumar un punt percentual al creixement, mentre que la demanda externa en va restar 0,6. Dins d'aquesta demanda ha estat el consum el que ha sostingut l'economia, amb un avanç del 2,5% del consum de les llars i del 4% per a la despesa en consum de les Administracions públiques.


La Diputació de Barcelona impulsa la reducció del soroll a les ciutats i pobles | Sostenible\nLa Diputació de Barcelona impulsa la reducció del soroll a les ciutats i pobles\n28/04/2017 - 08:01\nLa Diputació ha presentat una mostra de les accions que porta a terme per donar suport al món local en la lluita contra la contaminació acústica en el marc de la Setmana Sense Soroll. Del 24 al 30 d'abril diverses administracions i entitats, entre les quals la pròpia Diputació, impulsen la primera Setmana sense soroll a Catalunya, que amb el lema 'Silenci si us plau' té com a objectiu conscienciar sobre el soroll i els seus efectes.\nUna trentena d’associacions, escoles, ajuntaments i entitats s’implicaran en l’organització d’actes més enllà del 26 d’abril, Dia Internacional de Conscienciació Envers el Soroll. Amb aquest motiu, la Gerència de Serveis de Medi Ambient de la Diputació de Barcelona ha coorganitzat diverses activitats al territori i el 27 d’abril ha fet una acció de demostració a la seva seu.\nCatalunya celebra per primer cop la Setmana Sense Soroll, per sensibilitzar la ciutadania dels efectes de la contaminació acústica i promoure’n solucions. Del 24 al 30 d’abril, se celebraran més de seixanta activitats arreu del territori, per conscienciar la societat de la necessitat d’abordar aquest tema. El Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, l'Associació Catalana de Consultors Acústics, l'Àrea Metropolitana de Barcelona, l'Ajuntament de Sabadell, la Universitat Politècnica de Catalunya – Laboratori d’Enginyeria Acústica i Mecànica -, i la Diputació de Barcelona impulsen aquesta Setmana sense soroll i que compta amb el suport de prop d’una trentena d’entitats, associacions i ajuntaments, que s’implicaran en l’organització dels diversos actes i esdeveniments al llarg de la setmana. Per tant, els actes enguany aniran més enllà del 26 d’abril, que se celebra el Dia Internacional de Conscienciació Envers el Soroll.\nEl 27 d’abril la Gerència de Serveis de Medi Ambient de la Diputació de Barcelona ha organitzat una acció demostrativa amb la celebració del taller Quin soroll fem?, una exhibició de la Unitat mòbil de mesura de la contaminació acústica i una mostra de vehicles no sorollosos: bicicletes i bicicletes elèctriques, motocicletes i turismes elèctrics.\nFoto: Mostra de vehicles no sorollos, unitats mòbils de mesura de la contaminació acústica i taller Quin soroll fem ? a l'Escola Industrial de Barcelona. Fotos: Gonçal Luna\nEl suport de la Diputació de Barcelona\nEn aquest sentit, Valentí Junyent, Diputat d’Espais Naturals i Medi Ambient de la Diputació de Barcelona, ha fet un repàs al paper de suport que es realitza cap als ens locals de la demarcació. Tal com explicava Junyent “cal recordar que el soroll del trànsit i de les activitats és un dels problemes ambientals més freqüents i els problemes de soroll poden afectar significativament la qualitat de vida de les persones”, per aquest motiu la Diputació de Barcelona de Barcelona ofereix un “suport integral als ens locals” i dóna exemple amb l’ús i promoció de vehicles no sorollosos.\nJunyent ha destacat el suport que l’Oficina tècnica d’avaluació i gestió ambiental (OTAGA) de la Diputació de Barcelona ofereix des d’un punt de vista tècnic i material, i també des de les altres oficines: l’Oficina tècnica d’educació i promoció ambiental (OTEPA) dóna suport en la promoció de recursos i accions de formació i sensibilització, i l’Oficina tècnica de canvi climàtic i sostenibilitat (OTCCIS) cedeix bicicletes i motocicletes elèctriques als ens locals així com promociona l’electrificació de les flotes municipals\nL'OTAGA elabora mapes de soroll ambiental i propostes de mapes de capacitat acústica per als municipis i plans d'acció per a la millora de la qualitat acústica ambiental, verifica el compliment de la normativa de soroll per part de les activitats i el veïnatge, fa estudis del grau d'aïllament acústic dels locals, i mesures de vibracions, i avalua el soroll provocat per les infraestructures. També posa a disposició dels ajuntaments materials i equips diversos per tal que els mateixos ajuntaments puguin dur a terme alguns d'aquests controls.\nPer tal de donar suport als ajuntaments, disposa d'un equip de professionals, unitats mòbils i aparells de mesura a la seva disposició.\nTot aquest material, homologat i verificat anualment, es pot cedir temporalment als ajuntaments que el sol·liciten. Una altra opció és que els tècnics de la Diputació facin els mesuraments i lliurin un informe tècnic a l'ajuntament. Es posa a disposició dels ajuntaments dues unitats mòbils de mesura, anàlisi i enregistrament del soroll ambiental. Es tracta de dos vehicles adaptats i equipats amb analitzadors de soroll. Per les seves reduïdes dimensions, permeten realitzar mesures de llarga durada en qualsevol punt del municipi.\nEn resum, la importància d’aquest suport es concreta, per exemple, en l’exercici anterior en el lliurament de mapes de soroll i les propostes de mapes de capacitat acústica a 5 municipis i l’entrega de 69 informes tècnics de soroll referents, principalment, a l’avaluació del soroll produït per activitats, instal·lacions i veïnatge\nQuins són els principals sorolls que s'avaluen ?\nLa Diputació de Barcelona realitza multitud d'avaluacions de soroll durant l'any. Aquesta és una mostra dels principals sorolls que generen molèsties i peticions d'avaluació per part dels municipis a la Diputació.\nTots sis talls de so corresponen a enregistraments reals de fonts de soroll per queixes o denúncies de soroll avaluades per la Diputació de Barcelona a petició d'un ajuntament.\nComplementàriament, l’OTEPA ofereix cursos especialitzats per a tècnics municipals i policia local a través del Pla de formació, i disposa de recursos de sensibilització com l’exposició Adéu Soroll o tallers per a escoles com l’activitat Sent la ciutat.\nFinalment, a través de la Xarxa de Ciutats i Pobles cap a la Sostenibilitat, dels Grups de treball +Aire –Soroll i Educació per la Sostenibilitat, recull els interessos i necessitats comunes i, ha promogut el suport als ens locals amb els recursos conjunts de diverses administracions en el catàleg “La Xarxa sona bé 2017” que tenen com a objectiu donar suport als ens locals per tal que impulsin i desenvolupin alguna actuació de sensibilització en l’àmbit de la prevenció del soroll.\nAcció de sensibilització\nQuin soroll fem: l’activitat consisteix en el mesurament amb un sonòmetre en diferents punts del municipi, incloent zones amb trànsit elevat de vehicles, i zones tranquil·les, per prendre consciència del soroll vinculat a l’activitat humana. L'activitat es realitzarà a Barcelona, Sabadell i a Mataró,Terrassa, Cornellà, Pallejà amb el suport de la Diputació de Barcelona i la Generalitat de Catalunya, i també a la pròpia seu de la Diputació.\nEl 60 % dels ciutadans de Barcelona està insatisfet amb la contaminació i el soroll\nUna enquesta de la Comissió Europea realitzada a més de 80 centres urbans també assenyala que només un 20 % dels barcelonins creu que la qualitat de vida ha augmentat


Alimentació durant l'andropausia | Consumer\nAlimentació durant l’andropausia\nEl progressiu descens del nivell d'andrògens repercuteix en tots els processos orgànics\nFa alguns anys es va començar a usar el terme andropausia per englobar els canvis fisiològics que comencen a afectar a l’home cap als 50 anys. Es tracta d’una síndrome i això significa que engloba un conjunt de símptomes molt variats. En realitat, ha de considerar-se com una part del desenvolupament masculí i no com una malaltia. En l’última dècada ha estat quan s’ha començat a atorgar la importància que mereixen als canvis fisiològics associats a l’andropausia i s’han iniciat estudis profunds sobre el tema.\nL’andropausia no és tan brusca com la menopausa. Es tracta d’un procés lent i gradual que té a veure amb el progressiu descens del nivell d’andrògens (hormones sexuals masculines), la qual cosa repercuteix en tots els processos orgànics. L’andropausia o andropenia es coneix també com a Síndrome d’ADAM (androgen deficiency aging male, deficiència d’andrògens en l’envelliment dels homes).\nLa dieta durant aquests anys ha d’enfocar-se al manteniment de la salut i la prevenció de malalties\nA diferència de la dona, en la qual la menopausa marca el final del període fèrtil, en l’home la fertilitat persisteix malgrat l’edat. A partir dels 55-60 anys es detecten significatius descensos del nivell de testosterona en la sang. També disminueixen altres hormones androgénicas, però el millor indicador de l’andropausia sembla ser la testosterona.\nAl final de l’adolescència, els nois estan normalment amb els seus nivells més alts de testosterona (entre 800 i 1.200 nanogramos per decilitre (ng/dl) de sang. Aquests nivells es mantenen aproximadament de deu a 20 anys, després dels quals comencen a declinar a raó de un 1% per any per al nivell absolut de testosterona. A l’edat de 80-85 anys s’aconsegueixen nivells mitjans de testosterona d’aproximadament un 60% dels registrats als 25 anys. No obstant això, aquests nivells són tan diferents entre individus que no poden ser presos més que com una mitjana estadística. Per tant, alguns homes de 80 anys d’edat poden presentar quantitats de testosterona que segueixen trobant-se dins de l’interval normal per a adults joves.\nSi ben alguns autors es refereixen a l’edat com el factor més important en els canvis hormonals, hi ha també evidències que les mesures antropométricas (pes, talla, perímetres cutanis) i l’estil de vida tenen algun rol en aquests canvis. L’estrès i les malalties acceleren la disminució de la funció de les cèl·lules de Leydig, productores de testosterona. Com en qualsevol alteració de la salut, és important el diagnòstic precoç i que l’afectat presti molta atenció als primers símptomes.\nDieta en la maduresa\nLa nutrició en l’edat adulta s’ha d’enfocar a mantenir la salut i a prevenir el desenvolupament de malalties, mitjançant el seguiment d’una alimentació variada, sana i equilibrada d’acord a l’edat, sexe i activitat física particular. Els hàbits alimentaris saludables s’han de combinar amb uns hàbits de vida propicis que incloguin la pràctica regular d’exercici físic, així com la reducció de tòxics com l’alcohol, el tabac o altres drogues.\nLa dieta a partir d’aquesta edat, quan no existeixen malalties associades, es limita a una alimentació equilibrada tenint en compte certs matisos:\nA l’hora de menjar, distingeixi entre gana i apetit.\nComa a poc a poc, de manera relaxada i dediqui com a mínim 20 o 30 minuts a aquesta part tan important del dia. En cas d’estar preocupat, ansiós o enfadat, és millor tombar-se en un lloc tranquil, tancar els ulls, respirar profundament i relaxar-se; després, quan un ja està reposat, dedicar-se a menjar.\nFraccioni l’alimentació en diverses preses, com a mínim tres menjars principals (desdejuni, menjar i sopar) i respecti els horaris dels menjars (no se surt-te cap).\nComa assegut en la taula, d’una manera tranquil·la i ordenat (sense barrejar plats).\nPlanifiqui els menús amb antelació per poder preparar-los adequadament.\nMastegui ben els aliments, ja que la digestió de molts d’ells (cereals, patates i llegums) comença en la boca. D’aquesta manera s’aprofita més el seu valor nutritiu i es predisposa al cos cap a bones digestions.\nEls aliments rics en hidrats de carboni complexos (pa, arròs, pasta, llegums i patates) han de constituir la base de l’alimentació sempre que s’ajustin les quantitats a les necessitats energètiques personals.\nRedueixi al màxim el consum de productes excessivament dolços per la seva riquesa en sucres simples i calories (sobretot en cas d’obesitat, diabetis o alteracions de lípids en sang, com hipertrigliceridemia o hipercolesterolemia).\nCuidi l’origen del greix dels aliments. Convé reduir el greix saturat, abundant en carns, ous, làctics enters, mantega, nata o llard, i més encara les grasses trans de brioixeria i productes precuinats. Tenen capacitat d’augmentar els nivells de colesterol en sang i d’acumular-se en les parets de les artèries dificultant el pas de la sang per elles i augmentant el risc de desenvolupar arterioesclerosi. Com a contrapartida, augmenti el consum de peix i consuma oli d’oliva preferentment, tots dos aliments són rics en àcids grassos insaturats amb indiscutibles qualitats dietètiques a l’hora de reduir els nivells de triglicèrids i colesterol sanguinis elevats.\nNo abusi de la sal de taula o dels aliments rics en sodi (embotits, conserves, entre uns altres).\nBegui suficient quantitat d’aigua (1,5 litres al dia) per mantenir el cos ben hidratat i afavorir la funció dels ronyons.\nA diferència dels fogots que pateix la dona, l’home sofreix esgarrifances. Altres símptomes fàcils d’identificar són:\nFlacidez del penis i remissió testicular. Això comporta una disminució en la producció d’esperma i testosterona i és causa que disminueixi el desig sexual.\nDisfunció de la pròstata. La pròstata comença a pastar teixit conjuntiu capaç de complicar la micció i l’ejaculació (retardada i menys potent).\nDescalcificació òssia. La massa òssia disminueix, la qual cosa comporta a una reducció de l’alçada en uns 5,5 centímetres i pot aparèixer l’osteoporosis , també en els homes.\nTendència a engreixar. Es produeix un increment del greix localitzat principalment a la zona abdominal, i una pèrdua de massa muscular d’al voltant de deu quilos (depenent de la talla de cada individu).\nAlteracions psíquiques. Canvis en la conducta i en l’actitud, lleus i progressius o dràstics i intempestivos, depenent de l’estructura i l’estabilitat psicològica de la persona.\nandropausia anys canvis edat testosterona


