Les bases moleculars de la humanitat\nL’especificitat humana es podria amagar al nucli estriat del cervell\n5 min. 25/05/2018 21:26\n260x260 Les bases moleculars de la humanitat Les bases moleculars de la humanitat\nQue els humans som uns animals molt diferents dels altres es veu ràpid. La principal prova de les nostres habilitats especials és la gran capacitat que tenim per sobreviure, cosa que ha fet que hàgim ocupat pràcticament qualsevol ecosistema, algun dels quals fins a un punt de superpoblació inèdit en el planeta. En paral·lel a la llei suprema de l’evolució, millorar per reproduir-se més, l’espècie humana ha seguit un camí particular que l’ha portat a desenvolupar característiques tan úniques com el llenguatge, l’empatia i l’altruisme. Totes elles han contribuït a cimentar les nostres complexes estructures socials, que, en un principi, sembla que van en contra de l’èxit individual que normalment persegueixen la resta d’animals. ¿Com ha aconseguit l’evolució que es mantinguin aquests comportaments peculiars? Una teoria nova proposa que l’origen de la humanitat es podria trobar en un simple canvi bioquímic al cervell que va aparèixer fa uns quants milers d’anys.\nL’èxit del cervell superdesenvolupat\nLa vida a la Terra està regida per un principi bàsic que va costar molts anys d’entendre i que encara hi ha gent que rebutja per motius ideològics: l’ADN dels éssers vius va mutant al llarg del temps, i la variació que representa un avantatge reproductiu per a l’individu que la té s’acaba incorporant al genoma de la població perquè aquest la transmet a més descendència. Darwin, fa més d’un segle i mig, va ser el primer a enunciar aquesta certesa que ens ha permès entendre millor qui som i d’on venim. Segons això, els trets principals que defineixen una espècie han d’haver tingut en algun moment un impacte positiu en la seva supervivència. Per això han perdurat al llarg del temps.\nQuan pensem en aquest procés, el primer que ens ve al cap són detalls físics com ara el coll de les girafes, ideal per arribar a menjar dels arbres, o els becs de certs ocells, adaptats per trencar les closques de les nous. Però un altre model clàssic seria el cervell superdesenvolupat dels humans, que, malgrat que també és un canvi físic, ens ha permès accedir a uns altres nivells de complexitat, més abstractes, com per exemple la nostra organització social. En general, es creu que això és, en gran part, responsable de l’èxit evolutiu dels humans. Aquesta característica inclou peculiaritats com ara la capacitat de cooperar, de seguir normes comunes o la monogàmia.\n¿Hi va haver algun canvi concret que propiciés aquesta socialització? Segons l’equip del doctor C. Owen Lovejoy, de la Kent State University, a Ohio, la raó podria ser una modificació del nucli estriat, una estructura del cervell que té funcions motores, però que també s’ha vist que participa en els comportaments socials. Aquest estudi, aparegut recentment a la revista PNAS, sosté que el nucli estriat dels humans té un perfil neuroquímic que el diferencia del dels altres primats. Concretament, hi ha un nivell elevat de dopamina, serotonina i neuropèptid Y, amb un descens de l’acetilcolina. Aquesta combinació única de neurotransmissors faria que els humans fóssim més sensibles als senyals socials i fóssim capaços de demostrar un grau superior d’empatia i altruisme, essencial per construir grups amb relacions complexes. Els autors proposen que aquestes variacions van aparèixer a la vegada que la bipedestació i la reducció de la mida dels canins, dues característiques més que ens allunyen dels nostres parents més pròxims.\nEls primers homínids que tenien aquest còctel concret de neurotransmissors van diferenciar-se dels altres primats perquè van començar a dependre més dels seus companys, van adoptar la monogàmia, van generar la cultura i, finalment, van desenvolupar el llenguatge. Segurament tots aquests van ser factors decisius a l’hora d’augmentar la seva supervivència i per això els canvis neuroquímics que els havien originat van acabar formant part de l’arsenal de l’espècie humana.\nL’ànima i el seu substrat físic\nEl fet que els humans siguem els únics éssers del planeta conscients de la nostra existència i mortalitat ens ha portat a crear tota una mitologia per explicar aquesta raresa, i també per suportar millor els problemes psicològics que això ens genera. En aquesta construcció ocupa un lloc central la idea d’ànima, que seria una manera d’intentar definir allò que ens fa humans. Històricament, l’ànima s’ha explicat de manera metafísica, però la ciència ens diu que té un substrat tan físic com la resta del nostre cos. La nova hipòtesi de l’origen dels homínids redueix el que ens fa especials a un punt molt específic de l’atzar evolutiu que ha modelat el nostre cervell, el moment en el qual una variant genètica va donar lloc a un canvi dels nivells de certs neurotransmissors que iniciaria una reacció en cadena imparable.\nPodria semblar una mica simplista reduir l’essència de la humanitat només a la selecció natural d’un perfil bioquímic concret, però, si més no, la teoria del Dr. Lovejoy i els seus col·laboradors proposa una explicació plausible al tret de sortida de l’evolució dels humans moderns. Com a mínim, pot servir per reconèixer que la nostra singularitat té un origen molecular, que sempre és una bona cura d’humilitat.


Espanya és un dels països amb més casos d’Alzheimer al món\nLleida » EFE,Redacció\nActualment pateixen aquesta patologia unes 800.000 persones arreu de l’Estat\nLa Societat Espanyola de Neurologia (SEN) estima que al voltant de 800.000 persones pateixen Alzheimer, una dada que situa Espanya com un dels països del món amb més prevalença entre les persones de més de seixanta anys. Aquest passat dilluns es va commemorar el Dia Mundial de l’Alzheimer, una malaltia neurològica que constitueix la primera causa de discapacitat i afecta 40 milions de persones al món.\nSegons la SEN, a Espanya actualment pateixen aquesta patologia unes 800.000 persones, i és el tipus de demència neurodegenerativa més comuna. L’edat és el principal factor de risc a l’hora de patir Alzheimer. A causa de l’esperança de vida més gran en les dones, la seva prevalença actual és tres vegades major en dones que en homes.\nDe tota manera, les previsions apunten a un augment considerable d’afectats en els pròxims anys (en tots dos sexes) a conseqüència de l’envelliment de la població. Però és que a més, Espanya és un dels països amb major proporció de casos entre les persones de més de seixanta anys. Un 5% de les persones de seixanta-cinc anys pateixen Alzheimer, però en majors de noranta anys el percentatge es dispara fins al 40%. A conseqüència de l’envelliment de la societat cada vegada més gran, s’espera que en els pròxims vint anys la prevalença de la demència deguda a la Malaltia d’Alzheimer es dobli.\nEncara que l’edat és el primer i més important factor de risc per a desenvolupar la malaltia, existeixen altres factors que influeixen. La hipertensió arterial, la hipercolesterolèmia, l’obesitat, el sedentarisme, el tabaquisme, la diabetis o haver sofert traumatismes cranioencefàlics augmenten els riscos. “A diferència de l’edat, tots aquests són factors de risc modificables, per la qual cosa fomentar estratègies de prevenció podria ajudar a reduir el nombre de casos que es produeixen cada any”, indica el doctor Juan Fortea, coordinador del Grup d’Estudi de Conducta i Demències de la SEN. Segons assenyala Fortea, alguns estudis apunten al fet que una reducció d’almenys un 25% en aquests factors de risc pot ajudar a prevenir entre 1 i 3 milions de casos en tot el món.


