Mallorca republicana: 2013\nEls escriptors mallorquins i Maria Antònia Munar\nVaig experimentar el plaer de llegir aquest llibre entre els dies 6 i 10 de juliol, durant un viatge de plaer -i ben de plaer- a Zuric i els seus voltants. La lectura va ser una experiència encisadora: lluny de Mallorca, no tenia més condicionants que la memòria. I sense premsa, ràdio ni altres herbes d´aquestes que ens confonen i embullen, el meu refugi i descans va ser llegir CATERINA TARONGÍ (Lleonard Muntaner Editor), el darrer llibre d´en Miquel Lòpez Crespí (de moment, això de darrer). Per cert, mai no sé de segur si convé, en català de Mallorca, dir Caterina o Catalina. Ja sabem que la segona versió és un castellanisme, com Pedro o quadro, però en Jaume Vidal Alcover --gens sospitós de gonellisme--, hi tindria molt que dir, tot defensant que la tradició fa normal i que les llengües modernes són degeneracions, més que no evolucions, de les llengues-mare, en el nostre cas el llatí. Com que no parlam de rondaies ni de llenguatge oral, possiblement ha estat ben escollida, la forma.\nDegut a la circumstància del meu viatge, la lectura va ser continuada i intensa, cada horabaixa. M´hi vaig sentir còmode i podría dir que em vaig empassolar la novel·la d'un cop i en quatre tongades. Això és el que sempre hauríem de fer, no dilatar en excés el temps entre el començament d´una lectura i el final, perquè si ho feim perdem detalls.\nNa Caterina Tarongí, la protagonista principal, és una al·lota de nissaga xueta que va viure l´esclafit bèl·lic que s´anomena «Moviment» i que no va ser altra cosa que una rebel·lió sangonosa de la gent d´uns estaments que estaven perdent poder i influència per la via de la presa de consciència d´una part del poble, que començava amb l´escolarització dels infants en el marc de l´incipient progrés que significava la República. Cultura i poder absolut mai no ballen d'aferrat. I menys si al fons hi ha l'Església.\nL´autor de CATERINA TARONGÍ decideix que ha de fer coincidir en una mateixa obra les circumstàncies de la persecució (tortura i execució...) històrica contra els xuetes i la repressió dels feixistes contra els no correligionaris en la guerra incivil espanyola. Inicialment em va resultar estrany fer coincidir dues etapes històriques tan diferents, però no deixa de d'haver-hi una similitud: l´ésser humà és terrible i cruel contra els demés de la seva mateixa espècie, i es supera quan es tracta de persones d´una ètnia, una posició social o una cultura un poc diferents.\nEl novel·lista ens fa viure els esdeveniments ocorreguts al principi de la guerra del trenta sis, tot inserint-hi capítols de fets ocorreguts centenar d´anys enrera, quan una altra Caterina TARONGÍ, --el mateix nom i la mateixa nissaga, però una persona del passat--, va ser cremada en públic, al castell de Bellver, entre els escarnis de la gent, de molta gent que hi assistia com si fos un espectacle, pel simple fet de professar la religió jueva.\nS´entén el missatge. En tot moment de la nostra història hi ha hagut dèbils i poderosos, aquests normalment perversos, però encara més verinosos quan l´evolució humana marca una pèrdua del seu nefast poder.\nLlegim amb tremolor escenes del temps de guerra, i les pitjors no són les de batalla, que de fet no surt. Dones que van a l´Ajuntament per saber notícies dels seus homes detinguts, lactucari dels cacics, l´Església, les gelosies, l´enveja, són ingredients de la novel·la que ens regala en Miquel López.\nI enmig de tot aquest fester, una història dador per anunciar que l'obra no es limita a ser un relat històric i que, en temps difícils, no emergeixen només les baixes passions, ans també la dignitat i l'atractiu de la bellesa.\nCom que la història pública més o menys la coneixem, em va agradar la forma com l'autor relata de les sensacions. Detracció de la parella enamorats, la passió i la solidaritat. També la sensació de por que planeja per tot el llibre, i la desemparança dels personatges.