Agramunt reordena l’accés al pàrquing del Viladàs per les restes arqueològiques trobades – Comarques de Ponent\nAgramunt reordena l’accés al pàrquing del Viladàs per les restes arqueològiques trobades\nLes restes arqueològiques trobades arran de l’enderroc de tres cases del carrer Sabateria de Baix han obligat a reordenar els accessos al pàrquing del Viladàs d’Agramunt, reobert des d’aquest dimecres al matí.\nAixí doncs, de manera provisional i fins que acabin els treballs d’excavació i estudi de les restes trobades, l’entrada i la sortida es faran per l’accés del carrer de l’Aspi, quedant anul·lat el del carrer Sabateria de Baix. Per la qual cosa, per entrar al pàrquing, els vehicles ho hauran de fer des del carrer Estudis Nous i cap al carrer de l’Aspi. Mentre que per sortir, hauran d’agafar el carrer de l’Aspi en sentit al carrer Àngel Guimerà.\nD’altra banda, a causa de les petites dimensions d’aquest punt d’accés, l’ús del pàrquing queda limitat a turismes i ciclomotors, de manera que les furgonetes grans i els camions petits no el poden utilitzar.\nAprofitant l’actuació que s’està fent en aquest espai, s’ha adequat el tram de vorera entre els carrers Estudis Nous i Aspi per tal d’eliminar-ne les barreres arquitectòniques i millorar l’accessibilitat en aquesta zona.


La nova cançó de Paul ataca\nels que van criticar la seva dona\nla mateixa Heather pot haver ajudat l'exBeatle a escriure el text de la cançó. agències\n'El Periódico' 16/04/05\nL'exbeatle Paul McCartney, de 62 anys, ha escrit una cançó en què ataca els que critiquen la seva dona, Heather Mills, de 37 anys, i l'acusen de voler només els diners.\nSegons el diari Daily Mail, la mateixa Heather pot haver ajudat l'exBeatle a escriure el text de la cançó, titulada Hometown Papers (Premsa local), en què la parella es burla de la credulitat de la gent.\nPaul estava furiós per tot el que es va dir de Heather i s'havia de venjar d'alguna manera, ha dit al Daily Mail una persona pròxima al cantant, que ha afegit que McCartney es refereix sobretot als diaris sensacionalistes perquè la premsa nord-americana li mostra respecte.\n"Paul ha escrit la cançó per al seu nou àlbum, titulat provisionalment Timelines i que sortirà a la venda el 20 d'agost, però no sap si incloure-la finalment perquè és conscient que irritarà algunes persones", ha dit la font.\nTambé ha escrit una cançó titulada Bushie-Tushie Jelly Jam, en què ataca el president dels Estats Units, George W. Bush, per no firmar el tractat de prohibició de les mines antipersones.\nPaul McCartney va contraure matrimoni el juny del 2002 en segones núpcies amb l'exmodel Heather Mills, que havia perdut anteriorment una cama en un accident de trànsit.\nLa parella té una filla de 18 mesos i hi ha rumors que Heather Mills torna a estar embarassada.


Perdiu de mar europea - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPerdiu de mar europea\nPerdiu de mar fotografiada al Parc Nacional d'Amboseli (Kenya).\nExemplar adult fotografiat a l'illa de Lesbos (Grècia).\n10,1 g (pes al naixement)\n77 g (pes adult)\nEspècie Glareola pratincola\nLlac Nal i llac Thol\nPerdiu de mar fotografiada a prop d'Estocolm (Suècia).\nPerdiu de mar fotografiada al Delta de l'Ebre.\nLa perdiu de mar (Glareola pratincola), coneguda com a guatllereta de mar o polleta de mar i oronella de mar a les illes Balears i carregada al País Valencià, és un ocell de l'ordre dels caradriformes. És una espècie de pas a la major part dels Països Catalans que, com molts altres ocells limícoles, s'ha vist molt afectada per la reducció de les zones humides.\nFa 22-25 cm de llargària i 60-70 d'envergadura alar.\nA l'estiu té les parts superiors brunes, les inferiors ocràcies amb el ventre blanc, la gola groga i limitada per una ratlla negrenca.\nCarpó de color blanc.\nAles blanques amb la punta de color negre.\nCua profundament forcada i negra amb la base blanca.\nBec curt i torçat cap avall, vermell a la base i negre a la punta.\nGlareola pratincola boweni\nGlareola pratincola erlangeri (Neumann, 1920)\nGlareola pratincola fuelleborni (Neumann, 1910)\nGlareola pratincola limbata\nGlareola pratincola pratincola (Linnaeus, 1766)\nGlareola pratincola riparia\nNidifica en colònies, de vegades mixtes, a moltes zones humides com ara als Aiguamolls de l'Empordà, els deltes del Llobregat i de l'Ebre, l'Albufera de València i l'albufera de El Fondo. Al mes de maig construeix un niu en una petita depressió del terreny, que no protegeix de cap altra manera, i on hi pon d'1 a 3 ous entre maig i juliol. Ambdós sexes s'encarreguen del covament al llarg de 17-18 dies i de l'alimentació dels petits, que triguen 3-4 setmanes a volar.\nGràcies al seu vol ràpid i destre pot caçar al vol el seu aliment preferit: libèl·lules i llagostes.\nViu als llocs més salats (salobrars) o les platges amb vegetació baixa o inexistent.\nViu a l'Àsia Central i occidental i a Europa.\nÉs un ocell gregari i migrant que arriba al llarg dels mesos de març, abril i maig, precisament quan manca a la resta d'Europa. A l'hivern desapareix dels Països Catalans per hivernar a l'Àfrica tropical.\n↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 108. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6\n↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 48. ISBN 84-315-0434-X\n«perdiu de mar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nEstudi de la població d'aquest ocell al Principat de Catalunya\nDescripció i hàbitat d'aquest ocell (francès)\nTaxonomia d'aquesta espècie (anglès)\nADW AviBase BOLD BioLib BirdLife Dyntaxa EB FE GBIF IN ITIS NCBI TSA WA WoRMS Xeno-canto\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Perdiu_de_mar_europea&oldid=27169350»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 maig 2021 a les 16:57.


Barcelona. Dijous, 3 de gener de 2019. 11:35\nActualitzat Dijous, 3 de gener de 2019. 12:07\nL'escriptor, traductor i autor teatral Ramon Folch i Camarasa ha mort aquest dimecres a la nit a l'Hospital de Mollet del Vallès, on feia tres dies que estava ingressat per un ictus isquèmic. Nascut a Barcelona el 30 d'octubre del 1926, era el novè fill del també escriptor Josep Maria Folch i Torres i va pertànyer a la darrera generació d'abans de la guerra civil que es forma sota els principis de la renaixença cultural. Pare del popular còmic Massagran -creat pel seu pare-, va traduir al català autors com Orwell, Fitzgerald, Hemingway o Nabokov. El més d'un centenar de novel·les que va escriure han rebut els principals premis literaris catalans, com el Víctor Català, el Sant Jordi, el Sant Joan o el Ramon Llull, així com la Creu de Sant Jordi.\nL'any 1945, Folch i Camarasa comença els estudis de Dret i ho compatibilitza amb l'ajuda d'algunes feines que encarreguen al seu pare o amb la correcció de proves d'impremta per a l'editorial de Josep Janés i Olivé. Quan comença el darrer curs universitari, pateix una tuberculosi pulmonar i és ingressat a una residència de Barcelona. Durant la convalescència escriu El primer plet, la primera llarga sèrie de comèdies bonhomioses del seu copiós Teatre per a tothom, pensades per als grups teatrals d'afeccionats.\nQuan acaba la carrera, entra a treballar a l'editorial Janés, on es familiaritza amb les tasques de traducció. El 1954 publica Camins de ciutat, la seva primera novel·la. Tres anys més tard, el 1957, obté el premi Joanot Martorell amb la novel·la La maroma, l'inici d'una carrera com a narrador reconegut, que serà coronada amb els principals premis, com el Víctor Català amb La sala d’espera, el Sant Jordi amb La visita o el Sant Joan amb Testa de vell en bronze.\nL'any 1959, Folch i Camarasa s'estrena com a traductor al català, amb el Diari d'Anna Frank. A partir d'aleshores, amb el relaxament de la censura franquista, traduirà al català ficcions i assaigs concebuts en anglès, en francès, en italià i, fins i tot, en espanyol, com són Un món feliç d'Aldous Huxley, l'Homenatge a Catalunya de George Orwell o diverses epopeies de Graham Greene. Ha combinat la reescriptura dels grans clàssics contemporanis (Daudet, Colette, Faulkner, Fitzgerald, Hemingway, Nabokov o Mailer), amb el gènere negre (Simenon, Chandler, Agatha Christie o Highsmith), l’assaig (Marx, Engels, Sartre, Russell o Aranguren) i els productes de caràcter més popular (Blyton, Martín-Virgil o Candel).\nL'any 1981 escriu Sala de miralls, novel·la amb què guanya el premi Ramon Llull, i inicia la sèrie de còmics d'en Massagran, amb el títol d'Aventures extraordinàries d'en Massagran, adaptació de la primera part de la novel·la del mateix títol del seu pare Josep M. Folch i Torres. Fins a l'any 2002 en publica quinze àlbums.\nL'any 1991, després d'un llarg silenci, guanya el premi Pere Quart d'humor i sàtira amb el Manual del perfecte escriptor mediocre.\nEntre els homenatges i distincions amb què ha estat reconeguda la seva tasca ingent, destaquen la Creu de Sant Jordi, "per la popularitat de la seva obra, i per la seva extraordinària tasca com a traductor al català d'obres estrangeres", i el Doctorat Honoris Causa, que li va atorgar la Universitat Autònoma de Barcelona per la seva tasca de traductor.\nMor Amos Oz, escriptor jueu pacifista i crític amb la política d'Israel\nMor l’escriptor i crític literari Robert Saladrigas


