Domènec Òrrit: «Els eixos de futur de Castellnou seran natura, esport i cultura» | NacióManresa\nPere Fontanals, Castellnou de Bages | 14/05/2018 a les 11:51h\nArxivat a: Política, crisi Castellnou, Francesc Martínez, PSC, ERC\nL'alcalde de Castellnou de Bages, Domènec Òrrit, amb l'església de Sant Andreu al fons | Pere Fontanals\nEl republicà Domènec Òrrit és l'alcalde de Castellnou de Bages des del passat 10 d'abril, després de la renúncia del socialista Francesc Martínez. Comença un mandat de poc més d'un any amb projectes, però amb alguns fronts oberts que vol tancar. El seu govern té cinc regidories amb dues més de suport extern i només dues d'oposició, per això defensa que vol ser transversal. El passat dimarts dia 8 de maig, el ple va aprovar cartipàs i pressupostos, i anuncia canvis de concepció important. Castellnou serà sinònim de natura, esport i cultura.\nFa més d'un mes que ets alcalde de Castellnou...\nEl dia 10 d'abril vaig prendre possessió de l'alcaldia de Castellnou de Bages. No havíem pogut fer cap ple fins la setmana passada per tota una sèrie de circumstàncies tècniques i perquè teníem un condicionant important, que és que la secretària municipal només ens ve un dia a la setmana i això ens condiciona en l'avançament dels treballs que representa fer un ple. I més, un ple com el que havíem de fer, en el qual s'havia d'aprovar, entre altres coses, el cartipàs i els pressupostos. També s'hi va sumar que l'1 de Maig va coincidir en dimarts. És per tot això que hem estat gairebé un mes per aconseguir fer el primer ple ordinari d'aquesta nova etapa, en el qual es van aprovar setze punts i molts decrets.\nDurant els últims mesos de Francesc Martínez com a alcalde també es van intentar aprovar uns pressupostos, però no van prosperar. Hi ha alguna cosa en comú entre un pressupost i l'altre?\nEls pressupostos en llocs petits estan molt condicionats per unes partides. Els ingressos i les despeses van per capítols i, dins d'aquests, hi ha una partida important, la del capítol 1, que és la que fa referència als pagaments de la gent que està contractada a l'administració. Aquests capítols estan molt tancats i estan molt condicionats pels objectius de dèficits del govern central. I això ens fa anar molt malament a tots perquè en un moment es decideix la despesa que fem nosaltres i es resol que només podem créixer un 1%. Segons com el vas tancar, si va ser molt a la baixa, et condiciona a estar sempre molt a la baixa. És un capítol que des de l'Ajuntament treballarem perquè no estigui tan estressat.\nPrimer de tot, perquè es dona la circumstància que un treballador municipal de la privada va renunciar fa uns mesos, i això ens allibera d'un sou. L'altra cosa és que la meva assignació com a alcalde és molt menor que la que tenia l'anterior.\nQuins altres capítols tenen partides grans?\nHi ha un capítol, el 2, que és de manteniment, que nosaltres hem reforçat perquè ens hem trobat que hem hagut d'assumir l'alcaldia amb uns problemes que havíem de resoldre. Aquesta partida no la teníem comptabilitzada i si no ens haguéssim trobat amb aquests problemes no hi hagués hagut partida.\nSí, que ja hi eren i que no s'estaven resolent.\nUn és un problema mediambiental d'un col·lector que perdia i que estava portant problemes des de feia temps; un altre fa referència a la piscina, que ens l'hem trobat buida i amb pèrdues d'aigua. Un altre és que, tenint en compte que el municipi conté tres urbanitzacions envoltades de bosc, un element essencial és tenir les franges perimetrals resoltes. Això vol dir que han d'estar fetes però, sobretot, mantingudes. I això no estava fet. Aquest puny, en el pressupost anterior, omplia una part del capítol 6 d'inversions, i l'hem hagut de passar al número 2, de manteniment. L'última qüestió que resoldrem en aquest apartat és la de l'arranjament de la plaça Joan Vendrell, que havia estat el nucli central del Serrat. Es tracta d'una àrea que s'havia degradat perquè s'havien anat fent altres equipaments i s'havien abandonat els antics. És una zona amb un parc infantil, s'hi juga a la petanca...\nHi haurà menys inversió perquè una part s'ha hagut de destinar a aquests quatre problemes, doncs.\nSí. I també a altres distribucions com ho són les assignacions per regidories. Fins ara el govern era pràcticament monotemàtic perquè era una persona que decidia i uns regidors que tenien unes carteres amb molt poques assignacions i amb pressupost nul. Jo he creat un govern amb regidories potents, amb assignacions econòmiques i amb responsabilitats. Això ha fet que haguem repartit diners.\nCom queda, doncs, el capítol d'inversions?\nAfeblit. Hem de tenir en compte que, en el cas del nostre poble, està condicionat pels ingressos que ens venen de la Diputació. I com que en l'anterior mandat es va decidir que durant el quadrienni 2016-2019 part important d'aquests diners es destinarien al projecte del camp de futbol, ara no tenim gaire marge de maniobra per decidir on han d'anar les inversions. En aquest sentit ens hem trobat denegacions de coses que s'havien demanat i ara estem treballant amb la Diputació per poder recuperar una part de la inversió que ens permetrà afrontar l'obra d'arranjament de l'espai que queda ara entre el camp de futbol, el centre cívic, la piscina i l'escola, que estava pendent de resoldre's. Amb aquests diners també podrem posar en marxa el vial de serveis de la pròpia escola. Tot això ho farem en el marc d'un projecte urbanístic que volem que sigui l'ordenació del trànsit en aquesta àrea.\nEls altres recursos els destinarem, a més de la distribució per regidories, a fer que es vegi un canvi en els carrers; els tenim molt desendreçat des de fa anys. Això vol dir netejar parcel·les; acabar voreres... estem en un entorn on hi trobem llocs molt endreçats i al costat el desastre més absolut. També volem actuar a l'entrada del poble.\nDes que has agafat l'alcaldia, malgrat no hi va haver traspàs de poders, hi ha hagut algun contacte posterior amb l'anterior batlle?\nContacte de cap tipus. De fet m'he trobat el despatx buit. Per altra banda, tots els treballadors municipals m'han fet una rebuda excepcional i han col·laborat estretament en tot.\nEl vessament d'aquest col·lector que has esmentat quan parlaves del capítol 2 podria ser un delicte mediambiental. En aquest sentit, les causes que pugui tenir obertes l'antic alcalde –tant polítiques com judicials- com les penses tractar?\nSi hi ha un problema quan jo assumeixo la responsabilitat, i això ens afecta tant a mi com a l'actual equip de govern, haurem de denunciar el que sigui. Si no és així, nosaltres tirarem endavant i tancarem pàgines. Hem fet un equip de govern molt transversal i molt ampli com mai abans havia passat en aquest poble i, per tant, d'això n'ha de sortir un tancament d'etapes. Intentaré que, en el cas d'haver-hi algun tema que hagi de córrer per altres bandes, es resolgui de la forma més discreta possible perquè tots plegats, i el poble el primer, necessitem distensió.\nAmb les entitats socials, que de vegades s'havien fet servir com a llançadores, el suport i la bona predisposició també s'han palesat?\nPenso que les entitats eren víctimes de tota la gestió anterior. Ningú vol viure tensionat, i crec que tots desitjàvem poder fer la feina que ens pertocava. Una entitat és una entitat i serveix pel que serveix. En aquest sentit la col·laboració amb l'Ajuntament sempre ha de ser la primera. I com que el meu tarannà és d'arribar a acords amb tothom, això m'ho fa fàcil.\nLa relació amb el grup socialista com ha quedat?\nTres membres del grup són al govern i dos membres que eren del grup estan a l'oposició. La relació amb aquests dos darrers és bona. I més bona que serà. Em vaig reunir amb un d'ells per explicar-li tot el que presentaríem. Ho vaig fer amb una certa urgència i no com a mi m'hauria agradat, amb temps i amb la possibilitat de pactar. En el futur jo estaré obert i penso que amb les coses purament de poble, segur que ens entendrem.\nTenint en compte que el pressupost heu hagut d'aprovar-lo a corre-cuita, de cara al 2019, abans de les noves eleccions, hi ha algun tema que t'agradaria començar a posar en marxa?\nAquesta cultura de l'equipament i la inauguració ens ha portat on ens ha portat, i en llocs on eren deficitaris s'havia entrat en aquesta dinàmica, que era correcta perquè s'havien de tancar dèficits, però això ara ja no toca. Els dèficits que tenim són d'un altre tipus, no d'equipaments. Tenim més problemes a rendibilitzar els equipaments i donar-los sentit, que a construir-ne de nous. Els pressupostos del 2019 estaran enmig d'unes eleccions i tampoc volem plantejar-nos fer grans coses. Tot i això, i tenint en compte que som un govern tan ampli, tindríem la capacitat política d'afrontar-los. El que sí que sé és que seran uns pressupostos més marcats en la línia de poble que anem dibuixant. Volem que el resultat de carrer es vegi molt bé.\nEntrarem en unes dinàmiques diferents. A nivell de comunicació amb els veïns i veïnes, estem renovant la pàgina web de consistori. Hi havia moltíssima feina per fer, però com que hi havia tantes coses per fer, les que assolim es veuran.\nDe cara a les eleccions del 2019, et planteges de presentar-te com a alcalde?\nNo ho sé. Segurament que sí però encara no m'ho he plantejat. Jo, aquest any no me'l prenc com un any de preparació de res. Jo, el que faré serà el màxim de feina possible aprofitant, també, que de 9 regidors n'hi ha 7 que donen suport a l'equip de govern i, d'aquests, 5 treballen amb càrrec i amb responsabilitats. Aquesta circumstància no s'havia donat mai. Per tant, jo el que vull és aprofitar això per posar les llums llargues i pactar un model de poble que faci virtuós el que tenim i que deixi de capficar-se amb coses que no serem mai. Els nostres tres eixos de futur seran esport, cultura i natura.\nFins ara no s'han potenciat, els atractius del municipi?\nNosaltres som un poble que la seva idiosincràsia històrica va portar al despoblament, i que es va revifar amb la creació de les urbanitzacions. Aquestes urbanitzacions, però, es creen perquè la gent hi arriba atreta per un entorn natural important i perquè té la possibilitat de construir-hi una casa. Es tracta de gent que té una relació amb el passat del poble mínima, per no dir nul·la. La següent generació, que ja tenim un respecte diferent cap al nostre entorn natural i patrimonial, ens trobem que en el patrimoni del poble no s'hi ha invertit gens.\nDe quin patrimoni estem parlant?\nAquí tenim les restes de l'església de Sant Pere de Castellnou, que era romànica, i molta gent gairebé no sap ni on és. O la Torre de Castellnou, la coneguda Torre del Moro, on no s'hi ha fet mai ni un estudi arqueològic ni cap projecte per restaurar-la. Això és un tema que no ha importat, com tampoc ho ha fet tot el que fa referència al patrimoni immaterial.\nTambé el posareu en valor?\nSí. Dins d'aquest patrimoni immaterial hi ha la Festa Major, que celebrem a l'agost, però que ningú la concep com a tal. El que nosaltres pretenem és recuperar-la amb el seu format tradicional, perquè no era una festa de la Mare de Déu d'Agost sinó que era de vocació a Sant Roc. És per això que hem recuperat els goigs històrics; farem la música que els acompanyi, i estem treballant perquè tota la festivitat giri al voltant de Sant Roc. De fet, en aquest darrer ple hem aprovat que en els festius locals del 2019, un sigui el de Sant Roc.\nFins ara no ho era?\nNo. Els dos festius d'aquest 2018 (que van aprovar-se el 2017), no tenen res a veure amb el poble. La nostra voluntat és la de tornar-nos a connectar amb la història i el passat del municipi. El meu plantejament és crear un petit centre d'estudis de Castellnou. Volem posar en valor tot el nucli antic del municipi.\nEls Mossos s'atancen sobre l'exalcalde de Castellnou pel tema dels arxius i els discs durs\nL'alcalde de Castellnou fa oficial la seva renúncia\nL'exalcalde de Castellnou s'emporta més de cent arxivadors i esborra els ordinadors de l'Ajuntament


