El desè memorial Sebastià Salellas reflexiona sobre l'evolució de l'esquerra des del maig del 68 - Diari Jornada\nLluc Salellas i Guillem Terribas durant la presentació del desè memorial Sebastià Salellas. (ACN)\nEls actes programats des del 24 de maig fins al 2 de juny giren entorn a tres àmbits: política, filosofia i comunicació.\n| 14 de maig, 2018 - 13:21\nLa imaginació al poder o contra el poder. El desè memorial Sebastià Salellas reflexiona sobre l'evolució de l'esquerra des del maig del 68 a través de xerrades, llibres, debats i la projecció d'un documental que reivindiquen la vigència de la figura de l'advocat, activista i humanista.\n"Aprofitem que el memorial compleix deu anys i que el maig del 68 en fa 50", ha explicat Lluc Salellas que subratlla que aleshores l'advocat tenia 20 anys i es va veure "molt influït per aquest moviment". El maig del 68 serveix de punt de partida per articular un discurs sobre què va significar l'esquerra en aquell moment, com ha evolucionat, què és en l'actualitat o "què hauria de ser".


La Vila Joiosa - Notícies: La Barbera acull l'exposició 'Falling Awake' del polifacètic artista Eric Doireau\nLa Barbera acull l'exposició 'Falling Awake' del polifacètic artista Eric Doireau\nLa mostra s'inaugura demà, divendres 16, però s'obrirà al públic a partir de dilluns a l'Espai d'Art Contemporani la Barbera\nL'Agenda cultural de la Vila Joiosa es completa a partir de demà amb una nova proposta: l'exposició Falling Awake de l'multifacètic artista francès Eric Doireau.\nLa mostra estarà oberta al públic a l'Espai d'Art Contemporani la Barbera, del 19 de febrer al 23 de març. L'horari és de dilluns a divendres de 10 a 12 h i de 16 a 18 h; és a dir, que divendres de vesprada romandrà tancada.\nEric Doireau és un artista sense formació específica que respon únicament a l'impuls de la seua inquietud creadora. El seu perfil demostra que es passeja per les arts tafanejant amb tranquil·litat, amb una innocència lliure de prejudicis academicistes o mercantils. També ha escrit alguns llibres, a més de coquetejar amb la pintura i el cinema, en la recerca conscient del seu medi natural d'expressió, abans de trobar-lo.\nEls experts descriuen el seu estil com a pur, lliure, indòmit i no pretensiós. Les seues inclassificables peces anteposen en els seus plantejaments la transmissió de sentiments i el suggeriment a la pròpia bellesa. De fet, són totes i cadascuna d’aquestes una clara invitació a reflexionar amb el cor.\nEl concepte d'art de Doireau va més enllà de la creació personal unidireccional. Assegura que ho entén tan sols com l'inici d'un camí que l'observador, atent i implicat, haurà de continuar i completar. A través de la interactivitat de tots dos, l'obra es transforma en col·lectiva, sempre viva i en constant moviment i creixement expressiu.\nLa regidora de Cultura, María Angeles Gualde, ha explicat que «estem contents amb l'arribada d'aquesta exposició a la Barbera, ja que es tracta d'un tipus expressió artística diferent i ens ajuda a arribar a un tipus de públic que gaudeix molt amb aquest tipus d'art. Sobretot, perquè les obres d'Eric Doireau mai inspiren indiferència».\nNotícia publicada el 15 de Febrer de 2018


Xarim Aresté obre avui la programació de l'Espai Orfeó\nCarolina Blàvia tanca demà l'Interfado\n© El cantant de Flix Xarim Aresté actuarà avui a l'Espai Orfeó.\nDesprés de l’aturada per les mesures restrictives en equipaments culturals a causa de la pandèmia, l’Espai Orfeó de Lleida reprendrà també aquest cap de setmana la seua programació musical, avui dissabte amb un recital a càrrec del cantautor de Flix Xarim Aresté i demà amb el concert de la lleidatana Carolina Blàvia, amb el qual l’octubre passat tenia previst clausurar el festival Interfado.\nD’aquesta manera, en el marc del cicle Acústics, l’Espai Orfeó acollirà avui a les 19.30 hores (15 €/12 €) l’actuació de Xarim Aresté, que presenta els temes del seu últim treball discogràfic, Polinèsies, un àlbum que va rebre el 2018 el premi MIN de la música independent al millor disc d’aquell any en català.\nDemà (19.00 h, 15 €/12 €), serà el torn de Carolina Blàvia, que presentarà un homenatge a la fadista portuguesa Amália Rodrigues (1920-1999) l’any en què es commemora el centenari del seu naixement. Acompanyada per Xavier Monge al piano i Francisco Javier Reyes al violí, Blàvia combinarà fados tradicionals i fado canção popularitzats per la cantant portuguesa i també alguns temes propis d’inspiració més fadista de l’àlbum que va publicar el 2018, Destino meu.


Ens apropem a la música amb tots els sentits | AFAB - Associació de Familiars de malalts d'Alzheimer de Barcelona\n← Acte institucional del 30è aniversari de l’AFAB\nUna diada de Sant Jordi més solidària que mai. →\nEns apropem a la música amb tots els sentits\nNo sona igual el violí que la guitarra. La pandereta, que el xilòfon. Tampoc tenen el mateix tacte, ni forma. Els instruments acullen una partitura d’experiències per als sentits. L’AFAB juntament amb l’Auditori i el seu programa “Apropa Cultura” ho vam posar a prova.\nAquest programa preveu l’exclusió a la cultura de grups socials reduïts. Ens obre les portes a l’oci i l’aprenentatge, de museus, teatres, festivals i auditoris. Una acció senzilla amb una gran capacitat transformadora.\nL’espai transformava el so, el feia més ample i acollidor. Després d’una magistral audició en directe, on les notes s’escampaven per la sala i els rostres, i joves músics tocaven peces meravelloses per a persones amb moltes cançons viscudes; vam fer un taller musical.\nAl tacte, la música pren un altre significat. S’experimenta i ens enriqueix, la fem nostra. Malgrat que no s’afini o que el compàs no encaixi. I aquesta propietat ens atorga confiança. La confiança d’haver sigut creadors d’experiències per als sentits.


Actualitat > Entrevistes > Neeti Narang\nCoordinadora del Lotus Bazaar. Durant els darrers tres anys, Neeti Narang ha estat treballant per a The Asian Heritage Foundation com a representant de mercaderies i operacions. Des que va començar el Fòrum, Neeti i el seu equip ha coordinat el Lotus Bazaar, una de les iniciatives més interessants del recinte.\nDurant els darrers tres anys, Neeti Narang ha estat treballant per a The Asian Heritage Foundation com a representant de mercaderies i operacions. Des que va començar el Fòrum, Neeti i el seu equip ha coordinat el Lotus Bazaar, una de les iniciatives més interessants del recinte. El seu equip està encapçalat pel Director de Finances i Operacions Bala Subramanian i altres membres com ara Mr Johar, Pooja Ratnakar, Jyothi, Marso, Sabiha, Laxmanan, Motilal, Kabeta, Siddharth i les persones que estan treballant ara al Lotus Bazar: Deepak, Jesús, Veenu, Leonardo i Andrés. Els artesans que ara mostren el seu treball són Mr Nagar Bhatt, Mrs Sandhya Sahoo, Mrs Navita Kumari, Mr Surya Prakash Rao, Mr Awaz Mohammad, Mr Manendra Deka.\nNarang ens confessa que després de la seva graduació, com molts altres companys de classe, tenia previst entrar en el món empresarial, a treballar en grans edificis de moltes plantes on el sol es reflectís als vidres, tot fent presentacions, videoconferències i seguint polítiques, promocions, objectius, etc. Una trobada casual la va portar al món de l’art i de l’artesania. Abans Neeti sempre llegia als diaris fragments de notícies sobre alguna exposició d’artesania que tenia com a objectiu el desenvolupament d’artesans tradicionals. Per a ella, això només eren notícies i res més. Però llavors va començar a col·laborar amb Rajeev Sethi i el Lotus Bazaar. Per a Narang aquesta iniciativa ha estat un terreny d’aprenentatge ple de turbulències i de proeses, però afirma que va ser apassionant treballar amb artesans i, al mateix temps, enfrontar-se a la dura realitat que pateixen.\nEl projecte del Lotus Bazaar forma part de les aportacions del dissenyador i escenògraf indi Rajeev Sethi, autor dels «Talismans del Món» i de l’espectacle «Jiyo», format per joves artistes procedents dels carrers de l’Índia que aconsegueixen millorar la seva situació a través de la formació artística que els proporciona la Asian Heritage Foundation.\nThe Asian Heritage Foundation va ser fundada per Rajeev Sethi, que també va col·laborar en el Festival de l’Índia, que de fet era un dels esdeveniments més importants de l’Índia. El nostre objectiu és promoure artesans i artistes amb l’ajuda d’exposicions com aquesta, donar a conèixer les seves habilitats portant-los a esdeveniments com el Fòrum Barcelona 2004. Fa dos anys també vam començar a promoure els productes fets pels artesans mitjançant un basar.\nEls programes de la fundació es duen a terme a l’Índia, Bangladesh, Birmània, Pakistan, Nepal, Sri Lanka, etc. Què feu exactament?\nParticularment en aquest programa treballem amb les ONG, aquelles proporcionen microcrèdits o microfinances que han ajudat molta gent. En segon lloc, treballem directament amb els artesans. Molts dels productes que hi ha aquí són exclusivament de les ONGs i dels artesans, no hi ha cap intermediari. També ens ocupem del desenvolupament del producte perquè el nostre objectiu és fer servir les seves tècniques i habilitats tradicionals per fer objectes funcionals i moderns.\nCom definiries el Lotus Bazaar?\nEl Pati del Microcrèdit és un projecte que té tres parts: L’Arbre de la Vida –on es comparteixen històries per inspirar la gent–, el Teatre de les Habilitats –tallers on la gent hi pot participar– i el Lotus Bazaar, on es poden comprar productes. L’Arbre de la Vida parla d’històries sobre microcrèdits que s’han dut a terme amb èxit.\nHem col·laborat amb organitzacions com SEWA, BRAC, DAACAR o el Banc Grameen de Bangladesh, per explicar les seves històries, ens n’hem informat i les hem expressat de forma artística amb les creacions del nostre equip de dissenyadors i d’artistes procedent d’Indore.\nEl Lotus Bazaar permet els visitants del Fòrum accedir als productes artesans d’artistes de l’Índia sense cap intermediari. Quantes persones participen en el projecte?\nHem pogut portar al Fòrum de Barcelona aproximadament 40 o 50 artesans de l’Índia. Els artesans s’organitzen en grups de sis o set persones que demostren les seves habilitats en un període de 24 dies. Ara mateix podem veure gent que treballa amb herba, fibra de coco, laca, canya, bambú, i altres materials.\nOn es remunten els orígens d’aquesta iniciativa?\nEl 2001 vam col·laborar al Smithsonian’s Silk Road Festival de Washington D.C. i allí vam organitzar el primer Lotus Bazaar. El Lotus Bazaar és com un circ ambulant. També tenim previst fer un gran esdeveniment a la ciutat de Nova York properament. Pertany a un projecte anomenat The Golden Path, una trilogia d’exposicions concebudes com un tribut internacionals dels dissenyadors i arquitectes contemporanis als artistes tradicionals de l’antiga Ruta de la Seda i les Espècies. Està previst organitzar una exposició sobre la llar i l’espai que es podrà visitar al Cooper Hewitt National Museum of Design, una altra exposició sobre l’espai de la reunió i de la comunitat a l’Asia Society i una altra sobre l’espai fluid i ambulant al Museum of Modern Art de Nova York (MOMA).\nUs agradaria participar en el proper Fòrum Universal de les Cultures?\nSí, i tant! Però creiem que necessitem temps per fer un projecte específic, per fer-lo a gran escala. Podem trigar un any i mig o dos anys a posar en pràctica les idees inicials, ja que hem de col·laborar amb artesans, amb ONG i, per a la gent amb baixos ingressos, és un procés molt llarg.\nA Barcelona heu tingut el suport d’alguns prestigiosos dissenyadors i artistes, com Mariscal o Antoni Miralda. Què us ha semblat l’experiència?\nMolt interessant. Estem en contacte amb Miralda perquè està molt interessat en els brodats i esperem que pugui col·laborar amb una de les brodadores Kantha, Alima Khatun, per desenvolupar nous productes mitjançant l’art tradicional. En aquestes sessions, els consumidors i el dissenyadors, a més dels fabricants i dels proveïdors especialitzats, es troben en els tallers per analitzar els avantatges i els desavantatges dels productes particulars, posant un èmfasi especial en la creació d’objectes adaptats a l’ús i a la moda actual. Mariscal també va participar en una sessió interactiva amb artesans de la Índia.