Uiquipèdia:Política de privacitat - L'Enciclopèdia lliure en valencià\nEsta es la política de privacitat de L'Enciclopèdia en valencià. Els comentaris o sugerències de canvis són benvinguts en la pàgina de discussió del Portal de la Comunitat.\nL'Enciclopèdia en valencià es un portal titular del portal web www.lenciclopedia.org i es responsable dels fichers generats en les senyes de caràcter personal suministrades pels usuaris a través d'este portal web.\n1 Drets de propietat intelectual\n3 Publicant en la wiki senyes públiques\n3.1 Identificació d'un autor\n4 Registre privat\n4.1 La política sobre les senyes derivades dels registres de pàgina\n5 Compartir informació en tercers\n6 Seguritat de l'informació\n7 Correu electrònic, llistes de distribució i IRC\n7.1 Correu electrònic\n8 Senyes d'usuari\n8.1 Supressió de contes d'usuari\n9 Supressió de contingut\nEs notifica a l'usuari que els Drets de Propietat Industrial i Intelectual del contingut (a títul enunciatiu i no llimitatiu) del seu disseny gràfic, bases de senyes, marques, noms comercials, logotips, signes distintius, animacions, dissenys, etc.), son titularitat de l'Enciclopèdia. i/o de tercers proveïdors de l'Enciclopèdia, i que, per tant queda prohibida la seua reproducció, distribució, comunicació pública i transformació, excepte per al seu us estrictament personal i privat. Igualment tots els noms comercials, logotips, marques o signes distintius de qualsevol classe continguts en les pagines web o qualsevol atre mig telemàtic, sobre l'Enciclopèdia, estan protegits per la llei.\nSi contribuïu al proyecte de L'Enciclopèdia, esteu publicant totes les paraules que envieu públicament. Si escriviu alguna cosa, podeu supondre que es retindrà en les bases de senyes de L'Enciclopèdia per a sempre. Això inclou artículs, pàgines d'usuari i pàgines de discussió. Algunes excepcions llimitades es descriuen damunt.\nA l'utilisar un seudònim, la vostra direcció IP no estarà disponible per al públic excepte en casos d'abús, incloent vandalisme d'una pàgina del wiki per algú en la vostra direcció IP. En qualsevol cas, la vostra direcció IP s'almagasenara en els servidors del wiki i estarà disponible per a desenrolladors de L'Enciclopèdia i els usuaris elegits com a verificadors de contes d'usuari. La vostra IP, i la relació en els contes d'usuari que la hagen compartit es poden arribar a publicar en certes circumstàncies (vejau més avant).\nSi utiliseu un servidor de correu d'empresa des de casa o de teletreball i utiliseu un DSL o conexió d'internet de cable, pot ser molt fàcil que la vostra empresa identifique la vostra direcció d'IP i trobe totes les contribucions al proyecte L'Enciclopèdia fetes des d'ahí. Una manera millor de conservar la vostra intimitat en esta situació és utilisar un nom d'usuari. Per tant, recordeu desconectar-vos després d'utilisar el conte per a evitar que atres usuaris entren en la vostra identitat.\nMolts aspectes de les interaccions de la comunitat del proyecte de L'Enciclopèdia depenen de la reputació i respecte que es fan els usuaris després d'un historial de contribucions valioses. Les contrasenyes d'usuari són l'única garantia de l'integritat dels historials d'edicions d'un usuari. Es prega a tots els usuaris que utilisen contrasenyes fortes i no les compartixen mai en ningú. Cap persona expondrà al públic delliberadament la contrasenya d'un atre usuari, directa o indirectament.\nTotes les voltes que visiteu una pàgina web, envieu molta informació al servidor web. La majoria dels servidors web rutinàriament tenen registres d'accés en una porció d'esta informació, que es pot utilisar per fer un quadro global de quines són les pàgines populars, quins atres llocs conecten en este i quin navegador web utilisa la gent. No és l'intenció del proyecte de L'Enciclopèdia utilisar esta informació per a registrar als usuaris llegítims.\nSegons la política de L'Enciclopèdia les senyes personals identificables recollides en els registres del servidor no seran mostrades pels desenrolladors que tenen accés, excepte en els casos següents:\nL'equip de L'Enciclopèdia, el seu consell llegal, o la persona designada per ells, quan siga necessari per a l'investigació de queixes per abús.\nQuan és raonablement necessari protegir els drets, propietat o seguritat de L'Enciclopèdia o els seus usuaris o el públic.\nLa política de L'Enciclopèdia no permet la distribució pública d'este tipo d'informació en cap circumstància, excepte en els casos descrits mes amunt.\nExcepte en els casos especificats, tot el text afegit en el proyecte de L'Enciclopèdia està disponible per a ser reutilisat baix els térmens de la llicència GFDL.\nL'Enciclopèdia no vendrà ni compartirà informació privada, com direccions de correu electrònic, en tercers, llevat de que accepteu proporcionar esta informació, o proporcionar-la siga exigit per la llei.\nL'Enciclopèdia en valencià no donà cap garantia contra l'accés desautorisat a l'informació que proporcioneu. Esta informació pot estar disponible per a tots els desenrolladors i programadors en accés als servidors.\nPodeu proporcionar la vostra direcció de correu electrònic en les vostres preferències d'usuari i permetre que els atres usuaris registrats puguen enviar-vos mensages de correu electrònic a través de la wiki. La vostra direcció no es farà pública sino responeu o, possiblement si el correu electrònic falla. La direcció de correu electrònic pot ser utilisada per L'Enciclopèdia per a comunicar-se en els usuaris a una escala més àmplia.\nSi no proporcioneu una direcció de correu electrònic, no podreu restaurar la vostra contrasenya si l'oblideu. També es pot contactar en un dels densenrolladors de L'Enciclopèdia per a introduir una direcció de correu nova en les vostres preferències.\nUna volta creats, no es poden borrar contes d'usuari. Pot ser possible el canviar el nom d'un usuari, pero això depén de les polítiques de cada wiki i d'algunes llimitacions tècniques. L'Enciclopèdia no garantisa que un nom es puga canviar a solicitut.\nBorrar text del proyecte L'Enciclopèdia en valencià no l'elimina permanentment. En artículs normals, qualsevol pot mirar una versió prèvia i vore que contenia. Si es "suprimix" un artícul, qualsevol sysop/administrador, és dir, algú que es confia que no abusarà de la capacitat de supressió, pot vore que s'ha suprimit. Només un desenrollador pot suprimir permanentment informació del proyecte L'Enciclopèdia en valencià i no n'hi ha cap garantia que això passe, excepte en resposta a una demanda judicial.\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Uiquipèdia:Política_de_privacitat&oldid=126184»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 15 oct 2017 a les 23:04.


Kent, 2h circuit familiar de Londres\nadmin Març 9, 2020 No Comments\nDescobriu una increïble costa i les sorres “més fines” del regne a dues hores de Londres. La millor classificació de Lonely Planet al rànquing europeu de destinacions familiars, la costa nord de Kent, Thanet, és un bonic bucle d’estacions balneàries i petits ports pesquers: vint quilòmetres per la “ruta Viking”. Costat víking: per descobrir a peu, en bicicleta, en autobús o en tren, en una direcció o l’altra.\nMarisc, elegant i de bon gust a Whitstable\nPrimera parada: Whitstable, un petit port pesquer entre el mar del Nord i el Tàmesi. En un costat, el port i els seus antics coberts de fusta convertits en restaurants i peixateries: ostres i marisc se serveixen de manera àdhuc, i fins i tot es lleven! Petits arrossegadors amb estructures de fusta amarrades, Whitstable sembla un petit port pesquer escandinau …\nA l’altra banda, una estreta platja de còdols s’estén al llarg de cabanes de platja designades amb bon gust durant caps de setmana allargats i petites cases de pesca. L’ambient és inactiu a Whitstable, malgrat el clima que no sempre és propici. Tant se val, el carrer principal de la ciutat està a l’abric del vent i està ple de botigues agradables: roba, objectes, llar, disseny … Però vés amb compte, Whitstable segueix sent la destinació més elegant de Thanet. Deixa’t temptar per The Clothes Horse, per la seva roba i joieria. Whitstable Oyster Company.\nDiversió, cultura i compres a Margate, al nord del Kent\n“Welcome to Dreamland” és un dels primers eslògans que veiem en arribar a Margate. Però durant molt de temps la ciutat de Tracey Emin no somiava. Caiguda en desús als anys 80, el complex ha estat revifant des de fa uns anys gràcies a la creació del Turner Contemporary, un museu d’art contemporani situat a primera línia de mar i la reobertura del seu famós parc d’atraccions, Dreamland, al abandonament durant una dècada. El dissenyador Wayne Hemingway ha aconseguit que aquest parc temàtic -el més antic del Regne- sigui un complex barreja de carnaval retro, passejades i vuit grans, jocs d’arcades i discoteca, bars, restaurants i espectacles en un gènere únic. , modern i vintage. En definitiva, Dreamland torna a ser l’artèria de la ciutat. Les seves “sorres més fines” són més acollidores que mai.\nMargate combina platja, afició retro, cultura, compres al nucli antic i alguns llocs d’interès. No et perdis la famosa “Shell Grotto”: una cova decorada amb petxines l’origen que desconeixem. A cent metres, un altre tresor únic, el mercat de puces Scotts: una brossa de mobles i objectes poc probable amb una secció única de disseny vintage.\nFamília a Broadstairs a la costa anglesa\nAl llarg del sender víking que continua cap al sud, la petita ciutat de Broadstairs, sobrenomenada “joia de Kent”, és com una postal: una àmplia cala, una altra platja de sorra, una piscina de mar, un petit embarcador. amb al final un restaurant de “peix i patates fregides”. Broadstairs és la parada ideal per a una escapada familiar.\nUna visita al encantador Museu Charles Dickens –l’escriptor era habitual a Broadstairs– permet fer una pausa pel clima i assaborir l’atmosfera victoriana del complex marítim.\nTambé és imprescindible un descans a la famosa gelateria Morelli, instal·lada des dels anys 30. I per als amants, … l’encantador poblet també està ple de pubs Dickensians.\nEl passeig continua pel camí viking\nDes de penya-segats fins a platges com mini-Etretat (sense els còdols), castells posats en camps de golf i camps fins a la vista, aquest passeig ofereix un bon canvi d’escena tant als paisatges com a les reunions, la proximitat de Londres fent. trobades cosmopolites.\nAquest circuit ens porta a Ramsgate. Un altre gran complex marítim que ha caigut en desús, Ramsgate segueix les petjades de Margate: ella està en plena fase de cara! Caminar al llarg del moll llarg dóna una idea del port i de la platja. Al final del moll, la recent renovada Royal Harbour Brasserie dóna la benvinguda al guerrer, víking o no! – per a un merescut descans, un bon menú i molt bones cerveses.\nEl bucle és complet!\nCom arribar a North Kent\nAmb tren des de Londres: trens cada mitja hora des de St Pancras International o Victoria. Els trens segueixen el bucle de Whitstable, Margate, Broadstairs, Ramsgate.\nAutobusos uniu-vos també a aquestes ciutats al llarg de la costa.\nAmb cotxe Des de Dover o Eurotunnel, triga una hora a Ramsgate.


Obres – Pàgina 82 – BIM/SA\nEs reforma la planta baixa de l’edifici existent per tal que aculli un equipament sociocultural. Es sectoritza el nucli de comunicació vertical i s’acondiciona el badalot, per tal de garantir la seguretat d’accés a la planta coberta, on s’ubiquen les instal·lacions generals. Es consoliden els 4m de la façana de la planta baixa al C. Ripoll.\nSegona fase del talús de Prim\nFinalitzades les obres de reurbanització del talús de la Rambla Prim amb el carrer Bernat Metge es fa l’execució d’una estació nova de bombejament de les aigües de la zona del talús cap al col.lector de Rambla Prim. Construcció d’un dipòsit d’aigües de suport a les bombes per casos de pluges intenses. Acabament de les rampes i escales de la part més propera a Gran Via, i tractament definitiu del paviment de la part inferior del talús.\nUrbanització de l’eix urbà Fòrum-Sagrera\nLa urbanització del nou eix urbà definit per la Ronda Sant Raimon de Penyafort i la Via Trajana permet resoldre la connectivitat entre els barris del Sud-est del Besòs (Àrea Fòrum) i la Sagrera, on s’ubicarà la nova Estació de l’AVE. L’execució de l’eix Fòrum – Sagrera es duu a terme en diferents fases. El tram II, St. Raimon de Penyafort entre Llull i Cristóbal de Moura, es va inaugurar al gener de 2011.\nMillora del Centre de Serveis Socials d’Horta a la plaça Santes Creus, 8\nS’adapta el CSS als requeriments i necessitats del nou model de Serveis Socials Bàsics de l’Ajuntament de Barcelona, dotant-lo de les condicions d’accessibilitat, de seguretat, d’habitabilitat, de comfort, correctes. D’aquesta manera es facilita la utilització tant als seus usuaris com al personal profesional.