Més enllà del silenci | IRENE CASELLAS | Experiències | La República\nMés enllà del silenci Més enllà del silenci Més enllà del silenci Més enllà del silenci + Més enllà del silenci E-mail\nMés enllà del silenci.\nMés enllà del silenci Més enllà del silenci Més enllà del silenci Més enllà del silenci Més enllà del silenci E-mail\nParadís natural, tranquil·litat, un paisatge de postal, un territori verge... Al parc nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici tot això és cert excepte l’últim adjectiu: aquest indret remot dels Pirineus ha tingut presència humana des de fa milers d’anys. En l’imaginari col·lectiu, el parc és natura pura en contraposició als entorns humanitzats, i pensem que la petjada de la història comença exclusivament amb les extraordinàries mostres d’art romànic de les valls properes. Certament, la Vall de Boí conté un dels conjunts monumentals d’art romànic més importants d’Europa, que tot just fa vint anys va ser declarat patrimoni de la humanitat. Però Aigüestortes té molta, moltíssima més història. Fa 10.000 anys ja hi havia grups de caçadors que vivien a les muntanyes per sobre dels 2.300 m, i del neolític s’han trobat restes a les balmes i als abrics on els pastors buscaven refugi. A tot aquest llegat cultural –amb una cinquantena d’assentaments localitzats–, s’hi ha d’afegir un fantàstic catàleg natural ple de biodiversitat. Aigüestortes es va convertir en Parc Nacional el 1955, després que Franco hi fes una estada. Llavors, la protecció implicava unes 10.000 hectàrees que després han anat augmentat fins a les 41.000 actuals d’espai protegit (per poder-ho comparar, una mica més gran que la comarca del Maresme).\nD’aquesta extensió, prop de 14.000 hectàrees corresponen estrictament al parc nacional, dividit en dos sectors diferenciats: Aigüestortes, a l’Alta Ribagorça, accessible des de la vall de Boí; i Sant Maurici, al Pallars Sobirà, que té la seva entrada per la vall d’Espot. La resta és la zona perifèrica, que inclou també part de les comarques de la Val d’Aran i del Pallars Jussà i que permet mitigar els impactes exteriors.\nCada any el visiten més de mig milió de persones que es deixen atrapar pels seus paisatges extraordinaris, una escenografia de muntanyes majestuoses i valls on l’aigua té una presència primordial, amb rius, estanys, cascades i més de 200 llacs de muntanya. “Tanta concentració d’estanys no hi és en cap altre lloc del Pirineu, ni pràcticament enlloc. I això li dona un caràcter molt peculiar”, explica Mercè Aniz, la directora del parc.\nEl retorn d’Hug Roger (2007)\n“Camí de Sant Maurici endins, els arbres de fulles nues passen com una cortina de troncs grisos afermats a l’estesa blanca, suau, de pilons amb alçades diverses, segons per on hagin girat els vents que, xiulant, s’enrotllen als tombants i aplanen els sots, aixequen les nevades per deixar-les caure amb una cadència flonja que empolsa les pedres d’arestes nues i cobreix els branquillons tendres.”\nInformació Any de declaració: 1955 Categoria: Parc nacional, gestionat pel Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat Superfície: 40.852 ha Situació: A l’extrem nord-occidental de Catalunya, entre les comarques del Pallars Sobirà, el Pallars Jussà, l’Alta Ribagorça i la Val d’Aran http://parcsnaturals.gencat.cat/ca/aiguestortes/\nEl canvi climàtic, una amenaça\nLa riquesa d’Aigüestortes es pot gaudir en passejades tranquil·les o en rutes de muntanya, com la Carros de Foc, que uneix els nou refugis del parc. La diferència d’alçades fa que hi hagi una gran diversitat d’animals i plantes. El marcòlic groc, a la foto, és una flor alpina que necessita humitat i que, com altres espècies, es pot veure amenaçada pel canvi climàtic. “L’augment de temperatura ens porta espècies invasores i també estem veient canvis en el cicle de l’aigua”, lamenta Aniz.\nConsiderat en perill d’extinció, aquest carronyaire –que trenca ossos llançant-los des de gran alçada per poder-ne menjar la medul·la– és una de les aus més espectaculars que es veuen als cels del parc, juntament amb el voltor i l’àguila daurada. Altres ocells com la perdiu blanca, el gall fer i el mussol pirinenc també hi són presents. Pel que fa a mamífers, destaquen l’isard, el cabirol, el senglar i la marmota.\nLa República 27-06-2020, Pàgina 24


Habilitació d'establiments de turisme rural. Departament d'Empresa i Treball\n412 - Establiments de Turisme Rural Departament d'Empresa i Treball empresaiocupacio\nEls establiments de turisme rural són una de les tipologies en què es classifiquen els allotjaments turístics i es defineixen com a establiments que presten servei d'allotjament temporal en habitatges rurals, en règim d'habitacions o de cessió de l'habitatge sencer, segons el grup i les modalitats i els requisits definits per reglament. Estan situats en el medi rural, aïllats o en nuclis de població de menys de 2000 habitants, integrats en edificacions preexistents anteriors a 1957, respecten la tipologia arquitectònica de la zona i compleixen amb l'exigència de tranquil·litat i integració en el paisatge.\nNo són establiments de turisme rural aquells que s'ubiquin en pisos, considerats com a habitatges independents d'un edifici de diverses plantes, en règim de propietat horitzontal.\nEs distribueixen en dos grups, segons si la persona titular té o no rendes agràries: grup de cases de pagès o establiments d'agroturisme (les té) i grup d'allotjaments rurals (no les té). Alhora, cadascun d'ells es pot classificar en quatre modalitats: masia, masoveria, casa de poble compartida i casa de poble independent.\nRecordeu que abans de realitzar aquest tràmit caldrà que l'habitatge disposi de cèl·lula d’habitabilitat o certificat tècnic per a la posada en funcionament d'activitat innòcua.\nA les persones titulars d'establiments de turisme rural ubicats a Catalunya.\nComença Iniciar l'activitat


La Plata és un jove grup que molts assenyalen com un dels que més futur tenen del panorama pop estatal, un pop nerviòs i accelerat, una mena de synth-pop-punk dels ’80 o ’90. El públic que ha omplert de joves i ja no tant els Jardins de la Sedeta el segon dia del Festigàbal, dissabte 18 d’agost, durant les Festes de Gràcia a Barcelona han reaccionat a la seva música ballant i gastant sabatilla. També han actuat Museless, Za!, Jupiter Lion i Agost.\nEls valencians han començat, com se solia fer abans de l’època Internet, publicant un EP -‘Un atasco’- amb una cançó homònima, que s’ha convertit en l’autèntic ‘hit’ del grup, format per Diego Escriche, Patricia Ferragud, Salvador Frasquet y María Gea. No están per sota les altres dues cançons: ‘Esta ciudad’ y ‘La luz’.\nDesprés ha arribat el seu primer disc ‘Desorden’, amb el primer single ‘Miedo’, que han presentat en nombrosos festivals com el Vida, el Low o el WAM.


28 Gener 2013 – No cal que en facis gaire cas\nAlegria que no falti\nArriba el Carnaval i Cadis es prepara amb tota la seva parafernàlia per posar una cataplasma a la crisi, encara que només sigui per uns dies. Una de les comparses que ha de participar-hi ha tingut un èxit inesperat amb un pasdoble que, en nom de la llibertat d’expressió -imagino-, carrega contra Catalunya i contra els catalans. Res de nou. Ni de preocupant, de fet. Disculpeu que no us l’enllaci, però és que no tinc ganes, ni crec que mereixi l’esforç.\nL’únic que em sembla indignant de tot plegat és constatar que els insults contra Catalunya no tindran el mateix tractament, per part dels poders de l’Estat, que en el seu dia van tenir les paraules de Pepe Rubianes, en una nova demostració que la justícia només actua segons contra qui es cometi el suposat delicte.\nBé, de fet, potser tampoc això no és gaire problema. Al capdavall, aquesta inacció deu ser la reacció subconscient d’algú que no ens considera, als catalans, part pròpia. Fantàstic, perquè d’això es tracta, al cap i a la fi.\nDoncs apa, que segueixin cantant impunement. Amb la mateixa alegria amb què se’ls apliquen noves mesures per assegurar-los un futur subsidiat i sense massa més projectes que seguir amb les seves cançonetes o passar el rosari, en honor de la Mare de Déu de Fàtima, evidentment.\nQuantes coses cal fer per comprar consciències i silencis (i vots).


III CAMPUS D´ESTIU SPORTING SANT MARÇAL 2011 »\nIII CAMPUS D´ESTIU SPORTING SANT MARÇAL 2011\nArribà també la tercera edició del campus d’estiu amb dues novetats respecta a les anteriors . La mes important va esser l’ampliació de setmanes, va començar el dia 27 de Juny, un pic acabat el curs escolar, i acabar el dia 19 d’Agost, una setmana mes tard que l’any anterior. Per altra banda, l’altre novetat important era la realització de una setmana de campus especifica per porters, immersa dins de la programació general, per també donar pas a una secció nova que també estaria present a les següents edicions.\nAquesta edició també superar el centenar de participants ,102 en Total, comptant els participants de la edició de l’Horabaixa que es realitzar del 18 al 29 de juliol. Lamentablement a aquesta edició no tinguérem a darrera hora, per causes d’agenda, visites de jugadors famosos.\nDia 20 D’Agost es va fer la festa de cloenda i entrega de trofeus a tots els participants\nPublicat per Sporting Sant Marçal a les 00:15\nII CAMPUS DE SETMANA SANTA SPORTING SANT MARÇAL 2011 III CAMPUS SETMANA SANTA SPORTING SANT MARÇAL 2012


El subdelegat del Govern els agraeix la seva tasca “altruista i de servei a la ciutadania en situacions d’emergència”\nEl subdelegat del Govern a Lleida, José Crespín, acompanyat pel Cap de la Unitat de Protecció Civil de la Subdelegació, Mamerto Montañés, i el coordinador de la REMER Lleida, Emili Nadal, ha presidit aquesta tarda al Saló del Tron de la Subdelegació l’acte de lliurament de diplomes acreditatius a 14 membres de la Xarxa de Ràdio Emergència (REMER) de la província de Lleida que compleixen 10, 15, 20, 25 o 30 anys com a membres col·laboradors de Protecció Civil.\nEls diplomes, concedits per la Direcció General de Protecció Civil i Emergències del Ministeri de l’Interior, pretenen agrair la tasca que duen a terme els col·laboradors de la REMER en benefici de tota la societat.\nEl subdelegat del Govern, José Crespín, ha destacat en el decurs de l’acte de lliurament “la importància d’una tasca sovint desconeguda però efectiva i eficaç en situacions d’emergència ja que la seva experiència i coneixements poden resultar molt útils a la ciutadania”. Crespín els ha agraït “la dedicació a aquesta tasca de forma altruista i voluntària”.\nL’associació de membres de la REMER a Lleida (amb indicatius OSCAR per als coordinadors i TANGO per a la resta de voluntaris) està formada actualment per una vuitantena de col·laboradors experts en transmissions de ràdio al servei de Protecció Civil per col·laborar en situacions d’emergències (catàstrofes, riuades...).\nNova regulació normativa per a la REMER\nEl passat més d’octubre de 2018, el ministre de l’Interior, Fernando Grande-Marlaska va firmar una Ordre Ministerial que regula l’organització i funcionament de la REMER per adaptar-la a la Llei del Sistema Nacional de Protecció Civil de 2015 (BOE de 31 d’octubre 2018). Aquesta Ordre Ministerial consolida la REMER com un instrument essencial en el Sistema Nacional de Protecció Civil pel que fa la resposta davant de situacions d’emergència.\nLa REMER, creada als anys 80 i integrada actualment per més de 3.500 radioaficionats espanyols i també estrangers residents a Espanya, vinculats de manera voluntària i altruista a la Direcció General de Protecció Civil i Emergències, constitueix un sistema de comunicacions alternatiu i complementari a les xarxes de comunicació oficials, que permet la recollida d'informació rellevant sobre qualsevol situació d'emergència i la transició de missatges a aquells destinataris que no disposin d'altres mitjans de comunicació operatius.\nEn els plans d'emergència i en les actuacions de Protecció Civil en situacions d'emergència, i en el camp de les xarxes de comunicacions, la REMER té un paper important fruit de la professionalitat i responsabilitat demostrada pels seus components. Des de la seva creació, la REMER ha col·laborat en grans emergències esdevingudes al nostre país, així com en esdeveniments extraordinaris.\nPer tal de mantenir la seva operativitat, realitzen periòdicament exercicis i simulacres, així com proves rutinàries d'enllaços-ràdio, per tal de comprovar les cobertures radioelèctriques dels Centres de Coordinació Operativa de les delegacions o subdelegacions del Govern i obtenir una preparació adequada per quan es presenti una situació d'emergència en què hagin de participar.


