(Lluc 20, 27-44)\nLa primera resurrecció,\no, La resurrecció dels justos\nL tema que m'he proposat presentar-vos aquesta tarda és el de la resurrecció, i de manera particular la resurrecció dels justos com totalment diferent de la dels malvats.\nHem parlat de Crist, l'hereu de totes les coses; de l'Església, cohereva amb Ell, i de la vinguda de Crist abans dels mil anys per regnar, esdeveniment aquest que no s'ha de confondre amb el dia de la resurrecció dels malvats i del judici que tindrà lloc davant el Gran Tron Blanc, el qual no tindrà lloc més que després del mil·lenni. Ara veurem que l'Església participarà en aquesta vinguda de Crist; això és el que es porta a terme mitjançant la primera resurrecció.\nLa primera resurrecció és d'entre els morts\nNo tinc necessitat de parlar-vos de la resurrecció de Jesús com a segell de la Seva missió; aquesta qüestió la considero com una veritat admesa; per a aquest primer punt serà suficient citar Romans 1, 4, on l'Apòstol ens diu que Jesucrist ha estat «declarat Fill de Déu en poder, segons l'Esperit de santedat, per la resurrecció dels morts».(5) La resurrecció va ser el gran fet que va demostrar que Jesús és el Fill de Déu; però va ser fou també, d'altra banda, el gran tema de la predicació dels apòstols, la base de les seves epístoles i de tot el Nou Testament.\nDiguem d'entrada, benvolguts amics, que la dificultat sobre aquestes qüestions que tractem no prové de que la paraula de Déu no sigui senzilla, clara i convincent, sinó que, amb la major freqüència, les nostres idees preconcebudes ens priven del seu sentit natural. La dificultat rau en les maneres de pensar formades al marge de les Sagrades Escriptures; introduïm els propis pensaments en aquesta Paraula en lloc de derivar-los d'ella; llavors es troben inconsistències i incompatibilitats en allò que se'ns presenta, i ni tan sols sospitem que aquestes incompatibilitats es deuen únicament a idees humanes preconcebudes.\nLa doctrina de la resurrecció és important des de més d'una perspectiva. Connecta les nostres esperances amb Crist i amb tota l'Església: en resum, amb els consells de Déu en Crist; ens fa comprendre que som totalment alliberats en Ell, per la nostra participació en una vida en la qual, estant units amb Ell pel vincle de l'Esperit, trobem la força per glorificar-lo des d'ara mateix, pel poder d'aquest mateix Esperit. Aquesta doctrina estableix la nostra esperança de la manera més sòlida; en definitiva, expressa tota la nostra salvació en el sentit que ens introdueix en una nova creació, mitjançant la qual el poder de Déu ens posa, en el darrer Adam, més enllà de l'esfera del pecat, de Satanàs i de la mort. L'ànima, en partir, se’n va amb Jesús, però no està glorificada. La paraula de Déu ens parla d'homes glorificats, de cossos glorificats, mai d'ànimes glorificades. Però, com ja he dit, els prejudicis i els ensenyaments dels homes han pres el lloc de la paraula de Déu, i l'expectativa de la resurrecció ha deixat de ser l'estat normal de l'Església.\nLa resurrecció era la base de la predicació dels apòstols.\nFets 1, 21-22: «Que un d’aquests esdevingui testimoni amb nosaltres testimoni de la seva resurrecció». Aquest és el tema constant del seu testimoni. Vegem ara els termes mateixos d'aquest testimoni.\nCapítol 2, 24: «El qual Déu ha ressuscitat ...». El mateix en el v. 32: «Aquest Jesús, Déu l’ha ressuscitat; i tots nosaltres en som testimonis».\nCapítol 3, 15: «I vau matar l'Autor de la vida, al qual Déu ha ressuscitat d’entre els morts, i d’això nosaltres en som testimonis».\nCapítol 4, 2. Veiem que aquesta doctrina de la resurrecció era reconeguda com la doctrina públicament predicada pels apòstols, doctrina que no se centra en que l'ànima anirà al cel en morir, sinó en el fet que els morts reviuran.\nAixí com els fariseus van ser els que més s'havien oposat al Senyor quan estava sobre la terra, és a dir, els falsos justos oposats al veritable Just, veurem com Satanàs suscita després de la Seva mort als saduceus, que eren enemics de la doctrina de la resurrecció (Ft 4, 1; 5, 17).\nFets 10, 38, 40-41. Pere dóna testimoni d'aquesta mateixa veritat fonamental davant el centurió Corneli i els seus amics. Pau la va predicar de la mateixa manera als jueus d'Antioquia de Pisídia (Ft 13, 34), dient-los: Déu us dóna les santes i fidels promeses de David en que Ell ha ressuscitat Jesucrist d'entre els morts.\nLa resurrecció del cos\nFets 17, 18, 31. L'apòstol va anunciar aquesta doctrina enmig dels savis gentils, i aquesta doctrina els va ser pedra d’ensopegada per a la seva saviesa. Sòcrates i d’altres filòsofs creien certament en la immortalitat; però quan aquells savis i altres curiosos van sentir parlar de la resurrecció del cos, se’n van burlar. Un incrèdul pot discórrer sobre la immortalitat, però si sent parlar de la resurrecció del cos, ho converteix en objecte de burla. Per què? Perquè per mitjà de la immortalitat de l'ànima es pot exaltar a si mateix, pot ressaltar la seva pròpia importància. Es tracta d'alguna cosa que té a veure amb l'home tal com és. Però que la pols ressusciti! Fer un ésser viu i gloriós és una glòria que només pertany a Déu, una obra de la qual Déu, i només Déu, és capaç; ja que si Déu, que redueix a la pols tots els elements del nostre cos, pot tornar-los a aplegar i fer d'ells un home viu, té per descomptat poder per a tot.\nPassem ara a Fets 23, 6. No importa aquí si l'apòstol va tenir raó o no en apel·lar als prejudicis dels fariseus; l'important és que afirma de manera directa que era per la predicació d'aquesta doctrina que havia estat sotmès a judici. En 24, 15 ell exposa la mateixa veritat; a 26, 8 la presenta al rei Agripa com el tema objecte de discussió; el mateix tenim en el verset 23.\nEs veu per aquests passatges que la resurrecció era constantment la base de la predicació dels apòstols i l'esperança dels fidels.\nLa resurrecció especial dels justos\nPassem ara a la segona part del nostre tema: la resurrecció de l'Església apart, o la resurrecció especial dels justos.\nHi haurà, segons ens diu l'apòstol, una resurrecció, tant dels justos com dels injustos; però la resurrecció dels justos i de l'Església és una cosa totalment a part, que no té punt de contacte amb la dels malvats, en no tenir lloc ni al mateix moment que la d'aquests últims ni a base del mateix principi; ja que, encara que totes dues han de ser efecte del mateix poder, hi ha en la resurrecció dels justos un principi particular, és a dir, l'estada de l'Esperit Sant en ells, la qual cosa és aliena a la resurrecció dels malvats.\nObservem que el poder de la resurrecció abasta la vida, la justificació, la confiança i la glòria de l'Església. El mateix Déu ens és presentat sota el nom de el Déu que ressuscita els morts, qui introdueix el Seu poder en les últimes profunditats dels efectes del nostre pecat, dins el domini de la mort, per fer sortir als homes pel poder de una vida que des d'aquell moment els posa fora de l'abast de totes les funestes conseqüències del pecat a una vida segons Déu.\nRomans 4, 23-25. És en el Déu «que ressuscita els morts» que som cridats a creure; és la resurrecció de Jesús que n’és el poder, l'eficàcia, de la nostra justificació. Aquesta és la veritat que ens presenta aquest passatge. La nostra unió amb el Jesús ressuscitat és el que fa que siguem acceptats per Déu. Hem de considerar-nos ja com més enllà de la tomba.\nAquesta és la raó per la qual la fe d'Abraham era una fe justificadora: ell no va considerar el seu cos ja mort, sinó que va creure en un Déu «que ressuscita els morts»; és per això que la seva fe li va ser comptada com a justícia. La resurrecció de Jesús va ser la gran demostració i, a la vegada, pel que fa a tots els efectes morals, l'establiment d'aquesta veritat, que l'objecte de la nostra fe és que Déu ressuscita els morts. Veiem aquesta veritat clarament expressada en l'epístola de Pere (1 Pere 1, 21). I això ens és aplicat a nosaltres mateixos per la nostra unió amb el Senyor.\nColossencs 2, 12: «Sepultats juntament amb ell en el baptisme, també vau ser juntament amb ell ressuscitats per la fe en l’operació de Déu, que el va ressuscitar d'entre els morts». Així, l'Església està ja ara ressuscitada, perquè Crist ha ressuscitat com a cap d'ella. La resurrecció de l'Església no és pas una resurrecció amb propòsit de judici; és senzillament la conseqüència de la seva unió amb Crist, qui ha sofert el judici per ella.\nVeiem així dins d'aquest passatge com estan unides aquestes veritats. La resurrecció de l'Església és una cosa especial, perquè l'Església participa en la resurrecció de Crist; ressuscitem no només pel fet que Jesús ens cridarà traient-nos del sepulcre, sinó perquè som un amb Ell. És per això també que en participar de la fe som ja ressuscitats amb Crist, ressuscitats pel que fa a l'ànima, encara que no ho siguem encara de fet pel que fa al cos. La justificació de l'Església rau en que està ressuscitada amb Crist.\nÉs la mateixa fe la que s'expressa a Efesis 1, 18 i següents, i a 2, 4-6. Pau no diu mai: «Em sento satisfet amb ser salvat»; ell sabia molt bé que és l'esperança la que fa activa a l'ànima, la que mou els afectes, la que anima i dirigeix l'home sencer, i ell desitjava que l'Església tingués el cor ple d'aquesta esperança. Mai hem de tenir prou amb dir: «Estic salvat»; això no és suficient per a l'amor de Déu, que no es queda satisfet si no som partícips de tota la glòria del Seu Fill. I per descomptat nosaltres no ens hem de mostrar indiferents a la Seva voluntat.\nEfesis 2, 6 ens mostra la mateixa veritat.\nLa presència de l'Esperit Sant en l'Església és el que caracteritza la nostra posició davant Déu. Així com l'Esperit dóna testimoni que som fills de Déu, sent el nostre Auxiliador, ajudant-nos en les nostres febleses, i fent-nos capaços de servir Déu, igualment és a causa de l'Esperit Sant que és en nosaltres que serem ressuscitats, i és també això el que fa que el principi de la resurrecció de l'Església sigui totalment diferent del de la resurrecció dels malvats. La nostra resurrecció és la conseqüència de la estada en nosaltres l'Esperit Sant (Ro 8, 11); es tracta d'una diferència ben essencial. El món no rep l'Esperit Sant, perquè el món ni el veu ni el coneix (Jn 14, 27). En canvi, el nostre cos és temple de l'Esperit Sant (1Co 6, 19), i com la nostra ànima és omplerta, o almenys ho ha de ser, per la glòria de Crist, així el nostre cos, que és temple de l'Esperit Sant, serà ressuscitat segons el poder de l'Esperit Sant que habita en nosaltres, per a participar de la glòria; això no es pot dir dels malvats.\nÉs la resurrecció la qual, havent-nos introduït en el món del darrer Adam, i com ja participants des d'ara d'aquesta vida, ens introduirà de fet en un món nou on Ell serà el Cap i la glòria, ja que Ell ho ha adquirit i regnarà allà com l’Home ressuscitat.\nObservem també que en els passatges en què es tracta de la resurrecció, cap d’ells ens parla d'una resurrecció simultània dels malvats i dels justos, i que els que tracten de la resurrecció dels justos parlen d'ella com d'una resurrecció diferent.\nLes resurreccions dels justos i dels injustos\nno tindran lloc al mateix temps\nTots ressuscitaran. Hi haurà una resurrecció dels justos i una dels injustos, però no tindran lloc al mateix temps. En citaré successivament els passatges que es relacionen amb aquesta qüestió.\nSabem que serà quan Crist vingui que nosaltres ressuscitarem (Fil 3, 20, 21; 1 Co 15, 23).\nLa idea d'una resurrecció dels justos era coneguda pels deixebles del Salvador, i ens és presentada com a tal per l'Esperit Sant, Lluc 14, 14: «Et serà recompensat en la resurrecció dels justos.»\nEstic totalment convençut que la manera en què l'esperança dels cristians es lliga exclusivament a la immortalitat de l'ànima(6) no té la seva font en l'Evangeli, ans al contrari que prové dels platònics, i que va ser precisament a partir d'aquesta mateixa època, en la qual es va renegar de la vinguda de Crist en el si de l'Església, o almenys a partir que es va començar a perdre de vista, que la doctrina de la immortalitat de l'ànima va començar a prendre el lloc de la doctrina de la resurrecció. Va ser en el segle d'Orígenes. No em cal dir que no tinc cap dubte sobre l'existència eterna de l'ànima; només faig l'observació que aquesta idea va prendre el lloc de la doctrina de la resurrecció del creient — i que per tant la seva mort pren el lloc de la seva resurrecció com el moment del seu goig i de la seva glòria.\nPerò anem a les proves directes, i llegim Lluc 20, 35-36: «Els qui siguin considerats dignes d'obtenir l'altre segle». Així, la resurrecció d'entre els morts de la que es tracta així pertany només a aquells que en seran fets dignes. Els que siguin tinguts per dignes de aquell segle i la resurrecció d'entre els morts», és a dir, aquell món de goig, el regne de Crist. Per tant, aquesta resurrecció d'entre els morts pertany a aquest període, i no només a l'eternitat. «Perquè —afegeix el Senyor— ja no poden més morir, doncs ... són fills de Déu, en ser fills de la resurrecció.» Els malvats seran ressuscitats per ser jutjats, però aquests seran ressuscitats perquè han estat fets dignes d'obtenir la resurrecció que Jesús ha obtingut. Veiem en el passatge citat la prova d'una resurrecció que només afecta els fills de Déu: són fills de Déu en ésser fills de la resurrecció. Ser fill de Déu i tenir part en aquesta resurrecció és el títol i l'herència de les mateixes persones.\nJoan 5, 25-29: «En veritat, en veritat us dic: ve l'hora, i és ara, quan els morts escoltaran la veu del Fill de Déu, i els qui l'escoltin viuran. Perquè així com el Pare té vida en si mateix, així també ha donat al Fill de tenir vida en si mateix. I li ha donat també potestat de fer judici, perquè és Fill de l'home. No us admireu d'això, perquè ve l'hora en què tots els qui són en els sepulcres escoltaran la seva veu, i sortiran: els qui hauran fet el bé, a la resurrecció de vida; i els qui hauran practicat el mal, a la resurrecció de condemnació.» Aquest passatge es fa servir per oposar-se a la resurrecció dels justos com diferenciada de la dels injustos; però veurem que enuncia, i a més explica, i enforteix les proves de la veritat que estem considerant.\nEs presenten dos actes de Crist com els dos atributs de la Seva glòria, l'un que consisteix en vivificar; l'altre, en jutjar. Ell dóna vida a tots els qui vol, i li ha estat encomanat tot judici, a fi que tots, fins i tot els malvats, honorin el Fill com honoren el Pare. Jesús va ser ultratjat aquí a la terra. Doncs bé! Déu el Pare proveeix perquè els drets de la glòria del seu Fill siguin reconeguts. Ell dóna vida als qui Ell vol, a la seva ànima primer, i després al seu cos. Aquests el glorifiquen gustosament. Quant als malvats, la manera de vindicar la glòria de Crist pel que fa a ells és la de jutjar-los. En l'obra de vivificació, el Pare i el Fill actuen de comú acord, perquè els vivificats han d'estar en comunió amb el Pare i amb el Fill. Però, pel que fa al judici, el Pare no jutja ningú, perquè no és el Pare qui ha estat ultratjat, sinó el Fill. Els malvats honraran a Jesucrist per mal que els pesi, quan siguin jutjats. Quan es compliran aquestes coses? Per als malvats, en el temps del judici, tant dels vius com dels morts, davant el Gran Tron Blanc. Per als fills de Déu es compliran quan els seus cossos participin de la vida comunicada a les seves ànimes, en la vida del mateix Crist, quan tingui lloc la resurrecció dels justos. La resurrecció, per a ells, no és una resurrecció de judici, sinó, senzillament, tornant una altra vegada sobre això, l'acte de la potència vivificadora de Jesús envers els fills de Déu, que ha operat ja pel que fa a les seves ànimes, i que, quan arribi el temps assenyalat per Déu, operarà així mateix pel que fa als seus cossos. «Els qui hauran fet el bé », diu el nostre text, «a resurrecció de vida; i els que hauran practicat el mal, a resurrecció de condemnació. »\nDavant això s’objecta que Jesús va dir (v. 28): «Ve l’hora en què tots els que són en els sepulcres sentiran la seva veu»: Així, diuen, malvats i justos evidentment han de ressuscitar junts. Però tres versets abans es diu (v. 25): «Ve l'hora, i és ara, quan els morts sentiran la veu del Fill de Déu; i els qui hagin escoltat viuran». L’hora comprèn aquí tot l'espai de temps transcorregut des de la vinguda del Salvador, i, sota aquesta paraula, s’inclouen dos estats de coses ben diferents, essent que els morts van sentir la veu del Fill de l'home mentre vivia a la terra, i que l'estan sentint després de divuit segles. Així, el que aquí se'ns exposa és això: vindrà l'hora(7) per a la vivificació de l'ànima; és una hora que ja ha perdurat gairebé vint segles; i també vindrà l'hora per al judici.\nEl terme hora té el mateix sentit en els dos passatges. És a dir, que hi ha un temps de vivificació i un temps de judici; hi ha un període durant el qual les ànimes són vivificades, i un període en el qual els cossos ressuscitaran. La resurrecció, així, és només l'aplicació del poder vivificador de Jesucrist al meu cos. Jo seré ressuscitat perquè ja he estat vivificat en la meva ànima. La resurrecció és la coronació de tota l'obra, perquè sóc fill de Déu, perquè l'Esperit habita en mi, ja que, perquè, pel que fa a la meva ànima, ja he ressuscitat amb Crist.\nHi ha una resurrecció de vida, que pertany als qui hauran ja estat vivificats en les seves ànimes, i una resurrecció de judici, per a aquells que hauran rebutjat Jesús.\nLa relació entre la vinguda de Crist\ni la resurrecció dels morts\n1 Corintis 15, 23. En aquest passatge veiem clarament la relació entre la vinguda de Crist i la resurrecció dels morts, i l'ordre de la resurrecció ens és exposat de manera summament explícita. Crist és la «primícia dels qui s’han adormit» (v. 20); «Dels qui s’han adormit», i no dels malvats. Els qui són de Crist ressuscitaran en la Seva vinguda; després d'això vindrà la fi, el temps en què Ell lliurarà el regne a Déu Pare. Quan Ell arribi, prendrà el regne, però al final el lliurarà. L'aparició de Crist tindrà lloc abans de la fi; i tindrà lloc per a destrucció dels malvats; vindrà per purificar el Seu regne. Crist, les primícies; després els qui són de Crist, en la seva vinguda. Llavors la fi.\n1 Tessalonicencs 4. Quan vingui Crist, Déu portarà també amb Ell els creients, i els qui van morir en Crist ressuscitaran primer. Aquest és el compliment de les nostres esperances. És el fruit de la nostra justificació, i la conseqüència de l’estada de l'Esperit Sant en nosaltres.\nEls justos que hagin passat per la mort ressuscitaran primer; després, els justos encara vivents seran transformats, i aniran tots junts a rebre el Senyor en l'aire. Això és una cosa que pertany exclusivament als fidels, els quals, sigui que visquin o que estiguin dormint, estan en Crist, i que des d'aquest moment estaran per sempre amb el Senyor.\nFilipencs 3, 10 i següents: «A fi de conèixer-lo [a Jesucrist] a ell, i el poder de la seva resurrecció ... si d’alguna manera arribés a la resurrecció d'entre els morts».\nPer què parlar d'aquesta manera, si fos cert que tant bons com dolents han de ressuscitar junts i de la mateixa manera? Aquesta resurrecció d'entre els morts és precisament aquesta «primera resurrecció» que Pau tenia constantment davant d’ell. Amb això venia a dir: «Consento a perdre-ho tot, a patir-ho tot, si, costi el que costi, assoleixo la resurrecció dels justos: aquest és el meu desig.»\nEvidentment, «la resurrecció d'entre els morts» era una cosa que tocava exclusivament a l'Església. Ella podia dir, com l'apòstol: «Continuo endavant cap a la meta per aconseguir el premi de la crida de dalt que Déu ha fet en Crist Jesús».\nL'interval entre la resurrecció dels fidels\ni la resurrecció dels pecadors\nPel que fa al període o interval que s'interposa entre la resurrecció dels fidels i la resurrecció dels pecadors, es tracta d'una circumstància que és realment independent del principi com a tal, és a dir, de la distinció entre les dues resurreccions. La nostra fe sobre aquest punt ha de dependre exclusivament d'una revelació donada, que no té altra importància que el que així ho ha volgut Déu per la Seva glòria. Aquest període només s'esmenta en l'Apocalipsi sota la menció de mil anys. Entre les dues resurreccions transcorren mil anys; així, l'únic punt en què cito aquest llibre és pel que fa al període de temps del regnat del Fill de l'home sobre la terra. Aquest passatge es troba a Apocalipsi 20, 4: «I vaig veure uns trons ...».\nEl món sabrà llavors que ens ha estat atorgada la gràcia, que hem estat estimats com el mateix Jesús ha estat estimat pel Pare.\nSi la primera resurrecció, la dels justos, no s’hagués de prendre literalment, per què hauria de ser-ho la dels malvats? Com a objecte de la nostra esperança i font de la nostra consolació i goig, seria ben poc saber que tots ressuscitaran, incloent els injustos; però el que és preciós i essencial és saber que la resurrecció dels fidels serà la consumació de la seva dita; que per mitjà d'ella Déu complirà seu amor envers nosaltres; que després d'haver-nos donat vida a les nostres ànimes, donarà vida als nostres cossos, i farà, de la pols de la terra, una forma apropiada per a la vida que ens ha estat donada de part de Déu. No veiem mai en la Paraula de Déu la menció d’esperits glorificats, sinó sempre de cossos glorificats. Tenim la glòria de Déu, i la glòria dels qui seran ressuscitats.\nÉs el meu desig, estimats amics, que el coneixement d'aquesta veritat, pel poder de Crist, del qual depèn tot el seu compliment, ens vivifiqui en els nostres cors per fer-nos perfectes. Per quant aquest coneixement, en tota la seva extensió, és el que les Escriptures diuen «la perfecció». Crist va ser així fet perfecte pel que fa a el Seu estat i posició davant Déu; també nosaltres som ara perfectes per la fe, reconeixent que som ressuscitats amb Ell, com ho serem més endavant pel que fa als nostres cossos. Que el vostre cos, ànima i esperit siguin guardades irreprensibles fins a la vinguda del nostre Estimat; que aquesta veritat de la resurrecció de l'Església quedi lligada, en els nostres esperits, a totes les precioses veritats de la nostra salvació consumada en Crist, i que es compleixi per la plenitud de la nostra salvació pel que fa als nostres mateixos cossos!