Enric Nomdedéu anuncia a Ontinyent que el pla #AvalemJovesPlus 2018 crearà més de 200 llocs de treball en la Vall d’Albaida – Compromís per Vall d'Albaida\nEl secretari autonòmic d’Ocupació, Enric Nomdedéu, ha anunciat, després de la trobada de Llançadores d’Ocupació a Ontinyent, que el programa #AvalemJovesPlus crearà 42 llocs de treball per a persones joves en el municipi i més de 200 en la comarca de la Vall d’Albaida.\nPer a Nomdedéu, esta inversió reflectix que “el compromís del Consell de la Generalitat Valenciana amb la creació d’ocupació estable i de qualitat és absolutament ferm i prioritari”.\nAvalem Joves Plus és un pla de subvencions d’ocupació destinades a la contractació de persones joves, qualificades i no qualificades, per part d’entitats locals, per a millorar l’ocupabilitat dels menors de 30 anys. S’estima que, amb este pla del Servei Valencià d’Ocupació i Formació, es crearan 5.400 llocs de treball en el conjunt del territori valencià.\nLa bona acollida d’aquest programa del #NouServef en la seua edició anterior ha motivat que el Consell haja augmentat el seu pressupost, fins a superar els 100 milions d’euros, per a poder arribar al major nombre de joves possible.\nEnric Nomdedéu ha exposat que tots els contractes subvencionats per mitjà del programa seran de dotze mesos, ja que “el Servei Públic d’Ocupació aposta per l’estabilitat per a facilitar l’adquisició d’una experiència laboral més àmplia”.\nAixí, el secretari autonòmic ha afirmat que “la nostra prioritat ha de ser propiciar un model de relacions laborals estable, de qualitat, que genere confiança i benestar per a la nostra societat”.\nArxivat en: Economia i Ocupació, Governs amb Compromís, Joves\n← La Vall d’Albaida millorarà els seus espais educatius amb 1,64 milions d’euros d’inversió dels plans de Diputació i Conselleria\nCompromís organitza la presentació a Quatretonda del llibre ‘Joan Baldoví: en clau valenciana’ →


Prop de 150 alumnes participen en els tallers de cuina saludable de Sitges\nAlumnes de les escoles de Sitges han elaborat plats amb fruites a l'Aula Gastronòmica del Mercat Municipal. L’activitat s’emmarca en el programa de promoció d'alimentació saludable del servei de Salut Pública de l'Ajuntament de Sitges.\nProp de 150 alumnes de segon i quart de les escoles Miquel Utrillo i Maria Ossó de Sitges han participat aquesta setmana en els tallers de cuina saludable de la mà de Carme Arce, editora del popular bloc de cuina 'Cuinetes Carme', en el marc del programa de promoció d'alimentació saludable del servei de Salut Pública de l'Ajuntament de Sitges.\nEls infants han tingut l’ocasió de cuinar plats amb productes frescos i saludables, com fruites i verdures, amb la intenció de prendre consciència sobre la importància de consumir aliments nutritius i l'adquisició de bons hàbits alimentaris.\nEl regidor responsable del servei de Salut Pública de l'Ajuntament de Sitges, Jordi Mas, ha manifestat que una bona alimentació "serà important en la fase de creixement dels infants perquè puguin adquirir els nutrients i les vitamines necessàries per a un bon desenvolupament". El regidor d’Ensenyament, Eduard Carrillo, assegura que destaca que amb aquesta iniciativa “volem promoure hàbits saludables des de ben petits, ja que d’aquesta manera els acompanyen al llarg de la vida i contribuiran a la prevenció de carències nutricionals i malalties".\nEl passat mes de març, els alumnes van visitar la mostra sobre bons hàbits alimentaris que sota el títol "Menja bé, tu hi guanyes", de la Diputació de Barcelona, es va exposar a l'Espai Jove. L’experta en nutrició Margarita Serra, amb l'ajuda de les seves titelles, va explicar als nois i noies la importància de consumir aliments frescos i nutritius per adquirir una hàbits de vida saludable.


A la universitat, estudiant disseny gràfic em vaig adonar que a mi m’agradava dibuixar i no hi havia cap assignatura d’il·lustració, vaig buscar pel meu compte alguna titulació que pogués cursar i vaig trobar un postgrau d’Il·lustració en el que mostrava un ampli ventall de disciplines i vaig decidir enfocar-me en el sector infantil perquè m’hi sentia més identificada i em divertia més.\nSempre he dibuixat i sempre he estat fent projectes d’il·lustració i disseny gràfic, però professionalment en el món del disseny fa uns 14 anys i enfocant-me més en il·lustració uns 2 anys.\nCrec que sí. Som molts i n’hi ha de molt bons! Crec que, com a tot arreu, va bé conèixer gent i diferents sectors. És un treball de formiga que t’has d’esforçar i moure’t perquè la gent et vagi coneixent i ampliar vincles i contactes i ser insistent per donar-te a conèixer i que et facin cas.\nI tant! Jo de moment encara no n’he publicat cap. Tinc un parell de projectes per ensenyar però no he tingut temps de moure’ls.\nVaig fer un mural per una tenda de xuixaries al poble. Tenia total llibertat per fer el què volgués i em vaig divertir molt fent-lo. Cada projecte és especial per mi, potser perquè d’il·lustració, de moment, en tinc pocs, però de cada un et puc dir el perquè és especial.\nPrimer faig molt esbossos a llapis fins a trobar l’expressió o escena definitiva i llavors el poleixo. Depenent del projecte, el tracto a ordinador directament o el faig amb tècniques pictòriques tradicionals i llavors faig algun ajust en photoshop.\nM’agrada molt la pintura acrílica, però sovint no tens el temps per treballar-la i actualment prefereixo els llapis de colors o les aquarel·les. Treballar amb l’ordinador també m’agrada molt perquè et permet molts recursos i immediatesa.\nÉs un estil naïf, colorista i desenfadat. M’agrada molt utilitzar colors saturats i aportar una mica d’humor.\nEstic treballant en un àlbum infantil que em fa moltíssima il·lusió i en un projecte per cd.\nRebeca Luciani i Marta Altés\nEl Mowgli d’El llibre de la selva.\nDe petita hi havia anat força a fer treballs d’escola. Ara, per temps no hi puc anar massa, però és un lloc on hi puc trobar silenci i tranquil·litat per agafar idees o tirar endavant els projectes que tinc entre mans si la inspiració em falla.\nCom acabaries la frase: il·lustrar un conte és... endinsar-te en un món màgic on pots fer que tot pugui passar.\nPublicat per BLOG DEL BIBLIOL a 16:52


COWORKING - ESTUDI ITZÀ\nVols formar part de l'equip de coworkers d'Itzà? EMPLENA AQUEST FORMULARI\nCada cop tenim més clar que compartir coses mola.\nPer això l’economia col·laborativa ja fa temps que ha deixat de ser novetat. Sembla que ha arribat per quedar-se, i malgrat els seus reptes i contradiccions, ha portat una bona dosi d’aire fresc i sentit comú, inspirant “nous” models de relació i ús dels recursos. Entre cometes, sí. Perquè de nou, de fet no tenen res. Que sembla que ens n’oblidem, però el malbaratament i la infrautilització dels recursos és una història bastant moderna. I les xarxes d’ajuda mútua són tan antigues com la nostra necessitat de tribu.\nI si no, pregunta-li a la iaia.\nPerò no me’n vaig per les branques, que el que vull és explicar-te breument què és un coworking.\nUn coworking és un espai col·laboratiu on diferents professionals independents aprofiten les avantatges de compartir recursos i generar sinèrgies. Hi ha molt bones raons per decidir-te a compartir un espai de treball.\nAquí en tens 3:\nés molt més fàcil que gestionar el teu propi espai. T’has parat a pensar la quantitat de temps i energia que cal per sostenir un espai físic? Tràmits de lloguers, permisos, assegurances, impostos, sgae (sí, sgae també), suministres, manteniment, neteja… i un munt de feines invisibles que fan que els espais es mantinguin vius.\nés moooolt més econòmic que mantenir el teu propi espai. Cada tràmit necessari es tradueix en diners. Diguem que entre bastants i molts diners. I en gran part són despeses fixes, o sigui que les has de cobrir treballis o no treballis, ingressis o no ingressis, tinguis beneficis o no en tinguis.\nés més divertit, inspirador, t’ajuda a crèixer i a sortir de l’aïllament. Perquè estàs en contacte amb altres cracks com tu. I això inspira i nodreix sí o sí. I naturalment es generen espais per compartir, relacions de col·laboració i projectes comuns.\nPer a activitats i tallers puntuals.\nNo és necessari passar per cap procés de convocatòria i sel·lecció. És una relació molt senzilla:\nens escrius explicant-nos què vols fer i quan i et confirmem disponibilitat\nrealitzes la reserva pel lloguer de l’espai\nl’espai és teu en el dia acordat\nMés info sobre espais i tarifes\nPer a activitats de llarga durada i formar part de l’equip resident. En el procés de sel·lecció valorarem:\nsi l’activitat s’adiu amb el programa del centre\nsi el projecte està en el punt de maduresa necessari per a ser acceptat\nles condicions econòmiques i d’acompanyament al teu projecte\nSi vols ser coworker a Itzà emplena aquest formulari


JO NO SÉ BALLAR: Ressaca\nPublicado por jo no sé ballar en 10:19\nPilar 28 de febrero de 2013, 14:30\nQuan arribis a la meva edat, les timbes seran de dòmino per parelles i no faràs barreja amb la beguda. On hi hagi un bon cava fresquet...\nDavid Moragas Llevat 8 de marzo de 2013, 4:28\nM'encanta!! quin text més fresc, encara que la temàtica dicti el contrari. Acabo de descobrir el teu bloc i m'agrada molt. Em disposo, doncs, a tafanejar-lo una mica! Un salut.