ARCA: de gener 2011\nARCA va triar els seus PREMIS BLANC I NEGRE DEL PATRIMONI durant un sopar celebrat el dia 25 de gener al restaurante Rodeo Grill del carrer Ramon i Cajal.\nConsorci de la Platja de Palma: Per les intencions de destruir el Patrimoni Etnològic, conservat junt a ses Fontanelles (Cases de Saliners, Cases de Trencadors de Pedra, molins i pedreres antigues) i algunes de les primeres cases d’estiueig de Can Pastilla i s’Arenal.\nAixí, combinant festa i reivindicació, ARCA continua dedicada a donar valor cultural, econòmic i turístic a tot el nostre Patrimoni.\nDiscurs de Pere Ollers, President d'ARCA:\nUn any més, em plau donar-vos la benvinguda, companyes i companys, a la Festa anual del Patrimoni, si més no, una de les cites anuals d'ARCA i de les persones amigues.\nComencem per un ràpid balanç\nEnguany la gran notícia ha estat la declaració de Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la Unesco de la Sibil·la. És una mostra de la pervivència al llarg dels segles d'una tradició, amb components artístics-musicals, estètics, històrics i religiosos. El mèrit, pens, és sobre tot dels qui han mantingut la tradició, l'acte viu i irrepetible de l'execució, any rere any, en nombrosos temples del cant. Perquè és viu necessita protecció i cura, no podem dissecar-la ni reduir-la a cd-rom. És un exemple evident de les possibilitats del nostre patrimoni cultural immaterial. Esperem que la candidatura de la serra de Tramuntana pugui tenir idèntic èxit, encara que la dedicació del Consell de Mallorca a la seva declaració ja ha estat un bon treball en si mateix, això no basta ni ha de quedar aquí. Protegir la Serra -com sempre- ha de comportar responsabilitats públiques i il·lusió perquè tota la població, també els propietaris, es sentin orgullosos d'aquest majestuós conjunt de: PAISATGE, PATRIMONI I NATURA. Per tant, volem protegir també els escars i les alcoves del port des Canonge amb valors etnològics\nSi passam a l'altra banda de l'anàlisi, la pèrdua irreparable del Quarter de Carrabiners de sa Colònia de Sant Jordi ha estat un cop ben fort a la nostra esperança en que les Administracions poden canviar i refer les seves dèries constructives/destructives, més per la labor de convèncer que ARCA havia anat fent. No va bastar i això també ens fa reflexionar. És vergonyosa l'actitud dels responsables del patrimoni en aquest cas: del Consell de Mallorca, de l'Ajuntament de ses Salines i de l'Estat.\nPerò hem de recordar també que encara no basta ni la Llei ni els Plans territorials ni els Plans urbanístics. I que fan falta mesures de conservació del patrimoni. Bastin per mostra: el talaiot de s'Avencar d'Inca, les cases de Son Ametler, l'edifici de la Trasmediterrànea, el pou de Son Fortesa, Son Cabrer, la cel·la X de sa Cartoixa de Valldemossa, el paisatge rural de Palma representat en Son Bordoi potser un bé intangible avui que, si desapareix, demà lamentarem. Manca, com sempre, sensibilitat i estar a l'alçada per part de polítics i de funcionaris tècnics.\nAltrament, tenim bons exemples de treball pel patrimoni, a més del que duim dit, la protecció urbanística en alguns carrers de Sóller pot permetre mantenir un patrimoni urbà molt valorat i en un centre històric de primera magnitud, sense oblidar els esforços de Can Prunera. La modificació del PGOU de Palma permet albirar la realitat d'una protecció efectiva en alguns conjunts històrics (encara que també és un espasa de damocles sobre certs béns sense la suficient catalogació i protecció), sense oblidar les passes donades per millorar la protecció des Jonquet. La posta en valor d'un refugi de la Guerra Civil trobat a Inca mostra també un canvi d'actitud municipal davant el patrimoni cultural a diferència de l'actitud gairebé infantil del batlle de Felanitx davant l'avís que abans de fer un projecte de pàrking soterrani hauria de pensar en el patrimoni arqueològic que s'hi pot trobar i que és molt més valuós per un poble amb un procés de degradació urbana.\nEls nostres objectius d'enguany\nA ARCA treballam amb il·lusió i ambició. I així paga la pena lluitar perquè les expectatives de conservar els béns culturals es consolidin i això ho podem dur a terme mitjançant:\n- Les normatives municipals (PGOU-NNSS, Catàlegs): és urgent que els municipis posin el patrimoni cultural a les seves agendes polítiques. No sé què fan amb les agendes 21 però un poble amb patrimoni potser un poble orgullós i amb futur. Hi ha bones expectatives per la protecció a Palma (en una millora pròxima del Catàleg), com hem dit també a Sóller i podem afegir a Capdepera on podem recuperar un edifici del conjunt històric gràcies a una ralentització de la febre constructora.\n- La normativa autonòmica de la Llei de Patrimoni i dels Reglaments ha de permetre que la defensa del patrimoni sigui un principi efectiu i pràctic, no un mer enunciat per la foto. També es necessita que la normativa sectorial (discapacitats, accés, llicències, activitats, seguretat, etc) compti amb la conservació del patrimoni. No podem perdre béns culturals (de segles passats o d'anys enrere) perquè incompleixen normatives d'avui i, tal volta, absurdes.\n- La política d'habitatge potser ha de comptar amb la compatibilitat amb el paisatge i l'entorn: Caldrà anar amb compte amb Son Bordoi.\nCal que les Comissions de Patrimoni actuïn amb eficàcia i no estiguin sotmeses als vaivens dels partits, dels polítics de torn o dels tècnics “en propietat”, potser massa vegades es creuen “amb propietat” sobre el patrimoni.\nNo aturam perquè la conservació i els criteris d'intervenció dels béns culturals siguin aplicats amb efectivitat i amb la màxima qualificació científica.\nPunt i apart és la gran descoberta del patrimoni geològic, científic i etnològic de la zona compresa a la Platja de Palma. La veritat és que les errades patents del Consorci de la Platja de Palma han pogut ajudar també a que descobrim les pedreres de Can Pastilla, els primers Xalets d'estiueig , les eines de canteria que vàrem poder mostrar a la Festa de la ONCE d'enguany, etc. Un ric patrimoni que s'ha de conservar sí o sí.\nCapítol apart -per ARCA- és la DIFUSIÓ del patrimoni. Sabem bé que gran part de la tasca de sensibilització i de guanyar l'opinió pública es deu a les accions de difusió. Voldríem que aquestes es centressin en béns culturals desconeguts, béns en perill i també conjunts patrimonials que incorporen elements de paisatge i de protecció mediambiental, inseparables de la protecció del patrimoni cultural. No hi ha patrimoni cultural sense natura ni entorn. Per això mantenim, gràcies a la Direcció General de Cultura del Govern i, esperem, a la Conselleria de Presidència: els programes EMBARCA'T i AGRICULTURA, PAISATGE I PATRIMONI.\nDels candidats a premis d'enguany crec que ja n'hem parlat prou. Tal volta, en l'àmbit positiu, vull remarcar dues candidatures que no he esmentat abans:\n- a) Les pàgines Alta Mar i Possessions de Palma. Defensar el patrimoni amb noves tecnologies no és una necessitat, és l'únic camí pels qui tenim pocs mitjans. I la web, blogs, facebook, etc estan demostrant que poden guanyar la partida al poder i a l'Administració, gairebé sempre més anquilosats i poc atractius.\n- b) La conservació del pont del carrer de Robert Graves és una mostra de com un Projecte “faraònic” anti-patrimonial pot convertir-se, amb una Administració i uns tècnics sensibles, en un projecte de “conservació” patrimonial.\nDeixau-me afegir una abraçada molt cordial a tots els companys i companyes de les entitats germanes: la Fundació AMICS del Patrimoni, l'Associació ARCA LLEGAT JUEU.\nEntre tots ho podem tot!\nPermeteu-me acabar, abans del sus a la festa, amb dos desitjos més per l'any 2011:\nUna petita llicència: El patrimoni cultural no és un tema de “cultura” és un assumpte prioritari d'economia. I economia vol dir activitat productiva, turisme, serveis qualificats, etc. Voldria que féssim entre tots i totes un corpus tècnic sobre com és possible que el patrimoni sigui un -un més- dels motors del turisme és a dir, de l'economia balear. La conferència del Dr. Riera, economista, va anar en aquesta direcció.\nEn les eleccions que ens vénen al damunt el patrimoni cultural ha d'estar en els programes polítics electorals i esperam que no sigui només com una pedrada de foner (com és el trist cas de l'edifici GESA).\nBon any 2011 a tothom. Que continuï la festa!\nSeleccionades les candidatures als Premis Blanc i Negre del Patrimoni Històric de 2010\nDurant el més de gener, ARCA acostuma a fer un repàs a les accions a favor i en contra del Patrimoni Històric duites a terme a la illa de Mallorca durant l’any recent acabat.\nEl premi BLANC simbolitza l’alabança a les accions privades o públiques a favor de la protecció o preservació del Patrimoni.\nAl contrari, el premi NEGRE simbolitza el rebuig a aquelles iniciatives que han destruït o posat en perill el Patrimoni Històric\nLes candidatures d’aquesta edició són les següents:\n- Conjuntament a la Pàgina web “Alta Mar” de Fabián Montojo i a la Pàgina web “Possessions de Palma” de Roberto Fernández: Per la seva tasca de promoció i divulgació del patrimoni històric i cultural de Mallorca i Palma a través de la xarxa, apropant la informació a tothom d’una forma actualitzada, plural i independent.\n- Cantaires, músics investigadors, parròquies i temples: Per la conservació a través del temps del cant de la Sibil.la com a bé immaterial de la cultura de Mallorca.\n- Regidoria d’Infraestructures de l’Ajuntament de Palma: Per la restauració del pont del carrer Robert Graves (El Terreno). Hem de recordar que la primera intenció era esbucar-lo i va ser la intervenció d’ARCA i veïnats de la zona i la capacitat de rectificar i escoltar del regidor Francisco Donate, qui ha fet possible una restauració molt digna i acurada.\nCANDIDATURES AL PREMI NEGRE DE PATRIMONI\n- Consorci de la Platja de Palma: Per les intencions de destruir el Patrimoni Etnològic, conservat junt a ses Fontanelles (Cases de Saliners, Cases de Trencadors de Pedra, molins i pedreres antigues) i algunes de les primeres cases d’estiueig de Can Pastilla i s’Arenal.\n- Als propietaris del talaiot de s’Avancar: Per la destrucció d’un Bé Catalogat. També consideram correponsables a l’Ajuntament d’Inca i al Consell de Mallorca, per no tenir-lo senyalitzat ni informat degudament.\n- Als propietaris de la cel·la 5 de la Cartoixa: Per la destrucció del jardí històric de la cel·la i les obres il·legals de construcció d’una piscina, dins un conjunt de màxima protecció declarat com a Bé d’Interès Cultural (BIC).\nAvui vespre, al sopar de socis i simpatitzants d’ARCA es produirà la votació per tal de triar la candidatura guanyadora de cada premi.\nDia: Avui, dimarts 25 de gener.\nLloc: Restaurant Rodeo Grill. C/ Ramon i Cajal, 16.\nHora: a partir de les 21’00h\nFinalment el president d’ARCA, Pere Ollers, pronunciarà un discurs de valoració sobre la gestió del Patrimoni durant el darrer any. A més de passar revista, ressaltarem una acció positiva i una negativa practicada des de les institucions insulars i que per la seva transcendència mereixen un tractament especial: La menció positiva per part de ARCA la mereix el Consell de Mallorca per la difusió cultural i el treball per a la declaració de la serra de Tramuntana, com a Patrimoni de la Humanitat. La menció negativa la mereixen l’Ajuntament de ses Salines, el Consell de Mallorca i els partits polítics responsables de les dues entitats, per haver destruït el Quarter de Carabiners de sa Colònia de Sant Jordi, demostrant incultura, menyspreu i prepotència per no haver escoltat la veu d’entitats i persones expertes (ARCA, arquitectes, Departament d’Història de la UIB) que descobriren la importància de l’edifici i proposaren alternatives i avantatges d’atracció cultural i turística.\nARCA demana a l'Ajuntament de Palma que rehabiliti el pou de Son Fortesa\nARCA reclama que es restitueixi la integritat del “pou de Son Fortesa” que fa mesos ha estat fet malbé. Es tracta del darrer vestigi arquitectònic del que fou la possessió de Son Fortesa, on les cases foren esbucades el 1994.\nCal recordar que la negligència i manca d’interès per part de l’Ajuntament de Palma provocaren aquest mal record, per totes aquelles persones que estimen el patrimoni cultural. La llicència per poder esser esbucades la donà abans de perdre les eleccions de 1991el govern municipal socialista, quan a les hores era batle Ramon Aguiló. Però quan el batle Joan Fageda del Partit Popular pujà al poder aquell any, tampoc no féu res per evitar-ho.\nDe llavors ençà, el pou roman enmig d’una zona verda pública, completament abandonat. Les darreres pluges han debilitat encara més l’estructura i un dels brancals (i part de l’altre) ha caigut i s’ha fet trossos.\nA finals de 2009 ARCA va fer un estudi de catalogació de les possessions de Palma i va incloure aquest element que no gaudia de cap tipus de protecció, per tal d’assegurar la seva conservació.\nAra ARCA demana a l’Ajuntament de Palma que rehabiliti el pou de Son Fortesa, el deixi així com estava i eviti que en un futur torni a patir desperfectes.\nARCA ha demanat a l’Ajuntament de Palma ser part interessada davant qualsevol intervenció que es dugui a terme sobre aquest bé patrimonial.\nARCA demana on són els àngels de Giuseppe Sanmarti...