Ultimàtum dels rebels a les forces gaddafistes perquè es rendeixin\nL'OTAN confia en l'avenç de les negociacions, però destaca que en cas que fallin està preparada per atacar els últims bastions del règim, com Sirte\nKAREEM FAHIM The New York Times / Trípoli. 31/08/2011 00:00\n260x366 Ultimàtum dels rebels a les forces gaddafistes perquè es rendeixin Ultimàtum dels rebels a les forces gaddafistes perquè es rendeixin\nMentre que l'OTAN va suggerir ahir que les negociacions entre els rebels i les forces gaddafistes van per bon camí, el Consell Nacional de Transició (CNT) de Líbia va oferir als combatents lleials al dictador quatre dies perquè es rendeixin finalment a les ciutats que encara oposen resistència. L'ultimàtum dels rebels va arribar l'endemà que Algèria deixés entrar al país la segona dona de Gaddafi i tres dels seus fills.\nEn una conferència de premsa a Bengasi, el president del CNT, Mustafà Abdel Jalil, va dir ahir que donava fins dissabte a les forces gaddafistes per negociar la seva rendició. L'oferta dels rebels es va centrar en els soldats lleials al dictador que encara resisteixen a Sirte, la ciutat on va néixer Gaddafi i un dels últims bastions del règim, juntament amb la ciutat de Bani Walid i Sabha. "Aquest dissabte, si no hi ha signes d'avenç en les negociacions, haurem de passar a tàctiques militars. No és el que desitgem però tampoc podem esperar més", va dir Abdel Jalil.\nPressió sobre la resistència\nL'OTAN, que ha liderat una ofensiva militar a Líbia des del març sota el vistiplau de les Nacions Unides i amb el mandat de protegir els civils, va dir tenir coneixement de les negociacions a Sirte. "Veiem aquestes discussions com a signes encoratjadors i veurem com evolucionen en els pròxims dies", va afirmar ahir Roland Lavoie, portaveu de l'OTAN a la base de Nàpols. D'altra banda, però, Lavoire va destacar que els avions de l'Aliança tenen localitzats diferents objectius "als afores de Sirte per la banda est". Les forces rebels han avançat cap a Sirte des de l'est i des de l'oest, i tenen previst atacar la ciutat -en cas que les negociacions fallin- des de Trípoli i Misurata (oest) i des de Ras Lanuf i Bin Jauad (est).\nL'ultimàtum d'ahir del CNT coincideix amb el final del Ramadà, el mes de dejuni dels musulmans, que conclou amb la festivitat de l'Aid al-Fitr, que dura diversos dies.\nQueixes cap a Algèria\nEls líders rebels, mentrestant, van respondre ahir molestos al gest de les autoritats algerianes de donar refugi als familiars de Gaddafi, i van titllar la decisió com un "acte agressiu contra el desig del poble libi".\nMahmud Shammam, el ministre d'Informació rebel, va dir que els insurrectes volen que els familiars del dictador tornin a Líbia. "Tenim la intenció de detenir i jutjar tota la família de Gaddafi, incloent-hi el mateix dictador", va dir Shammam, informa AP.\nLa segona dona del dictador, Safia, la seva filla Aixa, i dos dels seus fills, Mohamed i Aníbal, juntament amb les seves respectives famílies, van creuar dilluns cap a Algèria. Un cop al país veí, Aixa va donar a llum a una nena, segons va informar ahir l'agència AFP citant fonts governamentals algerianes.\nAlgèria ha respost a les crítiques dels rebels reiterant que ha acollit els pròxims a Gaddafi per "raons humanitàries". Aquest és l'únic país veí que encara no ha reconegut el Consell Nacional de Transició (CNT) com a nou govern legítim de Líbia.\nMés signes de calma es van deixar veure ahir a Trípoli, sobretot amb l'obertura dels bancs. A la porta de les entitats es van formar llargues cues de clients que esperaven pacientment el seu torn per retirar diners. Una escena que contrastava amb els moments de caos a la ciutat fa només una setmana. Els primers passos cap a la transició a Trípoli es van fer evidents dilluns, amb banderes rebels vestint els carrers de la ciutat mentre els ciutadans es preparaven per celebrar el final del Ramadà i entraven a les botigues que han tornat a obrir després de la batalla per la capital.\nUn gran nombre de treballadors immigrants subsaharians que no han pogut marxar de Trípoli des que els rebels van entrar a la capital estan atrapats en dos campaments, sense poder tornar a casa per por d'atacs dels rebels. En un d'aquests campaments, al port, centenars d'immigrants han trobat refugi entre barques trencades i florides per la humitat. En l'altre, els immigrants dormen en camps de conreu propers a l'aeroport.\nLa majoria afirmen que tenen por dels atacs dels rebels, que sovint els han confós amb mercenaris de Gaddafi. "Pensen que sóc un soldat de Gaddafi", deia Peace John, originari de Nigèria, un dels 200 immigrants que viuen apilotonats en una granja. "No sé si el dictador continua a Trípoli o si se n'ha anat. En aquest campament no ens arriben les notícies".\nEl president de la Unió Africana, Jean Ping, va dir dilluns que la difícil situació dels immigrants atrapats a Trípoli ha estat una de les raons importants per les quals l'organisme encara no ha reconegut el CNT. Ping va dir des d'Etiòpia que la UA vol que els rebels clarifiquin perquè "sembla que confonen els negres amb mercenaris".\nEl mateix dilluns van sogir noves pistes sobre on poden ser alguns dels membres de la família de Gaddafi i persones del seu crecle més proper. Un exportaveu del règim del dictador, Mussa Ibrahim, va dir que Gaddafi podria haver buscat refugi a Sirte, i que el coronel té estalviades grans quantitats de diners per mantenir-se i continuar pagant les seves tropes lleials.\nEls rebels ja han dit, però, que fins que no capturin o matin el coronel Gaddafi no donaran per acabada la guerra, que va començar ara fa sis mesos.


Bankia demana 19.000 milions més a l'Estat en el rescat més car de la història financera espanyola\nEl consell d'administració de Bankia ha aprovat el pla estratègic de la companyia, que inclou demanar una ajuda pública de 19.000 milions d'euros, que se sumarà als 4.465 ja injectats. En total, doncs, seran més de 23.000 milions, en el que suposa el rescat més car de la història financera espanyola. L'entitat també ha reformulat els comptes del 2011. Si fa uns mesos declarava un benefici de 300 milions, ara admet pèrdues de gairebé 3.000 milions. La reunió també ha servit per professionalitzar el consell d'administració. Han dimitit gairebé tots els seus membres, excepte el president i el conseller delegat.\nRedacció 25/05/2012 - 20.07 Actualitzat 26/05/2012 - 08.43\nBankia ha aprofitat la predisposició del govern de Mariano Rajoy a aportar-hi els diners que faci faltaper demanar una ajuda de 19.000 milions d'euros, que se sumarà als 4.465 ja injectats, en el que suposa el rescat més car de la història financera espanyola.\nLa xifra sol·licitada per BFA-Bankia excedeix per molt els 15.000 milions d'euros que el ministre d'Economia, Luis de Guindos, va dir que aportaria per a tot el sector en conjunt.\nEls diners serviran per fer front a les provisions immobiliàries exigides pel govern espanyol, així com a les necessitats de capital detectades per l'auditoria de Deloitte, l'auditora que es va negar a firmar els comptes fins que es corregissin aquests desequilibris.\nEl balanç de l'entitat el 2011 ha canviat radicalment. Al febrer, quan encara no havia estat nacionalitzada ni se n'havien auditat els comptes, Bankia assegurava que havia tancat l'exercici amb un benefici de 309 milions. Ara, en canvi, ha comunicat pèrdues de 2.979 milions.\nTambé canvia del tot el consell d'administració del banc. Han dimitit en bloc 16 consellers, els procedents de les caixes d'estalvis que van donar lloc a Bankia, i només s'hi mantindran el president, José Ignacio Goirigolzarri, que va substituir Rodrigo Rato, i el conseller delegat, Francisco Verdú. I s'hi han incorporat José Sevilla, com a conseller executiu, i els independents Joaquín Ayuso, Eva Castillo, José Wahnon, Javier Campo, Jorge Cosmen, Fernando Fernández i José Luis Feito.\nLa Junta General d'Accionistes de Bankia ha d'aprovar els nomenaments, que suposen reduir fins a 10 el nombre de consellers de l'entitat.\nQuè són els eurobons


Orígens – Fundació CMJ Godó\nEls orígens de la Fundació\nCarmen i María José Godó i Salsas, fadrines i sense descendència, van llegar la seva herència a la Fundació que van constituir al 1984 i que té com a objectius el finançament de projectes i l’ajut a les persones en situació de risc d’exclusió social.\nFamília igualadina de tradició fabril\nLes fundadores de la Fundació Carmen i María José Godó, Carmen i María José Godó i Salsas, pertanyen a una notable família igualadina de tradició fabril. Els seus orígens es remunten al segle XVIII. Ramon Godó, nascut a Valldelou (la Llitera) i paraire d’ofici, és el primer membre de la família de qui tenim notícia. El fill d’aquest, Ramon Godó Mas, deixa el seu poble natal, com tants joves de la seva època, per buscar un futur millor en plens inicis de la Revolució Industrial.\nS’estableix a la capital de l’Anoia, on amb els coneixements de fil i llana familiars prospera com a teixidor. Dos dels fills de Ramon Godó Mas, Oleguer Godó i Domingo i Antoni Godó i Domingo, tindran un paper rellevant a la vila d’Igualada. Antoni Godó, per exemple, és el patriarca de la família de fabricants, editors i polítics que funden el diari La Vanguardia i són ennoblits l’any 1916 amb el títol de comtes de Godó.\nOleguer Godó i Domingo funda l’any 1790 un important negoci tèxtil, la Quadra de Ca l’Oleguer, clau en el procés d’industrialització d’Igualada, mentre el seu fill i hereu, Oleguer Godó i Castelltort, participa l’any 1843 en la fundació de la Compañía Fabril Igualadina juntament amb el seu cosí Ramon Godó i Llucià. Però serà la Quadra de Ca l’Oleguer, ubicada al carrer del Clos d’Igualada i dedicada al teixit del cotó, la que donarà prestigi i renom a la família.\nOleguer Godó i Castelltort, un autèntic capità d’indústria del segle XIX, és un dels patricis de la ciutat, amb un paper destacat en la fundació de l’escola de nenes de les Escolàpies d’Igualada, gràcies a la seva trobada en un viatge a Mataró amb Santa Paula Montalt, fundadora de la Congregació de les Filles de Maria. A la mort d’Oleguer Godó i Castelltort l’any 1856, el succeeix al capdavant dels seus negocis el seu fill, Pere Godó i Fargas, que morirà només deu anys després.\nEl gran protagonista del desenvolupament de la fàbrica familiar i de la seva modernització és Oleguer Godó i Barral, nét d’Oleguer Godó i Castelltort i nascut l’any 1859. Impulsor de la mecanització de la indústria i dels viatges per diferents regions espanyoles per a la venda dels seus teixits, Oleguer Godó i Barral també va tenir un paper destacat en la vida social i política d’Igualada.\nSoci de l’Ateneu Igualadí, fundador i president de l’Orfeó del Noya, regidor de l’Ajuntament d’Igualada (1896-1897), tot plegat el converteix en un membre destacat de la burgesia dinàmica i creadora d’entre dos segles.\nEl fill d’Oleguer Godó i Barral, el jove hereu Oleguer Godó i Biosca es prepara a l’Escola Industrial de Barcelona, fundada per la Mancomunitat de Catalunya, per a esdevenir el futur responsable de la històrica fàbrica familiar. Entretant, el seu pare no només amplia i modernitza la Quadra de Ca l’Oleguer, sinó que diversifica el negoci familiar, obrint nous negocis com les fàbriques “Guantes Rex S.A.”, i “Curtidos Riba Guixá S.A.”, “Olegario Godó, sucesor de Arturo Stenger, S.A.” (posteriorment “Tejidos Marati, S.A.”) dedicada al gènere de punt.\nAixí mateix obre noves fàbriques a Caldes de Montbui (Vallès oriental), on participarà en la creació de la companyia d’electricitat “L’Electra Caldense S.A.”, a Llucena (L’Alcalatén) on es fa càrrec de la “Electro-Téxtil S.A.”, així com participarà en la fundació de la companyia d’aigües, “Aigua de Rigat, S.A.”, a Igualada.\nEls primers anys de la dècada de 1920 estan marcats per la conflictivitat social, amb vagues i enfrontaments entre patrons i obrers. Les vagues també arriben a les fàbriques de la família Godó. L’any 1925, Oleguer Godó i Barral és elegit president de la Mancomunitat de Fabricants de Teixits de Cotó, entitat patronal fundada l’any 1919. Oleguer Godó i Barral mor el juny de 1939, poques setmanes després de tornar a Barcelona, on les seves fàbriques han patit els estralls de la guerra.\nOleguer Godó i Biosca es fa càrrec de la societat “Olegario Godó, S.A.” i reconstrueix el negoci familiar. Aviat esdevé un important empresari i financer a cavall de Barcelona i Madrid, en un moment marcat per les conseqüències econòmiques de la postguerra i el règim franquista.\nLa Fundació de Carmen i Maria José Godó\nOleguer Godó i Biosca mor l’any 1960. Casat amb Carme Salsas i Durand, té tres filles, Carmen, María José i Mercedes. Les dues primeres, fadrines i sense descendència, en morir lleguen la seva herència a la Fundació que prèviament han constituït (1984) i que té com a objectius el finançament de projectes i l’ajut a les persones en situació de risc d’exclusió social per diferents causes.