Biblioteca de St. Andreu de Llavaneres: Comença de 10a temporada del Club del Còmic a la Biblioteca!\nComença de 10a temporada del Club del Còmic a la Biblioteca!\nAquest dissabte 10 d'octubre, a les 11h, comença la 10a temporada de les tertúlies del Club del Còmic, amb Els Fantasmes de Gaudí, d'El Torres i Jesús Alonso Iglesias; un còmic sobre el món màgic de Gaudí.\nSi voleu inscriure-us al Club de Lectura de Còmics, només cal que us poseu en contacte amb la Biblioteca.


Una gran bola de foc passa per la costa catalana | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nUna gran bola de foc passa per la costa catalana\nDissabte 28 de novembre una roca de l'espai exterior va entrar a la Terra i es va veure des de la capital del Maresme\nBarcelona 4 DES 2015 - 13:12\tCET\nLa nit del dissabte 28 de novembre la lluna no va brillar sola. Durant aproximadament 10 segons el cel es va il·luminar pel que alguns científics ja han anomenat “la gran bola de foc de Mataró”. Eren les 20.07 quan una roca d’un diàmetre no gaire inferior a un metre va penetrar fins als últims 100 quilòmetres de l’atmosfera, segons informa l’Observatori Astronòmic del Montsec.\nL’elevada velocitat de la roca, de 54.000 km/h, va fer que en entrar en contacte amb els gasos de l’atmosfera, es fragmentés i desprengués pols incandescent. Durant els segons que dura el procés, la roca es converteix en una bola de foc. És el rastre de pols que deixa l’astre el que els nostres ulls poden captar. L’objecte va començar a brillar quan era a 80 km de distància de la Terra i es va fondre definitivament a 60 km.\nL’investigador de l’Institut de Ciències de l’Espai Josep Maria Trigo celebra les imatges que van gravar diferents càmeres d’observatoris astronòmics i també d’algun astrònom amateur. “És molt difícil enregistrar-les durant la breu fase en què es pot veure la bola de foc, que dura només uns segons", assenyala Trigo. Gràcies a aquestes imatges és possible determinar la capacitat de l’atmosfera com a escut natural i reconstruir l’òrbita de la roca. De fet, "de moment només s’ha pogut reconstruir l’òrbita d’una vintena de meteorits”, afegeix l'investigador. Ha estat amb la reconstrucció de l'òrbita quan han constatat que l'astre va creuar el cel de la ciutat de Mataró.


Circular - 50è CAMPIONAT DE CATALUNYA i 10è CAMPIONAT DE CATALUNYA D'ARC ADAPTAT DE TIR AMB ARC EN SALA i CAMPIONAT PROVINCIAL DE BARCELONA- 28 i 29 de gener 2017 CANOVELLES (Barcelona) - Tir amb Arc Lleida\nCircular – 50è CAMPIONAT DE CATALUNYA i 10è CAMPIONAT DE CATALUNYA D’ARC ADAPTAT DE TIR AMB ARC EN SALA i CAMPIONAT PROVINCIAL DE BARCELONA- 28 i 29 de gener 2017 CANOVELLES (Barcelona)\n50è CAMPIONAT DE CATALUNYA i\n10è CAMPIONAT DE CATALUNYA D’ARC ADAPTAT\nDE TIR AMB ARC EN SALA\ni CAMPIONAT PROVINCIAL DE BARCELONA\nCANOVELLES (Barcelona), 28-29 de gener del 2017\nPosició GPS: 41.6216663, 2.2792232 (N 41º 37′ 18′ E 2º 16′ 45.2′)\nDISSABTE matí 28 de gener\nCategories: Aleví, Benjamí i Esquirol de totes les divisions (Recorbat, Compost, Nu, Instintiu i Longbow)\nCategories: Infantil i Cadet de les divisions d’arc recorbat i compost\n08:15h. Concentració, revisió de material i escalfaments per Alevins, Infantils i Cadets\n09:00h. Inici de la competició per Alevins, Infantils i Cadets\n10:00h. Concentració, revisió de material i escalfaments per Esquirols i Benjamins\nDISSABTE tarda 28 de gener\nInfantil, Cadet, Júnior, Sènior i Veterà\n15:45h. Concentració, revisió de material i escalfaments\nDIUMENGE matí 29 de gener\nNovell, Júnior, Sènior i Veterà\n08:00h. Concentració, revisió de material i escalfaments\n09:00h. Inici de la competició\nEs realitzarà conforme el que disposa el Reglament WA, la ‘Normativa de Campeonatos y Trofeos RFETA’ NR14001 i la circular de la FCTA 1477 referent a la uniformitat en competicions oficials.\nEls arquers que han participat a la Lliga Catalana de sala 2015-2016 podran mantenir la categoria amb la que han competit a la Lliga.\nEls esportistes, personal tècnic, premsa etc. que hagin d’accedir al camp de tir hauran d’estar en possessió de la corresponent acreditació. Sense aquest requisit els serà denegat l’accés. Les diferents acreditacions es lliuraran a l’oficina tècnica.\nCampionat homologat FITA i RFETA. Els arquers que compleixin els requisits i ho sol·licitin podran obtenir recompenses FITA, RFETA i homologar els seus rècords si correspon.\nELIMINATÒRIES i CAMPIONS DE CATALUNYA\nNomés faran eliminatòries els Júniors i els Sèniors, (si hi ha un mínim de vuit arquers/es per divisió i classe). Les sèries eliminatòries començaran a quarts de final.\nMedalla de la FCTA sempre i quan hi hagi un mínim de 4 participants per categoria. (Normativa 00 de la FCTA vigent des del 29.07.2010).\nCLASSIFICACIÓ CAMPIONAT PROVINCIAL DE BARCELONA\nPer al Campionat provincial de Barcelona, només és tindran en compte els arquers dels clubs de la província de Barcelona. La classificació del Campionat provincial, serà la resultant del rànquing individual (suma de les dues sèries classificatòries).\nÉs obligatori tenir la llicència d’arquer en vigor i es farà per rigorós ordre d’arribada\nEmplenar el formulari següent: https://goo.gl/forms/RHr4QVZa517hVWKD3\nRealitzar la transferència bancària ESPECIFICANT EL NOM DE L’ARQUER\nImportant: No es realitzarà cap devolució\nEl termini d’inscripció comença a la recepció d’aquesta circular i finalitzarà una vegada estigui plena la línia de tir o com a màxim el dimarts dia 18.01.2017 a les 14 hores.\n30 € – Sènior, Veterans i Novells\n20 € – Junior i Cadets\n15 € – Infantil, Aleví, Benjamí i Esquirol\nAnteriorCircular – 5a TIRADA LLIGA CATALANA DE SALA, 5è NP i CAMPIONAT PROVINCIAL DE LLEIDA – 15 de gener de 2017 Torrefarrera\nSegüentÈxit del 1r Clínic Tir amb Arc Lleida\nCircular – 4ª TIRADA LLIGA CATALANA DE TIR EN SALA – CONSTANTÍ (Tarragona), 18/12/2016


Ànec | Garoina\nLa carn d'ànec és un dels productes que s'extreu de diverses espècies d'aus de la família anatidae (trobada tant en aigua dolça com en aigua salada), de la qual també s'obtenen productes de qualitat com:\n- el magret: pit d’ànec.\n- el pernil d’ànec: magret assaonat i assecat.\n- el confit: cuixes i ales sotmeses a un llarg període de cocció en el propi greix de l’au.\n- foie gras: fetge gras d’ànec i/o d'oca. Per aconseguir-lo, aquests animals se sotmeten a una alimentació forçada, de manera que el seu fetge adquireix una concentració de greix molt elevada. Així, el foie gras s’elabora exclusivament de fetge d’ànec i/o d'oca mentre que el paté és una barreja d’ingredients: fetge, carn, condiments, farina, espècies…\nL'ànec Pequín és un dels més consumits a tot el món, però la carn de l'ànec Barbarie és d'una qualitat més alta, té menys greix i és una mica més consistent i gustosa. En canvi, de l'espècie Mulard, encreuament de l'ànec Pequín i Barbarie, s'obté el foie gras de millor qualitat.\nLa carn d’ànec destaca pel seu contingut en proteïnes de bona qualitat i la seva rica aportació de vitamines, sobretot vitamina B5, convertint-la en un aliment molt útil per combatre l'estrès i la migranya. Pel que fa als minerals, suposa una bona font de ferro, fòsfor i zinc, que ajuda a enfortir el sistema immunitari, a augmentar les defenses i a reparar les cèl·lules.\nTal i com passa amb el pollastre i el gall dindi, la major part del greix es concentra a la seva pell, per la qual cosa, si es retira, la seva aportació calòrica és molt menor i més similar a la de les carns magres.\nCANELONS CRUIXENTS DE CONFIT D’ANEC AMB BEIXAMEL DE FOIE\nEn un cassó sofregim la ceba amb una mica del greix de l’ànec. Quan estigui daurada afegirem el confit prèviament esmicolat juntament amb la crema de llet. Ho courem durant uns 5 minuts. Ho posarem en un bol i deixarem que refredi. Posarem el farcit dins la pasta i l’enrotllarem per fer els canelons. Per fer la beixamel, fondrem la mantega i hi posarem la ceba. Quan la ceba sigui ben rossa, afegirem la farina i la batrem bé. Seguidament, anirem afegint la llet, la sal, el pebre, un polsim de nou moscada i el foie, remenant-ho tot fins que quedi homogeni, sense grumolls. Posarem els canelons en una safata i els cobrirem amb la beixamel i una mica de parmesà ratllat. Amb el forn preescalfat a 200 graus ho courem uns 10 minuts.\nGALETS FARCITS DE CARN D’OLLA AMB REDUCCIO D’ESCUDELLA\nPosarem la carn en una olla amb aigua i deixarem que bulli. Afegirem les verdures i anirem desescumant. Deixarem que bulli aproximadament una hora. Colarem i reser- varem el caldo. Per fer el farcit barrejarem tots els ingredients fins que obtinguem una massa homogènia i la posarem dins d’una mànega. Escaldarem els galets un parell de minuts i els refredarem amb aigua amb gel per atu- rar la cocció. Farcirem els galets amb la massa i els posarem juntament amb el caldo reservat prèviament. Deixarem que bulli fins que els galets estiguin cuits. Reduirem una part del caldo i ja ho podrem servir.


MostrActiva – CFGM AD – IES Escola Intermunicipal del Penedès\nMostrActiva – CFGM AD\nEl 13 jul., 2018\nEn el marc del consell de la Gent Gran de l’Alt Penedès, que agrupa tots els casals de gent gran de la comarca, es celebra la Mostractiva, on es fa una exposició de tots els treballs manuals que s’han fet als casals durant l’any. Aquest any es celebrava la XXª edició.\nD’altra banda també es celebrava el XVé aniversari del Projecte de dinamització de Gent Gran de la Diputació de Barcelona. Així que es decidir organitzar una Jornada conjunta.\nEl dissabte deia 30 de juny durant tot el dia, es van celebrar aquests dos esdeveniments amb diferents actes, entre ells la FIRA. Van passar per la fira unes 350 persones.\nA través de l’assignatura de destreses socials vam treballar amb els alumnes la participació activa en aquesta fira mitjançant un Photocall. Els alumnes van preparar tot el material , amb la col·laboració del Consell Comarcal, i van venir a muntar i portar la carpa de Photocall.\nVan participar un total de 12 alumnes d’AD1, que han rebut un certificat de col·laboració.\nLa carpa va tenir força èxit i molta gent va passar a fer-se una foto al nostre Photocall, animats pels alumnes.\nTot i que ha estat una petita col·laboració, des de Consell Comarcal, pensem que pot ser hem obert una via de col·laboració per tal que els alumnes puguin explorar una part de l’atenció psicosocial i de lleure diferent a la que s’esposa a l’aula.