La regidoria de cultura de l’Ajuntament de Rotglà i Corberà ha organitza’t per als dies 3 i 4 de setembre Expo-Art - Portal de Xàtiva\nLa regidoria de cultura de l’Ajuntament de Rotglà i Corberà ha organitza’t per als dies 3 i 4 de setembre Expo-Art\nConcurs de pintura, de postres casolans, de cassoles d’arròs al forn, Teatre infantil, Concerts, i molts més actes.\nEs tracta d’una programació cultural, esportiva i gastronòmica dissenyada amb la intenció de donar participació a tothom.\nLes activitats es portaran a terme al Saló de Jubilats, Saló d’Actes i Museu de Tabacs de l’edifici de l’Assecador de Tabacs, que es troba a la Carretera de Madrid, 62 de Rotglà i Corberà i al poliesportiu de la localitat:\nLes programació d’Expo Art es la següent:\nA les 10:00 hores.- Oberta del Museu de Tabacs i inauguració d’Expo Art.\nExposició de pintura des del 3 fins a l’11 de setembre dels artistes locals: Vicente Frigols Peris, Dolores Rodríguez Martínez i Juan Climent Juan i dels artistes convidats: Pepa Mas Sanz, Natalia Andrada Lazar i Joan Ramos. (Museu del Tabac).\nA les 10:00 hores.- Recepció de les postres del concurs de postres casolans. (Al Saló dels Jubilats).\nA les 10:30 hores.- Començament del Concurs de pintura (Al Museu del Tabacs).\nA les 10:30 hores.- Degustació de les postres. (Al Saló dels Jubilats).\nA les 13:00 hores.- Recepció de les cassoles d’arròs al forn a concurs. (Al Saló dels Jubilats).\nA les 13:30 hores.- Degustació de les cassoles d’arròs al forn concursants. (Al Saló dels Jubilats).\nA les 17:00 hores.- Teatre infantil, obra interpretada pels xiquets de la localitat. (Al Saló d’Actes).\nA les 18:00 hores.- Concert a càrrec de la Banda Juvenil de la Unió Musical de Rotglà i Corberà. (Al Saló d’Actes).\nA les 18:00 hores.- Taller collage. (Al Saló dels Jubilats).\nA les 19:00 hores.- Taller de “risoteràpia”. (Al Saló dels Jubilats).\nTallers impartits per l’Associació de docents d’ensenyança multidisciplinari (ADEM).\nA les 19:30 hores.- Exhibició de ball contemporani. (Al poliesportiu municipal)\nA les 20:00 hores.- Exhibició de balls de saló (Al poliesportiu municipal)\nExhibicions a càrrec del Club de Ball Esportiu de Canals.\nA les 20:30 hores.- Exhibició de gimnàstica rítmica a càrrec del Grup de Rotglà i Corberà i del gimnàs Do Chang de Canals. (Al poliesportiu municipal)\nA les 21:00 hores.- Exhibició de balls de saló, a càrrec del del Club de Ball Esportiu de Canals. (Al poliesportiu municipal)\nA les 22:00 hores.- Actuació del grup “Los chicos del swing” (Al Saló d’Actes).\nA les 10:00 hores.- Exhibició de pàdel. (Al poliesportiu municipal)\nA les 10:00 hores.- Partit de futbet. (Al poliesportiu municipal).\nA les 11:00 hores.-\nXerrada – Exposició: Què es la pintura? A càrrec de Dolores Rodríguez Martínez (Al Saló d’Actes)\nTaller de cuina, impartit per un grup de dones del poble. (Al Saló dels Jubilats).\nJocs a la piscina. (Al poliesportiu municipal). Exhibició d’Aikido.(Al poliesportiu municipal).\nExhibició de frontó a càrrec dels campions del mon (col·labora Club Olímpic de frontenis d’Alcàntera del Xúquer). (Al poliesportiu municipal).\nExpressió corporal per a majors, impartit per l’Associació de docents d’ensenyança multidisciplinari (ADEM). (Al poliesportiu municipal).\nA les 12:00 hores.-\nTaller floral, impartit per Jardí Estafani. (Al Saló dels Jubilats).\nAquagym (Al poliesportiu municipal).\nExhibició de Taekwondo a càrrec dels campions del mon: Maria Castillo Milán i José Moya Benítez. (Al poliesportiu municipal).\nA les 16:00 hores.- Campionat de truc, dòmino i parxís. (Al Saló dels Jubilats).\nA les 17:00 hores.- Monòleg a càrrec de Rafa Forner (Al Saló d’Actes).\nA les 19:00 hores.- Entrega de premis dels concursos de postres, arròs al forn i pintura. (Al Saló d’Actes).\nPublicado el agosto 31, 2011 agosto 31, 2011 Autor Portal de XàtivaCategorías Com. Valenciana, Concursos, La Costera, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: Continuen els actes de les Festes de L’Olleria amb Alardos i Sopar de Càrrecs\nSiguiente Entrada siguiente: XXV Volta a peu a Novetlé


Lo rogle de Josep Maria: de gener 2018\nManresa pren el relleu de Reus com a Capital de la Cultura Catalana, esdevenint la quinzena ciutat que rep aquest reconeixement al llarg del temps.\nFins ara, han estat elegides capitals de la cultura catalana les següents ciutats de l’àmbit lingüístic català: Banyoles (2004), Esparreguera (2005), Amposta (2006), Lleida (2007), Perpinyà (2008), Figueres (2009), Badalona (2010), Escaldes-Engordany/Principat d’Andorra (2011), Tarragona (2012), Ripoll (2013), Barcelona (2014), Vilafranca del Penedès (2015), Vic (2016) i Reus (2017). La ciutat escollida per la següent edició és Cervera (2019).\nPublicat per Josep M. Raduà a 19:49 Cap comentari:\nEl número 97 de la revista Malpàs (desembre de 2017) després del trepidant trimestre viscut a Catalunya i del qual la publicació en deixa constància amb la fotografia de portada amb la gent a la plaça celebrant l'escrutini i el final de la jornada del referèndum; amb l'editorial que reivindica la llibertat de premsa i totes les llibertats i amb un especial de 12 pàgines des de l'1 d'octubre fins a les eleccions del 21D amb imatges i informació sobre el referèndum, les concentracions, manifestos i articles d'opinió.\nA part de les seccions informatives d'Ascó, la comarca, la premsa local i comarcal, ANAV... podem llegir dos converses amb Laia Hernández a I tu què estudies? i amb Joan Navarro a Asconencs pel món.\nL'Associació Cultural Lo Llaüt fa repàs a les últimes activitats organitzades i publica la memòria d'activitats de l'any 2017, amb més de 40 apunts.\nTambé l'Arxiu Comarcal de la Ribera d'Ebre, el CERE i l'Institut de Flix tenen el seu espai on ens informen de la seva actualitat.\nPublicat per Josep M. Raduà a 18:04\nConstituït el Parlament post155\nComença una legislatura que deriva de les eleccions del 21 de desembre a què ens hi vam veure abocats després de la il·legítima aplicació de l'article 155 de la constitució espanyola. Una legislatura que esdevé la dotzena des de 1980 però la primera des que es va proclamar (però no aplicar) la República catalana.\nAl seu capdavant s'ha elegit Roger Torrent, de la candidatura d'Esquerra Republicana de Catalunya, qui pren el relleu de l'anterior presidenta, Carme Forcadell (2015-2018).\n- Josep Costa (JxCAT), vicepresident primer\n- Eusebi Campdepadrós (JxCAT), secretari primer\n- Joan Garcia (C's), secretari tercer\n- Alba Vergés (ERC), secretària quarta\nDes del restabliment de la Generalitat l'any 1980, set personalitats han precedit Roger Torrent en el càrrec: Heribert Barrera (ERC), Miquel Coll i Alentorn (CiU), Joaquim Xicoy (CiU), Joan Reventós (PSC), Joan Rigol (CiU), Ernest Benach (ERC), Núria de Gispert (CiU) i Carme Forcadell (JxSí)\n3 mesos privats de llibertat\nMANIFEST PELS TRES MESOS DE L'EMPRESONAMENT `\nDE JORDI CUIXART I JORDI SÁNCHEZ\n92 dies. O el que és el mateix: 3 mesos. És el temps que porten Jordi Cuixart i Jordi Sánchez privats de llibertat. El president d'Òmnium Cultural i el fins ara president de l'Assemblea Nacional Catalana fa més de 90 dies que viuen entre reixes per les seves idees polítiques: per defensar el dret a l'autodeterminació del poble de Catalunya. El mateix per al vicepresident Oriol Junqueras i el conseller d'Interior Joaquim Forn: 75 dies tancats a la presó d'Estremera per tirar endavant el mandat del poble de Catalunya.\nEl dret a la manifestació és un dret bàsic en qualsevol democràcia. L'Estat actua com una dictadura: ens jutgen i ens priven de llibertat per manifestar-nos pacíficament. No ens cansarem de dir-ho. Les entitats NO hem comès cap delicte. Jordi Sánchez no ha comès cap delicte. Jordi Cuixart no ha comès cap delicte. Empresonant els dos Jordis ens han empresonat a tots.\nHan passat tres mesos des d'aquell 16 d'octubre quan, passades les 9 del vespre, l'Audiència Nacional decidia enviar a la presó de Soto del Real Jordi Sánchez i Jordi Cuixart. Les cassolades van ressonar arreu de Catalunya, el país es va omplir d'espelmes amb l'esperança que aquest malson acabaria, el carrer Marina es va desbordar de persones que exigien la fi dels empresonaments dels Jordis i del govern... i en tot aquest temps al govern espanyol ni tan sols li han pujat els colors.\nHem vist com juristes, advocats, organismes internacionals han posat el crit al cel per aquesta ordre de presó preventiva. Escandalosa, alarmant, cop a l'estat de dret... són només algunes de les moltes qualificacions que veus més que autoritzades han etzibat a la injusta situació de Jordi Cuixart i Jordi Sánchez, així com Oriol Junqueras i Joaquim Forn que no oblidem: porten 75 dies tancats a Estremera.