Dennis Oppenheim - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDennis Oppenheim (Washington, 1938 - 22 de gener de 2011), fou artista gràfic i escultor nord-americà de renom internacional.\n21 gener 2011 (72 anys)\nFotògraf, escultor, artista, artista d'art natura, dibuixant i artista visual\nArt conceptual i Accionisme vienès\n(2005) Engagement (en)\nOppenheim va néixer a Washington el 1938 i es va formar en l'Escola d'Arts i Oficis de Califòrnia. El 1967 es va traslladar a Nova York, on resideix i treballa des de llavors. Després d'entrar en contacte amb les generacions d'artistes americans més importants del segle xx, es va convertir en un dels precursors de l'art conceptual, sent pioner com artista de performances.\nEl seu reconeixement públic va arribar a la fi de la dècada dels anys 60 com a representant, juntament amb altres artistes, del moviment Earth Art. Avui dia, és un dels artistes contemporanis de primera magnitud en el panorama internacional.\nDevice to root out evil, Vancouver (Canadà)\nL'obra de Oppenheim està present en més de 70 dels principals museus, col·leccions i espais públics de tot el món. A Espanya, les seves obres van poder veure's en el Museu Reina Sofia de Madrid el 2005 i també a través d'una retrospectiva organitzada pel museu-Fundació Cristóbal Gabarrón a Valladolid el 2004, que va viatjar posteriorment al Círculo de Bellas Artes de Madrid i a altres ciutats.\nAixí mateix, té obres públiques permanents en tres localitats espanyoles:\nStage Set for a Film (Decorat per a una Pel·lícula), instal·lada al Passeig de Zorrilla de Valladolid el 1998\nCrystal Garden (Jardí de Cristall), inaugurada en el municipi madrileny de Navalcarnero al febrer de 2007\nDevice to Root out Evil, instal·lada en la ciutat de Palma el 1997 i que és una rèplica de la realitzada en 1966 a Venècia pel mateix autor.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Dennis Oppenheim\n↑ «Muere Oppenheim, autor de la obra de homenaje al cine en La Rubia» (en castellà). Valladolid: nortecastilla.es. [Consulta: 24 gener 2011].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dennis_Oppenheim&oldid=26000175»\nDarrera modificació: 13 gen 2021 a les 13:46


Salvador de March i Bellver - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nManuel Tramullas. Retrat de Salvador de March i Bellver. (Arranz - Fuguet, 1987, p. 144).ca\n1787 (68/69 anys)\nSalvador de March i Bellver (Reus, 1718 - Barcelona, 1787) va ser un comerciant català i alcalde de Reus.\nEscut heràldic de Salvador de March (Arranz - Fuguet, 1987, p. 39)\nEl seu pare, comerciant, s'enriquí amb el comerç d'aiguardent. Salvador es casà amb Teresa Santgenís el 1737, i fixà la seva residència a Reus. Va participar activament en tota mena de negocis, molt especialment en el comerç de vins i aiguardents. Va creure que ocupar càrrecs municipals era important, i quan Felip V l'any 1739 va posar a la venda els càrrecs municipals de les poblacions de l'antiga Corona d'Aragó, no ho dubtà, i aconseguí per 6.000 rals la regidoria tercera a l'ajuntament de Reus. El 1744 sol·licità el privilegi de ciutadà honrat, que li fou concedit el 1751. El 1759-1760 va ser alcalde de Reus. El 1760 comprà a la família dels Pinós, Marquesos de Barberà, la senyoria de Vilafortuny per 23.000 lliures. El 1766 era diputat del comú a l'ajuntament de Reus. El 1770 va comprar la baronia de Biosca, al Corregiment de Cervera. El 1763 començà a gestionar la concessió del privilegi de noble del Principat de Catalunya. El procés va ser llarg, fins que el 1773, al posar-se en venda els béns confiscats als jesuïtes i incorporats a la Corona, va comprar un conjunt de senyorius i propietats procedents de les comunitats de Barcelona i Manresa, a canvi de l'obtenció dels títols de cavaller i noble. S'arribà a un acord i Carles III va signar les concessions de noblesa el mateix 1773. Va adquirir els drets senyorials de Creixell, Roda de Berà, la quadra de Masnou, Freixenet, Sant Guim, Montfalcó el Gros, Vilanova de Sau, Su, amb el seu castell, Tagamanent, Castelladral, amb dos terços del delme, Valldeperes, Orriols, i altres. Salvador de March va tenir cura de totes les seves possessions. Així sabem que el castell de Vilafortuny, per exemple, que havia comprat gairebé enrunat, el 1785 estava en perfectes condicions i amb una bona explotació de les seves terres.\nLes seves activitats econòmiques, anaven des dels arrendaments dels drets senyorials (va tenir durant vint anys l'arrendament dels drets dels Ducs de Medinaceli), fàbriques d'indianes, negocis de mar, tant la compra de barques com l'arrendament i el comerç, i sobretot les inversions en companyies comercials. La més important va ser la Companyia March-Tilebein, formada per Salvador de March i Christian Andreas Tilebein, ciutadà alemany afincat a Barcelona, dedicada al comerç de vins i aiguardents. Amb els beneficis d'aquesta empresa va construir el Palau Marc a la Rambla de Barcelona, lloc on anà a viure el 1784, quan va morir la seva esposa i on va morir el 1787. Els seus fills, Bonaventura de March i Francesc de March, van continuar els negocis familiars, el primer des de Reus i l'altre des de Barcelona. Un altre fill seu, Josep Ignasi de March, va ser militar. L'única filla, Margarida de March i Santgenís, es va casar amb Antoni de Folch i de Peyrí, membre de la petita noblesa catalana, nascut a Vinyols i constructor del casal que després seria la Casa Marc.\n↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els March, darrers senyors del Creixell i Roda de Berà. Valls: Cossetània, 2003, p. 15-34. ISBN 8496035832.\n↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. La burgesia mercantil de Reus ennoblida durant el segle XVIII. Tarragona: Diputació de Tarragona, 1994, p. 40. ISBN 8487123678.\nArranz, Manuel / Fuguet i Sans, Joan (1987): El palau Marc. Els March de Reus i el seu palau a la Rambla de Barcelona, Barcelona, Departament de Cultura, Generalitat de Catalunya. [[[Special:BookSources/84-393-2002-7|ISBN 84-393-2002-7]]]\nPau Janer Alcalde de Reus\n1759 - 1760 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Salvador_de_March_i_Bellver&oldid=27036393»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 abr 2021 a les 12:15.


Haus Sonnleiten - Guggerhof Tannheim Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nInnergschwend 11, Tannheim, Tannheim, Àustria, 6675 - Veure al mapa\nMés informació sobre Haus Sonnleiten - Guggerhof\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Haus Sonnenleiten és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Tannheim. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Haus Sonnenleiten, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, despertador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí, parc infantil, jardí. Haus Sonnenleiten és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Tannheim.