Coronavirus.- França torna a confinar durant quatre setmanes 16 departaments davant l'arribada de la tercera onada\nPublicat 18/03/2021 22:45CET\nCastex anuncia que es reprèn la vacunació d'AstraZeneca i que es vacunarà\nEl primer ministre francès, Jean Castex, ha anunciat aquest dijous una nova reconfiguració de les mesures per fer front a l'avanç del coronavirus, entre les quals està el confinament durant quatre setmanes de fins el 16 departaments, la meitat d'ells a la regió de París, la més afectada.\n"La progressió de la pandèmia s'està accelerant notablement", ha lamentat Castex en roda de premsa, on ha explicat que les xifres de les últimes setmanes "mostren el que sembla cada vegada més clar que és una tercera onada", informa el diari 'Le Parisien'.\nA partir d'aquest divendres, vuit departaments de la regió d'Illa de França, cinc de l'Alta França i tres dels Alps Marítims romandran confinats durant les properes quatre setmanes. El toc de queda començarà a partir de les 19.00 hores (hora local), una hora més tard per adaptar-se a l'horari d'estiu, i afectarà a tot el país, fins i tot a aquelles regions que no queden confinades.\nAquesta nova quarentena compta amb una sèrie de modificacions pel que fa a l'impost el passat mes de novembre. Així, les escoles romandran obertes, igual que les llibreries i les botigues de música. La normativa dels llocs de culte es mantindrà com fins ara, així com el foment del teletreball, i els negocis considerats no essencials romandran tancats.\nAixí no hi haurà límit de temps per romandre al carrer o fer exercici en l'exterior sempre que no se sobrepassi un radi de 10 quilòmetres pel que fa a el lloc de residència, i fins i tot estaran permesos els viatges d'un dia per la regió prèvia obtenció d'un salconduit.\nFRANÇA REPRÈN LA VACUNACIÓ D'ASTRAZENECA


2018/2018_05_25_Reordenacio_plasa_Sant_Miquel_R.jpg divendres, 25 de maig de 2018\nPersonatges Gala Pin, regidora Ciutat Vella / Teresa Caja, presidenta AV i Comerciants Avinyò\nTreure els vehicles de la plaça de Sant Miquel perquè deixi de ser un aparcament. És l’objectiu del projecte que ha elaborat el districte de Ciutat Vella per millorar aquest espai situat darrera l’Ajuntament. El pla preveu reubicar alguns elements i eliminar-ne d’altres. Per exemple, es vol treure el punt de bicing i l’aparcament de motos. També es vol canviar d’ubicació l’espai de càrrega i descàrrega i el parc infantil que, a més, s’ampliarà.\nEls veïns estan satisfets, a grans trets, amb les mesures previstes però els preocupa la pèrdua de l’aparcament de motos.\nPer comprovar l’efectivitat del projecte, el districte posarà en marxa al juny una prova pilot d’un mes. Fonts municipals han indicat que la previsió és que les obres, per materialitzar els canvis a la plaça, es faran a finals d’any.


Com podem modelar el canvi climàtic a classe | www.scienceinschool.org\nTraduït per Jordi Salat.\nEl canvi climàtic i l’escalfament global són temes ‘candents’ que mereixen un lloc important als temaris científics de les escoles. Però, com podem predir com evolucionarà el nostre clima? Potser fóra un bon moment per introduir els nostres alumnes en el món del models climàtics, començant pels més senzills. En aquest article mostrarem com podem investigar els factors més destacats que afecten el clima de Terra amb un simple full de càlcul.\nUn primer intent de modelar el clima\nEl model de clima més senzill consisteix en plantejar que l’energia solar captada pel planeta sigui igual a l’energia terrestre emesa cap a l’espai , és a dir, un model on ‘tota l’energia que entra torna a sortir’. Val a dir que en aquest article quan parlem d’energia ens referim realment a ‘flux d’energia’, o sigui, energia per unitat de temps. A partir de diverses mesures sabem que l’energia (per segon) solar que arriba a les capes altes de l’atmosfera, el què es coneix com constant solar S, és de 1370 Wm-2.\nPodem començar calculant la temperatura mitjana de la Terra, TE, amb aquest senzill model. Prenguem el radi RE, d’una Terra perfectament esfèrica, aleshores podrem veure que la Terra capta la radiació solar a través d’una àrea que fa πRE2 (equivalent a un disc pla) però retorna l’energia a través de tota la seva superfície, és a dir, una àrea de 4πRE2.\n(a) Energia que entra = energia que surt\ni, d’acord amb la Llei de Stefan-Boltzmann (vegi’s el requadre)\n(b) Per unitat de temps, energia per unitat de superfície x àrea total(disc) = energia per unitat de superfície x àrea total(sphere)\nReordenant les equacions, tenim:\non σ és la constant de Stefan-Boltzmann (5.67 x 10-8 Wm-2K-4).\nA primer cop d’ull, i malgrat venir d’un model tan rudimentari, sembla un valor prou raonable. En realitat però, el valor mitjà estimat de la superfície de la Terra és de 16 °C. (Hi ha diverses maneres d’aconseguir afinar més, com ara descompondre la Terra en franges de latitud constant, calcular temperatura mitjana per franja, sumar i promitjar). El problema amb aquest model tan senzill, no obstant, és que part de l’energia solar no s’absorbeix si no que és reflectida novament a l’espai pels núvols i el glaç.\nAproximadament un 24% de l’energia incident és reflectida pels núvols i un altre 6% per la superfície terrestre, per exemple, pel glaç. Així doncs, la reflectivitat total de la Terra - anomenada albedo (A) - és del 30% ó 0.3. Per tant, el membre de l’esquerra de l’equació (c), queda com 0.7 x 1370 x πRE2 i el càlcul de TE ve donat per:\nValor que és massa baix de bon tros, i que ens porta a preguntar-nos: per què la Terra és tan càlida? De cara a respondre la pregunta caldrà un model un xic més complex.\nElements bàsics de física\nRadiació d’un cos negre i Llei de Stefan-Boltzmann\nTot cos emet energia en forma de radiació electromagnètica. Un cos negre absorbeix tota la radiació incident i la radiació que emet és funció de la seva temperatura de superfície.\nLa Llei de Stefan-Boltzmann relaciona l’energia total, I, que emet un cos negre amb la temperatura, T, segons:\nI(T) = σT4 (Equació 1)\nI és l’energia emesa per unitat de superfície emesa en un segon (Wm-2)\nT és la temperatura absoluta (K)\nσ és la constant de Stefan-Boltzmann (5.67 x 10-8 Wm-2K-4).\nEl model d’una capa atmosfèrica\nSi suposem que l’atmosfera està formada per una única capa de gasos diversos, podem crear un model, més ajustat que el primer, que els estudiants podran fer servir amb l’ajut d’un full de càlcul. En aquest model es tindrà en compte l’absorció per part de l’atmosfera de la llum visible que arriba del Sol i la infraroja que emet la Terra.\nEn la figura inferior es mostren els elements del model. FS és la constant solar dividida per 4 (S/4), que incorpora la diferència entre la superfície del disc, πr2, on es reparteix l’energia incident, and la superfície de la esfera, 4πr2 que emet l’energia radiant (el fonament del primer model). L’energia que arriba del Sol és, per tant, FSon A és l’albedo - el percentatge reflectit novament cap a l’espai. Aquesta energia incident es troba en les regions visible i UV de l’espectre. τVIS és la fracció d’energia incident que no s’absorbeix en l’atmosfera: si l’atmosfera l’absorbeix tota, τVIS valdrà zero; i si no n’absorbeix gens, τVIS serà 1. Així doncs, l’energia que arribarà finalment a la superfície del planeta serà FS(1-A) x τVIS.\nSuposem que la Terra actua com un cos negre i anomenem Fg a l’energia que emet a través de la seva superfície. Aquesta radiació terrestre està centrada en la regió infraroja de l’espectre. A l’atmosfera hi ha certs gasos (els anomenats d’efecte hivernacle) que absorbeixen l’energia de la radiació infraroja. Si, de manera similar a τVIS, definim τIR com la fracció d’energia infra-roja no absorbida per aquests gasos, l’energia que se’n va serà Fg x τIR.\nSi anomenem Fa a l’energia dins l’atmosfera i assumim que tant l’energia que entra i surt al cim de l’atmosfera com a la superfície de la Terra es compensen, aleshores:\na la superfície de la Terra:\nFS(1-A) x τVIS + Fa = Fg (Equació 2)\nal cim de l’atmosfera:\nFg x τIR + Fa = FS(1-A) (Equació 3)\nCombinant les equacions 2 i 3 dóna:\n[ σ(1 + τIR) ] (Equació 4)\nSi prenem els següents valors:\nFS = 1370/4 = 342.5 Wm-2 (la constant solar dividida per 4)\nL’equació 4 ens dóna:\nque és una bona aproximació al valor actual de la temperatura mitjana de la superfície de la Terra.\nAquesta Equació 4 és la que pot introduir-se en un programa o full de càlcul, com Microsoft Excel, per permetre que els estudiants puguin experimentar la resposta de la temperatura global en canviar els paràmetres de l’equació. Això és el què s’ha fet i se’n pot trobar una versió interactiva, que també es pot descarregar, en el web de la Universitat de Bristolw1.\nA la Taula 1 es mostren exemples dels resultats que s’obtenen modificant les variables A, τVIS and τIR are altered. L’Exemple 1, que dóna una temperatura de 255 K, suposa que l’albedo és 0.3 i que l’atmosfera no absorbeix cap dels fluxos d’energia, ni dels rebuts ni dels emesos (és a dir que, tant τVIS com τIR valen 1.0). En l’Exemple 2 veiem que la temperatura de la Terra ha augmentat fins a 279 K, quan hi traiem els núvols i el gel (A = 0.0), cosa que mostra la importància que té l’albedo. En l’Exemple 3, tampoc no hi ha ni núvols ni gel (A = 0.0) però l’atmosfera absorbeix tota la radiació infraroja emesa (és a dir τIR = 0.0) i la Terra s’escalfa fins els 331 K. Si ara hi introduïm les núvols i el gel, en l’Exemple 4 (A = 0.3), la temperatura decau fins els 303 K.\nAlgunes típiques preguntes que es podrien fer, i que obligarien als estudiants a utilitzar el model, són\nQuina de les variables té un impacte més gran en la temperatura global?\nSi la distància mitja de la Terra al Sol augmentés un 1%, la constant solar es reduiria segons un factor de l.0201, és a dir, valdria 1343 Wm-2. Quina temperatura trobaríem? Considera un albedo de 0.3, un τIR 0.3 i un τVIS de 0.6.\n(La constant solar varia amb el quadrat de la distància al Sol, per tant, en desplaçar la Terra un 10% més a prop del Sol, tindrem S = 1370/(0.9)2 = 1691 Wm-2 i en moure-la un 1% més enllà, S = 1370/(1.01)2 = 1343 Wm-2)\nPer descomptat, es poden preguntar coses força més engrescadores com\nSi la sorra del Sahara es pogués convertir en un mirall de vidre (al cap i a la fi el vidre s’obté fonent sorra),\nCom hauria de ser de gran el mirall per refredar el planeta 1 °C?\nQuina fracció del desert representaria?\nUn model més sofisticat\nCom podria es comparar aquest senzill model climàtic amb els més sofisticats, com el del Hadley Centre, emprat pel Servei Meteorològic del Regne Unit (veure imatge de sota)?De fet, els dos models són molt similars en tot, excepte que el del Hadley Centre enlloc de considerar l’atmosfera d’una sola capa, la subdivideix en un cert nombre de caixes, d’acord amb l’altitud, latitud i longitud. Per cada caixa, el model calcula directament les quantitats de radiació incident UV/visible transmesa i absorbida, i de radiació infra-roja transmesa per la caixa de retorn, d’acord amb les concentracions de determinats gasos d’efecte hivernacle, de la superfície de núvols i de glaç. Les versions més sofisticades del model del Hadley Centre també consideren els fluxos de calor que entren i surten de l’oceà, i l’absorció de CO2 per part de la vegetació. De tota manera, si sou capaços d’entendre els principis de funcionament del model senzill, estareu encarrilats per comprendre els models més complicats del clima real.\nProjeccions d’escalfament global.\nPrediccions d’escalfament global\nen relació a la temperatura mitjana\nglobal del 2000 a través del model\nclimàtic. Les dades del model estan\nextretes del Centre de Distribució\nde Dades del Grup\nIntergovernamental d’Experts sobre\nel Canvi Climàtic. Fer clic sobre la\nImatge cortesia de Robert A. Rohde;\nPrediccions d’escalfament global.\npredicció del 2070-2100 vs.\nvalors mitjans de 1960-1990 Mapa\nd’escalfament global previst pel\nfinal del segle XXI, utilitzant el\nmodel climàtic HADCM3 del Hadley\nCentre que preveu un escalfament\nmitjà de 3.0°. Fer clic sobre la\nImatge cortesia de Robert A.\nRohde; font: Wikimedia Commons\nPrenent part en una simulació de clima real\nClimateprediction.netw2 és l’experiment més gran pensat per fer proves i predir el clima al segle 21. Consisteix en obtenir la col·laboració de tothom que pugui oferir temps d’ordenador – com quan el tenim engegat però no el fem servir a la seva màxima capacitat. El model complet de clima té molts paràmetres que cal ajustar a través d’un nombre elevat de simulacions. Tot i els recursos computacionals disponibles per l’equip de climateprediction.net, un nombre tan gran de simulacions suposaria molt de temps. La idea que hi ha darrera climateprediction.net és que cadascú pugui descarregar-se una versió del model que pugui explorar un d’aquests paràmetres en particular (preseleccionat). El model tardaria uns tres mesos funcionant en un segon pla sense comprometre la velocitat de l’ordenador mentre estem treballant.\nEls càlculs es realitzen en tres parts. En la primera es fan els càlculs amb les dades des del 1850 al 1900, comprovant les previsions obtingudes amb les registres de temperatura, en el què es coneix com fase de calibració. La segona part fa una simulació a partir del 1901 fins el moment actual. El tercer pas consisteix en fer una simulació del clima futur (2000-2100) amb un paràmetre canviat, per exemple la sensibilitat del clima a les incerteses sobre el cicle del sofre. Tan bon punt els càlculs s’han completat, les dades són incorporades al Servei Meteorològic del Regne Unit. El programa proporcionat (gratuïtament) amb la simulació ofereix a l’usuari un gràfic amb els canvis climàtics a mesura que es van calculant. Les variacions de temperatura segons l’estació de l’any, latitud, longitud i altitud representen només algunes de les variables que s’hi poden visualitzar. Aquestes característiques poden permetre a les escoles preparar projectes transversals que relacionin geografia i ciències físiques.\nAl següent número de Science in School, els autors suggereixen alguns experiments de química rellevants pel canvi climàtic.\nw1 – Una versió interactiva del model climàtic senzill per treballar en xarxa o descarregar-se a: www.chemlabs.bris.ac.uk/outreach/resources/simple_climate_model/index.html\nUtilitzeu els cursors per canviar les variables.\nw2 – Per més detalls sobre l’experiment i com participar-hi, consulteu http://climateprediction.net.\nEl web climateprediction.net també ofereix informació i recursos específics per les escoles, disponibles en anglès i espanyol: http://climateprediction.net/content/resources-schools\nA l’adreça: www.chemlabs.bristol.ac.uk/outreach/resources/Atmos.html hi trobareu moltes notes sobre contaminació de l’aire, canvi climàtic i depleció de la capa d’ozó, útils per mestres i educadors.\nA l’adreça: www.grida.no/climate/vital/index.htm hi trobareu una font excel·lent de dades i gràfics relacionats amb el canvi climàtic.\nA l’adreça: www.cmdl.noaa.gov hi podeu trobar dades de l’Estació de Seguiment Global del Laboratori de Recerca del Sistema Terra.\nEl web del Grup Intergovernamental d’Experts sobre el Canvi Climàtic, del qual es poden obtenir l’informe del 2007 i altres dades, és: www.ipcc.ch\nDudley Shallcross és el Professor de Química Atmosfèrica i Tim Harrison és el Responsable d’Ensenyament (School Teacher Fellow) de l’Escola Superior de Química de la Universitat de Bristol, Regne Unit. Aquest darrer càrrec, destinat a un professor de secundària, es va crear com a pont entre l’escola secundària i la universitat així com per promoure la química en els àmbits regional, nacional i internacional, a través dels recursos de l’Escola Superior de Química.\nPer més informació sobre els models de canvi climàtic o sobre el càrrec de responsable d’ensenyament, podeu contactar amb Dudley Shallcross (d.e.shallcross@bristol.ac.uk) o amb Tim Harrison (t.g.harrison@bristol.ac.uk).\nBona part d’aquest article va ser publicat originalment a: Shallcross DE, Harrison TG (2007) Climate change made simple. Physics Education 42: 592-597Tobias Kirschbaum, Alemània\nEl canvi climàtic ha de ser sens dubte un dels temes fonamentals en tots els nivells d’ensenyament de les ciències a les escoles de tot Europa. En particular, després del reconeixement internacional de la gran campanya sobre la Veritat Incòmoda d’Al Gore. Malgrat tot, els materials i la informació bàsica útil per professors de ciències, no sempre està disponible fàcilment. Aquest article en dues parts, no obstant, ofereix una visió adequada i fàcilment adaptable al complicat procés de modelar els processos atmosfèrics.\nTot i que el model matemàtic és el més adequat per utilitzar en cursos de ciències avançats per estudiants de 16 o més anys, els fenòmens bàsics poden presentar-se fàcilment a estudiants de 15 o menys anys – encara que no tinguin previst especialitzar-se en ciències més endavant. Els webs mencionats ofereixen un ventall ampli de recursos, imatges, gràfics i programes interactius, per abordar el tema, útils per tot professor de ciències.\nTobias Kirschbaum, Alemània