\nAra mateix a l'Estat espanyol s'estan vulnerant drets bàsics i fonamentals, no estan garantits alguns drets i llibertats.\nLa injusta situació dels presos polítics ens demostra que s'estan vulnerant el dret d'expressió, d'opinió, de manifestació, d'associació i participació. Als presos se'ls restringeix el dret a participar de l'activitat política. Han estat empresonats per ordre d'un tribunal que no era competent per fer-ho: l'Audiència Nacional. No s'han respectat els principis d'imparcialitat ni d'independència judicial. S'ha vulnerat el dret a la presumpció d'innocència, no se'ls ha garantit el dret a preparar la seva defensa.\nJordis: sou l'exemple viu de la lluita pacífica d'un poble per a una societat més lliure. Ens volien aïllar i estem més units que mai. L'esperança és més forta que la tristor, la voluntat d'una Catalunya millor i unida és més forta que el rancor.\nI no oblidem: són a la presó sense haver estat jutjats. No hi ha escletxa per al dubte: tots 4 estan retinguts per l'Estat per raons polítiques. No defallirem, seguirem alçant la veu per denunciar tants cops com calgui aquesta injustícia majúscula. Avui, una vegada més, exigim la llibertat immediata de Jordi Sánchez, Jordi Cuixart, Oriol Junqueras i Joaquim Forn.\nCatalunya, 16 de gener de 2018\nEl poble català: el calendari 2018 de Malpàs\nUn any més, Jaume Ferrús i Serra ens regala el disseny d'un calendari a través de la revista Malpàs. Aquest 2018 ha fet del calendari una reivindicació groga i l'ha dedicat al poble català.\nA més, hi podem llegir el següent text:\nValora i gaudeix la TRADICIÓ CATALANA,\nconeix la LLENGUA... el CATALÀ,\nreconeix l'Educació rebuda i els valors apresos\na l'ESCOLA CATALANA,\namb unes bases fonamentades en una CULTURA... pròpia!\nenriquida en una TERRA... FERMA!\nguarnida per un ART... únic!\nalimentada per una CUINA... nostra!\n... d'horta, de pagès, mediterrània, de mar,\nde muntanya, casolana i reconeguda.\nCreu en la PAU... i en fa ús!\nNo oblida la HISTÒRIA... Ni la perdona!\ni així i tot, actua i lluita amb SENY i CIVISME!\n... i, amb RESPECTE i PERSISTÈNCIA,\namb CONSTÀNCIA i ESFORÇ,\namb LLEIALTAT i FIDELITAT,\namb FERMESA i CARÀCTER,\ni sense perdre l'ESPERANÇA...\n... vol viure en LLIBERTAT!!!\nJaume Ferrús i Serra\nEtiquetes de comentaris: activisme, Catalunya, Malpàs, poesia\nPrograma de Sant Antoni - Ascó 2018\nUn llapis per escriure, un món per construir\nACTE DE SUPORT ALS NOSTRES DOCENTS DAVANT LA REPRESSIÓ\nDefensem el nostre model educatiu, els valors democràtics, la convivència i la llibertat\n"L'ensenyament pot i ha de discutir-ho tot, situant amb anticipació el nen en la via simple i directa de la investigació personal".\nAmb aquesta cita de Francesc Ferrer i Guàrdia, que figura inscrita al peu del seu monument a Brussel·les, volem començar aquest acte de suport als nostres docents i al model d'escola catalana davant la repressió, al mateix temps que commemorem l'efemèride del seu naixement, tal dia com avui, el 10 de gener de 1859.\nFrancesc Ferrer i Guàrdia, pedagog i lliurepensador, va fundar l'escola moderna al 1901, amb la qual va posar en pràctica les seves idees de com havia de ser l'educació dels infants. Unes idees que, en aquells temps, van ser revolucionàries (coeducació de gènere, laïcisme, racionalisme...), i que ben aviat van despertar temor en els poders conservadors de l'època, que no van parar fins a tancar l'escola i empresonar-lo el 1906 per suposada complicitat amb un atemptat, cosa que mai es va poder demostrar. L'any 1909 va morir afusellat a Montjuïc, acusat dels fets de la setmana tràgica. El seu judici va ser un autèntic escàndol que va sacsejar mig món, provocant protestes arreu que precipitarien la caiguda del govern. Arran del procés i execució de Ferrer i Guàrdia, The Times va publicar: "Per negligència o estupidesa, el govern espanyol ha confós la llibertat d'instrucció i consciència, el dret innat a raonar i expressar el seu pensament, amb el dret d'oposició, que assimila a una agitació criminal".\nEl paral·lelisme amb els moments que ens toca viure és inevitable. Tant Ferrer i Guàrdia com, actualment, el conjunt del Govern, són acusats d'uns fets no vinculables i inexistents. I comencem a veure com els nostres docents són perseguits per educar en la llibertat de pensament. I això no ho permetrem.\nDesprés de la llarga i fosca nit de la dictadura, a finals dels 70 i principis dels 80 vam viure uns anys de moltes lluites per reivindicar millores en l'ensenyament i dignificar l'ofici de docent, per potenciar l'escola pública catalana que defensava la gratuïtat de l'ensenyament, per l'ús del català com a llengua vehicular, pel pluralisme pedagògic i per la gestió democràtica de l'ensenyament. Vàrem fer moltes vagues, manifestacions, accions, protestes, aturades... i vàrem aconseguir moltes millores a l'escola catalana. Els docents ho som per sempre, ho som dins l'aula i ho som fora, hom no fa de docent: ho és. La docència vol esforç, coratge i compromís. I és també per aquest compromís que no permetrem que ningú desfaci tot el que vam construir llavors.\nEstem aquí perquè, tristament, hem de sortir a defensar el nostre model educatiu i els valors democràtics de convivència i llibertat. Els Docents per la República estem compromesos amb:\nla república i l'educació de les persones.\nla defensa del model d'escola catalana, com a pilar de construcció d'una societat culturalment diversa, democràtica, lliure i respectuosa.\nl'acompanyament de l'alumnat dins el marc dels drets dels infants i dels drets humans.\nla nostra feina, amb la qual gaudim. Els docents no podem tenir por, no tenim el dret a tenir por, si eduquem amb por, els nostres alumnes no podran ser lliures.\nDonem suport als nostres docents davant de la repressió, la por i l'autocensura que ens volen imposar a tots i totes!\nEtiquetes de comentaris: activisme, educació, escola\nRetaule del Conestable o de l'Epifania (1464-1465) per a la Capella del Palau Reial Major de Barcelona, de l'artista Jaume Huguet.\nVa ser construït entre 1464 i 1465 per decorar la capella de Santa Àgata del Palau Reial Major de Barcelona, on encara es conserva.\nHemingway, Orwell, Dos Passos, Saint-Exúpery. Ruta literària per Catalunya\nFa poques setmanes que ha aparegut una guia literària que porta per títol Hemingway, Orwell, Dos Passos, Saint-Exúpery. Ruta literària per Catalunya, de Roger Manau amb fotografia de Toni Dejuan. Què té de particular? Doncs que es tracta d'una invitació a recórrer alguns escenaris catalans de la guerra civil espanyola (1936-1939) partint de textos d'escriptors i reporters que la van viure o la van veure i en van deixar constància en els seus escrits. És el cas d'Ernest Hemingway, George Orwell, Antoine de Saint-Exúpery i John Dos Passos; els dos primers com a corresponsals de guerra.\nA partir de fragments d'aquests autors ens situa en localitats com Reus, Tortosa, Gandesa, Xerta, Móra d'Ebre, Lleida, Barcelona, Sitges, Girona, Figueres... i esmenta indrets que es poden visitar i que ens recorden la cruesa de la guerra (refugis antiaeris, trinxeres...) així com espais de memòria. En definitiva, patrimoni històric que ens ajuda a entendre aquell període i les conseqüències que se'n van derivar.\nEm quedo amb aquesta frase del pròleg que signa l'autor i fa així: "Són sols retalls d'unes vides que, malgrat que ens hagin arribat sense nom ni rostre, tenim el deure de recordar per construir un present més just, digne i lliure".\nEtiquetes de comentaris: Batalla de l'Ebre, Guerra Civil, lectures\nLa vida que aprenc és l'últim llibre del periodista Carles Capdevila, i que és un recull d'articles - en concret 131- que tot i ser presents a la premsa diària, no parlen de notícies sinó que parlen de vida.\nLlegint-los hi entreveus la filosofia de vida de Capdevila, com també aquells temes que li generaven interès i així ho transmetia als seus lectors. Aquests temes coincideixen amb la classificació dels articles, que són aquests: La mirada íntima, Ser i fer, Petites revolucions, En bona companyia, i Eduquem les criatures.\nAixí hi trobem des de les pròpies vivències de l'autor, tant de quan era petit com de la seva malaltia; com aquells oficis que li mereixen tot el respecte, en especialment les professions artesanals... Capítol a part mereixen dos feines en especial: els i les mestres (i altres tasques vinculades a l'educació), i la tasca de les infermeres (que simbolitzen aquella idea de tenir cura de l'altre).\nMalgrat que molts dels articles que recull el llibre coincideixen en els mesos de la malaltia que acabaria amb la seva vida, es percep un aire optimista i una il·lusió per la vida. Fins i tot denota que precisament la malaltia el fa valorar d'una manera diferent moltes de les coses que ens acaben ocorrent i sobretot la capacitat de ressaltar quines les vertaderes prioritats.