Country Inn & Suites by Carlson - Ankeny Ankeny (IA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCountry Inn & Suites by Carlson - Ankeny2510 SOUTHEAST TONES DRiVE, Ankeny (IA), Ankeny (IA), Estats Units, 50021 - Veure al mapaExcel·lent8,4Basada en80comentarisCountry Inn & Suites by Carlson - AnkenyVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 13 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Ankeny (IA), Country Inn & Suites by Carlson - Ankeny és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Ankeny Art Center són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Tot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, despertador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Country Inn & Suites by Carlson - Ankeny és una elecció inteligents per a viatgers a Ankeny (IA), i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatdespertadorservei de despertadoraparell de televisióempolles d'aigua de cortesiatelèfonassecador de cabellescriptoriTV satèl•lit/cablecalefacciónevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més\nAllotjaments a Ankeny (IA)


Les dues alternatives per si falla la negociació amb l'Al Sadd per Xavi - XCatalunya.cat\nLes dues alternatives per si falla la negociació amb l’Al Sadd per Xavi\nLa negociació amb l’actual club de Xavi podria fallar i ja hi ha alternatives\nEl Barça continua treballant per trobar la millor opció per la banqueta. La idea inicial era que Ronald Koeman acabés la temporada i que així el nou entrenador comencés un projecte des de 0. Se sabia que aquesta temporada era de transició i a Koeman només se li demanava salvar els mobles. Però el desastre ha estat absolut. A la Lliga espanyola el F.C.Barcelona és a mitja taula amb derrotes doloroses com la que l’equip va patir al camp del Rayo Vallecano.\nUna derrota que va ser el detonant del cessament de Koeman. Com a entrenador interí es va escollir Sergi Barjuan. El fins ara tècnic del B coneix la casa i amb el seu caràcter espera recuperar mínimament la moral dels jugadors fins l’arribada del nou entrenador. I aquest nou entrenador serà, amb gairebé tota seguretat, Xavi Hernàndez. El de Terrassa és l’actual entrenador de l’Al Sadd de Qatar i l’acord del Barça amb ell està tancat però ara fa falta convèncer el club.\nEn principi no hi hauria d’haver problemes i una delegació del club (s’havia especulat amb la possibilitat que hi viatgés Joan Laporta però finalment el President no hi ha anat) ja viatja cap al país àrab per tancar l’acord. El Barça té un trumfo i és que podria recuperar les relacions amb Qatar trencades per Josep Maria Bartomeu. A més també es parla d’un partit amistós contra el club per fer un homenatge a Xavi després d’aquests anys al club.\nSigui com sigui, el Barça ja prepara altres opcions per si finalment les negociacions amb l’Al Sadd no acaben bé. Una de les opcions és acabar la temporada amb Sergi Barjuan a la banqueta i fitxar Jurgen Klopp per la temporada 2022-23. Klopp sempre ha agradat a Laporta i és un entrenador experimentat i de primer nivell. Més arriscada és l’aposta per Marcelo Gallardo.\nL’actual entrenador del River Plate podria arribar ara i té un estil de joc que s’adaptaria a la filosofia Barça que tant es busca. El problema és que no té experiència a Europa i preocupa reviure l’experiència del Tata Martino.\nTags: alternatives, Xavi\n1 pensamiento sobre “Les dues alternatives per si falla la negociació amb l’Al Sadd per Xavi”\nRetroenllaç: Bones notícies d'última hora amb la renovació de Dembelé - XCatalunya.cat