5 min. Barcelona 17/08/2019 21:07\n651x366 Els quatre supervivents del PP a Girona Els quatre supervivents del PP a Girona\nGirona ha sigut històricament un terreny inhòspit per al PP. Durant moltes legislatures, ha sigut l’única demarcació per la qual els populars no han obtingut representació al Congrés. Ara, però, la situació ha arribat a un punt dramàtic per als conservadors, que després de les eleccions municipals del 26-M han estat a punt de quedar-se també sense representació als ajuntaments de la demarcació. Només Calonge, Roses, Puigcerdà i Urús tenen avui un regidor popular. Alberto Mas, Manel Escobar, Meritxell Forment i Paco Díaz són avui l’últim reducte del PP en aquesta demarcació.


Assessorament Pla Resistir | Caixa Popular\nA través de l’aliat estratègic Innóvate 4.0, Caixa Popular ha posat a la disposició dels seus clients un servei gratuït d’assessorament i gestió d’ajudes públiques per a les empreses, els comerços i els autònoms. Els clients de la principal entitat financera valenciana podran beneficiar-se d’aquest servei per a optar a les ajudes del Pla Resistir Plus Comunitat Valenciana.\n• Caixa Popular desenvoluparà una plataforma per a ajudar les empreses valencianes a beneficiar-se dels fons europeus Next Generation EU\nEn aquesta línia, Caixa Popular està treballant en el desenvolupament d’una plataforma web amb l’objectiu d’ajudar les empreses valencianes a beneficiar-se dels fons europeus que arribaran a Espanya a través del programa Next Generation EU.\nAmb l’objectiu d’impulsar la recuperació econòmica de la Comunitat Valenciana, la cooperativa de crèdit disposarà de les eines necessàries perquè les empreses puguen beneficiar-se de les ajudes, estimular la recuperació del teixit empresarial valencià i promoure models productius més sostenibles i digitals.\nCaixa Popular posarà en marxa aquest nou servei que permetrà a les empreses valencianes, clientes de l’entitat o no, accedir a tota la informació sobre les convocatòries d’ajudes públiques.\nL’eina mostrarà, en funció del perfil o la necessitat de l’empresa, les ajudes o les subvencions que s’ajusten més a cada negoci.


Pa d'aquí, per a un consum saludable\nMés de 280 forns d’arreu de les Illes Balears s’han adherit ja a la marca “Pa d’Aquí. Forn i Tradició”, un distintiu de qualitat creat per l’IDI amb l’Associació de Forners i Pastissers de les Illes Balears.\nAquesta iniciativa vol donar a conèixer les qualitats del pa tradicional elaborat als obradors per tal de fomentar-ne un consum saludable, de proximitat i responsable.\nEls objectius de la marca són identificar els forns on s’elabora pa d’obrador, posar en relleu la qualitat del pa i el respecte al producte, a més de donar a conèixer el món que l’envolta i distingir el sector davant de la forta competència d’establiments que venen pa. Altres propòsits són potenciar la formació i el relleu generacional perquè és absolutament necessari per garantir el futur del sector, i donar a conèixer el disseny com a eina per posar en valor els productes tradicionals i culinaris.\nEls forns que formen part de “Pa d’Aquí. Forn i tradició” tenen obrador i un mínim del 70% de productes d’elaboració pròpia. A més, ofereixen al públic almenys dues varietats de pans considerades típiques de les Illes Balears: pa pagès, pa de xeixa, magraneta, llonguet, panet d’oli, cóc, galeta forta, galeta d’oli i viena.\nPàgina carregada en 0.0204 segons. IDI versió 3.2.0-dev


Foto: CFS Altafulla\n06 de març del 2017\nEl CFS Altafulla s’imposa al Futbolpax i suma la primera victòria amb José Valero\nSerà ell qui dirigeixi la plantilla fins a final de temporada, després que Lucho Tamurejo anunciés que deixava el seu càrrec\nL’equip Femení del CFS Altafulla ha sumat una nova victòria aquest cap de setmana a casa contra el Futbolpax. L’onzena de la temporada, però la primera sota les ordres del nou tècnic, José Valero. Serà ell qui dirigeixi la plantilla fins a final de temporada, després que Lucho Tamurejo anunciés ara fa uns dies que deixava el seu càrrec.\nValero és un històric de l’entitat, i la seva principal fita amb els colors del CFS Altafulla va ser, precisament, l’ascens del conjunt Femení a la Divisió d’Honor Catalana la temporada 2009-2010. Ara hi torna amb la voluntat de fer un bon paper, i ho ha demostrat aquest cap de setmana amb un contundent 4 a 1 contra el Futbolpax. Els gols han estat obra d’Adriana Pérez, Susana Mallén, i Venus Díaz (2).\nLa capitana, Adriana Pérez, ha valorat positivament l’arribada del nou tècnic, i ha recordat que l’objectiu és mantenir la categoria.\nLes noies mantenen la tercera posició, ara amb 35 punts, a només 1 punt del segon classificat, el Cervera-Segarra, i a 3 del primer, el Sabadell. Els queda encara, però, sumar el resultat del partit ajornat contra el Ripollet, que finalment es disputarà aquest dijous 9 de març a les 8 del vespre a casa. Per contra, també té un enfrontament pendent el Sabadell, en aquest cas contra el Platense Calafell.\nAquest cap de setmana també s’ha imposat al Futbolpax, per 5 a 1, l’Infantil Masculí. No ha tingut la mateixa sort el conjunt Aleví Masculí de l’entitat, que ha caigut per 3 a 2 a la pista del Laguna.\nEl proper cap de setmana hi ha jornada de descans, i la competició no es reprendrà fins el proper 18 de març.\nAdriana Pérez, jugadora del CFS Altafulla


Viure Catalunya. Tivissa (la Ribera dEbre) - Didactalia: material educativo\nTivissa es troba dalt dun turó que els romans ja havien utilitzat com a punt de vigilància. "Viure Catalunya" recorre aquesta població de la Ribera dEbre. Al nucli antic de Tivissa es conserven diverses cases pairals antigues que es poden visitar seguint un recorregut marcat. Una delles és Ca Eloi, del segle XV. La presentadora del programa, Griselda Guiteras, visita lesglésia de Sant Jaume, destil gòtic per dins i destil renaixentista per fora. De fet, hi ha dues esglésies, una dins duna altra, i lespai que queda entre els dos absis sha convertit en un museu. A lempresa de motllures Brull es mostra com es transforma la fusta fins a aconseguir fer marcs per a quadres. Finalment, la Griselda acompanya un grup de dones que es troben cada setmana per compartir receptes i evitar que es perdin. Ja nhan recuperat una cinquantena i tenen previst publicar-les en un llibre. En aquesta ocasió, han elaborat diverses pastes típiques de Tivissa, com ara les capsetes. Vía: XTEC-Merlí.\nMapa Conceptual: Viure Catalunya. Tivissa (la Ribera dEbre)\npunt de vigilància,\ncases pairals antigues,\nesglésia de sant jaume,\nNavega entre 96704 recursos i 458825 persones


INFORMACIÓ SOBRE EL MUSEU NACIONAL\nEl Museu Nacional d’Art de Catalunya està situat al vessant de la muntanya de Montjuïc, dominant la ciutat de Barcelona. L’edifici que acull el museu, el Palau Nacional, va ser construït l’any 1929 i ha esdevingut un element característic de la silueta urbana de Barcelona.\nEl Museu Nacional és el centre de referència del Modernisme català. S’hi mostren algunes de les obres més importants i representatives d’artistes del primers anys del segle xx, com ara Gaudí, Jujol i Casas.\nAl museu també s’exhibeixen obres d’artistes posteriors del segle xx, com Picasso, Tàpies i Miró, figures clau en la història de l’art.\nAltres pintors europeus destacats amb obra exposada al MNAC són Rubens, Velázquez, Goya, Ticià, El Greco, Tiepolo i Tintoretto, tots situats en el seu context a través de narracions i comentaris sobre aspectes del Renaixement i el Barroc.\nPerò si per alguna cosa és especialment cèlebre aquest museu és per conservar la col·lecció de pintures murals romàniques més important del món, unes pintures essencials per entendre l’art, la cultura i la civilització de l’Europa medieval.\nEl més destacat del MUSEU NACIONAL\nEls frescos de les esglésies de Sant Climent i Santa Maria de Taüll estan entre les obres més importants del romànic. Juntament amb les brillants obres d’art gòtic exposades, conformen…\nEls frescos de les esglésies de Sant Climent i Santa Maria de Taüll estan entre les obres més importants del romànic. Juntament amb les brillants obres d’art gòtic exposades, conformen un viatge fascinant a través de l’art medieval dels segles x-xiv. Sens dubte, una col·lecció essencial per entendre l’art, la cultura i la civilització d’Europa en aquest període històric.\nGaudí va ser un revolucionari de l’art del seu temps. El MNAC és el centre de referència del Modernisme català. S’hi mostren algunes de les obres més importants i representatives…\nGaudí va ser un revolucionari de l’art del seu temps. El MNAC és el centre de referència del Modernisme català. S’hi mostren algunes de les obres més importants i representatives dels seus artistes principals: Gaudí, Jujol i Casas. Pintures, escultures, cartells i arts decoratives transporten els visitants a la Barcelona bohèmia dels primers anys del segle xx, una època marcada pel poder de la burgesia i la lluita de classes.\nCal destacar, també, les grans obres del Renaixement i el Barroc, amb mestres europeus com Rubens, Velázquez, Goya, Ticià, El Greco, Tiepolo i Tintoretto. Tots ells estan situats en el…\nCal destacar, també, les grans obres del Renaixement i el Barroc, amb mestres europeus com Rubens, Velázquez, Goya, Ticià, El Greco, Tiepolo i Tintoretto. Tots ells estan situats en el seu context històric mitjançant narracions i comentaris sobre aspectes de la seva època, que guien el visitant en el seu recorregut per les diferents sales.\nEl Palau Nacional, l’edifici que acull el museu, fou construït l’any 1929 i s’ha convertit en un element característic de la silueta urbana de Barcelona. Al punt més alt de…\nEl Palau Nacional, l’edifici que acull el museu, fou construït l’any 1929 i s’ha convertit en un element característic de la silueta urbana de Barcelona. Al punt més alt de l’edifici hi ha miradors amb vistes panoràmiques de la ciutat. Des del museu també es pot admirar l’espectacle de la Font Màgica, sens dubte, una excel·lent manera d’acabar la visita cultural.