Com executar activitats ExerMath dins l'Aula Virtual?\nEntre els mòduls que s'instal·len a l'aula virtual s'hi troba el mòdul d'ExerMath que permet executar fulls d'exercicis d'ExerMath dins l'aula virtual.\nExerMath és un entorn d'exercitació matemàtica, de suport al procés d'aprenentatge i a l'avaluació de l'alumnat. Pretén ser un instrument per a facilitar la gestió i la correcció d'exercicis de matemàtiques. Amb ExerMath es poden crear fulls d'exercicis, assignar-los a l'alumnat i fer-ne un seguiment. Gestiona d'una forma àgil, sistemàtica i simple molts de tipus d'exercicis diferents sobretot els referits a algorismes, destreses de càlcul i tècniques heurístiques. Entre d'altres permet plantejar exercicis de les següents tipologies:\nSobre nombres: operacions amb nombres enters, fraccions, reals (ordenació, potències i radicals), complexes (en forma binòmica i polar), etc.\nSobre polinomis: suma, producte, divisió, factorització, mcd, etc.\nSobre funcions: límits, derivades, primitives, àrees i volums, construccions gràfiques, creixement, concavitat, extrems, punts d'inflexió, assímptotes, etc.\nSobre matrius i vectors: operacions amb matrius, determinants, inversa, rang, etc.\nSobre equacions i sistemes: equacions i sistemes lineals i no lineals\nSobre geometria analítica en el pla i l'espai: equacions generals paramètriques de la recta i el pla, paral·lelisme i perpendicularitat, posicions relatives, distàncies, etc.\nNormalment les activitats ExerMah s'executen dins un entorn específic de treball al qual s'accedeix amb l'URL exermath.caib.es. Per accedir a la part privada d'aquest lloc web (al mòdul del professor) és necessari disposar de credencials d'accés (usuari i contrasenya) las quals es poden obtenir participant a un curs de formació del professorat dedicat a aquesta plataforma. Des de la part pública d'aquest entorn no es poden executar activitats però, en canvi, sí que es pot accedir al llistat de fulls d'exercicis que han fet públic els usuaris registrats de l'entorn.\nNo és objectiu d'aquest article fer un tutorial sobre ExerMath que expliqui la sintaxi per a crear activitats i fulls d'exercicis. Per això, remetem el lector a participar en el curs de formació del professorat dedicat a ExerMath o bé a llegir i treballar els materials del curs i que es poden trobar a l'URL: http://weib.caib.es/Formacio/distancia/Material/exermath/guia.htm i a l'ajuda on line que es troba a exermath.caib.es. La finalitat de l'article és il·lustrar de forma resumida com inserir un full d'exercicis d'ExerMath, préviament creat, dins un curs de l'aula virtual.\nUn full d'exercicis ExerMath és un fitxer de text amb una estructura XML determinada. La figura següent mostra un exemple d'un full d'exercicis ExerMath que inclou exercicis diversos sobre funcions (exactament un exercici sobre càlcul de límits, dos exercicis aleatoris sobre càlcul de derivades, un sobre càlcul de primitives i un sobre càlcul de l'àrea limitada per dues funcions):\nL'execució d'aquest full amb l'applet ExerMath es pot veure a la figura següent:\nTot seguit es mostrarà com es pot integrar aquest mateix full d'exercicis dins un curs de l'aula virtual.\nEntra, com a professor, en el curs on s'ha d'afegir aquesta activitat ExerMath i activa l'edició del curs.\nEn el menú Afegeix una activitat selecciona ExerMath. Apareixerà el quadre de diàleg que permet configurar l'activitat ExerMath.\nS'han d'especificar certs paràmetres agrupats en tres seccions: paràmetres generals, paràmetres propis d'ExerMath i paràmetres comuns a tots els mòduls. Es mostren en vermell els paràmetres obligatoris, que necessàriament s'han d'emplenar.\nNo explicarem el significat dels paràmetres generals i dels comuns (per això es remet el lector a qualsevol tutorial de Moodle). Cal assenyalar però que el nom de l'activitat és un paràmetre obligatori que cal emplenar.\nEls paràmetres propis d'ExerMath són:\nAmplada i alçada: són les dimensions de l'applet d'execució de l'ExerMath. Es recomana mantenir els valors per defecte.\nFull d'exercicis: aquí s'ha d'indicar el nom del fitxer que conté el full d'exercicis d'ExerMath que es vol emprar en aquesta activitat. Es pot fer servir el botó Tria o penja un fitxer..., per, primer pujar, i després, seleccionar el fitxer que volem utilitzar.\nApplet amb mode gràfic: s'ha de contestar "Sí" o "No" depenent de si es requereix o no que l'applet Exermath inclogui el mòdul gràfic. Aquest mòdul és necessari quan el full conté exercicis amb enunciats que requereixen la visualització de la gràfica d'una funció. En el nostre exemple hem de contestar "No".\nMòdul d'edició de respostes: aquest camp permet als usuaris escollir entre el mòdul d'edició de respostes en mode text (anomenat unidimensional - "1D") i el mode gràfic (bidimensional - "2D"). El mòdul unidimensional requereix la utilització d'una sintaxi horitzontal en les expressions matemàtiques que s'introdueixen. Es tracta d'un simple camp de text on s'introdueix la resposta de l'exercici. Disposa de botons que faciliten la introducció de les expressions matemàtiques. En el nostre exemple farem servir el mòdul unidimensional.\nData límit de realització: la data límit per a la realització de l'activitat. Superada aquesta data, l'activitat ja no estarà disponible per a l'alumnat.\nEn acabar de definir els paràmetres de l'activitat s'han de desar el canvis.\nQuan un alumne entri en aquesta activitat es trobarà amb un botó d'execució que activa l'applet d'ExerMah i que li permetrà realitzar els exercicis:\nEl professor també pot provar l'activitat ja que disposa d'un enllaç a l'applet d'execució a la pàgina de l'activitat (Mostra l'activitat ExerMath).\nÉs possible que l'execució de l'activitat no funcioni mostrant un missatge Not authorized (vegeu la imatge següent). En tal cas avisau-nos emplenant el següent formulari (al camp d'assumpte posau "Habilitar Exermath a Aula Virtual") i procedirem a habilitar les activitats Exermath.\nEn qualsevol moment podrà accedir a informes sobre la realització de l'activitat. Quan accedeixi a l'activitat es trobarà amb una taula resum que mostrarà un recompte dels resultats obtinguts pels alumnes que han iniciat l'activitat:\nOpcionalment podrà accedir a informes individuals que permeten fer un seguiment personalitzat de la tasca de cada alumne. Existeixen dos tipus d'informes individuals: el simple i el complet.\nL'informe simple mostra què ha fet l'alumne amb els diferents exercicis: si l'ha resolt, si s'ha errat, si ha consultat la solució, ...\nL'informe complet fa un seguiment exhaustiu de totes les actuacions de l'alumne dins cada exercici (les respostes que ha donat, si ha consultat la solució, etc.). La figura següent mostra la part de l'informe complet referit als exercicis 4 i 5. Es pot observar com a l'exercici 4 l'alumne ha introduït una resposta errònia que després ha esmenat resolent correctament l'exercici. En el cas de l'exercici 5 no ha introduït cap resposta, s'ha limitat a consultar la solució:


llengua | Page 25 | Espai País Valencià\nHui comença la setmana del llibre en català, entre els autors que signaran llibres es troben:\nLloc: Plaça de Catalunya - BARCELONA\nDia: Dissabte, 3 de març de 2007 , Hora: 12.00\nJordi Cabré, El virus de la tristesa (Col·lecció Raixa, 170), Premi Ciutat de Palma Llorenç Villalonga de Novel·la 2005.\nDia: Dissabte, 10 de març de 2007, Hora: 12.00\nJoan Carles González Pujalte, La distribució de la sal (Col·lecció Balenguera, 131), Premi exaequo de Poesia Vila de Lloseta 2006\nRead more about Setmana del Llibre en Català\nEdicions de Ponent llança una nova col·lecció de còmics en valencià\nAuest còmic és una "peculiar i actualitzada" adaptació del clàssic d'Alejandro Dumas en què l'autor català Juste de Nin -director creatiu d'Armand Bassi i Ferran Adrià- trasllada la història des del segle XIX a la Barcelona de la postguerra espanyola, segons ha explicat l'editor, Francisco Camarasa.\nAmb aquesta iniciativa, Edicions de Ponent ofereix als lectors la primera col·lecció de còmics en valencià i recupera l'edició en la nostra llengua, que va suspendre el 1996 a causa de la seua "escassa rendibilitat", ha comentat Camarasa. Ara, més d'una dècada després, l'editorial valenciana fa una "ambiciosa aposta" per a impulsar la novel·la gràfica i el còmic en llengua pròpia, ha subratllat.\nRead more about Edicions de Ponent llança una nova col·lecció de còmics en valencià\nPujada de la Flama de Marganell a Montserrat mitjançant relleus.\nA les 7:00 h. Sortida de Marganell, cap al camí dels Degotalls i Monestir de Montserrat.\nA les 10:30 h. Rebuda de la Flama al Monestir per l'Abat en representació de la comunitat benedictina.\nA les 11:00 h. Missa i ofrena dels muntanyencs a càrrec de Til Stegman, catedràtic de Filologia Catalana de la Universitat de Frankfurt. Encesa de la llàntia a l'atri del Monestir.\nA continuació com a cloenda de la Renovació de la Flama de la Llengua Catalana, es celebrarà una taula rodona a les dependències del Monestir de Montserrat en què hi intervindran Jordi Pujol i Lluís Mª Xirinacs, per Catalunya, Vicent Pitarch, pel País Valencià, Sebastià Barceló, per les Illes, i Enric Balaguer, per la Catalunya Nord. Moderarà la taula Rosa Mª Pujol.\nRead more about Renovació de la Flama de la Llengua Catalana\nEducació s'avé a posar una hora més d'espanyol a l'escola catalana\nfont: Vilaweb dc, 31/01/2007 - 00:00\nSegons Europa Press, el Departament d'Educació ha preparat un decret d'ordenació de l'ensenyament que estableix que els alumnes de primària tindran una hora més d'espanyol a partir del curs que ve, tal com preveu el decret d'ensenyaments mínims del govern espanyol. La diferència és que la norma catalana permetrà a les escoles de decidir si volen fer una tercera hora d'espanyol o bé fer una altra assignatura, com ara matemàtiques, en espanyol.L'agència Europa Press cita el secretari de Polítiques Educatives, Francesc Colomé, que ha dit que aquest decret era més flexible, dava més autonomia als centres, i no trencava el projecte lingüístic propi. Però el fet és que, al cicle de primària, de sis anys als dotze, els alumnes hauran cursat 210 hores més d'espanyol o en espanyol, repartides segons l'elecció del centre. Si fins ara les escoles del Principat feien el 90% de les classes en català, amb l'aplicació d'aquest decret el percentatge baixarà al 75%. Precedents De bon principi, el govern català deia que el decret del govern espanyol envaïa competències de la Generalitat i per això va presentar un requeriment d'incompetència, que l'executiu de Madrid va rebutjar. El Departament d'Educació també va estudiar la possibilitat de presentar un recurs d'inconstitucionalitat al decret espanyol. Recordem que el decret va aixecar moltes crítiques tant d'entitats que treballen en defensa de la llengua, com Òmnium Cultural i la Plataforma per la Llengua, com de CiU.\nRead more about Educació s'avé a posar una hora més d'espanyol a l'escola catalana\nEducació falseja la catalogació dels centres per a evitar obrir una línia en valencià al Sanchis Guarner\nL'ajuntament la ve demanant des de novembre de 2003\nL'Ajuntament ha sol·licitat per tercera vegada a la Conselleria d'Educació que, amb caràcter d'urgència, amplie el CP Sanchis Guarner amb una nova línia en valencià per als cicles d'Educació Infantil i Primària. L'ajuntament denuncia ara que la Conselleria manté catalogats en el mapa escolar els col·legis Vicente Mortes i Villar Palasí com a centres de 3 línies per a justificar, de manera enganyosa, l'existència d'oferta escolar suficient.\nPerò ambdós centres, segons la normativa actual, en absolut responen a tres línies d'educació infantil i primària. Es van inaugurar respectivament en 1970 i 1974 i les seues instal·lacions no estan preparades per a albergar tres línies en les condicions exigibles. Per això l'Ajuntament de Paterna ha sol·licitat de manera urgent la catalogació d'aquests centres en dues línies en el mapa escolar, el que permetria desbloquejar la construcció de la nova línia en valencià per al Sanchis Guarner.\nRead more about Educació falseja la catalogació dels centres per a evitar obrir una línia en valencià al Sanchis Guarner\nLa Bressola del Vernet inaugura els nous locals\nLa Bressola del Vernet, a Perpinyà (Rosselló), va inaugurar el dijous 25 de gener, els nous locals que ha estrenat el curs 2006/2007. Amb els nous locals cedits pel Municipi de Perpinyà, que anteriorment ocupava una escola pública, el Vernet ha esdevingut la Bressola amb més possibilitats de creixement. Aquest curs ja compta amb nou aules i noves instal·lacions com un pati cobert en un espai molt més ampli i lluminós.\nLa inauguració va fer a dos quarts de cinc de la tarda a la seu de la Bressola del Vernet, al carrer Torre de Madeloc, amb la presència de Joan Pau Alduy, batlle de Perpinyà, Jaume Roure, regidor d'Afers Catalans, i Jordi Fernàndez, director de la Casa de la Generalitat. Com ja han fet altres bressoles, s'aprofitarà la jornada per inaugurar també una placa amb la inscripció "Llibertat, Igualtat, Fraternitat" en català.\nRead more about La Bressola del Vernet inaugura els nous locals