\nEl discurs és planer, no és un estil gens barroc. Directe. Prosa ben redactada. La novel·la se´ns presenta com una col·lecció de narracions, que ben bé podrien ser independents, però estan perfectament lligades i la trama segueix sempre el fil.\nXuetes i republicans, aquestes paraules ho resumeixen quasi tot. (Per Bernat Nadal, escriptor)\nEls xuetes, com a col·lectiu, no es decantaren de manera ostentosa vers cap de les dues posicions enfrontades, intentaren mantenir-se "neutrals" si és que aquesta paraula pot definir l’intent de passar desapercebuts en una guerra amb proporcions de crueltat fora del comú. Si més no, alguns dels xuetes que optaren de manera pública, ho feren a favor del Movimiento Nacional, com és el cas de Gabriel Cortès i Cortès, militant de la CEDA i després de Falange, autor d’una història dels jueus de Mallorca, que patí en carn pròpia el terror de veure’s probablement inclòs en les llistes sol·licitades per l’Alemanya de Hitler amb la intenció de deportar els xuetes. Els xuetes, com tants d’altres col·lectius mallorquins, eren en sa majoria gent devota i conservadora, el que en aquelles èpoques anomenaven "d’ordre", i s’esgarrifaven només de sentir les propostes del Front Popular o en conèixer els excessos dels militants de la FAI.\nMiquel López Crespí ha volgut en aquesta novel·la, escrita amb el to dramàtic i la intensitat que li són característiques, fer un paral·lelisme simbòlic entre la situació dels xuetes a les darreries del segle xvii, quan foren descoberts, jutjats i executats; i la persecució, caça i assassinat dels republicans, lliberals i comunistes, represaliats durant l’Alzamiento Nacional. Caterina Tarongí, heroïna d’aquet relat, és la reencarnació de l’única dona cremada de viu en viu en els actes de fe de 1691. Germana de Rafel Tarongí, es distingí pel seu valor i per la seva enteresa a l’hora d’enfrontar-se amb la mort. Seves són les paraules de coratge que, adreçades al seu germà, passaren més tard al llenguatge popular de Mallorca com a signe de resistència: Falet no et dons! L’obra de Crespí recrea amb la seva habitual mestria els ambients prebèl·lics de la Mallorca rural, sacsejada per la divisió, i enlluernada pels vents de canvi que arriben de la Península en forma de visites esporàdiques, com la de Frederica Montseny. Crespí s’esplaia en les idees que romanien en l’ideari dels grups d’esquerra, i s’encarrega de situar la vella lluita xueta pels drets civils dintre de l’encaix d’una ancestral resistència contra el poder oligàrquic i els seus abusos. Mallorca, escenari de la violència de la guerra civil, esdevé paradigma de la intensitat d’un conflicte la profunditat del qual amaga les seves arrels en la història dels derrotats d’altres guerres. Amb paraules profètiques, Caterina Tarongí es refereix al futur que vindrà després: "Els temps que vénen seran durs. Hem d’aconseguir que mai no ens facin malbé l’esperança, que ens matin l’esperit." La lluita, en opinió de l’heroïna, esdevé llavors el signe d’identitat d’un grup, la seva ideologia. (Diari Última Hora, 1-X-2013) (Per Rosa Planas, escriptora)\nLA NOVEL·LA HISTÒRICA A MALLORCA\nLa història es repeteix amb un cert moviment cíclic. La terrible repressió de les persones d’esquerra, la tortura i assassinat de mallorquins condemnats per judaïtzants, expressen un pensament intolerant que nega el dret a qualsevol diferència i uns grups dominants disposats a fer tot el que sigui per mantenir els seus privilegis\nPer això hem de llegir i acollir amb interès aquesta novel·la, que entra en un tema difícil que n’hi ha que voldrien que fos silenciat per a sempre. Llegint Caterina Tarongí hi hem de trobar els arguments positius per voler una societat més justa i més democràtica. És cert que els nostres grans moments històrics són moments trists, de derrotes i desgràcies col·lectives, però l’exemple dels que lluitaren i mantengueren unes conviccions és el que fa possible la continuïtat d’un fil alliberador mai estroncat i avui més necessari que mai. (Per Mateu Morro Marcé, historiador)\nPublicado por Literatura catalana contemporània - Illes en 1:47 No hay comentarios:\nPublicado por Literatura catalana contemporània - Illes en 2:11 No hay comentarios:\nPublicado por Literatura catalana contemporània - Illes en 1:09 No hay comentarios:\nPublicado por Literatura catalana contemporània - Illes en 9:47 No hay comentarios:


Tria de menció dels estudis de mestre/a - Facultat d'Educació - Universitat de Barcelona\nAnul·lació sessions informatives\nDegut al moment excepcional en què ens trobem en relació al COVID-19, la Facultat d’Educació ha decidit suspendre la presentació de mencions per al curs 2020-2021 prevista per divendres 13 de març de 2020 per la concentració d’estudiants que s’hi esperaven.\nQui pot triar menció?\nPodrà triar menció l'alumnat que està en la situació de poder finalitzar els estudis el curs vinent. D'acord a aquest criteri, formarà part del cens l'alumnat que tingui superats al primer semestre d'aquest curs:\nMestre d’Educació Infantil: 132 crèdits (l'alumnat que tingui superats entre 114 i 132 crd, podran demanar autorització a Cap d'estudis explicant la seva situació mitjançant aquest formulari del 20 al 25 de març de 2020)\nMestre d’Educació Primària: 132 crèdits\nDoble Itinerari: 174 crèdits al grau de Mestre d'Educació Infantil\nNo formarà part del cens l'alumnat que hagi triat menció en cursos anteriors.\nFAQS-Preguntes més freqüents\nProcediments per a la tria de menció\nL’ordre de tria s’estableix en funció de la nota mitjana ponderada de l’expedient acadèmic. Aquesta es calcularà tenint en compte les assignatures superades fins el primer semestre del curs de la tria. En cas d'empat s'utilitzarà el cognoms i nom començant per la lletra que cada any sorteja la Generalitat de Catalunya per als seus processos. Per al 2020 es començarà per la lletra "E"\nCalendari per la prova d'accés a la Menció en Educació Musical per al curs 2020-2021\nSol·licitud d'inscripció a la prova d'accés - Formulari electrònic -\ndel 14 de març (a partir de les 10h) al 29 de març de 2020\nPublicació preinscrits a la prova d'accés amb dia, hora i lloc de la prova\n2 d'abril de 2020 llistat d'inscrits\nProcediment i Calendari de la prova\nAbans del 22 de març de 2020, enviament a la coordinadora de la menció, Olga Gonzalez: ogmediel@gmail.com\n- Títol de Grau Mig o Superior del conservatori (si s'escau) (L'alumnat que estigui en possessió del Títol del conservatori NO haurà de fer cap prova, seran admesos directament)\n- VIDEO gravat a casa, curt (5’ màxim en total), on l’aspirant es mostri fent dues intervencions musicals: una peça (o fragment) vocal i una altra instrumental (qualsevol instrument), d’estil, caràcter i suport completament lliure.\nDia de la prova: Descripció i Documentació que cal portar\n17 d'abril de 2020 - pendent de conformació\n- Portar un breu Currículum Vitae en relació a la seva formació musical.\n- Lectura d’un petit fragment melòdic i un altre rítmic, extret del material musical infantil escolar, el mateix dia de la prova (amb temps de preparació).\nPublicació llistat Resolució prova de la menció\n12 de maig de 2020 - llistat\nCalendari per la prova d'accés a la Menció en Llengües Estrangeres per al curs 2020-2021\nPublicació llistat d'admesos a la prova d'accés\nUs comuniquem que degut a la situació excepcional de confinament en la que ens trobem pel Covid’19 ,\nNO es podran fer presencialment les proves d’accés per a la menció en Llengües estrangeres.\nPer aquest motiu us demanem que ens feu arribar a l’adreça de correu graus.educacio@ub.edu\ndes del 17 i fins al 23 d’abril\ncurrículum - Breu explicació del vostre currículum en anglès, posant èmfasi en els aspectes relacionats amb l'aprenentatge de la llengua anglesa, així com en l'experiència en l'ensenyament d'aquesta matèria (en classes extraescolars, colònies, etc.).\ni en cas d’haver superat, com a mínim, el First Certificate o equivalent, la documentació que ho acrediti.\nEls criteris que es tindran en compte per a poder cursar la menció seran:\nEstar en possessió del títol d’anglès , com a mínim, del First Certificate o equivalent\n“Llengua Anglesa per a l’Ensenyament”(Primària) o\n“Llengua Estrangera per a l'Ensenyament: Anglès” (Infantil)\nEntrevista si s’escau\nEn cas que sigui necessari realitzar una entrevista, en breu ens posarem en contacte amb vosaltres per indicar el dia i l'hora en que tindrà lloc.