Gruta ornamental i cova artificial\nLes coves d'Ajanta són un conjunt d'aproximadament 30 temples budistes tallats en la roca datats d'entre el segle II aC fins al 480 aC. Aquest tipus de conjunts monumentals són anomenats en marathi अजिंठा-वेरूळची लेणी (Ajiṇṭhā vērūḷacī lēṇī), i es tracta d'un típic vihara, és a dir, un conjunt de monestirs i santuaris excavats, on destaquen els frescs i altres pintures parietals.\nEl recinte arqueològic, ubicat a 115 km d'Aurangabad, es troba a la localitat índia d'Ajanta de l'estat federat de Maharashtra. Específicament, les coves se situen en una zona on el riu Waghora, un afluent del Tapi, que dóna pas a un penya-segat semicircular de parets molt verticals, formades per unes roques d'origen volcànic que van permetre excavar sense gran preparació prèvia.\nLes coves inclouen pintures i escultures avui dia considerades com un dels millors exemples d'art antic de l’Índia. Encara que la pintura mural va ser abundant en la seva història, tal com ho demostren els registres, les coves 16, 17, 1 i 2 d'Ajanta constitueixen el corpus més gran de pintura mural antiga conservada. Destaquen especialment per la seva capacitat expressiva, representant emocions a través del gest, la postura i la forma. El conjunt és considerat universalment com una de les obres mestres d'art religiós budista.\nJuntament amb les coves d'Ellora, Ajanta és un dels principals atractius turístics de Maharashtra. Ajanta es troba a 100 quilòmetres (62 milles) de les coves d'Ellora, que contenen coves hindús, jainistes i budistes, l'última data d'un període similar a Ajanta. L’estil Ajanta també es troba a les coves d’Ellora i en altres llocs com les coves d’Elephanta, les coves d’Aurangabad, les coves de Shivleni i els temples de les coves de Karnataka.\nTal com diu l'Eva Fernández, a l'Índia no existeix una clara divisió entre ànima i corporeïtat, sinó que ambdós aspectes es troben en conjunció total, sent indistingibles l'un de l'altre. Per aquesta raó, l'entorn en el qual es situa l'obra ha de considerar-se conjuntament amb el seu contingut. La natura és el més definitiu condicionant estètic del conjunt, summament determinat per la seva geografia i geologia. Aquest es presenta com un microcosmos, una transmutació de la natura feta art que fa que possible l'experimentació de la totalitat a través de la contemplació plàstica. L'artifici s'empra aquí amb la finalitat de fer parlar a l'espai, fent que l'obra tingui unitat sense fissures amb el seu entorn.\nLes coves van ser esculpides directament en la roca basàltica de l'altiplà del Dècan, creat a partir de successives erupcions volcàniques al final del període geològic del Cretaci. La roca està constituïda per capes horitzontals que no requereixen gaire preparació prèvia. Tanmateix, la seva qualitat és una mica variable depenent del lloc, fet que va obligar els artistes a modificar els seus mètodes de treball depenent de la zona. D'altra banda, la inconsistència de la roca en alguns punts també ha provocat esquerdes i esfondraments al llarg segles, com és el cas del pòrtic perdut de la cova 1. L’excavació va començar tallant un estret túnel al nivell del sostre, que es va expandir posteriorment cap avall i cap a fora (les capes de lava són més grolleres com més baixes són). Així ho demostren algunes de les coves incompletes, com ara les vihara parcialment construïdes del 21 al 24, o la cova 28, incompleta i abandonada.\nSegurament els mateixos artífexs que van excavar les coves es van encarregar de la realització dels pilars esculpits, dels sostres i d'alguns ídols: els treballs d'escultura i pintura a l'interior eren tasques paral·leles integrades. Es va construir una gran porta d'accés al lloc, a l'àpex de la ferradura del congost, entre les coves 15 i 16, que es feia visible a mesura que un s'acostava des del riu. Aquesta estava flanquejada per elefants i una deïtat serp protectora coneguda com a Nāga. El mateix mètode de treball sembla aplicar-se en altres temples rupestres de l'Índia, com els de l’hinduisme i el jainisme. Alguns dels exemples més notables serien les coves d'Ellora, Ghototkacha, d'Elephanta, Bagh, Badami, o les d'Aurangabad.\nSegons Spink, l'activitat constructiva de les incompletes coves d'Ajanta va ser abandonada pels rics mecenes l'any 480 aC, pocs anys després de la mort d'Harishena. No obstant això, segons Spink, les coves van continuar estant en ús durant un període de temps, com ho demostra el desgast en alguns dels forats de pivot a coves construïdes a prop del 480. La segona fase de construccions i decoracions a Ajanta correspon al mateix apogeu de l'Índia clàssica, o època daurada de l'Índia.\nMitjançant el seu control de vastes zones del nord-oest de l’Índia, els Huns podrien haver actuat com a pont cultural entre la zona de Gandhara i el Dècan occidental, en el moment en què les coves d’Ajanta o de Pitalkhora s’estaven decorant amb alguns dissenys d’inspiració gandhariana, com ara els budes vestits amb túniques de plecs abundants.\nSegons Richard Cohen, les coves eren conegudes i van ser fetes servir en temps posteriors, encara que sense la presència d'una comunitat budista estable. Així ho semblen indicar una descripció de les coves feta al s. VII pel viatger xinès Xuan Zang, i els grafits medievals dispersos pels murs. D'altra banda, les coves d’Ajanta també són esmentades al text del segle XVII Ain-i-Akbari d’Abu al-Fazl, on són descrites com a "vint-i-quatre temples rupestres tallats en la roca, cadascun amb ídols notables".\nEl budisme primitiu Theravada o Hinayana no era proselitista, per la qual cosa no es va ocupar de crear els mitjans necessaris per a una expansió de la doctrina. Això canviaria entre els anys 100 i 200 aC, amb el desenvolupament del corrent Mahayana, que estenia la possibilitat d'alliberament a tots els homes. Els monjos budistes de la Índia començen a viatjar juntament amb les caravanes dels comerciants, difonent la doctrina per Àsia Central i la Xina. D'altra banda, monjos estrangers comencen a peregrinar a l'Índia, on passen anys estudiant a les universitats budistes. Gràcies als seus escrits coneixem la vida índia en aquest període, i s'han pogut reconstruït en part les rutes comercials, així com restes arqueològiques importants.\nEl 28 d'abril de 1819, l'oficial britànic John Smith trobà l'entrada de la cova 10 mentre caçava tigres. Cal dir que la troballa no va ser del tot casual, ja que va ser guiat fins a l'emplaçament per un pastor que coneixia la zona. Seguidament, el capità Smith va anar a un poble proper i va demanar als vilatans que vinguessin al lloc amb destrals, llances, torxes i tambors, per tal de reduir el creixement enredat de la jungla que dificultava l’entrada a la cova. Després va vandalitzar la paret ratllant el seu nom i la data sobre la pintura d’un boddhisattva.\nLes reparacions de les coves i la neteja i conservació dels frescos s’han dut a terme amb uns principis tan sòlids i de manera tan científica que aquests inigualables monuments han trobat una nova vida durant almenys un parell de segles.\nLes coves d'Ajanta com a conjunt monàstic budista, parteix de la tipologia de coves excavades molt repetit al conjunt de la regió d'Índia de Maharashtra des del segle II aC. Trobem el seu origen en refugis naturals on monjos i ascetes anaven en cerca de de resguard en les èpoques del monsó, pluges. Podem destacar conjunt, els més antics, com el de Karli i el de Bhaja, sent Ajanta el que millor es conserva, incloent-hi sobretot la pintura.\nEls artistes, probablement van treballar tant en l’excavació de les roques com en la realització de les complicades talles com pilars i sostres; a més, l'escultura i la pintura a l'interior d'una cova eren tasques paral·leles integrades. Es va esculpir una gran porta d’entrada al lloc, entre les coves 15 i 16, decorada amb elefants a banda i banda i la divinitat nāga o Nāga protectora (serp). Mètodes i aplicacions similars de talent d'artista s'observen en altres temples rupestres de l'Índia, com els de l'hinduisme i el jainisme. Aquests inclouen les coves d’Ellora, les coves d’Elephanta, les coves de Bagh, les coves de Badami, les coves d'Aurangabad i les coves de Shivleni.\nLa forma de les columnes de l’obra del primer període és molt senzilla i no està adornada, ambdues sales de chaitya que utilitzen simples columnes octogonals, que després es van pintar amb imatges de Buda, gent i monjos amb túnica. Al segon període, les columnes eren molt més variades i inventives, sovint canvien de perfil sobre la seva alçada, i tenien elaborats capitells tallats, sovint estenent-se. Moltes columnes estan esculpides sobre tota la sevasuperfície amb motius florals i deïtats Mahayana, algunes estriades i altres tallades amb decoració per tot arreu, com a la cova 1.\nCova 2, mostra l’extensa pèrdua de pintura de moltes zones. Mai van ser finalitzades, apareix la vidhura-jataka.\nWalter Spink ha desenvolupat durant les darreres dècades una cronologia, que a diferència dels estudiosos anteriors, situa completament al segle V el segon període de les coves. Això es basa en evidències com ara les inscripcions, l’estil artístic, la datació de llocs de temples rupestres propers, la cronologia comparativa de les dinasties, combinat amb els nombrosos elements de les coves incomplets. Creu que el grup anterior de coves, que, com altres erudits, data aproximadament, del període "entre el 100 aC i el 100 dC", van ser abandonats completament en algun moment i van romandre així "durant més de tres segles". Això va canviar durant l'emperador hindú Harishena de la dinastia Vakataka, que va regnar des del 460 fins a la seva mort el 477, patrocinant nombroses noves coves durant el seu regnat. El govern de Harisena va estendre l'Imperi Vakataka de l'Índia Central per incloure un tram de la costa est de l'Índia; l'Imperi Gupta va governar el nord de l'Índia en el mateix període, i la dinastia Pallava gran part del sud.\nTambé es va trobar una placa de terracota de Mahishasuramardini, coneguda com a Durga, en un monestir de vihāra de maons que dóna a les coves de la riba dreta del riu Waghora que s’ha excavat recentment. Això suggereix que la deïtat possiblement estava sota culte pels artesans. Segons Yuko Yokoschi i Walter Spink, els artefactes excavats del segle V prop del lloc suggereixen que les coves d'Ajanta van desplegar un gran nombre de constructors.\nLa cova 1 es va construir a l’extrem oriental de l’escarpa en forma de ferradura i ara és la primera cova amb la que es troba el visitant.\nQuan es va fer per primera vegada, hauria estat una posició menys destacada just al final de la fila. Segons Spink, és una de les darreres coves excavades quan es van fer els millors jaciments i mai no va ser inaugurada completament per al culte per la dedicació de la imatge de Buda al santuari central. Això es demostra per la manca de danys a les pintures que haurien passat si els ganxos de garlandes al voltant del santuari s’haguessin utilitzat durant algun període de temps. Spink afirma que l'emperador Vākāṭaka Harishena va ser el benefactor de l'obra, i això es reflecteix en l'èmfasi en les imatges de la reialesa a la cova, amb aquells contes de Jataka seleccionats que expliquen aquelles vides anteriors del Buda en què va ser real.\nEl penya-segat té aquí un pendent més pronunciat que en altres coves, de manera que per aconseguir una gran façana alta va ser necessari retallar-se molt cap al talús, donant un gran pati davant de la façana. Originalment hi havia un pòrtic amb columnes davant de la façana actual, que es pot veure "mig intacte a la dècada de 1880" a les imatges del lloc, però aquest va caure completament i les restes, tot i contenir bones talles, van ser llançades sense cura pendent cap al riu, des d’on s’han perdut.\nAquesta cova (35,7 m × 27,6 m) té una de les façanes tallades més elaborades, amb escultures en relleu sobre entaulament i carenes, i la majoria de superfícies adornades amb talla decorativa. Hi ha escenes esculpides de la vida de Buda, així com diversos motius decoratius. La cova té un porxo amb cel·les simples als dos extrems. L’absència de portals amb pilars als extrems suggereix que el porxo no es va excavar a la darrera fase d’Ajanta quan els portals amb pilars s’havien convertit en costums. La majoria de zones del porxo es van cobrir antigament amb pintures murals, de les quals en queden molts fragments, sobretot al sostre. Hi ha tres portes: una porta central i dues portes laterals.\nCada paret del passadís de l’interior fa prop de 12 m de llarg i 6,1 m d’alçada. Dotze pilars formen una columnata quadrada a l'interior que sosté el sostre i crea amplis passadissos al llarg de les parets. Hi ha un santuari esculpit a la paret posterior per albergar una impressionant imatge asseguda del Buda, amb les mans al mudra dharmachakrapravartana. Hi ha quatre cel·les a cadascuna de les parets (esquerra, posterior i dreta), tot i que a causa de la falla de roca no n’hi ha cap als extrems del passadís posterior.\nLes pintures de la cova 1 cobreixen les parets i els sostres. Es troben en un estat de conservació just, tot i que l’esquema complet no es va completar mai. Les escenes representades són majoritàriament didàctiques, devocionals i ornamentals, amb escenes de les històries de Jataka de les vides anteriors del Buda com a bodhisattva , la vida del Buda Gautama i les de la seva veneració. Les dues imatges pintades individuals més famoses d’Ajanta són les dues figures de mida natural de les bodhisattvas de protecció Padmapani i Vajrapani a banda i banda de l’entrada del santuari de Buda a la paret del passadís posterior (vegeu les il·lustracions anteriors). Altres frescos significatius de la cova 1 inclouen els contes de Sibi, Sankhapala, Mahajanaka, Mahaummagga i Champeyya Jataka. Les pintures rupestres també mostren la temptació de Mara, el miracle de Sravasti, on Buda es manifesta simultàniament de moltes formes, la història de Nanda i la història de Siddhartha i Yasodhara.\nLa cova 2, adjacent a la cova 1, és coneguda per les pintures que s’han conservat a les seves parets, sostres i pilars. Té un aspecte similar a la cova 1 i es troba en un millor estat de conservació. Aquesta cova és més coneguda pel seu enfocament femení, les seves intricades talles de roca i les seves pintures, però és incompleta i manca de consistència. Un dels frescos d'aquesta cova del segle V també mostra als nens d'una escola, amb els de les primeres files prestant atenció al professor, mentre que els de la fila de darrere es mostren distrets i actuen.\nLes pintures dels sostres i les parets de la cova 2 han estat àmpliament publicades. Representen els contes Hamsa, Vidhurapandita, Ruru, Kshanti Jataka i el Purna Avadhana. Altres frescos mostren el miracle de Sravasti, Ashtabhaya Avalokitesvara i el somni de Maya. De la mateixa manera que les històries il·lustrades a la cova 1 emfatitzen el caràcter de rei, les de la cova 2 mostren moltes dones nobles i poderoses amb papers destacats, cosa que va fer suggerir que la patrona era una dona desconeguda. La paret posterior del porxo té una porta al centre, que permet l'entrada al vestíbul. A banda i banda de la porta hi ha una finestra de forma quadrada que il·lumina l’interior.\nLes obres d’art de Cave 2 són conegudes pel seu enfocament femení, com ara aquestes dues femelles.\nNo és més que l’inici d’una excavació; segons Spink, es va començar just al final del període final de treball i aviat es va abandonar. Es tracta d’un monestir incomplet i només existeixen les excavacions preliminars de la galeria amb pilars. La cova va ser un dels darrers projectes que es va iniciar al lloc.\nUn vihāra, va ser patrocinat per Mathura, probablement no un funcionari noble ni cortesà, sinó un devot ric. Aquest és el vihāra més gran del grup inaugural, el que suggereix que tenia una riquesa i una influència immenses sense ser càrrec de l'estat. Es troba a un nivell significativament superior, possiblement perquè els artistes es van adonar que la qualitat de la roca al nivell inferior i igual d’altres coves era pobra i que tenien més possibilitats de tenir un vihāra major en un lloc superior. Una altra possibilitat probable és que els planificadors volguessin esculpir a la roca una altra gran cisterna al costat esquerre de la pista per a més residents, que reflectís la dreta, un pla implicat per l’alçada de les cel·les endavant del costat esquerre.