La campanya electoral anticipada d’abril de 2011 | Andorra, del porta a porta al 2.0\n15/08/2012 · de andorracomunicaciopolitica\t· en ApC, DA, PS, VA.\t·\nCasa de la Vall. Seu històrica del Consell General des del segle XVIII.\nAndorra va celebrar eleccions generals anticipades l’abril de 2011 enmig de la pitjor crisi institucional i econòmica que ha patit el Principat en la seva història democràtica. Aquesta web recull el primer intent seriós d’aprofundir en les peculiaritats comunicatives d’un país escassament estudiat i amb una incipient professionalització d’aquestes pràctiques en l’àmbit polític. Parteix dels darrers comicis generals per tal d’extreure la idiosincràsia d’un jove sistema democràtic on les tècniques electorals primigènies basades en l’oralitat i el contacte directe mantenen una vigència i vitalitat inusitades a l’Europa del segle XXI, tot i la presència dels mass media i la irrupció de nous canals digitals. Recull també valuoses impressions dels directors de campanya i líders d’opinió. “Una important aportació –escriu Pere-Oriol Costa –per als qui veuen necessari que Andorra camini cap a l’aprofundiment de la qualitat democràtica. Un aliat per a tots els que aspiren a un sistema plural i just on deixin de tenir espai algunes restes de caire oligàrquic”. Una aproximació rigorosa, sistemàtica i didàctica que va merèixer el reconeixement del Cercle de les Arts i les Lletres el 2011. L’obra va ser guardonada amb el Premi Principat d’Andorra d’investigació històrica l’octubre de 2011. Aquí trobaran una versió digital del llibre.\nQuatre aspirants a cap de Govern van encapçalar les llistes nacionals com a concurrents a la contesa electoral anticipada d’abril de 2011. També es van produir duels a tots els territoris. Va ser la convocatòria amb menys pluralitat de partits aspirants fins el moment, ja que, per primera vegada des de l’aprovació de la Carta Magna, només dues candidatures es presentaven en les set circumscripcions parroquials. En sis es va produir una pugna directa entre socialdemòcrates (PS) i demòcrates (DA) i a Sant Julià de Lòria es van enfrontar Unió Laurediana –en coalició amb DA– i el Partit Socialdemòcrata.\nEls cap de cartell que van encapçalar les candidatures nacionals van ser aquests quatre.\nIsabel Lozano i Antònia Escoda (VA)\n|Anàlisi dels candidats i història dels partits|\nA continuació, analitzem detalladament tots els elements que van conformar les campanyes electorals de les quatre candidatures nacionals. Per tal de facilitar-ne el contrast hem seguit la mateixa estructura de desenvolupament en tots els casos. També es pot consultar el cronograma d’actes i esdeveniments comparats amb el qual pretenem plasmar de manera resumida, l’estratègia seguida per cada partit. Entenem que pot resultar de gran interès com a guia mentre es consulta l’anàlisi de les quatre campanyes.\nLa campanya mínima dels verds (VA)\nLa campanya electoral andorrana, desenvolupada entre el 20 de març i el 2 d’abril de 2011, va posar sobre la taula la imperiosa necessitat de professionalitzar la comunicació política al país per aconseguir una gestió pública més eficient, que contribueixi a la campanya política permanent, i una correcta adequació a les rutines dels mitjans per tal d’obtenir la projecció pública desitjada. Els tretze dies de contesa no van ser suficients per corregir els errors que es venien cometent durant els dos anys previs. L’absència d’equips permanents de comunicació en els partits polítics andorrans va acabar passant factura, ja que el personal de campanya no va poder reaccionar eficaçment per revertir les fallades en encerts, i aplacar l’aclaparadora victòria de DA. El fet que el 31’43% del cens ja hagués votat per dipòsit judicial abans del dia de les eleccions demostra fins a quin punt, la població tenia decidida la seva opció i com la campanya ha servit fonamentalment per mobilitzar els indecisos. Aquests es van decantar majoritàriament per Demòcrates per Andorra, una coalició que va realitzar una campanya electoral brillant i plena d’encerts, partint d’una correcta anàlisi de la situació social i política, i d’una estratègia molt estudiada que es va executar a la perfecció.\nEn aquesta web valorem l’estratègia de les candidatures en funció de com han optimitzat els recursos disponibles. Així, Andorra pel Canvi i Verds d’Andorra van fer una bona feina, malgrat no disposar de pressupostos tan elevats com els dels dos grans. La seva acció, però, va sucumbir sota el massiu vot útil. El PS va traçar una estratègia correcta però insuficient, apostant per les llistes territorials on esperava compensar la força que havia perdut a la candidatura nacional, en un to passional i excessivament dur que tractava de mobilitzar el seu electorat frustrat, inspirant confiança. Tanmateix, li va faltar temps per reconduir la imatge d’apatia del seu líder, i accions amb més impacte directe entre els votants per arruixar la desil·lusió conreada durant l’etapa al capdavant del Govern.\nA excepció d’ApC, els partits andorrans no disposaven d’una estructura permanent dedicada a la comunicació entre campanyes, recorrent a aquests professionals únicament en períodes electorals. Això els incapacita per desenvolupar una adequada oposició, o per reforçar un lideratge dins de la societat, cometent sovint errors colossals fruit de la descoordinació, el desconeixement de les rutines periodístiques i de les necessitats bàsiques dels mitjans, i obviant a més, els mecanismes més adequats de mobilització i cohesió interns. Tal i com recull Marc Martínez (2010) en el seu estudi, els partits cauen constantment en la improvisació, estableixen contacte directe amb alguns periodistes sense convocatòries oficials per a tots, sense notes de premsa amb reaccions institucionals consensuades, i donen la impressió que cada membre fa la guerra pel seu compte, infrautilitzant així alguns recursos molt potents com el contacte directe i la confiança que estableixen amb els redactors. És necessari un pla de comunicació específic dins de cada partit que millori la seva relació amb els mitjans i, sobretot, amb la ciutadania.\nLa necessitat de professionalització es fa encara més patent quan considerem l’elevat grau de personalisme que impera a les candidatures, on prima més el perfil privat de l’aspirant, que la preparació tècnica o professional, com hem vist. Lògicament, no és l’únic component que influeix en la decisió, però es detecta en un grau elevat la tendència a votar als candidats –més que no pas les sigles que representa– en base a un vincle de relacions familiars i econòmiques fortament arrelat al territori i a les dinàmiques personals. De la mateixa manera, les parròquies juguen un paper fonamental en el resultat electoral, ja que obliguen als partits que volen tenir opcions de governar, a disposar d’una mínima organització que activi la xarxa de “clientelisme” a cada territori, atès que s’hi decideix la meitat de la composició del parlament. D’aquí la importància cabdal que continua tenint a les campanyes andorranes la presència al carrer dels candidats, les tècniques de proximitat com el porta a porta, el canvassing o els actes populars (festes, calçotades, reunions de poble, etc.).\nEn la investigació sobre les dinàmiques de treball i relacions entre els partits i els mitjans de comunicació durant la legislatura 2009-2011, Marc Rodríguez detecta un enorme desfasament entre els emissors polítics i les necessitats i rutines periodístiques. En el seu treball alerta sobre l’escassa professionalització del sector i de la improvisació i desorganització generalitzades entre ambdós agents que s’explica, segons creu, per una “inexistent consciència de la importància d’aquesta figura [el responsable de comunicació] a l’hora d’afrontar els reptes d’una societat moderna. Mentre que en anys anteriors era suficient amb fer política al servei d’uns interessos molt concrets, relacionats amb una economia liberal, a la satisfacció d’un electorat majoritàriament conservador i molt ancorat a tradicions d’èpoques anteriors, amb grans dèficits democràtics fins l’aprovació de la Constitució de 1993, ara no n’hi ha prou amb això”. En general, la classe política demostra una gran resistència a “adaptar-se als reptes d’una societat moderna” i més oberta. Queda molt camí per recórrer a Andorra, si es volen reproduir escenaris propicis per als polítics, ja que actualment “no s’aprofita l’ampli marge existent per aconseguir una presència positiva a nivell quantitatiu i qualitatiu” entre els mitjans i la ciutadania.\nSi per alguna cosa passarà a la història aquesta campanya –a més de l’engruixat resultat obtingut per DA– serà per la irrupció de l’estratègia 2.0. Després d’alguns tímids flirteigs per part del PS el 2009, en aquesta contesa, la comunicació digital va entrar amb força a través de les xarxes socials Facebook i Twitter. Van ser les primeres eleccions convocades a través de Twitter, on el cap de Govern ho va anunciar al seu perfil oficial abans que es fes públic a través dels mitjans convencionals. Tot i que encara està molt lluny d’emprar-se com una autèntica eina de mobilització i s’ha fet servir més aviat com a mitjà per reproduir els missatges de campanya, és destacable l’intent generalitzat de recórrer a aquest terreny en un país amb una taxa de penetració d’Internet a les llars molt superior a la mitjana europea (79’5% el 2010 segons l’informe TATUM) i amb una moderna xarxa preparada per suportar descàrregues molt potents de dades com ara vídeos, música, fotografies, etc. A excepció de DA i VA, els partits no han emprat activament en aquesta campanya les xarxes socials per nodrir-se’n i mobilitzar el votant, sinó com un mer mirall des del qual difonien als massmedia, malmetent les autèntiques oportunitats que ofereix el suport digital. La política andorrana no s’ha adaptat encara de manera òptima a les regles de la comunicació avui en dia dominants: instantaneïtat, multimèdia, reciprocitat, interacció…\nJa hem destacat que la immigració queda totalment al marge del joc polític al Principat malgrat el seu pes demogràfic i econòmic. El 25’70% de la població decideix el futur del 100%. La sensació més estesa entre els líders d’opinió entrevistats per a aquesta investigació és que, efectivament, no tenen cap presència a la campanya i no se’ls consulta en absolut, tot i que en altres països estarien en situació de votar a les eleccions municipals. Sí que reconeixen, en canvi, que els candidats “s’han deixat caure” per les cases regionals, on hi ha alguns ciutadans nacionalitzats amb dret a vot després de més de 20 anys de residència, amb l’objectiu de captar simpaties. La novetat en aquest sentit, segons Iago Andreu –cap de redacció d’El Periòdic d’Andorra– és que Antoni Martí “va insistir en diverses ocasions en dirigir-se als 70.000 habitants d’Andorra i no només als 22.000 electors”. Malgrat tot, Albert Roig –director de l’ANA– és contundent, “a les campanyes electorals els immigrants es tornen invisibles per als polítics”.\n Dades oficials proporcionades per la Batllia el 2 d’abril al tancament del dispositiu especial en motiu del vot per dipòsit judicial.\n José Cazorla. Del clientelismo tradicional al clientelismo partidista. Barcelona, 1992.\n Philippe J. Maarek defineix el canvassing com una eina electoral interactiva que consisteix en visitar la gent a les seves llars o llocs de treball i que implica un contacte directe entre el candidat, que es desplaça, i el votant, que no es mou del seu entorn quotidià, amb l’objectiu últim d’aconseguir el seu suport a les urnes. És la forma de contacte ideal a les campanyes, ja que en fer-se personalment és la més autèntica, però només és factible en àmbits territorials reduïts.\n Segons el cens electoral, l’abril de 2011 posseïen dret a vot 21.852 persones. En un país amb 32.962 andorrans i 85.053 habitants totals significa que una quarta part de la població (25’70%) decidia el futur de la totalitat. Font: Departament d’Estadística del Govern.\n Segons els cens oficial de 2010 Andorra comptava amb 85.015 habitants. Ja hem explicat però que està en fase de revisió.\n← Qui sóc_


El govern de la Xina tanca onze barris de Pequín per un brot de coronavirus\nHi ha hagut 45 contagis de coronavirus al principal mercat majorista de la ciutat, Xinfadi\nEl govern xinès ha ordenat el tancament immediat d’almenys onze barris de Pequín, en confirmar-se 45 contagis de coronavirus al principal mercat majorista de la ciutat, Xinfadi. A més de les zones residencials, el govern ha tancat escoles i guarderies, i ha ordenat l’inici de proves immediates a més de 10.000 persones relacionades amb el mercat.\nEl responsable del districte, Chu Junwei, ha deixat ben clar que els barris afectats en ‘mode d’emergència bèl·lica’, els transports públics han estat cancel·lats i la zona sencera ha estat acordonada per la policia.\nEl mercat, al sud-oest de Pequín, aporta el 90% de fruita fresca i verdura de la ciutat per 18.400 milions de dòlars, la qual cosa el converteix en el principal mercat agrícola a l’engròs del país.\nEl punt original de la transmissió sembla haver estat identificat entorn d’una taula de tallar salmó importat, segons que ha dit el director del mercat, Zhang Yuxi, al diari ‘Beijing Daily’, encara que no s’ha confirmat si el virus s’ha identificat en l’objecte, en el peix o en les persones que manipulaven tots dos.\nCal recordar que l’Organització Mundial de la Salut (OMS) no té proves concloents de contagis en superfícies, però recomana la seva neteja per precaució. A més, les autoritats han començat les tasques de descontaminació de tot el mercat, de 112 hectàrees i que, en un dia normal, hi treballen més de 5.500 persones, comptant personal de la instal·lació i venedors.