La lluita per recuperar l’estany – Ramon Fortià – Paisatges\nRecuperar el passat?\nllò que fins aleshores havia estat la simple adquisició d’unes terres i una mínima gestió per potenciar-ne els seus valors naturals, adquirí una nova dimensió l’any 1996 quan les negociacions amb un propietari veí obriren la possibilitat de rebaixar els terrenys. D’aquesta manera s’evitava la proliferació del canyís i afavoria el manteniment d’aigües lliures, així com també que s’hi acumulés aigua de forma poc o molt permanent. L’operació, molt senzilla, consistiria en efectuar un rebaix de no pas més d’1’5 m, conservant en tot moment un perfil natural i donant lloc a la formació d’un parell d’illes. A canvi d’això, l’altre propietari –que de manera irregular ja havia començat a reblir amb runes la finca– acceptava les terres sobrants i anivellava de forma correcta el seu camp.\nLa voluntat personal de procedir de manera ajustada al que és el nostre ordenament ens portaren a la tramitació urbanística de l’actuació. L’Ajuntament de Palau-sator ja de bon principi posà tota mena d’impediments a la recuperació de l’estany. Alguns veïns del municipi, coneixedors del que allà es volia fer, iniciaren una demagògica campanya de recollida de signatures en contra del projecte de recuperació parcial de l’estany de Boada. “Creació d’un estany artificial”, “risc de perills higiènico-sanitaris”, “aparició de plagues” o “causa de molts microbis i malalties com la meningitis” foren algunes de les afirmacions que perplexos vàrem haver d’escoltar.\nAtès que es tracta de documents que formaren part de l’expedient públic, els relacionem i adjuntem aquí per vergonya dels qui els varen escriure i signar. Us en recomanem la seva lectura, ni que sigui per esgarrapar un petit somriure en un afer tan lamentable com aquest.\nAlguns posicionaments vergonyants\nspecialment preocupant, però, va ésser l’informe que al seu moment va fer l’Oficina Comarcal del Baix Empordà del Departament d’Agricultura, Ramaderia i Pesca, absolutament tendenciós i ple de falsedats En aquest document la cap de l’Oficina de l’època, Anna Martell, minimitzà que la zona era inundable i insistí que el conjunt es cultivava –llevat del camp del promotor de la recuperació de l’estany i un altre que s’hi feia blat de moro quan es dessecava. Alertava dels efectes a tercers d’una actuació “artificial” com la que es pretenia: (1) presència d’aus que malmetrien els conreus colindants, (2) creixement de “cenissos”, on s’hi podien arrecerar els senglars que posteriorment afectarien els camps de blat de moro, així com (3) incidència als conreus veïns per “percolació de la humitat” i “hidromorfia permanent”.\nTanmateix l’informe no esmentava cap benefici de l’actuació, tot i que en aquella època els espais naturals protegits –i les zones humides en particular– depenien d’aquell Departament. Entre aquests espais protegits hi havia el Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà, on paradoxalment s’hi estaven fent diverses actuacions de recuperació d’estanys i zones inundables, sempre amb la participació de maquinària pesada i amb complexes operacions d’excavació i moviments de terres.\nSignificatiu va ser també el posicionament de l’Ajuntament de Pals el qual, malgrat que el projecte no afectava al seu municipi, no pogué resistir la temptació de dir-hi la seva (recordem la nostra trajectòria en la campanya de defensa dels aiguamolls de Pals).\nÉs així com Joan Silvestre Albertí –Alcalde–, Lluís Jofra Hereu i Pere Servià Costa, en Comissió de Govern de data 24 de març de 1997 de l’Ajuntament de Pals, aproven l’informe elaborat pels serveis tècnics de l’Ajuntament on s’hi diu que el territori immediat del municipi de Pals està qualificat com a zona agrícola, que “comprèn els sòls no urbanitzables que són objecte d’especial protecció per tal de garantir la continuïtat del seus valors agrològics”. Parlen també de que la creació artificial d’un “ambient aquàtic” representa una alteració d’aquesta zona tradicionalment de conreu i desequilibra la relació home-natura actual. Insisteixen en que la introducció d’aigües estancades afavoreix l’aparició de plagues i en dificulta el seu tractament. Qüestionen el criteri de “recuperació ecològica”, que obliga als conreus veïns a la utilització de més productes químics i de protecció per a la seva supervivència, i conclouen que una àrea permanentment inundada constitueix un impacte al medi existent. Acaben dient que la proposta no és una necessitat del municipi de Palau-sator, sinó un interès personal que no hauria de representar un greuge o perjudici pels veïns, així com que al municipi de Pals hi ha els aiguamolls inclosos dins del Pla d’Espais d’Interès Natural, que configuren un ecosistema similar però molt més extens, i per tant la proposta no suposa cap enriquiment del medi natural de la regió.\nRecordem que uns anys més tard l’alcalde de Pals que ara encapçalava aquest posicionament, es declararia fervent entusiasta de que a la zona del Mas Carles, al seu terme municipal, s’hi fessin dues basses d’esquí nàutic excavant en el terreny a una fondària de 3 m. Una d’elles tindria 600 m de llargada i 90 m d’amplada, i l’altra 495 m de cap a cap i 55 m d’ample (en total les noves làmines d’aigua on es practicaria l’esquí ocuparien prop de 8 hectàrees).\nLa Comissió d’Urbanisme aprova la restauració. L’Ajuntament, però, l’atura\nalgrat tot, la Comissió d’Urbanisme de Girona aprovà en data 15 d’abril de 1997 el projecte de restauració parcial de l’estany de Boada, en un fet tan insòlit en aquell moment que centrà l’atenció dels mitjans de comunicació.\nAmb tot i dos mesos més tard, el Ple de l’Ajuntament de Palau-sator denegà en sessió de 18 de juny de 1997 el permís d’obres per tal d’efectuar la restauració ambiental de la zona. El text de l’acord de l’Ajuntament de Palau-sator esdevenia un autèntic atemptat a la intel·ligència i indignant mostra d’una Catalunya que ja creiem oblidada. La premsa comença també a fer un seguiment d’aquesta situació tan insòlita.\nMalgrat les converses que amb posterioritat vàrem mantenir amb els membres del Consistori –sempre per iniciativa pròpia, doncs ells mai al llarg del procés ens demanaren cap mena d’explicació ni ens requeriren per res–, cap cosa va poder fer canviar la seva decisió. Davant d’aquest fet, ens vàrem veure en la lamentable –i costosa– obligació d’interposar el corresponent recurs contenciós-administratiu.\nL’inici d’un llarg procés judicial (amb final feliç …)\nom podeu imaginar-vos, encara ara ens sembla haver estat immersos en un somni d’allò més surrealista, doncs mai hauríem pensat que per actuar en bé del medi ambient i d’acord amb el que determina la Llei d’Espais Naturals pel que fa a les zones humides –en això la sentència del TSJC sobre els aiguamolls de Pals és del tot clara–, tindríem tots aquests maldecaps i ens veuríem empesos a recórrer fins i tot a la via judicial. No debades l’actuació que a títol personal assumíem –compra i restauració d’un espai humit– hauria de correspondre en bona lògica a la mateixa Administració.\nTanmateix, és de justícia esmentar a les persones i institucions que donaren suport al projecte, els dictàmens dels quals ens foren de gran ajuda en el procés judicial que s’encetava. Ens referim a Ramon Moreno, professor titular d’Ecologia i llavors Director del Departament de Ciències Ambientals de la Universitat de Girona, Lluís Polo, professor titular de Biologia Vegetal de la Universitat de Girona, Carles Roqué, professor titular de Geodinàmica de la Universitat de Girona, Eduard Marquès, Cap del Servei de Control de Mosquits de la badia de Roses i del Baix Ter, i Lluís Batllori, del Servei de Protecció dels Vegetals del Departament d’Agricultura, Ramaderia i Pesca. També de manera molt especial a Jordi Batllori, excepcional jurista que portà de forma brillant la totalitat del procés. A tots ells, el nostre més sincer reconeixement.\nFou finalment sis anys més tard, el 31 de gener de 2003, que la secció segona de la Sala del Contenciós-Administratiu del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya dictava sentència en el sentit d’estimar el recurs interposat i declarant que efectivament corresponia per part de l’Ajuntament de Palau-sator atorgar la concessió de la llicència d’obres interessada. La premsa també es feia ressò d’aquell fet, just uns mesos més tard quan finalment s’iniciaven els treballs de restauració.\nI efectivament, a les acaballes d’estiu d’aquell mateix any i en dates similars del 2004, quan el temps i les condicions del terreny millor ho permetien, que es pogueren fer els treballs de restauració d’una part de l’antic estany de Boada.\nComençava així una apassionant aventura …\nLes darreres agressions\nissortadament els ensurts i els maldecaps no havien pas acabat. El mes de setembre de 2008, en ple procés de tramitació del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter –l’àmbit del qual havia d’incloure els terrenys del nostre estany i les terres circumdants–, un pagès de la zona feu tallar la pràctica totalitat dels tamarius que resseguien el camí que passa junt a l’estany pel costat de llevant, en una llargada de prop de 200 m. Val a dir que alguns d’aquests esplèndids arbres tenien diàmetres de tronc de prop de mig metre.\nDos anys més tard, el febrer de 2010, l’atemptat fou encara més greu en tallar-se per complert una esplèndida cúpula arbrada de més de 100 m de longitud al costat sud de l’estany, dins de la mateixa propietat. Les raons al·legades per promotor de l’actuació –que comptà amb l’autorització del mateix Departament de Medi Ambient, que permet tales sense perjudici de danys a tercers– foren la d’eixamplar el camí ja existent per accedir a la seva finca. Val a dir que l’esmentada finca ja tenia el seu propi accés a partir del camí principal, i que la senda arrasada és descrita en escriptures dins de la propietat de l’estany. Malgrat que l’autor de la malifeta fou denunciat per la via judicial, els fets quedaren finalment arxivats.


els antioxidants per als beneficis de la pell dermes vols que ho sàpigues | portobelloartgallery.com\nLa vostra guia A a Z dels antioxidants de cura de la pell més potents al voltant\nEls antioxidants són els ingredients de cura de la pell que més treballen del joc. No només escapen els radicals lliures -els primers culpables d’envelliment de la pell- per promoure un cutis més brillant i uniforme, sinó que també són els supersteladors de fer líquides fines i mantenir la pell fresca. 'Els professionals i experts en la cura de la pell solen ser considerats la font de la joventut per als antioxidants', diu Victoria Lewis, estètica mèdica de Tribeca MedSpa. 'Protegeixen, prevenen i limiten els danys dels radicals lliures, i alguns ajuden a la hidratació i la inflamació. No només es veurà millor la pell, sinó que també serà més saludable en general.\nEls dermatòlegs també canten elogis dels antioxidants, dient que són un haver de en el règim de cura de la pell de cada persona. 'Segons la meva opinió, un sèrum antioxidant és imprescindible per a la vostra rutina de cura de la pell', diu Lian Mack, MD, un dermatòleg certificat per la junta. Els antioxidants protegeixen la pell mitjançant la reducció i contrarestació de la producció de radicals lliures. Aquests radicals lliures, com a refrescants, poden agredir la pell, danyant cèl·lules sanes i creant estrès oxidatiu. Els antioxidants protegeixen la pell d'aquesta i ajudar a reduir la pigmentació i les línies fines i les arrugues, explica el doctor Mack.\n“Segons la meva opinió, un sèrum antioxidant és imprescindible per a la seva rutina de cura de la pell. -Dr. Lian Mack\nN’hi ha tan Tanmateix, moltes fonts diferents podeu triar pel vostre armari de bellesa. Per ajudar a tothom a resoldre'ls, vaig preguntar als pros de la pell quins eren els més forts del grup. Alguna cosa em vaig adonar, però? És difícil enfrontar els antioxidants els uns contra els altres. 'No hi ha estudis cap a cap que comparen un antioxidant amb un altre', diu Rachel Nazarian, MD, una dermatòloga certificada per la junta amb derweatologia Schweiger. “Però molts d’ells tenen recerques a llarg termini i s’han demostrat eficaces en assaigs clínics, de manera que la ciència donarà suport al seu ús en la cura de la pell. També diu que, ja que la quantitat d’antioxidant actiu de producte a producte pot variar, és com comparar les pomes a les taronges.\nTot i això, tots els professionals creuen que els antioxidants són claus per als vostres armaris de bellesa, i com més n'utilitzeu, més alegre. “Quant a quants antioxidants heu d’utilitzar regularment…. la resposta és: com més millor! diu el doctor Nazarian. 'Quant més pugueu ajudar a neutralitzar molècules inestables causades per la formació de radicals lliures, més temps podreu recuperar la salut de les vostres cèl·lules i pell. Realment no hi ha cap límit a la quantitat de protecció i reparació del cos.\nDit això, allà són alguns antioxidants que es coneixen per ser superadors potents per a la pell. Continuar desplaçant-se per la DL.\nVitamina A: Es tracta d'una altra manera coneguda com els teus útils retinoides. 'Diria que la vitamina A, el retinol i la família dels retinoides és un dels antioxidants més potents amb més proves que suggereixen que pot estimular la producció de col·lagen i combatre els danys de radicals lliures', afirma el doctor Nazarian. Lewis i el doctor Mack coincideixen pràcticament amb ella. 'Retin-A serà absolutament el més potent', afirma Lewis. 'S'accelera la facturació de les cèl·lules, s'ha estudiat àmpliament pel seu impacte sobre els signes visibles d'envelliment i té efectes tant immediats com a llarg termini. També tracta els trencaments i millora la textura i les taques d’edat.\nCompreu ara sèrum Alpha-H Vitamina A 70 $ Compreu ara Drunk Elephant A-Passioni Crema de retinol 74 $ Compreu ara La llista d’inkey Serum Retinol 10 $\nVitamina C: La superestrella típicament derivada de fruites és un altre antioxidant ultra fort per afegir al vostre règim per obtenir múltiples beneficis. 'La vitamina C és un potent antioxidant i, a més de ser un depurador de radicals lliures, és un enriquidor natural molt conegut', afirma el doctor Mack. Com el retinol, ajuda a impulsar la producció de col·lagen i a protegir-se dels radicals lliures. Lewis afegeix que també és un dels més avalats per la ciència, augmenta el col·lagen i augmenta i reforça. Una cosa a destacar, però: “La vitamina C pot ser una molècula inestable i perd la seva eficàcia ràpidament”, explica el doctor Mack. “Recomano als pacients que guardin els seus sèrums de vitamina C en llocs frescos i tenebrosos com un calaix. Sovint suggereixo comprar una forma més estable de buscar la vitamina C per a ingredients com THD o tetrahexydecyl ascorbate. El doctor Nazarian afegeix que la vitamina E també ajuda a augmentar la seva eficàcia.\nComprar ara Ursa Major Suministrar Vitamina C amb sèrum 54 $ Compreu ara Avalon Organics Intens Defensa Vitamina C Facial Sero 12 dòlars Compreu ara SkinCeuticals CE Ferulic Serum 166 $\nVitamina E: Un altre antioxidant a tenir en compte per al vostre règim de bellesa és aquest, massa obviat. Lewis explica que 'la vitamina E ajuda amb el procés de curació de la pell. L’única cosa que cal tenir en compte amb aquest antioxidant, però, és que potser no seria la millor opció si esteu propens a brots. 'Per als pacients propens a l'acne, recomanaria evitar les formulacions que continguin vitamina E, ja que pot empitjorar l'acne', afirma el doctor Mack.\nComprar ara La botiga corporal Vitamina E durant la nit Sèrum en oli 26 $ Compreu ara sèrum de preservació juvenil One Love Organics Botanical E Compreu ara Jason Renewal Vitamina E 25.000 UI Crema Hidratant 14 $\nVitamina B3: També veuràs aquest antioxidant que es coneix com a niacina, i és un autèntic reforç de barreres a la pell. 'Aquest és un ingredient antiinflamatori, excel·lent per a l'acne i la rosàcia, i augmenta el rendiment d'altres antioxidants', afirma Lewis. Els estudis han estat la seva eficàcia per mantenir la humitat a la pell i suavitzar les línies fines i augmentar la pigmentació.\nCompra ara Hidratant facial La Reparació Doble La Roche-Posay 20 $ Compreu ara Susanne Kaufmann Nutrient Concentrate - Skin Smoothing 150 $ Comprar ara InstaNatural Niacinamida 5% Sèrum facial 15 $\nExtracte de te verd: L’extracte de te fabulós dels gurus de salut és un antioxidant realment potent per a la pell. L'extracte de te verd és una font coneguda de grans quantitats d'antioxidants, afirma el doctor Nazarian. La investigació ha demostrat que està plena de polifenols vegetals, que augmenten la immunitat de la pell, ajuden a combatre la inflamació i ajuden a fer malbé la foto a la pell.\nCompreu ara Crema rica hidratant intensiva intensiva Innisfree amb llavors de te verd 25 $ Compreu ara Hidratant sense te d'oli de Boscia 38 $ Compreu ara Peeling de gasosa Neogen Bio-Peel - te verd 27 $\nResveratrol: Aquest ingredient és menys conegut, però és un potent antioxidant que prové del raïm, el vi negre i algunes baies (entre altres fonts). 'El resveratrol és antimicrobià i s'ha demostrat que té capacitats contra el càncer', afirma Lewis. És una altra de bona per a la vostra rutina de cura de la pell per propietats anti-envelliment, combat l'estrès oxidatiu i augmenta la salut general de la seva pell, segons la investigació sobre l'ingredient.\nCompreu ara Caudalie Resveratrol Lift Infusion Night 76 $ Comprar ara Suau Beauty Antioxidant 48 $ Comprar ara Pela d'enzim brillant de cirera dolça Naturopathica 58 $\nUn altre element bàsic per a la cura de la pell inclou un hidratant de pell seca i fiable, juntament amb un sèrum d'àcid hialurònic hidratant-la.\nProtegiu-vos abans que us espargueu amb cristalls per a la protecció i la força interior\nEls secrets d'una dona de 114 anys per viure una vida llarga i significativa\n7 receptes de dieta mediterrània que us encantarà fer amb la vostra Instant Pot\nHe canviat tota la rutina de cura de la pell dels productes CBD, i la meva pell és millor per a això\nObteniu més informació sobre com barrejar les cartes del tarot per a la lectura més puntual, sense trucs de màgia ni fantasia necessaris\nLa teva parella va enganyar, però vas decidir quedar-te: aquí teniu què fer\nPer què els tatuatges poden ser una part important de la recuperació de la salut mental