Els 80 trasplantaments renals fets a Son Espases el 2018 van superar en 10 el seu rècord de l’any anterior | Associació de trasplantats Hepàtics de Catalunya\nNotícies Els 80 trasplantaments renals fets a Son Espases el 2018 van superar en 10 el seu rècord de l’any anterior\nLes dades dels trasplantaments i recaptació d’òrgans d’aquesta comunitat el 2018 difícilment seran superats. Al llarg del passat any, els hospitals de Balears van generar un total de 216 òrgans per a trasplantaments, gràcies a l’altruisme de 66 donants i les seves famílies.\nDe la mateixa manera, a Son Espases es van realitzar un total de 80 trasplantaments renals (l’únic òrgan que es transfereix a les illes a l’espera que s’implanti el programa de trasplantament hepàtic), xifra que va superar en deu (un 14,3% més) el rècord de 70 transferències renals completades l’any anterior. Per illes, es van realitzar 74 trasplantaments renals de pacients de Mallorca, 2 d’Eivissa i Formentera i 4 de Menorca.\nTal i com ha ressaltat la consellera de Salut, Patricia Gómez, que ha presentat aquestes dades acompanyada del director de l’IB-Salut, Juli Fuster, del coordinador autonòmic de trasplantaments, Miguel Agudo, i de la presidenta de l’Associació de Malalts Renals de les Illes (ALCER), Manuela de la Vega, la solidaritat i l’altruisme dels balears han permès que les illes assoleixin una taxa de 58,9 donants per milió d’habitants, 9 punts per sobre de l’assolida el 2017 (49,5) i deu per sobre de la mitjana estatal, situada en 48 donants per milió de persones.\nLa taxa de donants de l’any passat van situar a Balears com la novena comunitat més solidària del país tot i que Miguel Agudo ha minimitzat aquest fet recordant que es tracta d’un acte solidari, no d’una competició, i que comunitats de menor població com La Rioja o Cantàbria han aconseguit amb menys donants taxes de 80 per milió.\nGómez també ha destacat que 23 dels 66 donants de l’any passat, el 34,8%, ho van fer en asistòlia, tècnica implantada en els hospitals públics de les illes des de mitjans del 2016 que permet la donació d’òrgans en aturada cardiorespiratòria i que, ha apuntat Juli Fuster, és l’autèntic motor de l’augment de donacions a les illes i a tot el país.\nUna donació cada 5,5 dies\nD’altra banda, el coordinador autonòmic de trasplantaments ha destacat que durant l’any passat es va produir una donació cada 5,5 dies i un trasplantament (renal, Son Espases) cada 4,5 dies.\nAgudo ha desglossat les donacions per illes: 58 donants d’òrgans a Mallorca (amb una taxa de 66 donants per milió d’habitants), 3 a Menorca (amb 32 donants per milió) i 5 a Eivissa i Formentera (35 per milió). Respecte als 216 òrgans generats el 2018, 128 van ser ronyons, 46 fetges, 19 pulmons, 15 cors i 8 pàncrees. Els donants de Mallorca van generar 191 òrgans (114 ronyons, 41 fetges, 13 cors, 15 pulmons i 8 pàncrees).\nEn relació a la donació de teixits, l’any passat es van registrar 88 donants de còrnies (85 a Mallorca, 2 a Menorca i 1 a les Pitiüses) i 20 donants de teixit osteotendinós (17 a Mallorca i 3 a Menorca). I tot i que aquestes xifres són lleugerament pitjors que les del 2017 quan va haver-hi 89 donants de còrnies i 33 donants de teixit osteotendinós, Agudo ha ressaltat que Balears va ser la segona amb més donacions de còrnies.\nPer últim, la presidenta d’ALCER, Manuela de la Vega, ha alabat la solidaritat dels balears i els ha animat a seguir per aquest camí subratllant-los com canvia la vida d’un pacient que ha de passar per diàlisi fins a tres cops per setmana al rebre un ronyó aliè.


‘La Paula’, guanyadora de la segona edició del concurs Palafrugell Canta • Ràdio Capital de l'Empordà\nPaula Sánchez va actuar al concurs per segon any consecutiu i va captivar al jurat amb les seves cançons pròpies i personals\nDurant aquest cap de setmana passat, s’ha celebrat la tretzena edició de Flors i Violes a Palafrugell. Enmarcat en aquesta festa, també s’ha fet la segona edició del Palafrugell Canta, un concurs de talent musical que vol posar en valor els músics emergents i locals. Després de les votacions del jurat professional, la guanyadora del concurs ha estat “La Paula”.\nPaula Sánchez ha actuat per segon any consecutiu al Palafrugell Canta. A la primera edició, va quedar en segona posició després de Mireia Costas, qui va anunciar els resultats d’enguany.\nAquest any, la Paula ha aconseguit el premi després d’una actuació basada en cançons originals, personals i íntimes. En una entrevista a Ràdio Capital després de la seva actuació, La Paula ens explicava que el seu somni és veure totes aquestes cançons agrupades en un àlbum. Un somni que es farà realitat, ja que el premi del concurs és l’enregistrament d’un EP a l’estudi de gravació de Palamós “Japan Records”.\nDurant el dissabte 30 d’abril, a Ràdio Capital vam seguir en directe les actuacions dels quatre finalistes: Boit, CB Dreams, La Paula i Ideal. Vam poder parlar amb tots ells:\nMarina Saura, col·laboradora de Ràdio Capital, entrevista als CB Dreams\nArticle anteriorSupermatí – 2 maig 2022\nArticle següentA judici un dels acusats per participar en el robatori on va morir Jordi Comas Matamala


Parla - Uniopèdia, el mapa conceptual\n16 les relacions: Acte de parla, Concepte, Estructura, Ferdinand de Saussure, Idioma, Imatge sonora, Lingüística, Llengua oral, Llenguatge, Ocells parlants, Paraula, Parla (Madrid), Selecció, So, Temps, Terminologia.\nUn acte de parla, en pragmàtica, és una locució emprada com a unitat funcional de comunicació en llengua oral, és a dir, quan el parlant intervé en el seu entorn mitjançant l'ús de paraules: per informar, incitar, preguntar, convèncer, etc.\nNou!!: Parla і Acte de parla · Veure més »\nNou!!: Parla і Concepte · Veure més »\nL'estructura és el conjunt d'elements que caracteritzen un determinat àmbit de la realitat o sistema.\nNou!!: Parla і Estructura · Veure més »\nFerdinand de Saussure (Ginebra, 26 de novembre del 1857 - Vufflens-le-Château, 22 de febrer del 1913) fou un lingüista suís.\nNou!!: Parla і Ferdinand de Saussure · Veure més »\nNou!!: Parla і Idioma · Veure més »\nUna imatge sonora és una imatge mental subjectiva que a cada persona li sobrevé davant un estímul sonor.\nNou!!: Parla і Imatge sonora · Veure més »\nNou!!: Parla і Lingüística · Veure més »\nDones comunicant-se oralment, per mitjà de la parla. La llengua oral o comunicació oral és la transmissió oral d'un idioma, sense suport de l'escriptura.\nNou!!: Parla і Llengua oral · Veure més »\nNou!!: Parla і Llenguatge · Veure més »\nVídeo d'un lloro dient «Hello» quan li ho demanen els visitants. Els ocells parlants són ocells capaços d'imitar la parla humana.\nNou!!: Parla і Ocells parlants · Veure més »\nNou!!: Parla і Paraula · Veure més »\nParla és un municipi de la comunitat de Madrid situat al sud d'aquesta Comunitat autònoma, a aproximadament 20 km de la capital, Madrid.\nNou!!: Parla і Parla (Madrid) · Veure més »\n* Selecció natural, procés que dirigeix l'evolució de les espècies d'acord amb el darwinisme.\nNou!!: Parla і Selecció · Veure més »\nNou!!: Parla і So · Veure més »\nNou!!: Parla і Temps · Veure més »\nLa terminologia és l'estudi dels termes i el seu ús.\nNou!!: Parla і Terminologia · Veure més »


Façana principal de la masia Cal Ramonet, ubicada al carrer de Santa Eulàlia cantonada amb Riera Blanca - El Tot L'Hospitalet Façana principal de la masia Cal Ramonet, ubicada al carrer de Santa Eulàlia cantonada amb Riera Blanca - El Tot L'Hospitalet\nFaçana principal de la masia Cal Ramonet, ubicada al carrer de Santa Eulàlia cantonada amb Riera Blanca\nHavia sigut un antic hostal\nFaçana principal de la masia Cal Ramonet, ubicada al carrer de Santa Eulàlia cantonada amb Riera Blanca. En un annex de la masia, l’entrada a una botiga amb el rètol a dalt la porta “Antigua de Ramonet” i al costat “vinos” i “aceites”.\nHavia sigut un antic hostal, en principi datat al SXVII. Els hostals com el de la Bordeta o el de Collblanc, tenien importància econòmica i social. J. Fabré y Huertas Claveria, ens diuen: “Mentre existiren les muralles, fins el 1854, els hostals extramurs tingueren un paper important, perquè les portes eren tancades al vespre molt d’hora (les nou com a màxim) i aquells hostals permetien hostatjar als traginers i mercaders que arribessin tard”.\nFont de la imatge: Arxiu Municipal de L’Hospitalet


Segon bronze per Rando a Gijón | Diari de Santa Coloma\nSegon bronze per Rando a Gijón\nDues medalles pel nedador colomenc I Foto: Natació.cat\nEl nedador de Santa Coloma finalitza tercer la prova dels 100 metres esquena del campionat d’Espanya.\n29/11/2015 – El nedador de Santa Coloma finalitza tercer la prova dels 100 metres esquena del campionat d’Espanya celebrat a Astúries.\nJuanmi Rando ha tancat la seva participació als nacionals de Gijón sumant la seva segona medalla de bronze dels campionats.\nEn la disciplina dels 100 metres esquena, el nedador del CN Sant Andreu no ha pogut superar els dos principals favorits per endur-se el triomf, Aschwin Wildeboer i Miguel Ortiz-Cañavate.\nRando finalitzaria la prova en tercer lloc, aturant el rellotge en un registre de 52.66 segons. Tant Wildeboer (51.30), del CN Sabadell, com Ortiz-Cañavate (51.46), del Canoe, serien capaços de nedar a més velocitat que el colomenc.\nDesprés de fer un bon primer 50 (25.32), Juanmi Rando perdria la referència de Miguel Ortiz-Cañavate durant la segona meitat de la prova, completant els últims 50 metres un segon més lent (27.34) que el seu company madrileny (26.32).