Casado vol liderar en nou alzamiento – L'Opinió Socialdemòcrata\nPablo Casado no ha pogut ser més precís a Córdoba defensant la història d’èxits d’Espanya. A Catalunya, segons ell s’han comès delictes gravíssims contra la convivència i la integritat nacional d’Espanya i calia reaccionar. El PP ho ha fet i es posa a punt. Volen el poder, tot el poder. El PSOE va fer saltar Rajoy, però ara els fa nosa i cal fer-lo fracassar.\nAcusa el govern català d’enganyar i afirma tot mentint a Andalusia, que de res serveix “contemporizar” amb els que ens enganyen. Puigdemont i els seus són l’enemic a abatre i no saben com després del fracàs del Jutge Llarena a Europa.\nCasado entén que hi ha “catalanes de bien” que són els que no pensen en independentisme i diu que no els deixarà en mans dels secessionistes, referint-se als que volen exercitar el dret polític a defensar un referèndum de lliure determinació a Catalunya i es justifiquen amb la mentida política. Vol fractura social, divisió i enfrontament, més que “Ciudadanos“\nPer al caudillo Pablo Casado no hi ha d’haver fronteres a l’Ebre. Per ell Catalunya forma part d’Espanya des de fa molts segles, però cita arguments que no són certs. I ho sap. Ha dibuixat a Córdoba una falsa situació de desordre i fractura social entre “catalanes” a Catalunya per justificar la seva crida a anar tots els “españoles de bien” contra Catalunya i els independentistes.\nCasado, que es vol implacable amb els que volen un futur lliure per Catalunya, clarament significa la política maligna i perversa de l’extrema dreta “española” vestida de constitucionalista i competeix directament amb “Ciudadanos” per fer-se amb el mateix electorat. Amb la crida al nou “alzamiento” contra Catalunya.\nEl PP de la mà de Pablo Casado fa un viratge cap als mètodes durs tot i saber que la introducció de Nous delictes al Codi Penal per perseguir l’independentisme i qualsevol referèndum que pugui trencar la integritat d’Espanya, segons ell, permet interpretar aquestes paraules com el reconeixement que els que són a la presó acusats de rebel·lió hi són sense base legal.\nEl PP, endurint amb el seu nou “caudillo” la seva postura contra les llibertats i drets dels catalans a la seva sobirania, competeix amb Ciudadanos en la demagògia anticatalana, buscant també el deteriorament dels seguidors de Rivera. Casado ha llançat obertament una opa a Ciudadanos i aquests encara no ho han vist.\nPerò uns i altres, queixant-se de la suavitat del 155 aplicat i demanant més purga a Catalunya, estan en l’error de voler anar contra els principis i propòsits de les Nacions Unides, contra els Tractats ratificats per Espanya i les Resolucions de les Assemblees Generals de les Nacions Unides que formen part del dret internacional aplicable a Espanya al cas dels catalans.\nEsperonar els andalusos contra els catalans pot ser una bona idea per guanyar vots en unes hipotètiques noves eleccions generals. Però Casado també sap que menteix en el seu discurs als andalusos, com a Catalunya sap Casado que només el poden seguir els col·laboracionistes de l’extremisme nacional vestits de monàrquics constitucionalistes.\nA hores d’ara no se sap quants demòcrates cristians han abandonat el PP com a resposta a aquest extremisme actiu, ni la posició del Partit Popular Europeu davant aquest viratge reaccionari.\nExtremisme de dretes i demagògia s’han apoderat del PP. Té alguna cosa a veure l’antiprocés, voler desgastar i fer caure el PSOE del poder forçant eleccions, i la guerra del taxi que ha segrestat Barcelona, amb la dreta renovada per Pablo Casado com a motor de la reacció?\nSón conscients la gent del PP que aquesta política extremista que han decidit seguir i aplaudeixen intentant imposar un estat reaccionari i antisocial de fet, porta a la destrucció de l’Estat i la vida social dels espanyols?\nQue es deixin de fer crides i alçar els espanyols contra Catalunya, i reflexionin si el que estan fent es pot considerar que té cabuda dins el partit popular europeu del qual formen part, la Constitució, la Declaració Universal dels Drets Humans i la democràcia.\nFotografia By Partido Popular PP from España (Rueda de prensa de Pablo Casado) [CC0], via Wikimedia Commons\n← Nits d’estiu al CaixaForum\nInauguración colectiva “Clair de Rouge / Clar de vermell” →


La Diputació es compromet a fer costat a dos projectes culturals de Martorell - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Diputació es compromet a fer costat a dos projectes culturals de Martorell\nJuanjo Puigcorbé, diputat responsable de Cultura, s'ha entrevistat amb el govern local\nredacció | martorell 01.08.2016 | 08:09\nPuigcorbé, al centre, en la visita a Martorell, amb membres del govern aj martorell\nLa Diputació millorarà l'aportació econòmica a Martorell per intervenir en dos projectes com a mínim, l'ún, la rehabilitació del teatre El Progrés, i l'altre, la consolidació del festival de música PAS, que té com a protagonista el pont del Diable. E\nEl delegat de Cultura de la Diputació de Barcelona, l'actor Juanjo Puigcorbé, ha visitat aquesta setmana passada la població i s'ha compromès amb l'Ajuntament a donar suport en aquests dos temes.\nEl delegat de Cultura de la Diputació de Barcelona, Juanjo Puigcorbé, s'ha compromès a incrementar el suport econòmic a les accions culturals i de recuperació del patrimoni que té projectades l'Ajuntament de Martorell com ara la rehabilitació del teatre El Progrés o la consolidació del festival de música PAS, que té com a protagonista el pont del Diable. Puigcorbé ho va manifestar en la visita que va fer a Martorell. El diputat, que es va reunir amb l'alcalde, Xavier Fonollosa, i diversos regidors del govern municipal, va lloar la qualitat del patrimoni cultural i arquitectònic local i va incidir en la necessitat de crear sinergies culturals amb els municipis veïns.\nEl delegat de Cultura de la Diputació es va reunir, a Martorell, amb l'alcalde, el primer tinent d'alcalde, Adolf Bargués, el regidor de Cultura, Sergi Corral, la coordinadora de l'Àrea de Serveis a les Persones i regidora d'Ensenyament, Núria Canal, i la regidora de Comunicació, Cooperació i Participació, Míriam Riera. Després de la recepció a la Casa de la Vila, alcalde i regidors van acompanyar el diputat a visitar el Muxart, Espai d'Art i Creació Contemporanis, i els diferents espais emblemàtics del Progrés (el seu antic cafè, construït el 1906, el teatre, inaugurat a principi dels anys trenta, i els seus jardins).\nPuigcorbé va expressar la seva voluntat de donar suport a les necessitats locals: "la Diputació és un ens supramunicipal i els municipis en són els clients. Hem d'ajudar-los, perquè són ells els que tenen la força. I també cal dir que els municipis veïns han de treballar per crear sinergies i fer activitats culturals conjuntes".\nSobre la visita a Martorell, el diputat es va mostrar "molt sorprès per les grans possibilitats culturals d'aquests espais i com estan de ben cuidats. El Progrés és una meravella arquitectònica i el Muxart és magnífic. A més, tots els elements estan molt ben connectats entre si, i dóna moltes possibilitats".\nDe la reunió amb part de l'equip de govern municipal en va sortir també el compromís que la Diputació augmenti les ajudes econòmiques a Martorell per tal de finançar projectes, explicava l'alcalde. Fonollosa destacava, després de la trobada, que "hem evidenciat al diputat que som un poble molt actiu des del punt de vista cultural i que necessitem el seu suport econòmic". "De la reunió ha sorgit el compromís d'una subvenció que, en el cas del Progrés, i depenent de quin sigui l'import final de les obres, el diputat ens ha comentat que podria arribar a ser del 50%. Seria importantíssim i vital perquè, amb el conveni de cessió dels espais a 50 anys que tenim signat amb l'entitat, permetria fer inversions perfectament amortitzables i convertir El Progrés en el gran teatre de Martorell", segons l'alcalde Fonollosa.\nEl regidor de Cultura, Sergi Corral, per la seva banda, va explicar que aquesta és la segona trobada que té amb Puigcorbé per demanar més suport a la Diputació en "l'impuls de la cultura a Martorell i perquè es pugui adequar el teatre del Progrés per acollir produccions de gran qualitat". La primera trobada va ser a la Diputació i aquesta ha estat a Martorell perquè "trepitgés el terreny, on les coses es veuen molt diferents dels projectes en paper".\nDe fet, la col·laboració amb l'àrea de Cultura de la Diputació amb relació a les millores del teatre del Progrés s'ha iniciat amb una prova pilot perquè sigui l'Institut del Teatre el que assessori l'Ajuntament de Martorell en les obres que cal fer perquè l'equipament tingui les condicions tècniques més idònies per acollir grans produccions.\nCultura de la Diputació\nCultura de la Diputació de Barcelona


Descobrim l’Ebre i Tortosa\nVeniu a conèixer el patrimoni natural únic i divers del riu Ebre i gaudiu de Tortosa, una ciutat plena l’encant impregnada del llegat de tres grans cultures: cristiana, àrab i jueva. Cada any, en una festa que es porta al Born, els seus habitants reviuen la seva esplendor com a capital del Renaixement. Descobrirem els seus abanderats, els trompeters de la Fanfara de la Vegueria o una representació de les famílies nobles de la ciutat, entre moltes altres sorpreses i activitats.\nAmb el cicle Born.cat, un cop al mes es convida a un territori per conèixer tot el seu patrimoni cultural, natural i gastronòmic. Volem omplir tant l’interior del Born CC com la plaça exterior de tallers, concursos, activitats i espectacles musicals i visuals per a tota la família. I també d’una fira gastronòmica, perquè tots els visitants puguin degustar les especialitats de cada territori.


Articles de totes les locals - Pàgina 2146\nCorbera de Llobregat Dilluns, 17.9.2001 09:15h\nGavà Dissabte, 13.1.2001 00:15h\nEl número 201 (gener de 2021) de L'Eramprunyà, la publicació mensual que edita ERC-Gavà, ja ha sortit al carrer. Hi destaquen les següents informacions: Els cribratges massius desplegats per Salut tranquil·litzen els gavanencs; aquests cribratges, fets a iniciativa del Departament de Salut (amb Alba Vergés al capdavant), van detectar poca incidència del virus a la nostra ciutat. Malgrat això, la situació no està resolta i es demana a la ciutadania que no es descuidi i extremi les mesures de precaució recomanades per Salut. Marta Jiménez exposa que la vacuna serà l’eina que ens permetrà vèncer aquesta pandèmia quan una majoria de la població estigui immunitzada; mentrestant cal seguir amb les mesures de prevenció. L’Operació Grèvol torna a aportar seguretat als carrers i als ciutadans durant la campanya de Nadal. La Policia Municipal i els Mossos d’Esquadra varen tornar a actuar conjuntament per garantir la seguretat ciutadana durant la campanya de Gavà, intensificant la seva presència en els eixos comercial per tal de prevenir delictes com furts i robatoris en establiments o a persones particulars.\nParets del Vallès Dimarts, 2.1.2001 08:15h\nL'IBI urbà (Impost de Béns Immobles) tornarà a baixar un 2,5% durant el 2021\nComplint un dels compromisos de la legislatura del Govern Plural, l'IBI urbà serà més econòmic novament a Parets del Vallès durant el 2021. Si durant l'exercici de 2020 l'Impost de Béns Immobles va baixar un 2,5%, el 2021 es reduirà novament en aquest percentatge. De manera que s'haurà reduït en un 5% des de l'inici d'aquest mandat. Abans de finalitzar la legislatura, aquest impost s'anirà reduint fins arribar al 10% promès de manera progressiva. Així, el rebut mig de l'IBI era de 564 euros anuals durant el 2019. Una xifra que va baixar el 2020 fins a 550,14 euros i fins a 535,54 el 2021. Al final del mandat l'import del rebut quedarà en 507,73 euros, és a dir uns 47 euros menys de mitjana però l'estalvi serà d'uns 140 euros. El 2021 comença amb noves bonificacions en l'IBI per instal·lar plaques fotovoltaiques L'ampliació de 3 fins a 5 anys de la bonificació del 50% de l'Impost de Béns Immobles si s'instal·len plaques fotovoltaiques en els habitatges és una de les altres novetats de les ordenances fiscals de 2021.\nCorbera de Llobregat Dimarts, 30.11.1999 00:00h\nDesprés d'uns mesos d'espera, el conseller d'Innovació, Universitats i Empresa, Hble. Josep Huguet, va signar la resolució per la qual declara la inclusió del Pessebre Vivent de Corbera al Cens de Festes Locals d'Interès Turístic. La iniciativa sorgeix d'una reunió, fa mesos, entre l'alcalde, Pep Canals i el conseller Josep Huguet en què el nostre batlle va anunciar que demanaria que es valorés aquesta possibilitat. Immediatament, el Servei de Turisme de l'ajuntament encapçalat pel nostre regidor, Èric Blanco, es va posar a treballar per presentar el dossier de la candidatura, que ha donat els fruits esperats. Per a l'alcalde, Pep Canals, "aquest és un fet molt destacable, ja que per un costat es fa justícia amb l'entitat Amics de Corbera i el Pessebre; i de l'altra obtenim un gran reconeixement com a reclam turístic ja a nivell nacional, cosa que es permet avançar en el nostre projecte d'una nova línia d'activitat econòmica per a Corbera." El conseller, Josep Huguet, afirma amb rotunditat: “quan l'alcalde va convidar-me a visitar el Pessebre fa dos anys vaig tenir molt clar els valors patrimonials i turístics del Pessebre.