\nL’Estudi Arqueològic de l’Índia data del segle VI dC. Spink, en canvi, data de la inauguració d'aquesta cova un segle abans, cap al 463 dC, basada en l'estil de construcció i altres inscripcions. La cova 4 mostra evidències d'un col·lapse dramàtic del seu sostre a la sala central, probablement al segle vi, cosa causada per la immensitat de la cova i els defectes geològics de la roca. Més tard, els artistes van intentar superar aquest defecte geològic elevant l'alçada del sostre mitjançant una excavació més profunda de la lava de basalt incrustada.\nCova 5, excavació inacabada com a monestir (10,32 × 16,8 m). No té escultura ni elements arquitectònics, excepte el marc de la porta. Les talles ornamentades del marc tenen figures femenines amb criatures mítiques makara trobades a les arts índies de l’època antiga i medieval. La construcció de la cova es va iniciar probablement cap al 465 dC, però va ser abandonada perquè la roca té defectes geològics. La construcció es va reprendre el 475 dC després que Asmakas tornés a començar les obres a les coves d'Ajanta, però va tornar a abandonar-se a mesura que els artistes i el patrocinador es van redissenyar i es van centrar en una cova 6 ampliada que limita amb la cova 5.\nLa cova 6 és un monestir de dues plantes (16,85 × 18,07 m). Consisteix en un santuari, una sala a tots dos nivells. El nivell inferior té pilars i té cel·les adherides. El vestíbul superior també té cel·les subsidiàries. Els santuaris de tots dos nivells presenten un Buda en la postura d’ensenyament. En altres llocs, Buda es mostra en diferents mudres. Les parets del nivell inferior representen el Miracle de Sravasti i la llegenda de la Temptació de Mara. Només es va acabar el pis inferior de la cova 6. El pis superior inacabat de la cova 6 té moltes escultures votives privades i un santuari Buda.\nLes parets i el marc de la porta del santuari dels dos nivells estan tallats de manera intrincada. Aquests mostren temes com les makares i altres criatures mítiques, les apsares, els elefants en diferents etapes d’activitat, les femelles en gest de salutació. El nivell superior de la cova 6 és significatiu, ja que mostra un devot en una postura agenollada als peus de Buda, una indicació de les pràctiques de culte devocional al segle V. El colossal Buda del santuari té un tron elaborat cap enrere, però va ser acabat a correcuita el 477/478 dC, quan va morir el rei Harisena. L'avantcambra del santuari de la cova presenta un grup escultòric inacabat dels Sis Budes del passat, dels quals només es van esculpir cinc estàtues. Aquesta idea pot haver estat influenciada per les de les coves de Bagh de Madhya Pradesh.\nPintura que mostra l’adoració devocional Mahayana a Buda\nLa Cova 7 també és un monestir (15,55 × 31,25 m) però d’un sol pis. Consta d'un santuari, un vestíbul amb pilars octogonals i vuit petites habitacions per a monjos. El santuari Buda es mostra en la predicació de la postura. Hi ha molts panells d'art que narren temes budistes, inclosos els del Buda amb Nagamuchalinda i Miracle of Sravasti.\nLa cova 7 té una gran façana amb dos pòrtics. La galeria té vuit pilars de dos tipus: un té una base octogonal amb amalaka i capitell de lotus; l’altre no té una base de forma clara, presenta un eix octogonal amb un capitell pla. La galeria s'obre en una avantcambra. A la part esquerra d’aquesta avantguarda hi ha escultures assegudes o de peu, com les de 25 budes asseguts tallats en diverses postures i expressions facials, mentre que al costat dret hi ha 58 relleus de Buda asseguts en diferents postures, tots col·locats sobre lotus. Aquests budes i altres a les parets interiors de l'avantsala són una representació escultòrica del Miracle de Sravasti a la teologia budista. La fila inferior mostra dos Nagas que sostenen la tija de lotus florida. L'avantcambra condueix al santuari a través d'un marc de la porta. En aquest marc hi ha esculpides dues femelles de peu sobre makaras (criatures marines mítiques). Dins del santuari hi ha Buda assegut en un tron de lleó amb una postura de cames creuades, envoltat d’altres figures del Bodhisattva, dos assistents amb apsares a sobre.\nCova 7: Budes a la paret esquerra de l’avantsala (esbós de James Burgess, 1880)\nVista exterior de la cova 8, amb planta. La cova 8 és petita i es troba al nivell més baix d’Ajanta, just sota la passarel·la entre les coves 7 i 9.\nLa cova té una forma absidal, una nau, un passadís i un absis diferents amb una icona, arquitectura i planta que recorden una de les catedrals construïdes a Europa molts segles després. El passadís té una filera de 23 pilars. El sostre és adovellat. L'estupa es troba al centre de l'absis, amb un camí de circumval·lació al seu voltant. L’estupa s’assenta sobre una base cilíndrica alta. A la paret esquerra de la cova hi ha votants que s’acosten a l’estupa, cosa que suggereix una tradició devocional.\nSegons Spink, les pintures d'aquesta cova, inclosos els intrusos budes de peu als pilars, es van afegir al segle V. A sobre dels pilars i també darrere de l’estupa hi ha pintures de colors del Buda amb Padmapani i Vajrapani al costat, porten joies i collarets, mentre que els ioguis, els ciutadans i els bhikshu budistes s’apropen al Buda amb garlandes i ofrenes, amb homes amb dhoti i turbants embolicats al cap. A les parets hi ha frisos de contes de Jataka, però probablement de la fase Hinayana de la primera construcció. Alguns dels plafons i relleus tant dins com fora de la Cova 10 no tenen sentit narratiu, sinó que estan relacionats amb llegendes budistes. Aquesta manca de flux narratiu pot ser degut al fet que diversos monjos i donants oficials van afegir-los al segle V allà on hi havia espai buit. Aquest devocionalisme i el caràcter de sala d'adoració d'aquesta cova són la probable raó per la qual es van afegir quatre entranyes 9A, 9B, 9C i 9D addicionals entre la cova 9 i 10.\nLa cova 10, una gran sala de pregària o Chaitya , data del segle I aC aproximadament, juntament amb la propera cova vihara núm. 12. Aquestes dues coves es troben, doncs, entre les primeres del complex Ajanta. Té una gran sala central absidal amb una fila de 39 pilars octogonals, una nau que separa el seu passadís i l'estupa al final per al culte. L’estupa té una pradakshina patha (camí circumambulatori).\nLes pintures de la cova 10 inclouen algunes que van sobreviure del primer període, moltes d'un programa de modernització incomplet al segon període, i un nombre molt gran d'imatges intrusives tardanes més petites amb finalitats votives, al voltant del 479-480 dC, gairebé tots els budes i molts amb inscripcions de donants de particulars. Aquests han evitat sobretot pintar excessivament el programa "oficial" i, després d'haver esgotat les millors posicions, s'amaguen en posicions menys destacades encara no pintades; el total d'aquests (inclosos els que ara es perden) va ser probablement de més de 300, i les mans de molts artistes diferents són visibles. Les pintures són nombroses i de dos períodes, moltes narrant els contes de Jataka en una seqüència horària.Plantilla:Spink Tant les pintures escèniques Hinayana com les Mahayana són discernibles, tot i que les primeres estan més difuminades i afectades pels primers segles d’adoració Hinayana. Aquí és d’interès el conte de Saddanta Jataka - la faula sobre sis elefants amb ullals i el Shyama Jataka - la història sobre l’home que dedica la seva vida al servei dels seus pares cecs. Segons Stella Kramrisch, la capa més antiga de les pintures de la Cova 10 data aproximadament del 100 aC, i els principis darrere de la seva composició són anàlegs als de la mateixa època a Sanchi i Amaravati.\nLa cova té algunes pintures que mostren els Bodhisattvas i el Buda. D'aquests, els Padmapani, una parella reunida per resar, un parell de paons i una pintura de figures femenines han sobreviscut en el millor estat. El santuari d’aquesta cova pot estar entre les darreres estructures construïdes a Ajanta perquè presenta un camí de circumval·lació al voltant del Buda assegut.\nLa cova 13 és un altre petit monestir de l’època inicial, que consta d’una sala amb set cel·les, cadascuna també amb dos llits de pedra, tot esculpit a la roca. En contrast amb l'estimació d'ASI, Gupte i Mahajan daten aquestes dues coves aproximadament dos o tres segles després, entre els segles I i II dC.\nLa cova 14 és un altre monestir inacabat (13,43 × 19,28 m) esculpit sobre la cova 13. El marc de la porta d'entrada dóna pas a la sala bhanjikas.\nLa cova 15A és la més petita, amb un vestíbul i una cel·la a cada banda. La seva entrada es troba just a la dreta de l’entrada decorada amb elefants a la cova 16. És una antiga cova Hinayana amb tres cel·les obertes al voltant d'un minúscul saló central. Les portes estan decorades amb un patró d'arcs. Tenia a més una inscripció en llengua antiga que s'ha perdut.\nLa cova 16 (19,5 m × 22,25 m × 4,6 m) va influir en l'arquitectura de tot el lloc. Spink i altres erudits l’anomenen la "cova crucial", ja que ajuda a traçar la cronologia de la construcció de tot el complex de coves. La cova 16 és un monestir Mahayana i té la disposició estàndard d'una porta principal, dues finestres i dues portes de passadís. La galeria d'aquest monestir té 19,5 m × 3 m, mentre que la sala principal és gairebé un quadrat perfecte amb 19,5 m de costat.\nLes pintures de la cova 16 són nombroses. Les narracions inclouen diversos contes amb els jataka com ara el de Hasti, Mahaummagga i les rondalles de Sutasoma. Altres frescs representen la conversió de Nanda, el miracle de Sravasti, l'ofrena de Sujata, la visita d'Asita, el somni de Maya, la història de Trapusha i Bhallika i el festival de l'arada. Els frescos del hasti -jataka expliquen la història d’un elefant boddhisattva que descobreix a un grup de persones amb molta fam i els hi diu que passin per sota d’un penya-segat on trobarien menjar. L'elefant llavors procedeix a sacrificar-se saltant del penya-segat, convertint-se en l'aliment perquè la gent pugui sobreviure. Aquests frescos es troben immediatament a l'esquerra de l'entrada, al passadís frontal i la narració segueix una direcció horària.\nEls frescos del mahaummagga-jataka, que narren la història d'un nen Boddhisattva, es troben a la paret esquerra del passadís. Després, al passadís esquerre hi ha la llegenda que envolta la conversió de Nanda, mig germà del Buda. La història representada és una de les dues versions principals de la llegenda de Nanda de la tradició budista. Es representa la història de com Nanda vol portar una vida sensual amb la noia amb la qual s'acabava de casar, i com Buda el porta al cel i després a l'infern per mostrar-li els perills espirituals de la vida sensual. Després dels frescos relacionats amb Nanda, es troven els budes Manushi acompanyats de votaris voladors amb ofrenes per venerar Buda, i un Buda assegut predicant en dharma chakra mudra.\nLa paret dreta del passadís mostra més escenes de la vida de Buda. Aquestes inclouen Sujata oferint menjar a Buda amb un bol de mendicitat vestit de blanc, Tapussa i Bhalluka al costat de Buda després d’oferir blat i mel a Buda com a monjo, el futur Buda assegut sol sota un arbre i Buda en el festival de l'arada. Un mural mostra els pares de Buda intentant dissuadir-lo de convertir-se en monjo. Un altre mostra la seva fugida de palau envoltat d’homes en dhoti i de dones en sari, mentre el seu comportament anuncia els quatre indicis de la seva renúncia. En aquest costat del passadís també hi han pintures que mostren el futur Buda com un bebè amb la sàvia Asita amb aspecte de rishi. Segons Spink, algunes de les pintures de la cova 16 van quedar incompletes.\nLa cova 17 té una llarga inscripció del rei Upendragupta, en què explica com va "gastar riquesa abundant" en la construcció d'aquest vihara, aportant molta satisfacció als devots. En conjunt, se sap que Upendragupta va patrocinar almenys 5 de les coves d’Ajanta. Tanmateix, sembla que va gastar massa riquesa en activitats religioses, ja que va ser derrotat al no poder defensar-se dels atacs dels Asmaka.\nLa cova 17 té trenta murals importants. Aquests representen a Buda en diverses formes i postures: Vipasyi, Sikhi, Visvbhu, Krakuchchanda, Kanakamuni, Kashyapa i Sakyamuni. També es representen l'Avalokitesvara, la història d’Udayin i Gupta, la història de Nalagiri, la roda de la vida, un panell que celebra diversos músics indis antics i un altre que explica l’expedició del príncep Simhala a Sri Lanka. D'altra banda, també es troben els jatakes de Shaddanta, Hasti, Hamsa, Vessantara, Sutasoma, Mahakapi (en dues versions), Sarabhamiga, Machchha, Matiposaka, Shyama, Mahisha, Valahassa, Sibi, Ruru i Nigrodamiga. Les representacions s'inscriuen perfectament en les normes culturals de principis del primer mil·lenni. Mostren temes molt diversos: un naufragi, una princesa que es maquilla, escenes amoroses i una parella prenent vi. En algunes escenes es barregen els animals amb les persones, ja que Buda va tenir algunes reencarnacions animals, donant lloc a històries semblants a les fabules europees.\nLa cova 18 és un petit espai rectangular (3,38 × 11,66 m) amb dos pilars octogonals que s’uneix a una altra cel·la. La seva funció no està gaire clara.\nLa façana d’entrada de la sala està ornamentada amb dos pilars rodons amb estampats florals estirats i garlandes tallades que sostenen un porxo. El seu capitell és un lotus invertit que connecta amb una amalaka. A la seva esquerra, hi ha Buda dret en varada hasta mudra amb un devot prostrat als seus peus. A la seva dreta, es troba el relleu d'una dona sostenint en una mà un càntir, mentre que amb l’altra li toca la barbeta. A dalt hi ha un Buda assegut en mudra meditant. Cap a la dreta de l'entrada, hi ha l'escultura coneguda com a "Mare i Nen". Aquest tema és compost per una figura de Buda mendicant que és observada per les de la seva dona i el seu fill.\nEl pla de la Cova 19 suggereix que antigament tenia un pati entre d'altres obres.\nEl vihara consta d’un santuari, quatre cel·les per a monjos i un porxo amb pilars amb dues finestres tallades de pedra per tal que entri a la llum. Abans d’entrar a la sala principal, a l’esquerra de la galeria hi ha dos budes esculpits sobre la finestra i la cel·la lateral. El sostre de la sala principal té restes de pintura. El Buda del sanctum està en postura de predicació. La cova és coneguda per l'escultura de les llindes, que mostra set budes amb un seguici. Hi ha també una inscripció dedicada en sànscrit en escriptura brahmi a la seva galeria, denominant la cova com a mandapa.\nMoltes de les talles figuratives i ornamentals de la cova 20 són similars a les de la 19 i, en menor grau, a les que es troben a la 17. Això pot ser degut al fet que els mateixos arquitectes i artesans van ser responsables de l’evolució de les tres coves. Els marcs de les portes de la cova 20 són quasi estructurals, cosa única al lloc d'Ajanta. Les decoracions també són innovadores a la cova 20, com una que mostra a Buda assegut contra dos coixins i "un arbre de mango ricament carregat darrere seu", diu Spink.\nPilars sofisticats de la cova 24 amb baix relleus de parelles; evidències de treball paral·lel.\nVihara que dóna a les coves d’Ajanta. Les cel·les es van construir al voltant d’una stupa situada en una plataforma central.\n↑ «Tourist centre to house replicas of Ajanta caves» (en angles). Times of India, 2012. [Consulta: 3 febrer 2021].\n↑ 68,0 68,1 Spink, Walter. «Ajanta Lecture» (en anglès). Korea Conference, May 2008. [Consulta: 3 febrer 2021].\n↑ Upadhya, Om Datt. The Art of Ajanta and Sopoćani: A Comparative Study: an Enquiry in Prāṇa Aesthetics. 1a. Delhi: Motilal Banarsidass Publishers, 1994, p. 9-14, 68-64. ISBN 978-81-208-0990-1.\n↑ 102,0 102,1 Upadhya, Om Datt. The Art of Ajanta and Sopoćani: A Comparative Study: an Enquiry in Prāṇa Aesthetics. 1. Delhi: Motilal Banarsidass, 1994, p. 7-8. ISBN 978-81-208-0990-1.\n↑ 128,0 128,1 Kramrisch, Stella. Exploring India’s Sacred Art. Motilal Banarsidass. 1. New Delhi: Indira Gandhi National Centre for the Arts, 1994, p. 293-295. ISBN 978-81-208-1208-6.\nHarle, James C. (1994). The Art and Architecture of the Inian Subcontinent (2a ed.). New Heaven: Yale University Press. ISBN 978-0-06217-5\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Coves_d%27Ajanta&oldid=26807335»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 març 2021 a les 12:29.