Apologia de la curiositat: Els déus dadivosos de la lectura al tabernacle de la llibreria Delamain\nUna de les primeres coses que faig en arribar a París és entrar tutto tremante a la cèntrica llibreria Delamain, un ritual que activa la flama trèmula d’algunes emocions, invoca un poder sobre la imaginació i em desperta una il.lusió, un propòsit creatiu, el rejoc mental d’un afany espontani. Fa llargues dècades que ho repeteixo, amb la funesta inclinació de voler entendre les coses, trobar el sentit dels fets i explicar-me el món a través dels llibres, fins a comprovar la futilitat de l’enigma. Ingmar Bergman feia dir a un dels personatges de la seva pel.lícula Sonata de tardor: “Envellir és com escalar una gran muntanya: durant la pujada les forces disminueixen, però la mirada és més lliure, àmplia i serena”. Es tracta de la llibreria més antiga de París en actiu (inaugurada el 1708) i acaba de restaurar les impressionants prestatgeries de dos pisos en roure massís.\nEs troba davant la Comédie Française i el jardí amagat de la Place Royale, a la planta baixa del gran xamfrà que ocupa l’Hotel du Louvre. Tot l’immoble va se comprat el 2013 per un fons d’inversions de Qatar, la qual cosa va fer trontollar el contracte de lloguer, salvat in extremis per la incorporació de l’establiment a l’imperi de l’editorial Gallimard.\nMalgrat les dimensions reduïdes, a l’oposat dels desplegaments fastuosos i per tant altisonants d’altres grans superfícies, disposa al segon pis d’un acreditat fons de llibres antics. A la planta baixa, al costat de les novetats editorials, ofereix una secció de llibres sobre París. També és una de les últimes llibreries tradicionals parisenques que manté un cert ambient literari, per les presentacions que convoca i el públic fidel que hi acudeix.\nAls seus racons i raconets hi acostumo a topar amb algun dels dadivosos déus de la plenitud lectora. L’elegància és una qualitat de l’ànima, no de la tarja de crèdit. Són dues coses disjuntes, independents l’una de l’altra.


El model de la CMO al Congrés Internacional de l’Aigua i Sostenibilitat\nEls dies 26 i 27 de juny es va celebrar a Terrassa el I Congrés Internacional de l’Aigua i Sostenibilitat. Aquesta primera edició va tenir com a títol i tema central ‘Tecnologia i accés a l’aigua’, i va tenir com a objectius principals la generació d’ un espai de debat i reflexió entorn de l’aigua i de la seva rellevància en l’entorn, el medi ambient i la societat.\nAixí, el Congrés es va desenvolupar entorn a quatre punts principals com van ser Aigües i Ciència, Cooperació i Sostenibilitat, Aigua i Educació i Models de Gestió de l’Aigua.\nEn aquest darrer punt, la Comunitat Minera Olesana va aparèixer com a exemple de model de gestió de l’aigua, sota el model de gestió cooperatiu.\nPer a l’ocasió, Rosario Pastor y Rubén Antúnez, ambdós Càtedra UNESCO de Sostenibilitat de la Universitat Politècnica de Catalunya, juntament amb Jordi Morató, Màster en Polítiques Públiques i Socials de la Universitat Pompeu Fabra, van elaborar un póster referint-se al model de la Comunitat Minera Olesana i al partenariat establert amb la Municipalitat Provincial d’Anta (Cusco, Perú), també amb la participació de l’Ajuntament d’Olesa de Montserrat.\nL’intercanvi d’experiències amb la CMO durant la visita dels representants d’Anta a Olesa, així com dels cursos d’especialització rebuts pels tècnics, ha permès la planificació d’un nou model de gestió de l’aigua a Anta tot adaptant parts del model de la CMO a la realitat del municipi peruà.\nDescarregar el pòster aquí


3 min. Barcelona 24/07/2015 14:25\n260x171 Pisarello, Colau i Ortiz al ple / ACN Pisarello, Colau i Ortiz al ple / ACN\nL'Ajuntament de Barcelona ha aprovat la creació del Consell Turisme i Ciutat, un òrgan participatiu per debatre quin és el model que ha de tenir la capital catalana. La proposta s'ha aprovat amb el suport de Barcelona en Comú, CiU, C's, ERC, PSC, PP i amb l'abstenció de la CUP. Al mateix ple, també s'han debatut les "accions urgents" per tractar la pobresa, en què tots els grups s'han posat d'acord en la necessitat d'iniciar un "pla de xoc" per lluitar contra les desigualtats malgrat han criticat la falta de "concreció" de les mesures proposades pel consistori. A més, també han acordat que estudiaran si cal revisar l'ordenança de terrasses.\nUn regidor de la CUP llença bitllets de 500 euros durant el ple l'Ajuntament de Barcelona com a protesta


El govern espanyol repartirà 15 milions de mascaretes als ajuntaments en les pròximes dues setmanes\nEs va fer oficial aquest dimecres després de la reunió del Consell Interterritorial\nper Adrià Morte Masfarné / Europa Press dijous, 26 de novembre 2020 - 08:03h\nUna parella caminant pel carrer amb mascareta | Pixabay\nLa ministra de Política Territorial del govern espanyol, Carolina Darias, va informar aquest dimecres, després de la reunió del ple del Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut (CISNS), que en els pròxims dies es repartiran 15 milions de mascaretes als ajuntaments. Aquest repartiment es farà a través de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP) i de les ONG i se suma al que ja s'ha fet entre els mesos de maig i novembre, elevant l'entrega total a uns 38,5 milions d'unitats.\n«Estem convençuts de la importància de les entitats locals i de la gran tasca que fan, d'aquí l'esforç que està realitzant el govern d'Espanya per apropar aquesta quantitat tan important de mascaretes», va assenyalar. A més, va anunciar que es donaran uns 7,8 milions de mascaretes per a les persones més vulnerables, a través de Càritas, Creu Roja i Cemi. «Sense el compromís d'aquestes organitzacions res seria igual».\nL'acord de les restriccions comunes per a les Festes de Nadal, en stand by\nDurant la reunió del Consell Interterritorial d'aquest dimecres s'havien de concretar i aprovar les restriccions comunes per a les Festes de Nadal. Malgrat això, el ministre de Sanitat i les comunitats autònomes van anunciar que s'ha posposat la decisió per a la trobada de la setmana vinent. El ministre de Sanitat, Salvador Illa, va explicar que en el cas que s'acordin mesures comunes, seran «recomanacions» que cada autonomia podrà adaptar a la seva situació.\nEl ministre va explicar que s'han donat una setmana més per poder recollir els diversos punts de vista. «Veurem si per al pròxim dimecres poden tenir algun tipus de conclusió sempre en el sentit de recomanar», va dir. Illa també es va mostrar preocupat davant la proximitat de les festes nadalenques. Per una banda, el ministre de Sanitat va subratllar que d'acord amb els criteris comuns, serà cada autonomia la que haurà d'adoptar decisions com a autoritat delegada, i va indicar que tot i que la majoria de comunitats demanen un marc comú, «el document requereix més feina».\nIlla també va voler evitar haver-se de pronunciar sobre les mesures que ja han anunciat algunes autonomies, com les reunions de màxim 10 persones que han avançat Catalunya i Madrid. De fet, va apuntar que la línia comuna amb les autonomies és «la de la preocupació» i de demanar «sensatesa i prudència» durant aquest Nadal, el qual sembla que serà molt diferent d'altres anys.\nNomés aquest dimecres, les comunitats autònomes van notificar al Ministeri de Sanitat 10.222 nous casos de COVID-19, 5.400 d'ells diagnosticats en les últimes 24 hores. A més, la incidència acumulada en els últims 14 dies per 100.000 habitants se situa en 340, a diferència dels 362 d'ahir i 452 el dimecres passat. «Fa més d'una setmana que tenim descensos, però continuem estant en nivells preocupants i no cal abaixar la guàrdia perquè continuen sent xifres preocupants», va asseverar el ministre de Sanitat, per a demanar als ciutadans «sensatesa i prudència» de cara al pròxim mes de desembre i Nadal.\nCatalunya Clean Up Challange, el repte per a tota la família que ajudarà a netejar el p\nL'avís d'última hora d'Illa sobre el Nadal: «Seran recomanacions»