Tècnica assertiva del Disc Ratllat | Podcast Psicologia\nAssertivitat, Podcast Psicologia\nPodcast Psicologia: Tècniques Assertives.\nTemporada 01, Episodi 04 – Tècnica assertiva del disc ratllat\nMolt bones a tots, sóc Lorena Alfaro psicòloga d’ITAE Psicologia, en el podcast anterior parlàvem d’assertivitat si t’ho has perdut et recomano que ho escoltis aquí!! I avui parlarem d’una tècnica assertiva anomenada disc ratllat.\nUs refresco la memòria: l’assertivitat és aquell tipus de comportament o manera de comunicar-nos en el qual estic respectant-me a mi mateixa per dir el que sento, penso i necessito, però també estic respectant a la persona a la qual li ho dic, perquè ho diré d’una manera calmada, amable i no amb agressivitat.\nSembla fàcil de fer, però a vegades es complica una mica, perquè amb la condició de no molestar als altres som capaços d’aguantar-nos nosaltres i no dir el que se’ns està passant pel cap, això ja sabem que genera incomoditat amb nosaltres mateixos i baixa autoestima en alguns casos.\nAixí que, el millor és en la gran majoria de les ocasions, dir el que estem pensant i el que volem o necessitem, però dir-ho bé.\nUna de les tècniques que aprendrem avui és el famosíssim disc ratllat. Per a mi, la millor tècnica per a dir que no. Començarem aquesta tècnica amb un guió, amb una estructura. Donarem tres tipus de missatges que aprendrem en un ordre, perquè no se’ns oblidi cap, però que després cadascun quan faci seva la tècnica podrà intercanviar l’ordre.\nPrefereixo explicar-ho sempre seguint un ordre i que l’aprenguem així perquè l’interioritzem millor i no se’ns oblidi. És com quan et treus el permís de conduir i el profe de l’autoescola et diu que sempre facis les coses en el mateix ordre: primer ajusto seient, després em poso el cinturó, després ajusto miralls i després arrenco el cotxe. Si cada dia ho faig d’una manera diferent, arriba el dia de l’examen i surto a la carretera sense el cinturó, perquè se m’ha oblidat.\nBé, començarem el nostre comunicat amb un missatge empàtic. Amb aquest missatge vam demostrar que estem entenent a l’altra persona, que ens posem en el seu lloc i que sabem per què ens està demanant el que ens està demanant. Volem que la persona se senti compresa, així que no us talleu i allargar aquesta part tot el que vulgueu. Us poso alguns exemples de com començar: jo en el teu lloc també pensaria que…. Comprenc que…. Jo també hauria fet tal cosa…. És normal que demanis tal cosa perquè….\nUna vegada hem acabat amb el missatge empàtic, afegirem un missatge positiu. És un reconeixement que el que ens està demanant o el que està sentint o fent no és gens forassenyat, o que el que ens està oferint no és gens dolent. Podria començar amb alguna cosa com: feixos molt bé en… m’alegra que hagis …. T’agraeixo que hagis pensat en…. Tens raó amb què….\nI ara el missatge més important de tots al meu parer. Els missatges jo.\nEls missatges jo ens trauran de la comunicació passiva perquè direm el que realment pensem, sentim, volem o necessitem. Però també ens trauran de la comunicació agressiva. No caurem en els missatges tu.\nEls missatges tu estan molt estesos i sovint són agressius. Tampoc caurem a fer afirmacions globals que fan sentir-se inadequada a l’altra persona. Com ara “el normal” o “tothom”.\nVeurem alguns exemples:\nNo és el mateix dir jo necessito que em deixis una miqueta d’espai, a dir tu hauries de deixar d’atabalar-me. O el normal és que la gent no estigui tan damunt.\nNo és el mateix dir jo penso que deixar diners als amics trenca l’amistat, a dir, tu no pots demanar diners a un amic o tothom sap que quan li demanes diners a un amic l’amistat s’enrareix.\nQuan utilitzem un missatge jo ens estem responsabilitzant, no estem culpant a l’altra persona o ratllant-la d’inadequada.\nA més, és molt difícil de rebatre. Ningú pot rebatre’m el que jo sento, necessito o penso, això ho sé jo i ningú més. seria ridícul que algú et digués no perquè tu el que penses és que… o el que necessites és que… que en alguna ocasió ens ho diuen, però aquí estem nosaltres per a dir-li amablement que el que pensem, sentim, volem o necessitem és cosa nostra, i ho sabem nosaltres, no la resta de la gent. I podrem equivocar-nos, però això és la nostra decisió i mereixem respecte. Si utilitzem els missatges tu, “tu deuries tal cosa” l’altra persona pot rebatre’ns, o “el normal és que…” l’altra persona pot rebatre’ns.\nHo ajuntem tot?\nDonarem context, us parlaré de la meva àvia Herminda. Els meus avis materns ja no estan, però quan era petita i al principi de l’adolescència anàvem tots els diumenges a menjar paella a la seva casa. Era una excel·lent cuinera eh. I com bona àvia, feia menjar per a 20 o 30 persones almenys. Nah estic exagerant, però sempre feia de més. Així que sempre sobrava. I quan ja estàvem tots plens, la meva àvia començava a oferir-li a la gent un altre plat més de paella.\nImagineu-vos aquesta situació, la meva àvia la dona amb la millor intenció del món oferint menjar i tothom estava ja ple. És un bon moment per a posar un límit assertiu.\nM’agrada aquest exemple perquè vull que vegeu que l’assertivitat és una cosa que hem d’utilitzar en el nostre dia a dia, fins i tot amb les bones intencions, no solament quan algú ens tracta malament o tenim un conflicte súper important.\nRecordeu! comentari empàtic, comentari positiu, missatges jo.\nÉs normal que no vulguis que sobre, no està bé tirar menjar, a més que t’ha quedat la paella espectacular, estava boníssima. Però ja estic plena, no puc menjar més.\nSi li dic que sí i em menjo un altre plat de paella sense voler fer-lo, estic tenint un comportament passiu. Si li dic que, si no volia que sobrés, no hagués tirat tant d’arròs, estic caient en un comportament agressiu. (missatge tu, tu no hauries d’haver tirat tant d’arròs). Jo no sóc qui per a dir-li a ningú el que ha de fer.\nAra bé. Després d’haver construït la resposta perfectament i ser molt assertives i assertius, hi ha vegades que el nostre interlocutor no es donarà per vençut. Com era el cas de la meva àvia. Que t’insistia.\nPerò bo, que estàs molt flaca, has de menjar més, un altre plat de paella.\nVingui, un parell de cullerades més, que així no sobra.\nPerò si gairebé no queda, com deixareu això?\nI moltíssims més arguments…\nArribats a aquest punt, hem de posar en marxa el disc ratllat. Hem de dir-li a la persona sempre, sempre, sempre la mateixa frase. Ull, la mateixa frase, no el mateix concepte.\nHa de ser un còpia i pega.\nPerò si has menjat molt poc. Et poso més.\nT’ho agraeixo àvia, però estic plena i no menjaré més.\nDesprés t’entrarà la fam, et tiro una mica més.\nAnem, amb el bona que està la paella. Al final l’hauré de tirar. Només una mica.\nHa de ser la mateixa frase perquè si no ocorreria una cosa així.\nPerò si has menjat molt poc.\nJa, ja ho sé, però és que no tinc més gana.\nPerò després t’entrarà la fam, ja veuràs, et tiro una mica més.\nNo, no, de veritat, que està boníssima però no vull més.\nDoncs sí, al final l’hauré de tirar, vingui menja’t un altre poc.\nÀvia de veritat, que estic plena.\nAixò no és un disc ratllat, això és una negociació. La meva àvia està negociant amb mi si em menjo un altre plat de paella o no. I la negociació pot acabar de dues maneres: o em menjo el plat (i sóc passiva) o l’envio a passeig (i sóc agressiva).\nPot ser que moltes persones s’adonin i deixin d’insistir a la segona vegada, i no faci falta el disc ratllat. Però per si de cas, aquí us deixo aquesta tècnica que us prometo que funciona d’allò més bé. Quan has repetit dues o tres vegades la mateixa frase, d’una forma amable, ja saps, l’altra persona sap que sempre li diràs això i deixarà d’insistir.\nQuan explico això en la consulta, sobretot amb les parelles, i els poso exemples inventats perquè practiquin amb aquest guió, em diuen que sembla que estan fent un teatrillo, que ells no parlen així, que és molt forçat. I tenen raó. Quan estem acostumats a parlar d’una manera agressiva o passiva, de sobte l’assertivitat sembla que no va amb nosaltres, és una cosa diferent, no havíem parlant així abans i ens sentim rars.\nAixò sempre passa al principi. Si continuen practicant i ho poses en pràctica en moltes ocasions, al final ho faràs teu i aquesta serà la teva manera de parlar. Així que, si et sents rar al principi, és normal.\nUs contaré la història d’un pacient, que per exemple cridarem Pedro. Pedro tenia una addicció a l’alcohol i ja sabeu que a Espanya això de beure alcohol està molt bé vist i això de rebutjar una cervesa o un brindis… pecat mortal. Quan Pedro va deixar de beure es va trobar la dificultat d’haver d’estar rebutjant l’alcohol, alguna cosa que a més li costava bastant perquè tothom li coneixia pel bé que s’ho passaven de festa amb ell i per les borratxeres que s’agafava. Moltes vegades es va trobar que amics, fins i tot familiars, que sabien que havia deixat l’alcohol li deien coses com “però si per una no passa res, home” o “el que has de fer és beure’t una i ja està, no beure més”. O “amb el temps que portes sense beure, segur que ja t’has netejat i pots beure”.\nA més, pel seu treball, sovint havia d’anar a bars amb clients.\nVam aprendre en consulta com rebutjar l’alcohol i per descomptat, a deixar d’ajuntar-se amb gent que li incitava a beure i que no comprenia que per la seva addicció no podia fer-ho.\nA poc a poc, mitjançant la tècnica del disc ratllat, va anar agafant confiança i posant uns límits clars.\nFinalment, tothom entenia que ell sempre anava a dir que no i van deixar d’oferir-li alcohol.\nPedro continua genial, sense beure, i posant límits adequats no sols quant a l’alcohol sinó en tot.\nAvui inaugurem una nova secció, en la qual donarem recomanacions de llibres , pel·lícules, obres de teatre… activitats… tot allò relacionat amb la psicologia que creiem que et pot interessar.\nI com no podia ser d’una altra forma, començaré per recomanar-vos un llibre que a mi em va marcar molt. Ho vaig llegir en primer de carrera i quan vaig acabar vaig pensar “he triat la millor carrera del món”. Real.\nEs titula “entenimentats entre bojos. Grans experiments psicològics del segle XX” i és de lauren slater.\nCom us estareu imaginant, en aquest llibre trobéssiu explicats els grans experiments psicològics del segle XX, però és que l’autora ho fa amb moltíssima gràcia i d’una forma molt amena. Parla de grans autors com skinner o milgram i també de les lobotomies dutes a terme el segle passat. Totalment recomanable.