\nLes xifres del Rogle el 2017\nCom cada inici d'any, és moment de fer balanç de les dades que ha registrat l'activitat del blog al llarg de 2017.\nL'estadística indica que durant l'any 2017 Lo Rogle ha sumat un total de 1.858 internautes únics (usuaris diferents que l’han consultat). A més, s’han registrat 2.557 visites i un total de 3.435 pàgines vistes.\nEls mesos amb major nombre de visites han estat setembre i gener.\nLa mitjana anual ha estat de 7,01 visites diàries. Gràcies a tots!\nD’altra banda, al llarg d’aquest any que hem acabat s’han publicat un total de 236 apunts.\nCommemoracions catalanes de 2018\n150 anys del naixement del cardenal Francesc d'Assís Vidal i Barraquer. El cardenal i arquebisbe de\n50 anys de la mort de l’abat Aureli Maria Escarré i Jané.\n700 anys de la creació de l’Arxiu General de la Corona d’Aragó.\n100 anys de la finalització de les obres del conjunt arquitectònic de Maricel a Sitges.\n550 anys de la mort de Joanot Martorell.\n100 anys del naixement de Montserrat Abelló i Soler.\n100 anys del naixement de Manuel de Pedrolo.\n50 anys de la mort d’Amparo Poch Gascón.\n50 anys de la mort de Carles Fages de Climent i Climent de Contreras.\n100 anys del naixement de Raimon Panikkar.\nPublicat per Josep M. Raduà a 16:37 Cap comentari:\nHemingway, Orwell, Dos Passos, Saint-Exúpery. Ruta...


El Passat s’actualitza amb més tecnologia i un nou disseny | ElMotordeGirona.cat\n8 juliol, 2019 albertalsina 0\nFoto: Volkswagen Passat\nEl Volkswagen Passat incorpora sistemes de ‘infotainment‘ en la seva última actualització. Aquests sistemes d’última generació li permeten estar connectat a Internet i gaudir de funcions innovadores i serveis a bord.\nLes tecnologies que porten a la conducció autònoma s’agruparan sota el paraigua IQ.Drive, la nova marca global de Volkswagen per als sistemes d’assistència. El nou Passat serà el primer Volkswagen que utilitzi aquest sistema d’assistència ‘Travel Assist’. Aquests sistemes permeten conduir el vehicle de forma semiautònoma a pràcticament qualsevol velocitat.\nPassat amb funcionament automatitzat de les tecnologies\nVolkswagen aposta pel funcionament automatitzat de les tecnologies. En aquest context el nou Passat serà el primer Volkswagen del món que comptarà amb un volant capacitiu, sensible al tacte del conductor o conductora.\nEl vehicle estrena VW Digital Cockpit amb millores en la qualitat dels gràfics i noves funcions. Es pot personalitzar la configuració de la pantalla.\nTambé rep millores tècniques el sistema de guiat de carril ‘Lane Assist’. Incorpora una nova càmera multifunció.\nParal·lelament, es llança la tercera generació del sistema modular d”infotainment’ (MIB3), que inclou nombroses funcions noves de connectivitat. Aquesta connectivitat brinda serveis com el ‘We Connect’, ‘We Connect Plus’ i ‘We Connect Fleet’, així com ‘We Park’ i ‘We Deliver’. També s’inclou control per veu natural i enriquida amb continguts en línia.\nVersions, nivells d’equipament i motors\nEl nou model ofereix 4 acabats diferents i motors gasolina, dièsel i híbrid endollable.\nPel que fa a novetats de disseny, Volkswagen ha afinat el Passat amb nous para-xocs davanter i posterior, graella del radiador i la inscripció de la marca, disposada ara al centre de la part posterior. A més, els nous fars LED, els llums de conducció diürna LED, els fars antiboira LED i els llums del darrere LED garanteixen un disseny d’il·luminació pròpia.\nLa versió actualitzada del model arribarà als mercats a principis d’octubre a un preu de sortida de 33.520 euros.\ntags: berlina disseny Passat tecnologies Volkswagen Volkswagen Passat\nprevious El Motor de Girona nº70\nnext Proven una tecnologia per ajudar a trobar aparcament a les ciutats


IEP (Libra irlandesa) - comerç algorítmicLlegir Més\nPrincipal » comerç algorítmic » IEP (Libra irlandesa)\nQuè és l’IEP (lliura irlandesa)?\nL’IEP (Pira Irlandesa) era el símbol de divisa de divises (FX), per a la lliura irlandesa, els diners d’Irlanda fins al 2002. La lliura irlandesa comprenia 100 centaus, anomenats pingin en irlandès, i sovint apareixia amb el símbol £ o IR £ a. distingiu-lo d'altres monedes basades en lliures. El terme irlandès de la lliura irlandesa és el punt Éireannach.\nL'IEP es remunta al primer mil·lenni després de l'acte de la Unió, que va unir Irlanda i Gran Bretanya en un sol regne. Aquesta primera lliura irlandesa es va assimilar a la lliura britànica.\nIrlanda va ser un dels primers països a adoptar l'euro el primer de gener de 1999, fixant el valor de la lliura irlandesa a l'euro a raó de 0, 787564 lliures irlandeses. Durant tres anys, l'euro va existir com a moneda virtual a efectes de comptabilitat. No va ser fins al gener del 2002 que va començar la circulació de bitllets i monedes de l'euro a Irlanda.\nComprendre l'IEP (lliura irlandesa)\nDesprés de la constitució de l'Estat Lliure Irlandès el 1922, el comerç amb el Regne Unit va continuar dominant la economia irlandesa. El govern no va veure la necessitat de prioritzar la creació d'una nova moneda. No va ser fins al 1927 que el govern irlandès va començar a emetre la lliura irlandesa, enganxant-la a la esterlina britànica a la paritat. El govern també va prometre la convertibilitat total a la Rússia esterlina del GBP.\nDurant més d’una dècada, el govern irlandès va gestionar la seva moneda mitjançant un tauler de divises. El 1942, el legislador va aprovar una llei per establir el Banc Central d'Irlanda. Fins i tot després de crear la nova autoritat monetària, Irlanda va mantenir la lliura en la lliura esterlina. Aquesta pràctica va continuar encara després que Irlanda es va apartar del Commonwealth i es declari República el 1948. Quan el 1949 es va devaluar la lliura esterlina dins del sistema de Bretton Woods i, de nou, el 1967, Irlanda no va canviar la caiguda de la seva moneda.\nLa dècada de 1970 va ser una dècada de reforma monetària a Irlanda. Primer va ser la decimalització nacional de la lliura irlandesa i després va venir la Llei del Banc Central de 1971. Aquesta Llei va delegar nous poders a l’autoritat monetària i, finalment, va portar a la participació d’Irlanda al Mecanisme europeu de tipus de canvi (ERM) el 1978. El 1979, el el lligam formal amb la Lliga Britànica finalment es va trencar.\nL’euro substitueix la lliura irlandesa\nEl moment per a la creació d'una moneda única, paneuropea, va començar a reunir suport el 1986, amb la signatura de l'Acta Única Europea. Això va marcar l’escenari per a un mercat sense fronteres. Un complement lògic d’aquest mercat sense fronteres seria una moneda única unificadora.\nEn els primers anys posteriors a la incorporació a l'euro, hi hagué preocupacions d'inflació. Hi ha històries de propietaris d’empreses que mostren 2 preus (IEP i EUR) en els seus productes a la venda. Això va ser un intent de demostrar si els preus de la nova moneda havien augmentat amb la inflació.\nSegons dades del Banc Mundial, Irlanda experimenta un deflactor de la taxa d’inflació anual del 0, 8% i té un creixement del producte intern brut (PIB) del 8, 2% a partir del 2018, que és l’any més actual de les dades disponibles.\nCable Definition Cable és un terme utilitzat entre els operadors de divises referits al tipus de canvi entre el dòlar nord-americà (USD) i la lliura esterlina britànica (GBP). més GBP Definició GBP és l'abreviatura de la lliura esterlina britànica, la moneda oficial del Regne Unit i els seus territoris. més EGP (lliura egípcia) Definició EGP (lliura egípcia) és la moneda oficial de la República àrab d'Egipte que va substituir la piastre egípcia el 1834. més Definició i història del tipus de canvi flotant Un tipus de canvi flotant és un règim on s'estableix la moneda d'una nació. pel mercat de divises a través de l’oferta i la demanda. La moneda puja o baixa lliurement, i no és manipulada de manera significativa pel govern de la nació. més Comprensió dels mecanismes de tipus de canvi (ERM) Un mecanisme de tipus de canvi (ERM) es basa en el concepte de marges de tipus de canvi fixos en moneda fixa, però hi ha una variabilitat entre els tipus de canvi de moneda. més BSD (dòlar de Bahamia) El BSD (dòlar bahamià) és la moneda oficial de la Commonwealth de les Bahames i està vinculada al dòlar nord-americà a la paritat. més Enllaços de socis\n© 2020 Què és l’IEP (lliura irlandesa)? L’IEP (Pira Irlandesa) era el símbol de divisa de divises (FX), per a la lliura irlandesa, els diners d’Irlanda fins al 2002. La lliura irlandesa comprenia 100 centaus, anomenats pingin en irlandès, i sovint apareixia amb el símbol £ o IR £ a. distingiu-lo d'altres monedes basades en lliures. El terme ir IEP (Libra irlandesa) - comerç algorítmicLlegir Més