Cs consuma la destitució de Marí per oposar-se als pressupostos de l'Estat - Diari La Veu\nEscriba el número 403810\nCs consuma la destitució de Marí per oposar-se als pressupostos de l'Estat\nLa diputada d'Alacant, Maria del Carmen Sánchez el subsituirà en el càrrec\nCiutadans (Cs) ha relevat Álexis Marí com a portaveu del partit a les Corts Valencianes. La destitució es consuma després que el polític mantiguera la seua oposició als Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) i al seu propi partit, que des de Madrid dóna suport als PGE presentats pel Partit Popular de Mariano Rajoy.\nEl fins aleshores portaveu de Cs ha fet aquest dilluns una piulada on deixava clar que no canviaria de postura. "2.200€ donen per a moltes coses en una nòmina, però no per a comprar ànimes. La meua no", ha escrit el polític valencià, qui ha vist com des de la capital de l'Estat el seu partit ha pres la decisió d'apartar-lo.\n— Alexis Marí Malonda (@AlexisMariM) 24 d’abril de 2017\nAixò no obstant, la continuïtat de Marí com a síndic de Cs al parlament valencià estava en dubte des de feia mesos per les desavinences amb un sector del grup parlamentari, capitanejat per Juan Córdoba i format per dirigents procedents del PPCV.\nLa diputada d'Alacant, Maria del Carmen Sánchez el substituirà en el càrrec, com ha confirmat l'executiva nacional de Ciutadans. La diputada per la demarcació d'Alacant i fins ara portaveu adjunta ha assegurat que agafa el càrrec com un "repte personal" i que exercirà amb "responsabilitat i compromís" el nou paper que el partit li ha atorgat. Finalment, ha agraït "la confiança dipositada". "Estem en l'equador de la legislatura –ha continuat– i queda molt de treball per davant, de cara al 2019, amb l'objectiu d'oferir als valencians una alternativa de Govern", ha conclós.\nPuig: "L’actitud d’Alexis Marí em sembla coherent. Està fent allò que ha de beneficiar l'interès general dels valencians"\nPer la seua banda, el president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, ha mostrat aquest dilluns el seu suport a Alexis Marí i ha assegurat que la seua actitud li sembla "coherent" atés que "està fent allò que ha de beneficiar l'interès general dels valencians".\nEl cap del Govern valencià, en ser preguntat per les "pressions" que estaria rebent Marí des de Madrid perquè no anara a la concentració de rebuig al pressupostos ha assenyalat que no entén la situació perquè "tots els grups polítics d'una manera molt decent i en defensa de l'interés general dels valencians van manifestar el que és obvi, és a dir, el malestar de la Comunitat davant uns pressupostos que ens deixen fora de joc". "Plou sobre mullat. En cinc anys s'ha invertit molt menys del 50 per cent del que ens correspon", ha lamentat Puig.\nSegons el president Puig, "en aquest pressupost teníem esperança que ens acostàrem al 10-11 per cent, però ens hem quedat quasi en la meitat i el problema gravíssim, és que no s'executa res". "Estem en una situació d’afartament i és una molt mala pedagogia que se'ns inste permanentment quasi a la rebel·lia", ha apuntat.\nEscriba el número 607746


10-N: Asens assegura que són l'actor "més útil i clau" per la llibertat dels presos - Teleponent\nInici Política 10-N: Asens assegura que són l’actor “més útil i clau” per la...\n10-N: Asens assegura que són l’actor “més útil i clau” per la llibertat dels presos\nEl número 1 d’En Comú Podem al Congrés, Jaume Asens, ha assegurat que els comuns i la seva candidatura són l’actor català “més útil i clar” per aconseguir la llibertat dels presos independentistes.\n“Si nosaltres no tenim un bon resultat a les eleccions serà més difícil la llibertat dels presos”, ha advertit Asens, que ha reivindicat En Comú Podem com “legitimats” per ser “el partit desllorigador” perquè, com ha recordat, no van ser “ni al bloc de la DUI ni al del 155”.\nEn un acte de campanya a Lleida, el candidat també ha aprofitat per demanar al PSOE que deixi de negar que hi ha “un conflicte polític” i “reconegui” que no només és d’ordre públic. “Només es fixen en els efectes i en les conseqüències i no en les causes”, ha criticat.\nDavant una seixantena de persones, Asens ha avisat que aquesta postura dels socialistes “agreuja” la situació perquè fa que el conflicte existent “s’enquisti”. “És evident que hi ha d’haver solucions polítiques”, ha remarcat el candidat, que ha demanat “treure’l de les presons i els tribunals” perquè “la política guanyi”.\nTant Asens com el candidat per Lleida, Jaume Moya, han reivindicat els indults com a solució “immediata” i a curt termini perquè, com han avisat, el diàleg no serà possible sense la llibertat dels presos. Així, Moya –que també és jurista- ha remarcat que l’indult no cal que el demanin els presos mateixos, sinó que pot ser instat a partir de tercers. A més, també ha recordat que no implica que hi hagi “penediment”. “Si el govern entén que l’existència de presos pot dificultar arribar a un objectiu polític, pot aplicar l’indult”, ha resumit.\nMoya també ha aprofitat l’acte, que ha versat sobretot sobre la justícia i la sentència del procés, per fer una dura crítica al poder judicial, a qui ha acusat de no haver “completat” la transició a la democràcia. Així, s’ha referit al Consell General del Poder Judicial (CGPJ) com a una institució “opaca” i que governa els jutges amb “inèrcies franquistes”.\n“Alguns són centralistes, masclistes, retrògrades, ultraconservadors i ultracatòlics”, ha assegurat, i “ha criticat que hi hagi “manca d’independència” del poder judicial.\nArticle anteriorEl cinefòrum arriba a l’Àrea de la Gent Gran a les llars del Pilar i la Mariola\nArticle següentTall de trànsit per obres de pavimentació a Anselm Clavé


Responsabilitat Global: Noves dades obre el cas Intervida\nLlegim que "la jutge ha optat per transferir el cas a l'Audiència Nacional per evitar dilacions en la seva tramitació i, després d'analitzar la documentació a la qual ha tingut accés, considera en el seu acte que "fins al moment l'única activitat real que ha realitzat i realitza la Fundació Privada Intervida és la de captar diners dels seus padrins". La magistrada considera que "no s'ha fet cap seguiment ni control" per veure si aquests diners es dedicaven "realment" a millorar "les condicions de vida del sector de la població més necessitat".\nSegons destaca la notícia, destinaven els diners al sector bancari i a la construcció. Per la titular del jutjat d'instrucció número 17 de Barcelona, amb l'estructura d'aquesta organització, els seus fundadors tenien com a objectiu obtenir capital a través de diverses societats a Espanya, Guatemala i el Perú "per destinar-lo al món empresarial i, més concretament, als sectors de la construcció i immobiliari i bancari". En aquest sentit, destaca la "sagnant creació de col·legis d'elit, no precisament per a menors desafavorits a Guatemala, Las Lagunas i San Mateo i al Perú", lluny dels usos per als quals els padrins de la fundació havien aportat les seves participacions econòmiques.\nEs fa difícil de concebre com la tercera ONG més gran de l'estat espanyol ha pogut, si es demostren certes les acusacions, ha pogut crear un monstre tal, capaç d'enganyar a partir de la solidaritat.\nReiterem la importància de no crear cap desconfiança envers el conjunt del moviment no lucratiu i específicament de les ONG. Aquesta és una situació puntual, amb noms i cognoms, i que, com hem anat dient, sempre havia generat una certa incomoditat a les altres organitzacions solidàries, no perquè se sabessin les pràctiques il·legals (si realment s'acaben demostrant) sinó per l'ús de pràctiques que les altres organitzacions no consideraven prou ajustades al Codi Ètic del sector.\nAmb el desig que al final del procés les ONG en surtin públicament reforçades i mantiguin plenament la seva legitimitat, us convidem a llegir la notícia a El Periódico: La jutge del cas Intervida qualifica de ''sagnant'' la gestió dels responsables de l'oenagé\nEm preocupa enormement el curs del procediment contra Intervida. Cada cop queda més clar que no hi ha hagut cap malversació (queda ja quasi evidenciat amb l'entrevista d'un dels administradors a El Periódico). Atenció però amb la frase de Miret: "Els anteriors gestors van actuar com una empresa privada". I jo em pregunto... i què?\nLa premsa pot mentir, la judicatura prevaricar, la política jugar a ser Déus... si és així, algú creu que els passarà res a elles? Mentrestant l'entitat ha perdut un 20% d'afiliació. Aquí rau la responsabilitat social del nostre estimat sistema judicial.


El GEIEG publica el llibre Art contemporani a Girona, 1994-2019, de la mà dels professors de la UDG, Maria Lluïsa Faxedas i Pere Parramon | Girona FM 92.7\nEl GEIEG publica el llibre Art contemporani a Girona, 1994-2019, de la mà dels professors de la UDG, Maria Lluïsa Faxedas i Pere Parramon\ndimecres 7 d'abril de 2021 | Cultura\nEls autors documenten l'evolució de l'art contemporani a la ciutat de Girona en els darrers 25 anys.\nEn el marc de la celebració dels cent anys de vida del Grup Excursionista i Esportiu Gironí, el GEIEG ha publicat el llibre Art contemporani a Girona, 1994-2019. Una obra escrita pels professors de la Universitat de Girona, Maria Lluïsa Faxedas i Pere Parramon.\nL’obra neix d’un encàrrec del Grup Excursionista i Esportiu Gironí, entitat que va exercir un paper important en la promoció artística en diferents moments de la seva història, iniciada el 1919 i documenta l'evolució de l'art contemporani a la ciutat de Girona en els darrers 25 anys. Francesc Cayuela és el president del GEIEG.\nEl llibre completa la tasca iniciada amb l’exposició i el catàleg 1919-1994. 75 anys d’art a Girona, que donen testimoni de l’interès que el GEIEG ha tingut històricament per l’art i la cultura. A través d'aquest viatge històric, els autors han citat més de tres-cents artistes, el treball dels quals s'ha entrellaçat amb el teixit artístic, cultural i social de la ciutat. Són declaracions de Francesc Cayuela.\nFaxedas i Parramon apunten que la història de Girona de les darreres dècades es pot dividir en dos grans períodes: el corresponent a l'activitat de les Sales Municipals d'Exposició de la Rambla fins l'any 2008, impulsades per Salvador Sunyer i posteriorment per Carme Sais, i el de la posada en marxa del Bòlit, Centre d'Art Contemporani. Per la seva banda, Francesc Cayuela afirma que el llibre aporta una visió global de l’art contemporani a la ciutat de Girona.\nL'any 2019 només hi havia tres galeries d'art a la ciutat i només dues estaven dedicades a l'art contemporani. Ara, els autors asseguren que per a mantenir l'ecosistema d’aquest tipus d’art caldran més iniciatives públiques i privades.\nTall de veu_Francesc Cayuela_llibre\nTall de veu_Francesc Cayuela_exposició\nTall de veu_Francesc Cayuela_art