El Regne Unit registra el nombre més alt de morts per covid-19 en un dia: com hem arribat a això?\nEl nombre diari de morts per coronavirus ha arribat a 1.820, el més alt des que va començar la pandèmia. Per segon dia consecutiu, el país va registrar l'augment més gran de morts de Covid-19 en els vint-i-vuit dies següents a un resultat positiu, superant així el previ rècord de 1610 defuncions del dia anterior (dimarts).\ndivendres 22 de gener| edició del dia\nLa quantitat de nous casos va augmentar bruscament a 38.905, després d’haver disminuït inicialment a principis de la setmana, tenint una certa esperança que les restriccions de confinament estaven funcionant en reduir les oportunitats d’infecció.\nEl primer ministre Boris John va dir: "Aquestes xifres són espantoses, i per descomptat pensem en el sofriment que cadascuna d’aquestes morts representa per a les seves famílies i amics. Haig de dir-los... que n’hi haurà més". Va agregar que la nova variant estava ara en totes les parts del Regne Unit. "És cert que sembla que les taxes d’infecció al país en general poden estar ara aconseguint el seu punt màxim o aplanant-se, però no s’estan aplanant gaire de pressa i és clar que hem de mantenir un control sobre això. Hem de mantenir la disciplina, la formació, continuar observant el confinament".\nMalgrat tota la retòrica nacionalista post-Brexit de Johnson, que no s’ha cansat de dir que el Regne Unit ha vacunat a més persones que qualsevol altre país de la Unió Europea, tan sols el 20% del personal d’algunes llars d’ancians ha rebut la vacuna contra el coronavirus. Mentre que algunes cases de cura han vist vacunar al 70-80% del seu personal, unes altres tenen taxes tan baixes com el 20%.\nÉs innegable que una sèrie de fracassos del govern britànic va ajudar la Covid-19 a mutar i, malgrat els advertiments d’equips científics de diferents organismes, l’estratègia del govern al llarg de la pandèmia ha estat frenar la propagació del virus i reduir la pressió sobre el sistema nacional de salut (NHS), en lloc d’eliminar la malaltia de Covid per complet.\nLa mutació del virus era esperable i aquesta no pot ser l’única raó de la recent onada. De fet, la mala gestió de la pandèmia per part del govern va fer que moltes més persones s’infectessin, creant les condicions perquè es produïssin les mutacions.\nEls fracassos de la resposta del govern davant la pandèmia són moltes: per exemple, segons Nick Davies, un assessor de SAGE (Scientific Advisory Group for Emergencies, Grup Assessor Científic per a Emergències) "un tancament anticipat de només una setmana a la primavera podria haver reduït a la meitat la taxa de mortalitat". Diversos ministres van malgastar milers de milions de lliures en la subcontractació d’un sistema de proves i rastreig suposadament "guanyador del món" a empreses privades. L’escàs suport financer proporcionat a les persones a les quals se’ls demana que es posin en quarantena a les seves cases, esperant que els qui treballen en la gig economy (economia col·laborativa) amb treballs precaris s’aïllin mentre perden els seus salaris, condueix a situacions de contagi. Aquesta continuïtat d’errors i el pobre control del govern sobre la Covid-19 ha incrementat la força de la infecció i ha permès que es produeixin més mutacions, el que ha fet que Gran Bretanya tingui una de les pitjors taxes de mortalitat del món.\nArran de l’increment de contagis pel nou cep del coronavirus, el país ha entrat en el tercer confinament nacional el 4 de gener de 2021. Les mesures per a prevenir la propagació de Covid són molt similars a les anteriors: restricció de la mescla de llars, distanciament social, prohibició de viatges, proves ràpides, localització de contactes i aïllament, màscares facials, higiene de les mans i treball des de la llar. Les escoles romanen obertes per a fills i filles del personal treballador sanitari, de personal essencial, de famílies amb menys recursos i monoparentals. Les escoles funcionen a gairebé un 75% de la seva capacitat normal, la qual cosa ha provocat inevitablement un augment de casos.\nUn estudi suggeriria que aproximadament una de cada vuit persones a Anglaterra hauria donat positiu en les proves d’anticossos contra el coronavirus si se’ls hagués fet una prova al desembre. Això indicaria que la majoria de la població continua corrent el risc de contreure la Covid-19 segons les dades sobre anticossos recopilats per l’Oficina Nacional d’Estadístiques (ONS per la seva xifra en anglès) com a part de la seva enquesta sobre la infecció per coronavirus, s’estima que el 12,1% de les persones d’Anglaterra de setze anys o més —uns 5,4 milions de persones— haurien donat positiu en les proves d’anticossos al desembre. En contrast, la xifra va ser del 8,9% al novembre i del 7% a l’octubre.\nLes alarmants dades són una prova eloqüent de la incapacitat del govern per a fer front a la crisi sanitària de la COVID. Mentrestant les persones amb menys recursos, la població treballadora que ha d’exposar-se diàriament a la possibilitat de contagi, i les persones físicament vulnerables són els qui paguen el preu per la incompetència del govern.\nCrisi coronavirus / #Covid-19 / #Coronavirus / Regne Unit / Internacional