Lluç farcit amb crosta – XarcuteriaSilvia.cat\nAmb tots aquests ingredients, els del congelador, ja descongelats, muntem un plat espectacular, improvisat i molt bo!\nAi! Ai la cuina! Quanta raó tenia la Sra. Rigat! La cuina és com un gran laboratori. I és ben veritat, és per això que us presento aquesta recepta, ben improvisada… us encantarà!\nEl temps sempre s'encarrega d'allunyar el que realment no et val la pena....mentre esperem, aprofitem i cuinem??? L'espera sempre serà més enriquidora.\n– 4 lloms de lluç, que vaig trobar al congelador\n– 2 cebes tendres, que hi havia al verdurer de la nevera\n– 300 gr de gambetes petites, que hi havia al costat del lluç\n– 1 terrina de nata muntada sense sucre, aquella que no van afegir als maduixots.\n– 1 culleradeta d’oli d’oliva, sal, pebre i una mica d’orenga.\nDilluns, sobres del cap de setmana per la nevera i pel congelador, i la encantadora necessitat de fer el sopar o la carmanyola de l’endemà, així que vaig investigar el que tenia per la nevera i vaig mirar a veure com podia combinar aquelles bossetes que corrien pel congelador. Us sona això? Sí, sí les bossetes que vas arraconant i no saps mai quan les utilitzar-les…. Doncs avui és un gran dia!\n– Agafem les cebes tendres, les piquem finetes, mentre posem la cullerada d’oli a la paella a esclafar, hi posem les cebes i passats uns 3 minuts, que ja veiem la ceba rosada i afegim les gambetes, salpebrem i li afegim un polsim d’orenga.\n– Mentre es va enrossint a foc mitja-alt, obrim els lloms de lluç per poder-lo farcir tranquil·la ment, o si volem en forma de llibret. Salpebrem una mica el lluç. Passats uns 5 minuts més traiem del foc la ceba i les gambetes i reservem. A la mateixa paella passem volta i volta el lluç.\nI ja ho tenim quasi, farcim el lluç de les gambetes i la ceba, ben barrejat, i ho col·loquem en la safata del forn.\nPosem per damunt una cullerada de nata, de tal manera que ens quedi cobert, i cap al forn a gratinar a 225º.\nCalculo que en uns 5 minuts ja ho tindrem, però això és fàcil de comprovar, quan el veiem daurat al nostre gust….xas, fora i bon profit.\nUs sorprendrà la de plats que podeu elaborar amb la nata muntada i el sabor que donarà als vostres plats.


L’Artística Manisense inaugura la Fira del Llibre\nLa Banda Juvenil i l’Orquestra Juvenil han participat aquest cap de setmana en els actes de la Fira del Llibre de Manises.\nLa Banda Juvenil va inaugurar dissabte de matí les activitats de la Fira del Llibre de Manises a la Casa de la Cultura de Manises, espai que ha acollitat durant els dies 12 i 13 d'abril aquesta cita cultural de la ciutat. L'Orquestra Juvenil també ha participat en la programació d’aquest esdeveniment, amb una actuació diumenge de vesprada.\nD'altra banda, aquest cap de setmana L'Artística Manisense ha iniciat també la seua participació en els actes de la Setmana Santa de la localitat, on com cada any la Banda Titular participarà en les diverses processons que tenen lloc a Manises.\nA més, dissabte, la Camerata Manises, grup de cambra format per músics de L’Artística Manisense i dirigit per Mariano Miquel Marticorena, va oferir un concert a l’església Sant Joan Baptista, també dins dels actes programats de la Setmana Santa Manisera.\n(Foto: Amparo Zanón Miquel)


El Govern subratlla que el tancament dels quiròfans de l'Hospital General no provocarà llistes d'espera en cirurgia\nLa portaveu del Govern, Margarida Nájera, va subratllar avui que el tancament dels cinc quiròfans i les consultes externes de l'Hospital General de Palma, previst per l'empresa Gestió Sanitària de Mallorca (Gesma) pel mes de juliol vinent, no provocarà "cap retard ni llistes d'espera" a Balears en matèria de cirurgia.\nDesprés de la reunió del Consell de Govern, Nájera va respondre així a les declaracions de la portaveu del PP en matèria sanitària, Aina Castillo, qui va criticar ahir que el tancament dels quiròfans suposarà que deixin de realitzar-se 4.000 intervencions quirúrgiques i 24.000 consultes que anualment s'efectuen a l'Hospital General.\nLa portaveu va apuntar que fins ara, el 70 per cent de les operacions quirúrgiques realitzades en aquest centre hospitalari es referien a cirurgies "menors i, per tant, sense cap tipus de complexitat". A més, va assenyalar que s'havia "intensificat" el treball en els cinc quiròfans de l'Hospital General, degut a la posada en marxa de dos quiròfans nous a Manacor.\nEn aquest sentit, va manifestar que els treballadors de l'Hospital poden estar "tranquils i segurs" que el tancament dels quiròfans i les consultes externes "no afectarà per res a la situació de serveis i regularització que requereix una sanitat moderna com la nostra".\nPer la seva banda, el gerent de Gesma, Biel Fortuny, va afirmar ahir que les 1.700 intervencions quirúrgiques que es realitzen anualment a l'Hospital General podran ser assumides "sense problemes" pels altres centres hospitalaris de Mallorca i va apuntar que les 2.300 restants i que no revesteixen "tanta complexitat" les portaran a terme els centres de salut.