El règim iranià anuncia que enriqueix més urani que abans del pacte nuclear - Diari de Girona\nEl règim iranià anuncia que enriqueix més urani que abans del pacte nuclear\nTeheran adverteix que «no ens hem quedat de braços creuats, si els EUA han reduït els seus compromisos, nosaltres també» Canadà insta l'Iran a portar a terme una «investigació transparent» sobre l'atac a un avió ucraïnès\nefe/ddg 17.01.2020 | 00:38\nRohani va advertir que la producció d'energia nuclear per part de l'Iran no té cap límit. europa press\nRohani va advertir que la producció d'energia nuclear per part de l'Iran no té cap límit.\nL'Iran està enriquint més urani que abans de la signatura de l'acord nuclear de l'any 2015, en el marc de la seva anunciada reducció de compromisos en resposta a les sancions nord-americanes. El president iranià, Hassan Rohani, va advertir que en el camp de la indústria de l'energia atòmica el seu país no té ara cap limitació, de manera que la situació és «molt millor» que abans que s'arribés a l'esmentat pacte. «No ens hem quedat de braços creuats, si ells han reduït els seus compromisos, nosaltres també», va destacar el president iranià en un discurs sense oferir dades precises.\nEl pacte, signat entre l'Iran i sis grans potències (EUA, Rússia, Xina, França, Regne Unit i Alemanya), estipula que Teheran no pot superar un límit d'emmagatzematge d'urani de 300 quilos i un nivell d'enriquiment del 3,67%, una puresa que abans de l'acord va arribar al 20%. Unes restriccions a les quals l'Iran ja no s'adhereix a causa de les sancions imposades pels EUA després de la seva retirada de l'acord el 2018 i que la resta de signants no han estat capaços de contrarestar.\nA causa d'aquests incompliments, Alemanya, França i el Regne Unit van recórrer fa dos dies al mecanisme de solució de diferències per pressionar l'Iran perquètorni a respectar l'acord. Una setmana abans que aquests tres països activessin l'esmentat mecanisme, els EUA van amenaçar amb la imposició d'un aranzel del 25% als vehicles importats d'Europa si no denunciaven l'Iran per la violació de l'acord nuclear, segons va revelar el diari The Washington Post.\nEn resposta a aquestes informacions, el ministre iranià d'Exteriors, Mohammad Yavad Zarif, va advertir a aquests països que «no us servirà de res cedir al xantatge del president nord-americà, Donald Trump, i renunciar a la vostra integritat».\nLa crisi sobre el pacte nuclear coincideix amb una nova escalada de la tensió entre l'Iran i els EUA que es va iniciar amb l'assassinat en un bombardeig nord-americà a Bagdad el passat 3 de gener del general iranià Qasem Soleimaní, al qual Teheran va respondre amb un atac a una base militar a l'Iraq amb presència de tropes nord-americanes.\nL'Iran veu «possible» el diàleg\nDavant de totes aquestes crisis, Rohani va assegurar durant la sessió de l'Assemblea General del Banc Central de l'Iran que el diàleg amb el món és complicat però «possible». «La comunicació amb el món i la política exterior són importants i no podem dir que tots són els nostres enemics», va assenyalar el president, que va alertar que «la distància entre la guerra i la pau és només una bala».\nEl mandatari va destacar que, en bombardejar l'Iran l'esmentada base militar, els EUA «van canviar el seu to i van retirar les seves amenaces», però va reconèixer que superar aquesta situació «no serà possible sense la resistència i la fermesa d'una nació unida».\nMentrestant, les xarxes socials estan inundades d'imatges de dol: la xifra 174 més dues aliances, en honor a una parella de recent casats que va morir en el sinistre, o 175 més la sabata d'un nen, en referència a un els menors morts, en són algunes.\nFunerals per les víctimes\nEls funerals de les víctimes iranianes que ja han estat identificades s'han anat celebrant en els darrers dies, derivant en alguns casos en massives protestes contra el sistema islàmic com les que han tingut lloc aquesta setmana a diverses universitats.\nPer part seva, el ministre d'Exteriors de Canadà, Francois-Philippe Champagne, va instar l'Iran a dur a terme una «investigació completa i transparent» sobre l'atac a un avió ucraïnès en què van morir 176 persones. En una roda de premsa celebrada a Londres, ciutat on es van reunir els titulars d'Exteriors dels cinc països dels quals procedien les víctimes de l'accident aeri, Champagne va assenyalar que queden «moltes preguntes» per respondre i que els familiars dels morts «volen respostes aviat». «El món està esperant aquestes respostes i no descansarem fins que les obtinguem», va afegir el ministre d'Exteriors de Canadà.\nRyanair recupera 20 rutes al juliol a Girona, la meitat del previst.\nEls EUA estudien imposar nous aranzels a països de la UE per 2.748 milions.


Parking Free Apartments Budapest Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSzervian U.10., 14. Zugló, Budapest, Hongria, 1148 - Veure al mapa\nMés informació sobre Parking Free Apartments\nDissenyat tant per oci com per negoci, Parking Free Apartments està situat idealment a 14. Zugló; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nParking Free Apartments ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen caixa forta.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, insonorització, nevera, caixa forta a l'habitació per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Parking Free Apartments no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Parking Free Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Mor el pintor Mel Ramos, icona del Pop Art americà | Diari de Tarragona\nEl creador de les idealitzades dones nues 'pin-ups' va viure gairebé 50 anys entre Califòrnia i Horta de Sant Joan\n17 de Octubre de 2018 - 15:08 hs\nEl pintor nord-americà Mel Ramos va morir, aquest diumenge, a l'edat de 83 anys a Oakland, Califòrnia, a causa d'una insuficiència cardíaca. Ramos ha estat una de les figures més rellevants del Pop Art americà, consolidat Andy Warhol o Roy Linchtenstein i està considerat l'impulsor de les figures 'pin-ups', amb nus femenins idealitzats de dones famoses, combinats amb anuncis de productes de gran consum. Ramos assegurava que la seva inspiració la va trobar en els còmics i en Catalunya, amb la figura de Dalí i al poble on Picasso "va canviar el món de l'art", Horta de Sant Joan (Terra Alta). A Horta, seguint "el fantasma" del pintor malagueny, s'hi va establir amb la seva dona Leta fa gairebé 50 anys. Passaven la meitat de l'any a Califòrnia i l'altra meitat en la seva casa-estudi al casc antic d'Horta. Allí, confessava, en una entrevista, havia trobar la inspiració per produir com enlloc.\nMel Ramos va transportar el Pop Art que Warhol i Linchtenstein havien engendrat a Nova York fins a la costa oest dels Estats Units, a Califòrnia, on residia. Confessava que va decidir ser artista quan va descobrir l'obra de Salvador Dalí, amb 14 anys. El seu primer reconeixement professional, inspirat per Kooning, el va trobar en el moviment de l'expressionisme abstracte però el va abandonar per il·lustrar els seus mites de joventut, els superherois i les superheroïnes dels còmics.\nMés tard, als inicis dels anys 60, va decidir pintar "personalitats fortes", per les dones, apostant pels nus femenins idealitzats amb rostres, primer de Wonder Woman, Phantom Lady o Sheena, i més tard de 'celebreties' que l'han donat a conèixer arreu. Marilyn Monroe (la gran icona del Pop Art) o Eva Garner van anar sent substituïdes a les obres de Ramos per altres grans noms dels cinema i la ficció més actuals, com Scarlett Johansson, Jennifer Aniston, Uma Thurman o Pamela Anderson.\nLa seva primera exposició individual la va fer a la Galeria Bianchini de Nova York, el 1964. A Barcelona, va exposar a la Galeria Cadaqués el 1979, i l'any 2013, el Convent de la Mare de Déu dels Àngels d'Horta de Sant Joan acollia una de les seves darreres exposicions, una mostra compartida amb la seva dona Leta Ramos, també pintora, i la seva gran musa. El passat mes de setembre havia inaugurat la seva darrera exposició a Hamburg, Alemanya.\nRamos i Horta\nMalgrat no tenir-lo entre els seus pintor espanyols predilectes – admirava Goya, Velázquez, Murillo, Zurbaran i Dalí-, la necessitat de conèixer el poble on Picasso va descobrir el cubisme i on Ramos estava convençut que s'havia revolucionat el món de l'art, el va fer descobrir Horta de Sant Joan. Deia que el poble li aportava un ambient festiu i una diversió diària que l'inspiraven i el feien produir com en cap altre lloc. La seva lliçó pendent va ser aprendre el català, llengua de la qual es confessava enamorat per ser "suau i romàntica".\nMel Ramos va estar al punt de mira dels moviments feministes als anys 60, però el pintor nord-americà prodigava amor incondicional a les dones i defensava que els cossos nus femenins sempre han estat objecte dels artistes en la història de l'art per la "bellesa que representen".\nEstrelles, cinema, teatre i màgia a Montblanc


Loriguilla nomena a les seues Falleres Majors i dóna inici a les festes falleres - Periòdic del Camp de Túria\nLoriguilla nomena a les seues Falleres Majors i dóna inici a les festes falleres\nEls passats dies 8 i 15 de febrer, Loriguilla va fer l’exaltació de les seues Falleres Majors. El dia 8, la xiqueta Mª Pilar Caparrós va ser nomenada com a Fallera Major Infantil, acompanyada del president Jaime Mirasol i el dia 15, Sonia Expósito, com Fallera Major, escortada pel president David Expósito. Les seues respectives Corts d’Honor, representants del consistori i amics van acompanyar les falleres.\nLa proclamació dels respectius regnats es va produir després de les cercaviles en les que les comissions van desfilar acompanyades per la banda musical de la localitat. Tant Mª Pilar com Sonia van ser presentades com les Falleres Majors de Loriguilla, en uns actes en el que es percebia l’ambient faller. Desprès de les proclamacions, es van realitzar sopars i balls.\nLes exaltacions van ser possibles gràcies a la col·laboració entre el consistori, veïns i empreses de la localitat.\nInici de la festa amb la ‘crida’\nDesprés de les respectives exaltacions, Loriguilla va començar el període faller amb la ‘crida’, celebrada el passat 23 de febrer. L’acte, va estar presidit per les dues falleres i els seus presidents, així com per l’alcalde de Loriguilla, Javier Cervera, i la regidora de Cultura, Isabel Valero.\nA la ‘crida’, Mª Pilar i Sonia van rebre les claus de la localitat de la mà de l’alcalde i van animar als loriguillans a gaudir de la festa fallera, idea que també va compartir el primer edil de Loriguilla, Javier Cervera.\nTags: festes falleres Loriguilla 2014\nEl consistori i el Sindicat de Regs arriben a un acord per la conservació d’arxius històrics\nLa Conselleria repren les obres de l’Hospital de Llíria i diu que estes acabaran en 3 mesos\nPau 28 febrero, 2014


El Wolfsburg, rival del Madrid a la Champions, empata al descompte a casa contra el modest Darmstadt\nLewandowski, celebrant el seu gol amb Coman EFE/EPA/FEDERICO GAMBARINI\nBarcelonaTres dies després d’acabar amb la llengua fora, absolutament exhaust per haver jugat una pròrroga contra la Juve i per l’emoció d’una classificació 'in extremis' per als quarts de final de la Lliga de Campions, el Bayern ha esgarrapat avui a Colònia un triomf importantíssim per avançar cap al seu quart títol de Bundesliga consecutiu. Un únic gol de Lewandowski, al minut 10, ha servit a l’equip de Pep Guardiola per augmentar a vuit punts el seu avantatge en el liderat, a l’espera del que faci aquest diumenge el Borussia Dortmund en la seva visita a Augsburg. Al final de la jornada en quedaran tot just set per a la conclusió del campionat.\nEl conjunt bavarès no falla ni canviant cinc jugadors de cop respecte a l’alineació que va ser titular contra la Juve. El quadre muniquès s'ha mostrat molt superior davant un rival molt defensiu que, això sí, ha tingut l’encert d’acabar collant al segon temps amb alguna ocasió que bé podria haver costat un disgust als visitants. L’equip de Guardiola, al capdavall, ha acabat sumant un nou rècord: amb només 13 gols encaixats en 27 jornades, el Bayern fa història també pel seu rendiment defensiu.\nQui no està per gaires tardes de glòria és el Wolfsburg, pròxim rival del Reial Madrid a la Lliga de Campions. El conjunt finançat per Volkswagen és vuitè i ja té la zona classificatòria per a l’Europa League a tres punts de distància després de punxar a casa contra el modest Darmstadt (1-1). Només el bon estat de forma de Schürrle ha permès al Wolfsburg empatar al descompte el partit. “Contra el Madrid sabem que necessitarem un rendiment ben diferent”, s'ha resignat el tècnic local Dieter Hecking.\nGUARDIOLA Bayern de Munic


Le Cabriolet Montemboeuf França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Le Cabriolet\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bussiere-Badil, Le Cabriolet és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bussiere-Badil. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Le Cabriolet es reflexa en cada habitació. aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Piscina exterior, ping pong, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Le Cabriolet és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Bussiere-Badil.