Recopilen els 50 símbols "més representatius" de Catalunya en un assaig\nPublicat 30/6/2019 11:45:47 +02:00CET\nL'1 d'octubre, el lla groc, Jordi Pujol i el Bara, entre la selecció\nL'assaig 'Símbols del catalanisme' (Enciclopdia catalana) recopila els 50 símbols "més representatius" de Catalunya amb 750 illustracions i l'anlisi de destacats historiadors i antroplegs catalans, ha explicat en una entrevista d'Europa Press el director de l'edició, Daniel Venteo.\nL'obra est dedicada a la simbologia catalana al llarg de tota la seva histria, amb explicacions d'historiadors i antroplegs com Josep Maria Salrach, Agustí Alcoberro, Josep Pich, David Martínez Fiol, Jordi Cassassas, Giovanni Cattini i Joan B. Culla, i amb prleg de Joan F. Mira.\nEn la selecció dels 50 més representatius --que van des de l'poca medieval fins a l'actualitat-- es va fer una preselecció de cent, ja que els símbols poden ser discutibles encara que alguns d'ells són obvis i uns altres formen part de l'imaginari collectiu, com el Bara i la figura de Pau Casals.\nSegons ha destacat, el lla groc és un dels símbols abordats en l'assaig, encara que ha assenyalat que sobre aquest "falta perspectiva histrica" i veure com evoluciona en el futur, igual que succeeix amb la data de l'1 d'octubre, i de si aquesta acaba pervivint en l'imaginari collectiu o, per exemple, com a festa catalana equiparable a la Diada de l'11 de setembre.\nTambé ha destacat la presncia de símbols com Jordi Pujol, el seu naixement com a mite i la seva evolució passats els anys, així com Guifré 'El Pilós', "candidat a pare de la ptria i la nació catalana".\n"No és una obra reivindicativa, no és periodística, no és circumstancial, no és institucional. És una aportació historiogrfica i editorial encarregada a historiadors", ha reivindicat Venteo, que vol allunyar el seu contingut de la sobreexcitació actual i aportar llum per entendre molt bé que els símbols són dinmics i polismics, i que cadascun té una trajectria sorprenent.\nHa dit que al llarg de la histria no hi ha un símbol que sigui unívoc, ja que tots són susceptibles d'interpretació, i posa com a exemple la sardana i els castells: usats pel Franquisme i el nacionalisme amb significats diferents.\nHa destacat la presncia d'aportacions indites en l'assaig, com un document sobre el sorgiment d'unes cintes grogues el 1705 contra el domini borbnic per part dels catalans partidaris de l'Arxiduc Carlos, símbol de la Casa d'ustria --sense relació amb els llaos grocs de l'actualitat--.\n"És evident la politització del color groc en la Barcelona de 1705", ha dit Venteo, que ha remarcat que es coneixia l'existncia d'aquestes cintes, per que no s'havien vist mai els documents.\nEl llibre recull també per primera vegada un petit rebut de 1791 sobre els castellers localitzat arrel d'una tesi doctoral, i considerat el més antic de la histria dels castellers, que dialoga en l'assaig amb la fotografia més antiga d'aquesta tradició a Valls.


Signatura de conveni entre la Conselleria d'Igualtat i Feminismes i l'Ajuntament\nLa consellera d'Igualtat i Feminismes, Tània Verge Mestre, i l'alcaldessa de L'Hospitalet, Núria Marín, han signat un conveni perquè l'Oficina Municipal LGBTI+ de la ciutat s'integri a la Xarxa Pública de Serveis d’Atenció Integral.\nLa Xarxa SAI és un servei de proximitat que assessora i atén persones que pateixin o estiguin en risc de patir discriminació o violència per orientació sexual o identitat o expressió de gènere amb l'objectiu de prevenir les violències LGBTI.\n"Amb aquest conveni s'augmenten les possibilitats d'atenció a la ciutadania amb diferents recursos que proporciona el fet d'estar a la xarxa", ha explicat la consellera d'Igualtat i Feminismes, Tània Verge Mestre. Entre aquests recursos, per exemple, hi ha l'opció d'accedir a una atenció psicològica especialitzada, la possibilitat de tramitar directament el canvi de nom a la targeta sanitària de les persones trans o tenir integrat tot el procediment per fer denúncies.\nAixí doncs, amb l'adhesió a la Xarxa SAI s'augmenten els recursos que ja s'oferien des de l'Oficina Municipal LGBTI+ que s'ubica al carrer de l'Emigrant, 27. "És un salt endavant molt important en aquestes polítiques que estaven treballant des de fa temps com el Pla Local LGBTI i l'Oficina Municipal LGBTI", ha afirmat l'alcaldessa, Núria Marín.\nLa consellera Verge també ha afirmat que amb aquest nou conveni "es multiplicaria per 17 el finançament que estava rebent L'Hospitalet per a les polítiques LGBTI".\nAmb l'adhesió de la ciutat, la Xarxa SAI ja compta amb 111 punts arreu de Catalunya.\nL'Oficina LGTBI+ prestarà servei des de la regidoria de Sanfeliu


Diversos estils archivos - Teatre Apolo de Barcelona\nHome » Diversos estils\nCartellera, Comèdia, Diversos estils\nGira Internacional del multifacètic Agustín Aristarán “Soy Rada” i el seu nou espectacle ‘Revuelto’, tot al servei d’un mega espectacle de comèdia per primera vegada a Espanya al Teatre Apolo de Barcelona. Una proposta imperdible, música en viu, stand up, màgia i clown, això d’abans, ara i allò que ve. Un xou espectacular.\nDiario Vivo és una nit única en què periodistes, escriptors i artistes diversos expliquen per primera vegada històries veritables, íntimes i universals. Relats essencials per als seus narradors, memorables per als qui els escolten. Per primer cop, arriba a Barcelona! per a una funció única. Diario Vivo és una experiència que trenca els motlles del periodisme. Màrius Carol, Xavier Mas de Xaxàs, Javi Martín i Giovanna Vallsseran part de l’elenc de narradors d’aquesta estrena.\nMag Stigman. Més que màgia\nMés que màgia, el nou xou del Mag Stigman, l’únic il·lusionista que fa màgia i balla alhora. Un espectacle visual, entretingut, ple d´efectes màgics i dansa moderna amb bon rotllo i molta diversió. En definitiva, molt més que màgia en viu i en directe!


Anna Maria Boix (ANC Lloret): "volem seguir vivint sota un règim autoritari?" | Nova Ràdio Lloret\nL'ANC i la Taula de Forces Polítiques i Socials organitzen una festa aquest dissabte (plaça Vila, 17h).\nLa Taula de Forces Polítiques i Socials i l’ANC organitzen aquest dissabte la “Festa del Sí”. Serà a les 17.00 h, a la plaça de la Vila. Es tracta d’un acte reivindicatiu per demanar el vot favorable de la ciutadania en el referèndum. Hi haurà la intervenció de diferents ponents. Són el periodista i empresari Miquel Calçada; Sylvia Barragan, de la CUP; David Minoves, president del Ciemen; Montse Daban, de l’ANC; i el lloretenc Jordi Orobitg, diputat de Junts pel Sí. A banda dels parlaments, hi haurà un sessió de gegants, castells inflables pels més petits i el cant dels Segadors, amb una versió feta per Neus Dalmau.\nDes de les entitats organitzadores, han volgut mostrar la seva opinió sobre l’actualitat política dels darrers dies a Catalunya. La seva portaveu, Anna Maria Boix, considera que “l’estat espanyol ha quedat en evidència davant de molta gent que tenia dubtes” i afegeix que “la decisió ja no és si volem la independència, ara la decisió és si volem seguir vivint sota un règim autoritari”.\nA més, valoren de manera molt positiva les mobilitzacions ciutadanes i, especialment, la presència dels joves en les diferents concentracions. En aquest sentit, demanen que les manifestacions siguin cíviques per tal d’assolir l’objectiu i poder votar el pròxim 1 d’octubre.\nArticle anteriorLa CUP organitza un acte avui a Lloret “per parlar més enllà de l’1-O”\nArticle següentAquest dissabte comença la competició per al Club Unió Futbol Sala Lloret


Els nens amb EM tene més brots, però es recuperen millor | GAEM - Esclerosis Multiple\nUn nou estudi confirma que l’esclerosi múltiple pediàtrica presenta un major número de brots\nTot i patir més brots que a l’edat adulta, els nens amb esclerosi múltiple es recuperen ”significativament millor” que els adults, segons un estudi publicat a la revista científica Brain. Els resultats d’aquest estudi presenten una bona notícia, ja que la recuperació positiva després del primer brot és fonamental pel desenvolupament de la malaltia a llarg termini.\nFundació GAEM impulsa la innovació biomèdica per trobar una cura per a l’esclerosi mútiple i millorar la vida de més de 55.000 persones a Espanya. Dóna suport a la seva tasca d’investigació i sensibilització sobre aquesta malaltia que no té cura.\nTot i això, aquest estudi també presenta una realitat molt complicada pels nens amb esclerosi múltiple, ja que poden patir fins al doble o el triple de brotes que un adult amb la malaltia. A l’EM, un número elevat de brots es relaciona amb majors dificultats tant cogntives com físiques.\nEncara que els nens tinguin més risc de patir brots, aquests presenten un menor grau de discapacitat, i es presenta més lentament que en adults. Per conèixer en detall l’esclerosi múltiple pediàtrica es pot consultar la ponència de la Doctora Thaís Armangué a EM en Línea.\nA l’estudi han participat 632 adults amb esclerosi múltiple i 132 menors d’edat. Els investigadors van avaluar el nivell de discapacitat 30 dies després d’un brot i van comparar els resultats amb una segona avaluació 6 meses després. Els resultats van demostrar que els nens es recuperen millor que els adults, amb una relació directa respecte a l’edat. Per sexes, les nenes es van recuperar lleugerament pitjor que els nens.\nUn altre dels apunts d’aquest estudi indica que fins a un 20 % dels nens que van participar a l’estudi van tornar a fer una vida completament normal després del brot; és a dir, no presentaven cap tipus de discapacitat. Aquesta habilitat per a recuperar-se dels símptomes de l’EM es reduïa a mesura que l’edat dels participants era major.\nSegons els propis investigadores, aquest estudi servirà com a base per a futures investigacions sobre l’esclerosi múltiple pediàtrica, un aspecte de la malaltia que encara és relativament desconegut. Encara avui es coneix amb exactitut per què els nens presenten aquesta major capacitat de recuperació, pel que caldrà realitzar nous estudis al respecte.\nFont: Multiple Sclerosis News Today. Imatge: Ben Wicks.\n14 setembre 2020 Leave a comment