Us recomano...: de desembre 2014\nTítol: Els límits de la vida\nAutor: David Bueno, Salvador Macip i Eduard Martorell\nAvui, per acabar l’any, us proposo una novel·la juvenil, un viatge a través de la vida acompanyant a una noia que n’experimenta els límits. Una lectura apassionant i sorprenent!\nLa Lara no ha fet els quinze i ja està de tornada de tot. Es debat entre la vida i la mort. Un brot de la seva malaltia l'ha deixada a la UVI, sola, per passar una nit que pot ser decisiva. Però a la sala hi ha la Carme, una doctora que no havia vist mai, que comença a explicar-li una història apassionant: la història de la vida mateixa.\n«No és res dolent, que t'interessi la ciència! Això no és ser friqui!»\nQuan vaig llegir aquesta frase, em va semblar molt divertida, una afirmació com aquesta en un llibre publicat per tres científics resulta molt eloqüent. Una reivindicació? M’agrada, perquè amb ella, els autors donen peu a reflexionar sobre una de les primeres grans qüestions que la majoria ens hem plantejat mentre estudiem (i alguns l’han utilitzat per lligar) Ciències o Lletres? Per què han de ser necessàriament excloents? Bueno, Macip i Martorell demostren que és possible ser un científic lletraferit i sortir-se’n d’allò més bé!\nAutoritats com Darwin, Gaia o Lovelock i, termes com proteïnes, gens, cèl·lules, evolució, entropia... paraules que em provocaven força maldecaps quan estudiava, esdevenen conceptes fàcilment assumibles mitjançant aquesta lectura. Tan de bo hagués comptat amb algun d'aquests autors com a profe de ciències! Però a més hi ha la Lara, la protagonista d’aquesta història, una noia que, com totes, malgrat el seu delicat estat de situació experimenta tot un seguit de dubtes, inherents a l’adolescència.\n«A la Lara li agradaria que fos així, però no n’està del tot segura. Li fa una mica de vergonya explicar els seus interessos a les amigues, perquè sap que elles no els comparteixen. Voldria poder assemblar-s’hi més, no ser diferent. Voldria encaixar.»\nQuan a La Galera van presentar-me aquesta proposta, em va semblar lleugerament difícil d’imaginar, un llibre on el tema central era la biologia, aparentment, no semblava gaire atractiu. Després de llegir Els límits de la vida, el primer que em va venir al cap va ser, “això ho han de llegir els nois i noies del meu club de lectura juvenil!” i, també he de fer que en tinguin coneixement els professors de secundària. L’habilitat amb la que el trio d’autors han desenvolupat la trama em sembla simplement magnífica, a més plantegen amb efectiva senzillesa, entre altres, el dilema “Fe versus Ciència” com a complementaris i no excloents, simplement com una qüestió d’elecció, no em direu que reflexions així no donen joc a l’aula...\n«El que és important és el que tu creus. No deixis que els altres et venguin les seves creences, Lara, perquè no són millors ni més encertades que els teves.»\nEl més important, però, és que no han perdut de vista el més important, la funció final del llibre no ha de ser la pedagògica, per això ja tenim els llibres escolars, aquestes pàgines contenen una història intensa i emotiva, en la que qualsevol jove hi reconeixerà sentiments i preocupacions properes, un llenguatge com el que ells utilitzen, un missatge preciós i tot plegat acompanyat de la música de Coldplay i Muse, com no els ha d’agradar!\n«Vivim tan de pressa, tan preocupats perquè no s’acabi tot abans del que voldríem, que ens oblidem de gaudir del que tenim. La vida és l’única cosa que podem estar segurs que compta, ens en quedi molta o poca. Aprofita-la. Aprofita’n cada segon que puguis. Estima i deixa que t’estimin.»\nPublicat per Sílvia Cantos a 17:51 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: biologia, ciència, David Bueno, Eduard Martorell, juvenil, La Galera, Salvador Macip, vida\nTítol: Cadavereta Vermella\nDisponible per iPad\nTornen les aventures de l’encantadora Caputxeta! Això sí, han passat molts anys i, com que està una mica desmillorada, ara és més coneguda com Cadavereta Vermella. Amb molt d’humor i fantasia, aquest conte capgira el clàssic de Perrault per oferir-nos una versió tan fosca i macabra com irresistiblement divertida. Els pares malvats d’aquesta Caputxeta zombi tenen un pla molt sinistre. Ara bé, no s’imaginen els recursos d’una àvia tan adorable com la del conte original, però molt més guerrera i valenta, perquè no té por ni del llop ni de ningú!\nCom us heu quedat? Sorpresos oi? Jo he de dir que vaig descobrir aquesta història per via digital, i és que de fet, la idea original es va concebre com aplicació per a iPad de la mà de Itbook, és a dir, una proposta de lectura per fer en pantalla que incorpora narració (de Francisco Colmenero, llegendari doblador de Disney), música d’ambient que acompanya a la perfecció i, algunes interaccions per part del lector que converteixen l’experiència lectora en molt més.\nPer tant podem dir, que aquesta història planteja una nova via a la inquietud sobre com afectarà la era digital a la lectura infantil, ja que el que es va concebre com un llibre tradicional, va esdevenir un projecte digital que, posteriorment, ha donat lloc a un llibre en format paper. Emi Ordás, dissenyador gràfic creador de la idea, explica que la història va sorgir, gairebé per casualitat mentre buscava un joc de paraules en anglès amb Caputxeta Vermella, va passar de Little RED Riding Hood a Little DEAD Riding Hood, a continuació va buscar el joc en la versió castellana. Immediatament va fer un esbós del personatge i tot seguit va demanar a l’escriptor Luis Murillo que n’escrivís la història.\nSovint he dit que m’agrada acostar els clàssics als més petits, però en ocasions resulta feixuc, treballar els contes clàssics de forma original, no és tasca senzilla, és per això que topar-se amb una proposta com la d’Ordás i Murillo és francament encoratjador, he de confessar que he rigut (molt!) amb la història de la Cadavereta, és enginyosa i divertida, amb un seguit d’ingredients que captiven als lectors, una caputxeta zombi... Quin nen podria resistir-s’hi!\nEmi Ordás és un gran admirador de Tim Burton, i això es reconeix en el seu estil d’il·lustració, defineix el treball d’aquestes imatges com “tradigital”, les textures estan elaborades a mà, amb olis, acrílics i escaiola. Els personatges estan esbossats i pintats en digital. Alguns fons, com el poble o el mausoleu, són maquetes reals que ell mateix va construir amb cartró reciclat, en va treure algunes fotografies i, posteriorment amb l’ajuda de Photoshop va pintar els personatges sobre les fotografies i va aplicar les textures que havia fet, gairebé com un collage.\nPublicat per Sílvia Cantos a 19:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 10, 6, 7, 8, 9, àlbum il·lustrat, App, clàssics, Emi Ordás, humor, infantil, Luis Murillo, por, zombies\nTítol: La noia de la biblioteca\nEdició: Columna, 2014\nAvui us recomano una novel·la sensacional, una història preciosa amb un emblema nacional com a teló de fons, la Biblioteca de Catalunya, lletres i emocions a flor de pell, no deixeu de llegir-la!\nLa història comença amb una fosca nit d’estiu amb la Setmana Tràgica de negre rerefons, que ens capbussa inevitablement en aquell moment, gràcies a les magnífiques descripcions de la l’autora, una de les coses que més em meravella de la seva prosa, és la magistral habilitat amb la qual és capaç de dibuixar personatges, espais i situacions. Amb ella aconsegueix provocar un remolí que emergeix de la pàgina i captura al lector transportant-lo dins de la història, fins al punt que aquest s’estremeixi llegint passatges com aquest:\n«De tant en tant, ben a prop, sentien espetegar un tret\nque era més sec i cruel que tots els silencis anteriors.»\nPer les que treballem en biblioteques o, senzillament ens les estimem, topar-nos amb una història com aquesta, amb personatges tan genuïns com Donya Paquita, més coneguda com a Francesca Bonnemaison és pura delícia, ella que va ser una dona de la Renaixença, amb estudis d'art i idiomes, arran del seu matrimoni amb Narcís Verdaguer (cosí de Mossèn Cinto) es va introduir de forma clara en l'esfera de la intel·lectualitat burgesa catalana i en els cercles polítics de l'època. Emparant-se en els seus contactes establerts i dots socials, va poder tirar endavant l'ambiciós pla de crear una biblioteca per a dones.\nTornant a la Núria, és absolutament increïble la màgia que desplega aquesta dona amb les seves lletres, he de reconèixer que se’m van negar els ulls amb més d’un passatge. Certament, la Núria, amb les seves lletres, m’ha arribat al cor, escolteu sinó aquest fragment:\n«- La felicitat? L’ha trobada, vostè, la felicitat?\n- Suposo que no hi ha una ànima que no l’hagi coneguda; encara que, sovint,\nés tan fugaç, tan entremaliada i passatgera que...\nEs va quedar en silenci; la mirada perduda en aquells instants\nque havien fugit, volant, del seu costat:\n- La gent que no l’ha coneguda mai deu tenir l’ànima adormida.»\nLa noia de la biblioteca és una novel·la de personatges, la Núria ha creat diversos caracters, tots ells tridimensionals, vides intenses, que traspassen les pàgines i te les creus, ja que estan dotades d’un passat i un present, d’emocions i caràcter, de sensibilitat o mesquinesa, en resum, la Núria, la Conxa, l’Eudald, l’Amèlia Pallerola, la Griselda i la senyora Paulina, són tan humans com qualsevol dels que esteu llegint aquestes línies i això amics, no és gens senzill d’aconseguir, se n’ha de saber, molt! Se n’ha de saber tant com en sap ella.\nDins la història, hi juguen un paper important, per descomptat la Biblioteca Nacional de Catalunya, però també hi ha altres elements que desenvolupen les diferents trames, és el cas dels inicis revolucionaris de la CNT o el paper imprescindible de noms com el de Carme Karr i la seva revista Feminal, que van tenir una funció clau en l’eclosió del feminisme català, un dels subtemes que podem trobar dins la narració.\nVull fer menció especial a la tasca de documentació prèvia que s’intueix rere aquesta novel·la, realment extraordinària i és que, no només es desgranen fets i personatges de l’època amb gran precisió de detall atorgant credibilitat a la història, sinó que la manera de descriure els costums, la moda, els ambients, fins i tot la manera de parlar i actuar de l’època estan exquisidament treballats dins la història. Això mostra un gran respecte de l’autora envers els seus lectors i personalment, li ho agraeixo.\nD’un temps ençà ha sorgit un corrent força interessant dins la novel·la històrica de ficció autòctona, en el que partint d’un monument o espai emblemàtic es construeix una història que ficciona fets i personatges reals, aportant una proximitat al lector que reconeix espais i noms, exemples d’aquest moviment serien Desig de xocolata, Les torres del cel, L’arquitecte de somnis, El barri del sorral, La cuinera, L’hospital dels pobres i per descomptat La noia de la biblioteca, un corrent m’atrevirira a dir que femení, ja que tots aquests títols que us he mencionat estan signats per autores catalanes a les quals admiro, Care Santos, Coia Valls, Teresa Roig, Begoña Garcia Carterón, Tània Juste i, sense cap mena de dubte, Núria Pradas, autora que avui ens ha volgut acompanyar i que sense excusa possible, heu de llegir!\nPublicat per Sílvia Cantos a 10:16 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: biblioteca, Catalunya, Columna edicions, emocions, històrica, llibres, Novel·la, Núria Pradas, Setmana Tràgica\nÉs evident que des d'aquest bloc volem animar-vos a tots a regalar llibres llibres, a grans i petits, perquè una bona lectura no està renyida amb l'edat.\nQui pot dir que no gaudeix volant a móns fantàstics, viatjant en el temps per descobrir èpoques passades o futures, conèixer personatges extraordinàries, viure aventures, romanticisme, passió, misteri, intriga, una investigació policíaca o resoldre un crim... què no podem trobar dins un bon llibre?\nSom conscients, però, que la oferta és tan gran i variada que suposa una difícil tasca escollir un títol d’entre tants disponibles, és per això, que fent una feina de formiguetes ens hem dedicat a investigar, buscar i navegar entre tot aquest mar de possibilitats per escollir les que, al nostre humil criteri, són opcions guanyadores.\nPer facilitar-vos la tria, hem estructurat la guia per estils i edats i confiem que d’aquesta laboriosa tasca en pugueu treure profit. Molt bones festes a tothom i sobretot... Bones lectures!!!\nPublicat per Sílvia Cantos a 11:21 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: àlbum il·lustrat, Còmic, infantil, juvenil, llibre regal, Mireia Martínez, Novel·la, novel·la gràfica, primers lectors, recomanacions, Sílvia Cantos\nJa la tenim aquí!! Com cada semestre, l’Asociación de Críticos y Divulgadores de Cómics de España ha presentat fa poques setmanes la seva selecció dels millors còmics i novel·les gràfiques editats en el panorama nacional de gener a juny de 2014. Una acurada tria a manera de guia de lectura per ajudar-nos a destriar el gra de la palla davant l’allau de novetats editorials. Un total de 35 títols organitzats en tres categories: general, clàssic i infantil. Recomanacions de qualitat per a gaudir d’aquest novè art que tant ens agrada!\nTota la informació dels Essencials ACDCómic, gener - juny 2014\nPublicat per Sílvia Cantos a 22:28 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ACDCómic, Còmic, Mireia Martínez, Parlem de Còmic\nPublicat per Sílvia Cantos a 22:22 Cap comentari:\nPublicat per Sílvia Cantos a 22:16 Cap comentari:\nTítol: El perro negro\nIl·lustrador: Levi Pinfold\nEdició: Nube Ocho, 2014\nAvui us recomano un àlbum il·lustrat preciós, amb una magnífica metàfora sobre la por i com sovint, els més petits són els més entenimentats.\nHeu sentit mai a parlar del Gos Negre? Diu la llegenda que amb una sola mirada d’aquesta temible criatura es desfermarien els esdeveniments més terribles... Qui podria culpar a la família Esperanza per sentir-se terroritzada quan el Gos Negre aparegué davant de casa seva?\nLa por té l’estranya habilitat d’augmentar ràpidament, al llibre l’autor ens ho mostra amb una sèrie: tigre – elefant – tiranosaure – una criatura desconeguda més temible i tot que el dinosaure. Ho fa amb una metàfora visual sensacional que mostra amb una simple ullada, com creix la por de la família Esperanza, veiem que a cada nou membre que descobreix el temut Gos Negre, la presència d’aquest, augmenta exponencialment, esdevenint una criatura imponent que no voldria ni en el pitjor dels meus malsons.\nLes il·lustracions tenen un toc retro que conjuga de meravella amb el punt realista que, en ocasions, sembla traspassar el paper. Juga amb pàgines on petites imatges treballades en tons sèpia, blanc i negre mostren petites seqüències de la història acompanyant el text i, d’altres a tot color i pàgina sencera farcides de detalls que permeten fer múltiples lectures.\nI és que, aquest llibre ens parla de l’absurd que és tenir por, i ens ho planteja com una opció, tu decideixes tenir por o no tenir-ne, potser ni tan sols és una decisió conscient, sinó una manera de veure les coses, la perspectiva, el prisma, digues-li com més t’agradi, el que compta és quedar-se amb el missatge, abans de témer res, canvia el teu punt de vista, mira-ho amb uns altres ulls, potser uns ulls d’infant transformen allò temible en quelcom que no ho és gens.\nAquest àlbum va guanyar el prestigiós premi Kate Greenaway el passat 2013. El seu autor, Levi Pinfold és una de les figures clau del panorama il·lustratiu anglès, amb un estil personal i el seu particular realisme màgic i misteriós que impregna els seus treballs. A més d’il·lustrar, Pinfold escriu les seves pròpies narracions, convertint-se en un artista complet. El seu primer llibre The Django, li va valdre el premi Booktrust 2010 en la categoria de Millor Il·lustrador Emergent, i l’any següent rebia el Booktrust al Millor Il·lustrador Jove. És evident, que cal seguir la pista al treball de Pinfold, promet oferir-nos grans alegries!\nPublicat per Sílvia Cantos a 18:26 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: 5, 6, 7, 8, àlbum il·lustrat, animals, infantil, Levi Pinfold, Nube Ocho, por\nPublicat per Sílvia Cantos a 12:55 Cap comentari:


"El primer pas és indignar-se, però després s'ha de reaccionar"\nDAVID DUSSTER ·06/06/2011 - 08:20h\nArcadi Oliveres nota que l'aparició dels indignats a la plaça de Catalunya ha canviat l'escenari per als qui fa molts anys que defensen propostes alternatives. Des de la irrupció, al professor d'economia aplicada li demanen que participi en moltes més xerrades i l'assistència a aquestes s'ha multiplicat. Espera que aquest moviment ciutadà es transformi i generi el que anomena "una tardor calenta".\nVostè va anar a parlar als acampats. Què els va dir?\nVaig anar a parlar de l'únic que els podia parlar, i això va ser presentar algunes propostes que crec que s'haurien de fer en l'àmbit econòmic, que és el que conec, per transformar aquesta economia injusta.\nCinc o sis coses que em semblen raonables. La primera, la famosa taxa Tobin. Després, el tema dels paradisos fiscals i del frau fiscal, que van lligats. També les ajudes incommensurables als bancs, la reforma de les caixes d'estalvi, el suport a la banca ètica i el desdoblament de l'euro en dues monedes, una per als que poden seguir i una altra per als que no poden.\nQuina força poden tenir els acampats per plantejar canvis?\nPenso que seria massa precipitat demanar-los accions ja. Les transformacions socials al llarg dels temps han tingut una gestació lenta. Feia dos anys i mig teníem un sistema que no funcionava, que causava maldecaps a la gent, que enviava la gent a l'atur, que els treia les pensions i ningú no havia obert boca, i ara estem en un moment, primer, d'obrir la boca, d'indignar-se, i, segon, de generar diàleg i pedagogia. Veig que cal una mena de pedagogia popular si et fixes quines van ser les conclusions de les eleccions. Si per protestar contra el PSOE han d'anar cap a CiU o el PP, encara és pitjor. En segona instància, s'ha de triar cinc o sis temes bàsics per pressionar els poders econòmics, com per exemple, la llei electoral, la dació a les hipoteques... i a partir d'aquí començar a treballar.\nUn llibre com Indigneu-vos!' pot desencadenar un moviment?\nNo, jo crec que és el catalitzador, la gota que fa vessar el got. Primer és la indignació i després la reacció, com escriu José Luis Sampedro. Per descomptat, el primer és indignar-se. Però no et pots quedar només indignat. Has de reaccionar.\nSí que sembla que els indignats han despertat més simpatia que altres moviments.\nSegurament perquè tot això tocava més de prop la gent, s'hi troba més o menys identificada. També han perdut el pis o la feina.\nCom es pot canalitzar l'energia de les acampades?\nEncara és massa aviat per respondre a això. Ha de ser un moviment social que estigui molt darrere dels partits i també dels poders econòmics. Jo no penso que només s'hagi d'anar a veure diputats i senadors sinó també directors de bancs, de caixes, i d'empreses, i fer-los veure que la seva actuació és perversa.\nAquest moviment s'ha de transformar en un partit polític?\nMai, en un partit polític mai. En tot cas, han de pressionar els partits. En aquest sentit sempre recordo el cas dels Verds alemanys, que era un moviment social, reivindicatiu, ecologista i va acabar tenint un ministre d'Exteriors, Joschka Fischer, reunit a la OTAN preparant la invasió de l'Iraq. Això no pot ser.\nL'intent de desallotjament demostra un desconcert del poder davant d'aquest fenomen?\nNo, penso que ratifica que el poder té por de qualsevol incident a la via pública, té por del poble.\nEls indignats han agafat per sorpresa?\nA curt termini sí que ha estat sorprenent. Jo mateix, quan tornava de la manifestació del 15 de maig no m'imaginava que pogués passar. Ara, si ho mirem des d'una certa perspectiva, ja fa dos anys i mig que va esclatar la crisi financera i una reacció d'aquest tipus s'havia de produir.\nSi hagués hagut les actuals tecnologies, el maig del 68 hauria estat molt diferent?\nNo sé si diferent, perquè una cosa és la capacitat de convocatòria que donen les tecnologies i una altra cosa la filosofia que s'amaga al darrere. Tot i que és evident que la situació recorda molt el maig del 68. Llavors s'havien de fer molts més esforços, penjar pasquins, fer servir el ciclostil, però la finalitat era més o menys la mateixa.\nDavant les retallades a l'Estat del benestar hi havia certa anestèsia o cert realisme pel fet de ser inevitables?\nSi no ha sorgit un moviment com aquest fins ara és per què hi havia una certa anestèsia, però l'anestèsia ja ha deixat de fer el seu efecte. Ara crec que l'anestèsia important es diu futbol. Fins i tot hi ha partits de futbol cada dia de la setmana.\nPot ser factible canviar coses concretes com ara la llei electoral i la dació de les hipoteques?\nPenso que ara és el moment que, per exemple, hi hagi molts serveis jurídics actius. Si a Espanya hi ha hagut cinc sentències judicials que permeten la dació en pagament, necessitem un grup d'experts advocats i potser diputats progressistes per aconseguir una decisió d'aquesta mena. A través d'iniciatives legislatives populars es poden aconseguir coses com ara una nova llei electoral, que fa anys que està sobre la taula i que s'ha de reformar, i veure de quina manera deixen de tenir monopoli els partits grans, deixen de tenir llistes tancades. I si s'ha de canviar la constitució, es canvia.\nFa deu anys es parlava de globalització i ara estem mirant endins, als nostres països.\nSón dues facetes de la globalització. La de portes enfora ens portava injustícies socials de la proporció del deute extern, i per contra aquesta globalització té implicacions a casa nostra, en les pensions, els salaris, l'atur, la qüestió dels pisos, etcètera. Jo diria que són dues cares de la mateixa moneda. I és més, una de les coses que penso que hem de fer ara, com a intent, d'aquí a finals d'any, és ajuntar aquestes dues accions. Ara estem a les portes del Fòrum Social Català, el de gener de l'any que ve, i hauríem d'unir esforços.\nAbans no es veien aquests efectes de la globalització?\nAbans nedàvem en una abundància artificial, excepte determinades classes socials, que ja semblava que les havíem oblidat. Com que això ara ja no afecta els pobres habituals sinó a cinc milions d'aturats, gent sense expectatives de feina, gent que fan fora del pis, el que semblava un problema extern esdevé intern.\nTot això succeeix també perquè l'esquerra està desorientada?\nJo crec que més que desorientada, diria que és inexistent, almenys pel que fa al partit socialista. Iniciativa i Izquierda Unida se salven una mica, però els socialistes estan escapçats, sense saber on anar. Ni el PSOE ni el PSC han fet cap política que es pugui dir d'esquerres excepte algunes cosetes en l'àmbit social.\nJo em referia més en l'aspecte ideològic i d'intel·lectualitat.\nEls intel·lectuals es pensaven que amb el sistema de benestar social dels anys seixanta ja n'hi havia prou i hi viuríem tota la vida. L'esquerra ha congeniat massa amb el poder. Aquí, i a tot Europa. Si mirem la socialdemocràcia a Suècia i Alemanya, li passa el mateix. El partit socialista de Mitterrand tampoc podem dir que fos un exemple d'esquerranisme. A tot Europa sembla acceptada aquesta dretanització de l'esquerra.\nPer tant, és la ciutadania la que ara pren el relleu?\nTens tota la raó. Aquestes acampades han d'anar dirigides als ciutadans, que necessiten una bona dosi de pedagogia política tot i que soni massa paternalista això que estic dient. Ara és una avantguarda els que han sortit al carrer i a la xarxa, però a la llarga han d'anar conquerint espais de sensibilització i de consciència.\nI què passarà quan s'acabin desconvocant les acampades?\nLa meva opinió, molt personal, és que el moviment hauria de continuar tot l'estiu, però no acampant a la plaça de Catalunya. Jo, l'acampada, la desmuntaria ben aviat. Ara ha arribat l'hora de fer pedagogia política i traslladar-se als barris, a les capitals de comarca, a les petites poblacions.\nCal aprofitar l'estiu?\nÉs un bon moment per moure's i anar creant aquesta consciència. I llavors com a final d'etapa, al setembre, intentar fer això d'un consens de mínims, tal com diuen dins de l'acampada i agafar coses concretes com ara la dació, la llei electoral, i buscar sis o set temes bàsics i a partir del setembre començar el que m'agradaria que es digués una tardor calenta de reivindicacions davant dels poders econòmics i polítics. I si convé estar-se quatre mesos davant de l'hospital Clínic per dir que no es volen les retallades, aleshores és millor fer-ho allà davant que no pas a la plaça de Catalunya.