Marià Gastalver: “De Sóller m’ha agradat molt la dimensió solidària”\nDimecres, 21 d'octubre de 2020 | 15:04\n“De Sóller m’ha agradat molt la dimensió solidària”\nLa missa major de Sant Bartomeu servirà enguany per acomiadar a qui ha estat moderador de la comunitat de preveres de la comarca de Sóller durant els darrers onze anys. Marià Gastalver (Palma, 1958), deixa Sóller per convertir-se d’aquí a quinze dies en el nou prior del Santuari de Lluc, en substitució del pare Ricard Janer, missioner dels Sagrats Cors que és ben conegut a Sóller per haver format part durant molts anys de la comunitat del Convent i també per la seva integració en l’equip de preveres de les parròquies de la vall.\nPregunta.- Ja té les maletes fetes?\nResposta.- Estan en procés. Estic deixant moltes coses a Sóller, relacions, projectes, i tenc poc temps per pensar en el que faré a Lluc. És un temps d’impasse que se m’està fent molt llarg, és un moment agredolç i a la vegada aquí continua l’activitat del dia a dia.\nP.- Què hi ha dins d’aquestes maletes que fa onze anys no hi era?\nR.- Hi ha més experiència en realitats personals que abans no havia tengut. Més acompanyament en els processos de dol, estant a prop de les famílies en aquest moment humà i espiritual difícil. Hi ha més intensitat en la religiositat popular i en les celebracions. Ha estat una experiència llarga i profunda. Experiència també de compartir amb tots els estaments civils, amb una dimensió nova per a mi i intensa que no ocorre en altres indrets, sobretots en les ciutats grans, on tot queda més diluït.\nP.- Per què l’Església opta per fer canvis de preveres de manera periòdica?\nR.- Això abans no era així, però ja fa molts d’anys que es va canviar. Mitjançant un capellà itinerant es garanteix que el prevere no tengui una única experiència pastoral i també que les comunitats tenguin experiències diferents. Això té aspectes positius, com per exemple quan un capellà no arrela bé en una comunitat, però també de negatius perquè si el capellà compta amb un termini massa curt no té temps de connectar amb la gent. Hem de saber que el capellà està de pas.\nP.- Costa això?\nR.- Depèn del caràcter de la persona, però sempre costa. És una experiència dura, però alhora enriquidora. Jo he estat a Artà, a Es Molinar, en una barriada de Palma, i sempre he deixat parts de la meva vida quan me n’he anat, però sens dubte són experiències enriquidores. Malgrat costi, ho visc com una riquesa.\nP.- Què creu que és el més important que deixa a Sóller i a la resta de comunitats?\nR.- Quan vaig arribar a Sóller hi havia una gran preocupació a l’entorn de la teulada de la Parròquia, que es trobaven en obres. Aleshores jo insistia en el fet que el fonamental d’una comunitat no eren les pedres, sinó les persones. I crec que finalment ha sortit bé: tenim un temple molt diferent al d’aleshores, gràcies a la generositat de la gent, però també hem creat moltes respostes per a les persones, per a realitats que aleshores ni tan sols coneixia.\nP.- Amb quina sensació se’n va, per tant?\nR.- Amb la satisfacció d’haver intentat compartir el que a mi em dona vida en tot moment, creure en Déu.\nP.- Cap a on camina l’Església Catòlica a Mallorca?\nR.- Camina molt a l’estil del Papa Francesc. És un estil senzill, que va a allò més essencial de l’Evangeli, amb la idea de crear ponts i no murs, amb més preocupació cap a la terra, l’ecologia, o sigui la casa on vivim, especialment amb la mirada fixada en els pobres, en els refugiats, intentant que l’Evangeli il·lumini l’alegria de viure i intentant viure d’una altra manera. Amb el bisbe Sebastià intentam crear infraestructures eclesials amb més participació laïcal i de les dones, i s’intenta redistribuir la pastoral perquè no recaigui tota sobre els preveres.\nP.- Com són les comunitats de Sóller, després d’onze anys entre elles?\nR.- Sóller ha tengut una experiència eclesial, de fa molt de temps, de pastoral en conjunt, amb un equip de preveres que coordinen les diferents parròquies, i això la gent ho perceb. Jo ho not, i malgrat que cada parròquia tengui un tarannà diferent existeix una preocupació de tots per a tots. Aquest canvi de dibuix territorial es va incrementar fa dos anys amb la unió amb Bunyola. La realitat ens diu que no tenim un capellà per a cada parròquia. No podem perdre la identitat de cada comunitat, però sí crear aquests equips de preveres que coordinin.\nP.- Què en destacaria dels sollerics?\nR.- M’ha agradat molt especialment la dimensió solidària de Sóller. Hi ha molta generositat i molts projectes. En el fons és una forma de viure el missatge de Jesús. Us felicit per aquests actituds tan humanes.\nP.- Què els manca a les comunitats de Sóller?\nR.- S’hauria de potenciar més la celebració sacramental de la fe. No només a Sóller, sinó a molts més llocs. És un fet objectiu que ara ve més gent a les celebracions que no fa onze anys. Animaria que la gent continuàs amb aquesta tendència de fer pública la nostra fe. Com a capellans ho hem intentat. Sóller també ha fet un esforç en participar més en determinades qüestions diocesanes, ja que abans Sóller en solia quedar una mica al marge.\nP.- Com serà el procés de substitució del moderador de les comunitats?\nR.- L’equip de preveres format pel rector Miquel Mulet i el vicari Francesc Bernabéu segueix intacte. El diaca Antoni Moreno vendrà amb mi a Lluc. El moderador, que som jo, serà substituït per Eugeni Rodríguez, que actualment exerceix com a rector solidari a Llucmajor. Ell s’acomiadarà de les seves parròquies per les festes de Sant Miquel (29 de setembre) i serà el dia 1 d’octubre quan entrarà a Sóller.\nP.- Com serà el canvi?\nR.- Eugeni Rodríguez té un estil de treball i una visió pastoral que encaixa molt amb l’actual línia de feina de Sóller.\nP.- I com es projecta la seva entrada a Lluc?\nR.- El dia 8 de setembre es celebrarà una missa d’acció de gràcies, un acte senzill però amb molt d’agraïment cap als missioners dels Sagrats Cors. Serà un dia festiu on l’Església agraeixi la tasca tan fantàstica que han fet durant tants d’anys. És un reconeixement i un agraïment que es mereixen. I aprofitant aquest esdeveniment començarà el nou equip, sense fer massa més renou.\nP.- S’ha dit que hi haurà un temps de transició. Ja es sap com serà?\nR.- El pare Ricard Janer, actual prior, i probablement un altre missioner, quedaran fins Nadal. Amb ell ens coneixem prou bé i això facilitarà el traspàs. Lluc es troba molt ben organitzat, trobam un Santuari molt ben cuidat.\nP.- Quin és el seu projecte per a Lluc?\nR.- La veritat és que encara no he tengut temps material per pensar-hi en concreció, tot i estar-hi molt il·lusionat i creure que és un gran repte personal, que compartiré amb Toni Burguera i Toni Moreno. Lluc té una gran dimensió a molts nivells. Crec que ens hem de cuidar de la part més espiritual i pastoral del Santuari, acollir el pelegrí, fer formació, exercicis espirituals, donar intensitat a tota aquesta dimensió i posar unes instal·lacions que tenen grans possibilitats a la disposició de tots els mallorquins.\nP.- Ha dit abans que la manca de vocacions obliga a introduir canvis en les comunitats. Com podrà suportar l’Església un demà sense nous preveres?\nR.- Sembla que això ja no és exactament així. A nivell nacional les estadístiques apunten a un manteniment de les vocacions i fins i tot a un augment en determinades diòcesis. A Mallorca enguany ha augmentat i han entrat sis joves al Seminari. Evidentment que això és poca gent. La realitat de les vocacions té a veure amb la cultura que vivim, en la qual la part més espiritual i interior de la persona està molt descuidada. Vivim amb molta velocitat, molt aparentar, molta superficialitat, on l’important és triomfar, tenir èxit, on destaquen molt les parts negatives de les noves tecnologies i, mentre tant, també hi ha unes necessitats molt profundes, molt de patiment, molta manca de valors. Vivim una contradicció.\nP.- No creu que permetent que les dones es poguessin ordenar preveres i repensant el celibat es podria revertir la situació?\nR.- Jo crec que no. Per exemple, pensem que hi ha menys matrimonis cristians. Qui en té la culpa? Aquests plantejaments no són del tot complets. És cert que el celibat i la figura de la dona a l’Església s’han de replantejar, però això no és el problema de les vocacions. S’ha de parlar de les vocacions en general i no sols de les vocacions de preveres.\nP.- Què desitja dir al sollerics en aquest instant de comiat?\nR.- No em sent més que agraït a Déu per l’oportunitat d’haver viscut aquests anys a Sóller i de l’acollida que m’heu dispensat. Estic molt content d’haver estat aquí; ha estat una experiència que m’ha marcat i on hi he descobert moltes coses. M’he sentit sempre molt a gust i integrat entre els sollerics.