Warike Project inaugura restaurant al Districte Creatiu de Barcelona –\nPoblenou Urban District\t/ Espais\t/ Gastronomia\tFa 6 mesos\nWarike Project inaugura restaurant al Districte Creatiu de Barcelona\nAl Poblenou Urban District estem de celebració perquè Warike Project, un dels nostres associats, obre un nou restaurant aquest divendres dotze de novembre. Un espai situat al carrer Bilbao 24 on es podrà degustar un menú gastronòmic únic de menjar peruà alternatiu.\nEn el seu nou restaurant es podrà gaudir del menjar peruà i cada setmana es podran assaborir “Los Caprichos de Warike”, plats molt especials que aniran fent setmanalment, plats limited edition i alguns clàssics de cuina peruana tradicional també molt limitats, tots ells apuntats i anunciats a la seva pissarra.\nEl Warike us acostarà amb els seus plats a la cultura peruana i així transmetre la seva veritable passió de compartir els increïbles i autèntics sabors del Perú.\nAls seus orígens el Warike ha ofert serveis de delivery i es podia gaudir del seu menjar a molts festivals, com el Sónar, el Primavera Sound i el Tomorrowland. Tot això gràcies a la seva fidel companya, la seva foodtruck, una Mercedes Benz dels anys vuitanta on s’ofereixen els seus plats més de carrer. A aquests serveis es sumen els càterings que han realitzat per a empreses importants com Google, Mercedes Benz i Volkswagen.\nAra el Warike va més enllà i obre un restaurant al Poblenou, també continuarà oferint el seu servei de take away & delivery’s. Serà un autèntic warike, que en el vocable Quechua es refereix a un lloc expendi de menjars on els guisats són objecte de culte, un lloc gairebé secret. Una mena de temple del menjar a l’època inca. En aquest cas el Warike no està gens amagat, però el seu menjar segur que és motiu de culte i gaudi.\nEl projecte està liderat per Jeff espinoza, peruà resident a Barcelona, format a l’escola d’Hostaleria Hofmann i ha passat per les cuines de Tanta Barcelona del xef Gastón Acurio i del restaurant amb una estrella michelín Lima London i Lima Floral de Virgilio Martínez a Londres.\nDes del Poblenou Urban District, us animem a tastar el fantàstic menjar del Warike i que us deixeu transportar al Perú a través dels seus sabors. Una fabulosa combinació entre qualitat de productes i receptes que en la seva fusió ens ofereixen plats autèntics i alhora únics.\nXRDocs: festival de documentals inmersius\nAmb l’arribada de les arts immervies en general i d‘IDEAL en particular, la forma d’explicar històries i de percebre-les per… Més →\nvídeo\t/ Agenda\t/ Espais\t/ Està passant\t/ Art\tFa 2 mesos\nDurant els dies 10 i 11 de març se celebra el festival HRTZ, autogestionat per l’alumnat de l’itinerari d‘Audiovisual del… Més →


Celler Restaurant Xic's Cal Borrech - rutadelvidelleida.cat\nCeller Restaurant Xic’s Cal Borrech\nEl Celler – Restaurant Xic’s Cal Borrech, neix amb una voluntat clara de fer difusió del món del vi. Està situat a la població de Figuerola d’Orcau, al Pallars Jussà. El cultiu de la vinya era majoritari a la població de Figuerola, la majoria de cases tenien celler. A més aquests comunicaven per passadissos sota terra, actualment sense ús, però àmpliament coneguts com el “metro de Figuerola”.\nCal Borrech tenia una gran tradició de comercialització del vi, producció recuperada fa aproximadament 12 anys.\nProductors i elaboradors propis, canalitzem el resultat de la nostra collita a través del restaurant. Els nostres clients poden degustar plats típics de muntanya, cuina casolana i tradicional, de temporada i amb productes de proximitat i acompanyar-ho amb un bon vi, que a elecció del comensal pot ser el nostre propi, també pot escollir servir-se’l directament de la tona, o bé elegir entre l’amplia proposta del celler, bodegues de la D.O. Costers del Segre.\nDes del menjador es pot gaudir d’una fantàstica vista a la Conca de Tremp, on destaquem la visualització del Castell d’Orcau i el poble, també amb una proposta turística interessant, donat que té importants restes d’ous de dinosaure.


5 min. Barcelona 26/09/2016 20:05\n987x661 Barcelona rep 2,7 milions més de turistes a l’any que fa una dècada\nCatalunya viu un creixement turístic imparable, amb Barcelona com a ariet. Any rere any els visitants s’acomiaden deixant al seu pas una nova estela de xifres rècord. L’any passat van ser 30,2 milions els visitants estrangers que van triar Catalunya com a destí. Enguany, només de gener a juliol, Catalunya ja n’ha rebut 16 milions i les previsions són que a final d’any la xifra es dispari, gràcies a un nou estiu de rècord que ha fet penjar el cartell de complet a bona part dels establiments. Ara mateix, Catalunya està rebent cinc milions més de visitants que fa deu anys. Des del 2005, només hi ha hagut tres anys en què la xifra ha baixat lleugerament (del 2008 al 2010), però des d’aleshores l’ascens és imparable. S’han multiplicat els turistes i també els reptes que comporta l’arribada d’una massa de visitants en un país de poc més de 7 milions d’habitants que en mesos com el juliol o l’agost pot estar rebent tants turistes com gairebé un terç de la seva població.\nEn aquest context, el conseller d’Empresa i Coneixement, Jordi Baiget, en ocasió del Dia Mundial del Turisme, que se celebra avui, xifra en 133 milions d’euros la recaptació de la taxa turística, un impost que es va implantar ara fa prop de quatre anys i que s’ha convertit en un dels molts fronts oberts que l’arribada massiva de turistes ha deixat al seu pas per Catalunya. Baiget, que ahir va presidir a Girona la 13a edició del Dia Mundial del Turisme, dedicat enguany al turisme accessible i universal, va deixar clar que “la taxa és aquí i s’hi quedarà”. Qualsevol modificació, va recalcar, si és que és necessària, “es farà des del diàleg i el consens” amb el sector i les administracions. Des de fa uns mesos són uns quants els municipis, entre els quals hi ha Barcelona -que concentra més de la meitat del creixement de visitants en aquesta dècada- i Tarragona, que demanen un retorn més gran de la taxa.\nMúltiples fronts oberts\nLa relació amb la marca Barcelona és un altre dels reptes a què Catalunya ha de fer front en matèria turística. La capital catalana ha passat de rebre 5,6 milions de turistes el 2005 a 8,3 milions el 2015, amb un nou rècord cada any, sense excepcions, segons dades de Turisme de Barcelona. Aquest fort increment, però, ha començat a generar rebuig ciutadà. El govern de Colau té pendent de cara a aquesta tardor aprovar el Pla Especial Urbanístic d’Allotjaments Turístics (Peuat), que ha de centrifugar els hotels a la perifèria de la ciutat, i per al qual encara no ha trobat els suports necessaris.\nLa Generalitat, per la seva banda, treballa en el decret del reglament de turisme de Catalunya, que va acabar el període d’al·legacions fa dues setmanes. Sobre això, l’Ajuntament de Barcelona va lliurar un document de 23 pàgines en què reclamava una normativa més estricta per combatre els pisos turístics il·legals, entre altres mesures. Per al regidor d’Empresa i Turisme, amb el projecte de decret “es perd una oportunitat per afrontar de manera decidida un tema que no només afecta Barcelona sinó també una multiplicitat de ciutats, com són els habitatges d’ús turístic”. Per a Colom, no es regula prou, i això obre la porta a “afectacions en l’habitatge i la convivència veïnal i a la competència deslleial amb altres establiments, i, a més, no ajuda a afavorir un turisme de qualitat”.\nAmb aquests i altres fronts oberts, com la desestacionalització del turisme o la diversificació de les arribades internacionals a zones de Catalunya menys massificades, el Govern engega des d’avui una setmana d’activitats en la qual es preveu que participin prop de 1.500 professionals del sector turístic català i internacional. Entre les propostes s’inclouen el Seminari Internacional sobre Senderisme i Turisme Rural, el lliurament dels Guardons del Turisme de Catalunya 2016 o l’homenatge als professionals de la cuina catalana.\nEls turistes jubilats gasten 12,7 euros menys\nEls turistes de més de 65 anys representen un 20% del total dels viatges internacionals que fan els europeus cada any. Tot i el volum que suposen, la seva despesa és inferior a la de la resta de franges d’edat, segons va revelar un informe fet públic ahir per l’Eurostat amb motiu del Dia Mundial del Turisme, que enguany està centrat en la promoció de l’accessibilitat universal, amb especial atenció a la tercera edat i als col·lectius amb discapacitats. Així, tot i que una de cada cinc nits correspon a turistes jubilats, aquest col·lectiu gasta una mitjana de 52,6 euros per dia, 12,7 menys que el turista mitjà. En general, segons els indicadors de l’Eurostat, els viatgers de més de 65 anys prefereixen fer turisme al seu país d’origen, una situació que es dóna en dos terços dels casos. En el cas d’Espanya i Grècia, la xifra es dispara: el 94% de les nits que els espanyols d’aquesta franja destinen a vacances són dins de l’Estat mateix, i un 93% en el cas dels grecs.\nEs confirma l'estiu de rècord: Catalunya rep 12,5 milions de turistes fins a l'agost, un 4,3% més\nCatalunya concentra el 22,4% de la despesa dels turistes estrangers a Espanya\nBarcelona rebrà per segon any consecutiu 2 milions d'euros extraordinaris de la taxa turística\nEl Gremi d'Hotels de Barcelona porta als tribunals el pla de Colau per limitar els hotels\nCatalunya és la tercera regió europea amb més turistes


Tecnologia i comoditat — Naturgy\nOn millor que a casa? El desenvolupament tecnològic ha revolucionat les nostres llars fins al punt de convertir-les en autèntics espais de lleure i entreteniment, on es poden desenvolupar una gran quantitat d'activitats lúdiques amb totes les comoditats i tota la seguretat. Adapta la teva llar segons les teves necessitats i treu-li tot el partit per passar-ho bé sense sortir de casa.\nTecnologies d'informació, lleure i entreteniment\nInternet, telefonia sense fil i videoconferències, cinema a casa, equips d'àudio i hi-fi, videoconsoles i tot tipus d'aparells electrònics. Les tecnologies de la informació, del lleure i de l'entreteniment guanyen cada vegada més terreny a les llars espanyoles. Però, com treure'ls el màxim partit?\nDefineix un espai per a cada activitat: adapta el teu racó de la lectura, el teu cinema a casa, la teva zona de treball, el teu espai per fer esport, per jugar amb els nens, per cosir o per cuinar pensant en els aparells que utilitzes per a cadascuna d'aquestes activitats i situa'ls fàcilment a l'abast i preparats per al seu ús. Si els deixes a la caixa on estaven embolicats mai no els utilitzaràs.\nRespecta les teves necessitats reals: a un televisor de mida i resolució grans només se li pot treure partit veient-lo des d'una certa distància. Si no tens prou d'espai per respectar la distància necessària, compra't un televisor més petit!\nUtilitza el sentit comú: desa i pren-te seriosament els manuals d'instruccions dels aparells electrònics i utilitza'ls amb precaució i sentit comú. Per exemple, juga a videoconsoles amb comandaments sense fil només quan disposis dels espais adequats i no hi hagi cap objecte pel mig amb què puguis ensopegar o fer-te mal si et mous massa.\nTecnologies de seguretat\nSi convius amb nens, animals o persones amb necessitats especials, una bona manera de minimitzar els riscos dels accidents domèstics és utilitzant les tecnologies i aparells de seguretat. Amb electrodomèstics amb opció d'autobloqueig, detectors de fum, purificadors, catifes per a la banyera, protectors d'endolls i de cantonades, llums de nit amb sensors o alarmes i sistemes antirobatori protegiràs els teus i et sentiràs molt més segur a casa.\nDavant de qualsevol necessitat especial, utilitza la tecnologia per trobar la solució més òptima. Avui dia, les persones amb mobilitat reduïda, per exemple, es poden moure per casa folgadament si aconsegueixen adaptar-la a les seves necessitats reals. En aquest cas, és bona opció disposar de plats de dutxa en comptes de banyeres, escales elèctriques o ascensors en comptes d'escales tradicionals o utilitzar dispositius portàtils amb sistemes d'alarma i geolocalització.