El detector de cervells delinqüents | Sci Focus\n← Un agujero negro con eclipses\nElèctrodes contra l’anorèxia →\nEl detector de cervells delinqüents\nNo és extrany que un delinqüent que es troba en pressó torne a delinquir una vegada ha quedat lliure. I per evitar-ho, els investigadors de la ONG Mind Research Network de Albuquerque (Nou Mèxic) aconseguiren el permís per estudiar el cervell de 96 homes just abans de eixir de la pressó per saber si podríen ser reincidents.\nMitjançant proves de neuroimatge els investigadors podíen saber qué passava en una diminuta part del cervell, el córtex del cíngul anterior (CCA): els van sotmetre a una sèrie de preguntes i proves en les que ficaven en joc el seu sistema de presa de decisions o inhibien les respostes més impulsives.\nI el resultat ha sigut l’esperat després d’un seguiment de quatre anys a aquestos delinqüents en llibertat: aquells que mostraren una menor activitat en el CCA teníen unes taxes de reingrés en pressó de 2,6 vegades major que els demés. I això no és tot, ja que la proporció pujava 4,3 vegades en el cas de delictes no violents.\nPerò aquesta no és la primera vegada que s’utilitza la neuroimatge: des de la seua aparició, els seus usos han sigut variats, i s’ha pogut aprofitar per medir què és el que passava en un cervell quan, per exemple, sent fam, malestar, quan llig, quan té algún record, al conduïr o inclòs al practicar sexe.\nEnfront açò, és lògic pensar que s’ha obert una nova porta per al tractament de les conductes i de les malalties mentals, i a més, es pot fer aquesta prova de la neuroimatge a tot aquell que vaja a deixar la presó per saber si cal estar sota vigilància especial. Tal i com afirmà el president de la Societat Espanyola de Psiquiatría Biològica (SEPB), Miquel Bernardo, es tracta d’un molt bon mètode, i l’ideal seria que es pogués associar un àrea del cervell de manera unívoca a una conducta, però, no obstant, el comportament de l’humà és molt complexe i el que ens mostre la neuroimatge només es podrà prendre com una pista o una ajuda.\nAixí, no obstant, existeix un però: el menys fiable d’aquest estudi, o el defecte més gran, tal i com ha afirmat la psicòloga forense Rocío Gómez Hermoso, és el fet de que l’activitat cerebral pot associar-se a la comissió de delictes passsats o futurs, aleshores, si el que ens mostra l’experiement és un efecte de fets passats, no serviria de res. Cal així majors investigacions i més concretes per a poder utiltizar de manera més profitosa aquest autèntic detector de delinqüents.\nAquesta entrada s'ha publicat en Pseudociència, Tecnologia i etiquetada amb delinqüents, investigació. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Jornada intensa de record als difunts als cementiris\nContinuar amb la tradició?\nCentenars de veïns reten homenatge als seus familiars i amics traspassats als cementiris del Principat el primer dia de novembre enmig del debat sobre si aquesta litúrgia està perdent adeptes amb el pas dels anys, sobretot entre les generacions més joves.\nLa Rosa, de 83 anys, sortia ahir del cementiri del Pessebre, a Escaldes-Engordany, després de retre homenatge als seus familiars i amics traspassats. Ho feia en silenci i acompanyada d’una amiga. Com cada any en aquestes dates va anar al recinte escaldenc, on estan ubicats els nínxols de la seva mare i del seu marit. “Tots Sants és un dia molt important no tan sols per a un de sol, sinó per a tothom”, explicava la Rosa, que per Tots Sants sempre visita els seus éssers estimats. Amb tot, no són els únics dies que hi va i afirma que\nUn positiu en una classe de primària del Janer\nDos classes confinades al col·legi Sant Ermengol\n7.Dos andorrans ingressats a l'UCI, després de ...\n10.Meritxell Maestre i Maanan Aouraghe seran...\n9.El futur director de l'AFA serà andorrà i amb e...\n1. Mike Tyson, en plena forma\n2. Ensurt en un iceberg\n3. Pintant i jugant amb les mans\n4. El jove andorrà accidentat a Menorca surt de ...\n5. Un positiu en una classe de primària del Janer\n6. El Grup de Rescat de Muntanya realitza 62...\n7. Els advocats responen a DA que el codi de...\n8. Límit de 10 persones per a reunions familiars ...\n9. Salut anuncia 81 nous casos de Covid-19\n10. Dos positius de personal de manteniment de...


Colau avisa Sánchez que estarà “vigilant” el nou calendari de regulació dels lloguers\nL'alcaldessa sosté que "hi haurà grans pressions dels lobbies immobiliaris"\nMeritxell M. Pauné 27/10/2020 1:51 pm\nAda Colau ha llençat una felicitació enverinada a Pedro Sánchez, arran de l’anunci d’una proposta de regulació dels lloguers d’aquí 4 mesos. La líder dels comuns a Catalunya s’ha desfet en lloances cap als pressupostos 2021 que presenta aquest dimarts l’executiu bipartit PSOE-Podemos, però ha advertit al president espanyol que “hi haurà grans pressions” del sector i que “Barcelona estarà vigilant” perquè la llei promesa “sigui una realitat d’aquí uns mesos”.\nL’alcaldessa barcelonina ha aplaudit l’esborrany de pressupostos generals de l’Estat “expansius” i ha assegurat que són “una molt bona notícia” perquè “reforcen l’escut social i serveis públics com la sanitat” i apugen els impostos “als més rics”. També ha aplaudit que la Moncloa “assumeix un compromís històric en habitatge”, que és la regulació dels lloguers a tot Espanya seguint l’estela de la llei catalana aprovada al Parlament al setembre. Ha recordat a Sánchez que s’hi va comprometre quan va visitar Barcelona en l’inici del mandat i, tot i la demora, ha celebrat que “per primer cop hi ha un calendari sobre la taula”.\nPer a Colau, l’existència d’una llei espanyola “consolida” la nova norma catalana i permetria “que allò que va ser pioner a Catalunya s’estengui a tot l’Estat i es pugui aplicar a totes les zones tensionades” en matèria d’arrendaments. “Les persones que estan de lloguer són les que es troben en una situació més precària i exposada a la crisi actual”, ha dit.\nNo obstant, ha reconegut que la promesa de portar al Congrés dels Diputats una proposta de llei no vol dir pas que aquesta aconsegueixi sortir-ne aprovada. Com tampoc està garantit el contingut de la llei que es debati. “No som ingenus, hi haurà grans pressions dels lobbies immobiliaris, que en aquest país tenen molta força”, ha argumentat.\nAda Colau Lloguer Pedro Sánchez\nAprovada al darrer minut la llei dels lloguers per punxar la bombolla a Barcelona\nmala peça 27/10/2020 2:34 pm\ni al final la frau kolau es farà popo, perquè forma part del gobierno de españa, i les seves paraules, se les emportarà el vent Kolau que ja sabem quin peu calces\nMartí 27/10/2020 3:10 pm\nQuè inutil és aquesta tia\nMarta 27/10/2020 7:07 pm\n30% d'habitatgespublics, 0 habitatges. Colau al psi1uiatrici que pagui la misetia. Okupem el pis de la Colau ja!!! A on es?\neees 27/10/2020 7:46 pm\nTUUU TU A TUS SOCIO DE GOBIERNO EN BARCELONA I EN ESPAÑA ? COMPRATE UN PARQUE Y DATE UNA VUELTA\nTripartit no, gràcies 27/10/2020 10:52 pm\nLa Colau fa molta comèdia i tot el que l'interessa és mantenir el culet a la trona. Ha apujat els impostos municipals i ella i tota la Comuna Pudenta, després de fer la gara-gara al govern del PPSOEVOC'S (facció PSOE-Gal), intenten quedar bé amb propostes que saben perfectament que són fum.\nEsperando a Godot 28/10/2020 1:57 am\nSor Citroen amenaza, Sor Citroen vigila y yo te digo contento, deja de mancillar el Ayuntamiento.\nrd 28/10/2020 2:46 pm\nuiii ... quina por que fa la inútil individua\nJoan 28/10/2020 3:10 pm\nAmb el vist i plau de la seva ma dreta, Monsieur Valls, no?\nEulàlia Ciutadella 29/10/2020 12:24 am\nI tothom està mirant la protecció que l'administració té les penques d'exercir a favor dels okupes i contra els particulars de renda baixa. Pel lloguers que no és preocupi, tal com degrada Barcelona, aviat no hi voldrà viure ningú i baixaran de cop.\nTripartit no, gràcies 29/10/2020 12:23 pm\nNosaltres avisem la Colau que estem esperant amb candeletes les noves eleccions municipals per fotre-la fora i perdre-la de vista d'una vegada. A veure si tenim sort, guilla cap a Madrid i no torna mai més.\nMaria Reguany 29/10/2020 7:16 pm\nColau pis de propietat i els pobres que es fotin. Ricatxa Colau donee'ns el teu pis ricatxa