Nou espectacle familiar al TMC - Tot Barberà\nTú estás aquí: Inicio / Nou espectacle familiar al TMC\nL’obra, ‘Aladdin #ThePopMusical’, es portarà a terme aquest diumenge, 2 d’abril a les 12h. Es tracta d’una comèdia músical, en clau ‘pop’, que explica una història de superació, treball en equip i il·lusions.\nLa companyia La Roda Produccions porta a Barberà del Vallès el seu muntatge ‘Aladdin #ThePopMusical’. Diumenge, 2 d’abril, el Teatre Municipal Cooperativa acollirà aquest versió musicada de Aladdin que farà reflexionar als més joves sobre la fama.\nL’obra, interpretada per Miguel Ángel Sánchez, Jordi González, Jana Gómez, Víctor Gómez, Pol Nubiala, i Júlia Bonjoch, és una divertida comèdia músical, en clau ‘pop’, que ha tingut molt bona acollida en altres teatres. Un espectacle ple de superació, treball en equip i il·lusions.\nAladdin és un dels components del grup musical Top Flash. Es presenten al concurs televisiu Star Band, on els vencedors reben com a premi una gira i l’enregistrament del seu primer disc. Guanyar el concurs no serà fàcil. La guitarra de l’Aladdin s’ha trencat i el noi no es pot permetre comprar-ne una de nova. Però gràcies a una llàntia màgica i el poder del Geni que la custodia, l’Aladdin obtindrà tres desitjos. Sabrà triar-ne els adequats i poder fer realitat el seu somni?\n– Autor i director: Dani Cherta\n– Música original: Keco Pujol\n– Direcció musical: Manel Garcia\n– Intèrprets: Miguel Ángel Sánchez, Jordi González, Jana Gómez, Víctor Gómez, Pol Nubiala, Júlia Bonjoch\nLes entrades i els abonaments es poden adquirir en els Punts de Venda habituals. El Casal de Cultura(carrer Nemesi Valls, 35), en horari de dilluns a divendres (no festius) de 9 a 13h i de 16 a 21h. El Pagament en aquest equipament es realitzarà només amb targeta bancària. També es poden obtenir entrades en taquilla del TMC en horari de dimarts a divendres de 17.30 a 20.30h o el dia de l’espectacle, dues hores d’abans del seu inici, i per internet, des de la mateixa web del Teatre (http://www.tmcbarbera.cat/).\nActe: Teatre Aladdin #ThePopMusical’\nMés info: http://www.tmcbarbera.cat/\nL’Esplai L’Esquirol organitza Casal de Setmana Santa Servei de recollida d’animals abandonats, ferits o perduts


Crisi i corrupció\nJaume Lladó | 05 desembre 2011\nDes de fa un temps, un dels temes més recurrents és el de la crisi econòmica. Tothom vol dir-hi la seva i qui més qui menys s'atreveix a assenyalar-ne els culpables o a apuntar mesures per solucionar-la o, almanco, pal·liar-la.\nLa veritat és que el tema és d'una gran complexitat. Jo no ho tenc del tot clar, però en aquestes discussions solc defensar dues posicions que em semblen del tot lògiques.\nQuant a les causes, sempre he trobat que són moltes i complexes. A més a més de les més evidents, com la bombolla immobiliària, una política creditícia equivocada, una mala planificació dels governants o les tensions en el mercat global provocades per l'augment de la demanda dels països emergents, n'hi ha una que no s'esmenta tant, però que crec que també té la seva importància: la corrupció. Per una part, la corrupció d'alguns polítics que aquí va arribar al cim amb el darrer govern de Jaume Matas. Aquesta corrupció va provocar una gran tudadissa de doblers públics, no només pels que s'embutxacaven els polítics, sinó per tot allò que es pagava de sobres en donar els contractes no a la millor opció, sinó a la que oferia més comissions a les butxaques privades.\nTampoc no cal menysprear la corrupció privada. Avui en dia hi ha una gran quantitat de persones que cobren com a desocupats mentre treballen al mercat negre i moltes empreses et demanen si vols la factura amb IVA o sense. I això també és corrupció.\nFins ara aquesta idea era només una percepció, però dissabte el diari Ara publicava que l'organització no governamental Trasparència Internacional ha publicat el seu Índex de Percepció de la Corrupció 2011 i una de les conclusions que se n'extreu és que "les dificultats econòmiques de la zona euro estan lligades en bona part a la incapacitat dels poders públics per combatre la corrupció i l'evasió fiscal".\nQuant a les solucions per sortir-nos-en, som del parer que no poden venir de cap de les maneres de les retallades dràstiques del pressuposts públics que s'han posat tant de moda. Si quan la iniciativa privada està estancada també aturam la pública, entrarem dins una espiral que ens durà fins al col·lapse, amb cada cop més desocupats i ciutadans amb menys poder adquisitiu, que consumiran menys i faran que les empreses guanyin menys, paguin menys imposts i davallin encara més els ingressos públics, per la qual cosa s'hauran d'aplicar noves retallades i així successivament. I això ja ho començ a sentir a dir a alguns economistes de prestigi.


Troglodyte de la Fosse Meigne França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nTroglodyte de la Fosse7 rue de la Fosse Troglodyte, Meigne, Meigne, França, 49700 - Veure al mapaNotable7,9Basada en39comentarisTroglodyte de la FosseVeure més fotos"The owner was really friendly, helpful and made us feel very..."RaoulUnited KingdomPiscinaVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,2Veure al mapa8,2Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Troglodyte de la Fosse està situat idealment a Meigne; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Meigne. Instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Troglodyte de la Fosse sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, ventilador, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Meigne, el Troglodyte de la Fosse és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscalefaccióescriptori empolles d'aigua de cortesiaventilador Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that prepayment is due by bank transfer or cheque. The property will contact you directly to organise this. Comentaris recents de clients


Arturo Puente - Violència contra Catalunya | NacióDigital\n«Qui és capaç d'usar la violència de la manera que hem vist s'invalida com a interlocutor, almenys fins que renunciï a aquesta violència»\nper Arturo Puente , 1 d'octubre de 2017 a les 22:00 |\nCostarà anys acabar d’entendre el que ha passat aquest diumenge, però més val que ho comencem a entendre des d’avui. Un Estat ha llançat la seva força policial contra una de les seves minories nacionals només perquè aquesta desitjava votar la seva autodeterminació. Ho ha fet sent perfectament conscient del que feia, emparat per una incontestable i transversal majoria parlamentària, assumint les seves conseqüències i vanagloriant-se dels seus resultats.\nEn 40 anys des de la caiguda del franquisme, l'estat espanyol no ha estat capaç de trobar una raó alternativa a la violència per mantenir la seva integritat territorial. El pacte constitucional, a Euskadi o a Catalunya, sempre acaba resumint-se en la superioritat militar, policial o judicial. Les minories nacionals només poden fer front a això per mitjà de la negociació entre desiguals, és a dir, mitjançant l'acceptació de la imposició, o mitjançant la ruptura.\nEspanya ha demostrat aquest diumenge que no disposa d'un sistema de contra-pesos prou fort per garantir els drets polítics del poble català. La demostració de violència física viscuda als carrers del país obliga els responsables catalans a repensar la senda per la qual proposen que el seu país camini. I obliga els dirigents espanyols a preguntar-se per quin tipus de cultura política han construït durant les últimes dècades.\nTot i la reflexió, el mal ja està fet. Qui és capaç d'usar la violència de la manera que hem vist s'invalida com a interlocutor, almenys fins que renunciï a aquesta violència. I qui es vanagloria d'haver ferit centenars de persones per imposar les seves idees, és obvi que no està en condicions d'oferir les mínimes garanties per resoldre l'assumpte de forma acordada. No, tret que la seva posició canviï radicalment.\nQualsevol consens que tracti de florir en el futur català vindrà marcat pel que s'ha viscut aquest diumenge i pel que en el fons es constata. Si fins ara podia parlar-se de crisi constitucional, el que ha passat aquest 1-O no és una ruptura, és directament un esquinç que difícilment podrà cosir-se. I per descomptat no passarà per un diàleg bilateral que una de les parts respon a cops de porra sinó per la recerca de mediació a l'exterior.\nPer Anònim el 2 d'octubre de 2017 a les 23:43\nBo es tracte de quina titella es més simpàtica. Totes son mogudes pels dels últims més de 300 anys. Un cop separats i establerts ja trobarem el moment de que ells ens demanin repartir el deute.\nPer Anònim el 2 d'octubre de 2017 a les 10:46\n... segons la prensa madrilenya encara han sigut tous! La prensa madrilenya adoctrina en una realitat paralela. Exemple, el discurs de rajoy d'ahir, per lo que deia segur que l'havia escrit el dissabte!\nSortiu de devall de les pedres\nPer Anònim el 2 d'octubre de 2017 a les 09:57\nAra ens adonem de quanta gent viu d'aquesta estructura de poder.\nA quina meitat de la Catalunya "dividida" o "fracturada"\nPer Anònim el 2 d'octubre de 2017 a les 00:01\nha colpejat l'estat español??