El CB Bétera organitza un contacontes amb Sergio Guillem – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nEl CB Bétera organitza un…\nEl CB Bétera organitzarà aquest proper dissabte 8 d’abril al Poliesportiu de Bétera un contacontes per als més menuts impartit per Sergio Guillem, professor i doctor en Ciències de l’Esport, que ha escrit els primers i únics contes sobre els valors de l’esport a casa nostra. Una ocasió especial perquè els més xicotets s’aficionen a la lectura i al bàsquet al mateix temps.\nLa cita començarà a les 11.30h del matí i versarà sobre el llibre ‘Paula, Mario i el partido de baloncesto’. Sergio Guillem és un autor pioner en la literatura esportiu-infantil i porta ja diverses obres sobre diferents esports com són el futbol o el tennis. L’assistència a l’esdeveniment, orientat cap a prebenjamins i benjamins, és lliure.


"La música amanseix les feres": Doctor Dropo presenta el treball "Sempre que estaves sola"\nDoctor Dropo presenta el treball "Sempre que estaves sola"\nAquest nou EP amb 5 temes es el quart treball en solitari del cantautor valencià Francesc Pedroche, àlies DOCTOR DROPO, qui s'encarrega de posar la lletra, música i veus i guitarres a tots els temes. Acompanyat de músics de categoria, com Pedro Alarcón al contrabaix, Jorge Medina a la bateria i Vicente Tormo a la programació i òrgans Hammond.\n"Sempre que estaves sola" (Segell Microscopi, 2018) es un disc vital, creatiu, quotidià i que connecta amb el públic amb tons suaus i alhora potents, i amb una veu valenciana amb molta calidessa.\nEl projecte, dirigit a públic adult, és una mescla de ritmes típics de cançó, actualizats amb tocs de jazz i pop. Lletres per escoltar atentament i fer pròpies les múltiples matàfores emprades. Música per deixar-se anar i connectar amb les nostres fibres sensibles, contemplar les nostres pors i riure'ns de tot plegat.\nEl disc ha estat gravat, mesclat i masteritzar per Vicente Tormo a l'estudi Pepegas Records de Rafelbunyol (L'Horta Nord) al llarg de 2018. Amb l'assistent de so Juan José Rogar i produit per Vicente Tormo.\nAnteriorment va publicar "Ningú no vol ser poeta" (2001), Entraran a ta casa (2005) i "Psicòtrops" (2009).\nPublicado por Samfaina en 3:54


Problemes amb la calefacció a l’Institut Castellar\nEdifici de l'institut Castellar\nLa caldera funciona malament i això ha fet que aquest divendres els alumnes hagin fet classes telemàtiques mentre s’intenta reparar-la\nEl fred d’aquests dies és encara més intens a les aules de l’INS Castellar ja que, a més de la necessitat d’airejar les instal·lacions a causa de la pandèmia de la Covid-19, la caldera que té el centre no funciona. “Amb les finestres tancades, encara pot aguantar-se però com que hem de tenir-les obertes es nota molt que hi ha radiadors que fallen”, explica la portaveu de l’AFA, Mercè Esteban. Els Serveis Territorials del Departament d’Educació són coneixedors que la caldera no funciona “però la burocràcia ens impedeix que se solucioni”, diuen des de l’AFA. L’entitat ha fet arribar al Departament d’Educació un escrit on es constata que el departament i els seus Serveis Territorials al Vallès “coneix la situació defectuosa de la calefacció de l’institut des de fa dos cursos i, malgrat els requeriments que s’han fet des de la direcció del centre, no s’han pres les mesures adequades, ni econòmiques ni tècniques”.\nL’AFA del centre reclama una resposta definitiva per solucionar la situació i creu també “que és perfectament assumible tancar el centre uns dies i fer classes telemàtiques per tal de fer una reparació amb prou garanties o bé instal·lar una nova caldera si cal”. De moment, aquest divendres s’estan fent classes telemàtiques per intentar fer algun tipus d’arranjament. Segons l’AFA reparar definitivament la caldera costaria uns 9.000 euros.\nL’alcalde de Castellar, Ignasi Giménez, va enviar dimecres al director de Serveis Territorials d’Educació, Jesús Viñas, una carta on reflectia “la meva preocupació i de la comunitat educativa de l’INS Castellar per la situació de fred que estan patint tant els i les alumnes com els i les professionals del centre”. L’escrit finalitza amb el prec que els Serveis Territorials d’Educació “prenguin les mesures necessàries per solucionar la situació”.\nEl director del centre, Francesc Gallardo, ha explicat que aquest divendres "s’ha fet una intervenció d’urgencia i s’ha de comprovar la seva efectivitat". A més, "s’ha aconseguit que vingui un tècnic del Departament i ha pogut veure el problema del sistema". Com que s'ha de controlar el funcionament de la caldera durant el cap de setmana i per prudència "les classes del dilluns continuaran sent telemàtiques" i que en tot cas dilluns es tornarà a valorar la situació. La mesura no afecta els alumnes de 1r d'ESO que fan les classes a l'edifici de l'escola Mestre Pla.\nDARRERA MODIFICACIÓ: DIVENDRES 15 DE GENER DE 2021, 18:09 H


L'Ajuntament de Barcelona comença a substituir les notificacions en paper per comunicacions electròniques - Agrònoms - Enginyers Agrònoms de Catalunya\nInici » Àgora » L’Ajuntament de Barcelona comença a substituir les notificacions en paper per comunicacions electròniques\nSubstitució de les notificacions en paper per comunicacions electròniques\nHem incorporat totes les persones jurídiques que consten a les bases de dades municipals al cens de la notificació electrònica. Això significa que totes les persones jurídiques deixaran de rebre les notificacions en paper, de forma progressiva i a mesura que s’incorporin els diferents processos de notificació de l’Ajuntament de Barcelona.\nDes de l’Ajuntament de Barcelona hem fet arribar una comunicació informativa a totes les persones jurídiques de la nostra base de dades.\nSol·licitem la seva col·laboració per fer-ne la màxima difusió possible entre els seus associats, col·legiats, membres, etcètera, ja que les comunicacions municipals tindran validesa legal encara que les persones jurídiques no s’hagin donat d’alta o no hagin aportat l’adreça de correu electrònica.\nD’altra banda, recordem també que les persones físiques poden donar-se igualment d’alta per a la notificació electrònica.\nAltra informació interessant\nUtització de la seu electrònica per a la presentació de documents o escrits al Registre de l’Institut Municipal d’Hisenda\nFont: Institut Municipal d’Hisenda de Barcelona\nBarcelona IMH Institut Municipal Hisenda bARCELONA seu elecrònica


42 Saló de Tardor de Fotografia de Sagunt - Fundación Bancaja\n42 Saló de Tardor de Fotografia de Sagunt\nFundació Bancaixa ha fet lliurament a la Casa Capellà Pallarés de Sagunt dels guardons del 42 Saló de Tardor de Fotografia de Sagunt, que enguany han recaigut en Javier Arcenillas Pérez, primer premi per la col·lecció Guate; Rubén Llopis Vercher, segon premi per la sèrie No se vende, se abandona; i Cristina Antón Fernández, tercer premi per la col·lecció Blue Almost Gree. S’han concedit, a més, els dos guardons de categoria social, destinada als membres de l’agrupació fotogràfica ARSE de Sagunt. El primer d’ells ha recaigut en Juanjo Gallego Galán, per la imatge Un lloc per a la migdiada, i el segon ha sigut per a la fotografia Cáncer, realitzada per Mercedes Martínez Notario.\nLes obres premiades d’aquesta edició, al costat d’una selecció del conjunt de fotografies presentades al certamen, es poden visitar a la Casa Capellà Pallarés fins al pròxim 26 de novembre. L’exposició itinerarà amb posterioritat a la Casa Lluis Guarner, a Benifairó de les Valls, on es podrà visitar del 13 al 27 de febrer de 2022.


"Voliac 2004" al Club de Lectura de Llegir en català / L'AVENÇ RECOMANA / Inici - L'Avenç\ndimecres, 04 de octubre del 2017\nAquest mes d'octubre, el Club de Lectura de Llegir en Català ha escollit Voliac 2004, d'Anna Molina, i publicat per Saldonar. Podeu seguir el Club al seu grup de Facebook i al seu compte de Twitter. [+]\n«L’únic que ens fa viure amb passió és la certesa de la mort. L’únic que ens permet aguantar el dolor és el coneixement de la passió».\nLa Júlia Castro viatja de Nova York a París amb l’Alex, el seu marit, per intentar refer la relació en un club d’intercanvi de parelles. Ja a l’hotel, rep una trucada de casa que li canviarà la vida.\nEn l’actualitat, trenta anys després, la Júlia s’ha convertit en una escriptora d’èxit i viu a la Vilella Baixa, al Priorat, allunyada dels focus. Uns anys més tard d’aconseguir el premi Nobel, rep la visita de l’Adela, que té l’encàrrec de redactar la seva biografia.\nA poc a poc, l’Adela coneix les persones de l’entorn de la Júlia: el Marges, el Garbí, la Geperuda… i sobretot la Justa, a qui haurà de perseguir fins a Sud-àfrica per buscar més peces del puzle, que no es completarà fins que torni a Nova York.\nAnna Molina se’ns va presentar a la seva primera novel·la, L’home de lava, com una escriptora amb un món creatiu particular. Ara hi torna, amb una història en què els personatges acumulen experiència en escenaris continentals diversos per construir la seva identitat.


Pons Bosch, Bartomeu\nFou ordenat prevere dia 19.12.1891. Dia 01.05.1890 havia fet Títol de Patrimoni. Anà a viure a Fornalutx i ajudava al Vicari Guillem Busquets i Deià ja que li mancava la salut. Féu de Secretari en tot el procés que allà es va fer perquè les Germanes de la Caritat anassin a viure al poble. Dia 01.04.1897 fou nomenat Vicari d’Orient. Dia 10.07.1900 fou nomenat Vicari de Capdellà. Fou col·laborador de Mn. Alcover per a l’obra del Diccionari. De 1915 a 1920 fou Vicari de El Terreno. Dia 06.01.1921 prenia l’hàbit religiós en la T.O.R. i dia 18.01.1925 feia la professió solemne en la basílica de Sant Francesc (Palma). Morí al convent inquer. És autor: 1913 S’emblanquinadora. Pastorells per nines soles; 1930 Novena de la Mare de Déu de Cura. Col·laborava en la publicació franciscana El Heraldo de Cristo, amb el pseudònim El Vell de Son Alegre. GEM XIII, 290. Darder P0363.


Una avaria obliga a parar la central nuclear de Vandellós II | Consumer\nUna avaria obliga a parar la central nuclear de Vandellós II\nEl Consell de Seguretat Nuclear afirma que el succés no ha suposat cap risc\nLa central nuclear de Vandellós II (Tarragona) s’ha vist obligada a parar aquesta matinada a causa d’una avaria en les barres de control del reactor, segons ha informat el Consell de Seguretat Nuclear (CSN).\nL’incident es va produir prop de dos quarts de cinc de la matinada mentre s’estaven realitzant proves rutinàries de control i parada de vàlvules de turbina, i de moviment de les barres de control del reactor.\n“Per una causa que de moment no ha pogut ser determinada, es va produir la inserció completa de les barres de control al nucli i l’actuació del sistema d’injecció de seguretat”, indica el CSN en un comunicat. Davant aquest fet, els responsables de la central van declarar la situació de prealerta d’emergència, que va ser desactivada dues hores després després de comprovar-se que els sistemes havien actuat correctament i que la planta estava estabilitzada.\nEl CSN assegura que el succés no ha suposat risc per a la població, els treballadors o el medi ambient, encara que està pendent de classificació en l’Escala Internacional de Successos Nuclears (INES). Fins que no s’investiguin a fons les causes de l’avaria i aquesta sigui resolta, la central romandrà parada.\navaria nuclear-ca vandellós