JxCat pressiona ERC i el PSOE perquè Torra lideri el diàleg entre governs\nBarcelona. Dimecres, 27 de novembre de 2019. 17:44\nActualitzat Dimecres, 27 de novembre de 2019. 18:15\nLes converses entre Esquerra Republicana i el PSOE incomoden Junts per Catalunya que, de moment, s'ho mira des de la barrera. D'aquí a poques hores, aquest dijous a la tarda, republicans i socialistes mantindran la primera trobada formal dels seus equips negociadors i els de Torra i Puigdemont han aprofitat la vigília per alçar la veu i fer-se veure. Reclamen que a la taula de diàleg que tots dos partits començaran a dibuixar demà hi reservin una cadira al president de la Generalitat.\nAixí ho ha reclamat durant la sessió de control el propi Quim Torra. Ha exigit a Pedro Sánchez que el truqui i ha assenyalat que un diàleg entre governs vol dir que els qui parlen són els dos presidents. En el mateix sentit s'han expressat la consellera i portaveu Mertixell Budó i el diputat de JxCat, Eduard Pujol.\nEl partit havia preparat una interpel·lació ad hoc durant el ple d'aquesta tarda al Parlament per reivindicar el seu paper en els contactes amb Madrid. El diàleg, ha advertit Budó, "passa inexcusablement perquè en aquesta taula hi puguin seure els dos presidents". Tant aquesta afirmació com les declaracions del president al matí són una esmena a les paraules del vicepresident Pere Aragonès, que en una entrevista a primera hora del matí ha apuntat que no és imprescindible que Torra hi sigui. Tot dependrà, ha dit, de qui enviï el govern espanyol. Si no hi va Sánchez, ha defensat Aragonès, hi haurà d'anar un representant del govern català d'igual rang al que designi Moncloa. De fet, des del PSOE s'apunta que l'espai idoni perquè tots dos governs dialoguin és la comissió mixta Estat-Generalitat. Una opció que no convenç ni ERC ni JxCat.\nQui ha donat peu a la intervenció de la consellera ha estat Eduard Pujol, que ha tornat a qualificar la seva formació com aquells qui estan "disposats a arremangar-se" per dialogar, si bé ha lamentat que "ens ho posen difícil". En aquest sentit ha enumerat tot un seguit de decisions que juguen en contra dels "gestos d'apropament", com són "el 155 digital" o la suspensió de tres delegacions de la Generalitat, avui mateix.\nSeguint el fil, ha avisat el PSOE que no volen "més copets a l'esquena, ni que ens raspallin a les escales de Moncloa, ni que ens prenguin el pèl". Per això, ha demanat a Pedro Sánchez que "agafi el telèfon, truqui, mogui's, parli". I s'ha queixat que "sembla que ens vulguin evitar, però ens trobarem".\nPer acabar, una clatellada sonora. Ha titllat l'expresident Zapatero de "Pinocho de Ferraz", per la seva promesa, després incomplerta de "l'apoyaré" de l'Estatut.\nParlament Torra es reivindica i exigeix capitanejar la negociació entre governs Marina Fernàndez\ninvestidura Els equips d'ERC i el PSOE es reuniran dijous a la tarda al Congrés Nicolas Tomás


Campanya Can Jordi 2019 – Lausa\nPublicat a 12/08/2019 31/08/2019 per Lausa\nCampanya Can Jordi 2019\nDilluns, dia 5 d’agost (i fins dia 30), comença la campanya d’aquest any de Can Jordi.\nA diferència dels altres anys, malauradament, no hi haurà excavació ni restauració. No per això és menys interessant. El material acumulat i pendent d’estudi fa que en sigui prioritari el seu tractament i és per això, que ha estat necessari habilitar una casa al centre del poble, vora la Porta Murada, al carrer Bisbe Verger núm. 1, per tal de poder fer la feina i al mateix temps acostar a la ciutadania el jaciment santanyiner.\nVos-hi esperam, tant si ens veniu a visitar com si voleu col·laborar en les tasques.\nEntrada prèviaAnterior Jornada de portes obertes a na Nova\nEntrada següentSegüent Jornada de portes obertes a na Nova 2019


Al descobert: El pla de Sánchez si les mesures sanitàries de Madrid no funcionen\nSánchez confia en les mesures de Madrid però assegura que estan «preparats» per altres «escenaris»\nEl president detalla si es podria tornar a confinar tot el país\nper Júlia Navarro / ACN dilluns, 21 de setembre 2020 - 16:55h\nSánchez ha admès que el país es troba immers en la «segona onada» de la pandèmia | Catalunya Diari\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, espera que les mesures en vigor a la Comunitat de Madrid des d'aquest dilluns funcionin però diu que estan «preparats» per «altres escenaris, si fos necessari». Durant la roda de premsa posterior a la reunió que han mantingut les dues administracions, Sánchez ha anunciat que posarà a disposició de la comunitat efectius de les Forces Armades, cossos policials i rastrejadors per fer front a la situació actual i ha fet una crida a la «unitat», abandonant «lluites partidistes».\nSánchez ha admès que el país es troba immers en la «segona onada» de la pandèmia i ha demanat col•laboració a la ciutadania. Ayuso, per la seva banda, ha reivindicat una llei orgànica per a pandèmies que serveixi de «paraigües» a les CCAA i ha atribuït a la idiosincràsia de la comunitat la situació que pateix.\nDesprés de dues hores de reunió, els dos presidents han fet una roda conjunta per detallar els acords als quals han arribat per frenar l'expansió del virus a la comunitat i entre els quals hi ha la creació d'un Grup Covid-19 per coordinar les mesures.\nSánchez ha donat ple suport a les actuacions impulsades per la comunitat i ha dit que espera, «de tot cor», que siguin efectives però ha dit que estan «preparats» per si fes falta afrontar altres «escenaris». En aquest sentit, en una entrevista a 'La Sexta' el passat dissabte, el president de l'executiu ja va explicar que no es contempla un confinament total del país encara que va alertar que «no es pot tancar cap porta». «Tenim per endavant setmanes complicades, difícils, però estem millor preparats i doblegarem la corba», indicava el president del govern espanyol que va evitar explicar per què Espanya és un dels països amb dades més negatives de contagis.\nEn la roda de premsa d'aquest dilluns, Sánchez ha demanat unitat i deixar de banda les lluites «partidistes» i ha dit que no ha ofert l'estat d'alarma perquè ja ho va oferir a tots els presidents autonòmics. D'altra banda, ha dit que el confinament total no és l'única eina disponible i que en el seu moment es va adoptar per frenar el contagi entre els col•lectius més vulnerables.\nTambé ha dit que posarà a disposició tots els recursos que necessiti la comunitat en relació al personal per fer rastrejos, efectius policials i de les Forces Armades. Les xifres, però, es decidiran en el marc del grup de treball, que es reunirà aquesta mateixa tarda.\nPla «especial» per a Madrid\nSánchez ha admès que les característiques de Madrid obliguen a la creació d'un pla «especial» per fer front a la segona onada de la pandèmia. «Venim a ajudar i com a president li he dit que podrem aportar els mitjans que el govern autonòmic consideri necessaris per doblegar la corba», ha insistit. «La pandèmia és seriosa, no és un joc i estem davant d'una segona onada amb característiques diferents», ha afegit. En aquest sentit, ha admès que «tenim per davant unes setmanes complicades» però s'ha mostrat convençut que «units ho aconseguirem».\nPer la seva banda, Ayuso ha celebrat que finalment la reunió s'hagi produït i ha afirmat que «només amb accions conjuntes amb un paraigua nacional podrem combatre la situació». «Madrid té des del març la seva pròpia estratègia però sense el paraigua és impossible perquè hi ha àmbits en els quals no tenim competències», ha insistit.\nLlei orgànica per a pandèmies\nLa presidenta de la Comunitat de Madrid s'ha mostrat convençuda que les mesures que han entrat en vigor aquest dilluns tindran resultats en les properes dues setmanes i ha dit que treballaran per l'elaboració d'una llei orgànica per lluitar contra pandèmies. També ha demanat que es facin testos a les persones que entrin a la capital a través de Barajas per «protegir-nos» i una estratègia de mobilitat a nivell estatal.\nLa falta de personal mèdic\nAyuso també s'ha mostrat preocupada per la falta de metges i personal d'infermeria i ha dit que és un problema al quals s'enfronten totes les CCAA. A més, ha fet una crida a la «solidaritat» ciutadana i a complir les quarantenes. «No podem tirar per la borda tot el que hem aconseguit», ha dit. En aquest sentit, ha insistit en la importància d'evitar de totes totes un confinament total o l'aplicació de l'estat d'alarma, que ha qualificat de «mort» per a la comunitat. «Hem d'aprendre a conviure amb el virus», ha afegit.\nSense crítiques per la situació actual\nNi Sánchez ni Ayuso han volgut entomar un 'mea culpa' per la situació de l'epidèmia a la comunitat. Per la seva banda, Ayuso ha assegurat que des del mes de març el govern regional no ha parat de treballar, tot i que ha admès que sempre es pot fer més. Sánchez, per la seva banda, ha dit que la disposició del govern espanyol és «total» i que «qui vulgui veure confrontació, se n'anirà amb les mans buides». «Estem aquí per ajudar perquè tenim com a únic objectiu defensar la salut pública», ha dit.\nSanitat Real Madrid Govern Espanyol Pedro Sánchez Alerta Sanitària