\nPublicació resultat prova\n21 de maig de 2020 - Llistat\nCalendari de preinscripció per a la resta de mencions per al curs 2020-2021\nDoble Itinerari Infantil/Primària\nIncidències llistat provisional\ndel 19 al 25 de març de 2020\nLlistat definitiu (no publiquem dia i hora d'accès a la tria, donat que encara estem pendents de confirmar quan tindrà lloc,)\n2 d'abril de 2020 a partir de les 14h\nPreinscripció Tria de menció Avís canvi de data. L'hora assignada, la podeu consultar entrant a l'aplicatiu\nMestre d'Educació Infantil i Mestre d'Educació Primària:\nDilluns 22 de juny de 2020 enllaç aplicatiu\nDoble Itinerari Infantil/Primària:\nDilluns 15 de juny de 2020 enllaç aplicatiu\nLlistat provisional Menció - Graus Mestre Ed. Infantil, Mestre Ed. Primària i Itinerari Simultani\nIncidències procés preinscripció\ndel 1 al 5 de juliol de 2020\nMestre/a d'Educació Infantil missatge a cap_ei@ub.edu\nMestre/a d'Educació Primària missatge a cap_ep@ub.edu\nDoble Itinerari Infantil/Primària missatge a aambros@ub.edu\nPublicació definitiva de la preinscripció\nLlistat definitiu Menció Graus Mestre Ed. Infantil, Mestre Ed. Primària i Itinerari Simultani\nFAQs - Llista provisional\nHe vist que el meu NIUB ja està a la llista provisional, he de fer alguna cosa més?\nSí, consultar la llista definitiva i entrar a la tria de menció la data que marqui el calendari que trobaràs a la pàgina tria de menció pestanya Calendari de preinscripció per a la resta de mencions\nTinc menys crèdits dels que es demanen. Encara estic a temps de ser inclòs/a al llistat?\nDepèn del nombre de crèdits que tens cursats i de quants et falten. Adreça't a graus.educacio@ub.edu perquè facin una primera valoració del teu expedient\nNo aparec al llistat de la tria de mencions què he de fer?\nHas d’adreçar-te a secretaria graus.educacio@ub.edu per esbrinar-ne el motiu (impagament de matrícula, insuficiència de crèdits superats, etc.)\nFAQs - Preinscripció\nPuc fer la preinscripció d'altres mencions si m'he inscrit a les proves de música i/o anglès?\nSí, si et preinscrius a una menció sense prova i obtens plaça, aquesta es converteix en la tria vinculant encara que hagis aprovat les proves per accedir a les Mencions d’Educació Musical i/o Llengües Estrangeres (Anglès)\nEn el cas de no superar la prova d’accés de música i/o anglès, puc triar les mencions sense prova?\nSí, d’acord amb el calendari la tria de mencions sense prova es realitza una vegada s’han publicat els resultats de les proves d’accés a les mencions de Llengües Estrangeres i Educació Musical\nFAQs - Reconeixement de crèdits i matrícula\nVaig matricular el reconeixement acadèmic de 6 crèdits. Ponderaran al meu expedient?\nNo. El reconeixement acadèmic de 6 crèdits no tenen qualificació ni ponderen a l'expedient de l'alumne.\nVaig matricular el reconeixement acadèmic de 6 crèdits, de quines assignatures optatives m’he de matricular?\nA totes les mencions, excepte Aprofundiment curricular, a més de les optatives obligatòries s’han de superar nou crèdits optatius (tres assignatures de tres crèdits), al tenir matriculats els sis crèdits del reconeixement acadèmic només hauràs de matricular una de les assignatura de tres crèdits ofertes per superar els nou crèdits optatius.\nQuines assignatures he de cursar si tinc crèdits reconeguts pel CFGS Tècnic superior d’activitats físiques i esportives?\nSi et matricules de la Menció d’Educació Física només hauràs de cursar les tres assignatures de 6 crèdits\nSi optes per una altra menció, excepte Aprofundiment curricular, hauràs de cursar les tres assignatures de 6 crèdits i una de les de 3 crèdits.\nSi et matricules de la menció d’Aprofundiment Curricular has de cursar quatre de les assignatures optatives “obligades de menció” de 6 crèdits ofertes


Regne Unit: l'hora de la desconnexió\nEl 31 de gener a mitjanit, 11 de la nit a Londres, el Regne Unit deixarà de ser el 28è Estat membre de la Unió Europea\nLa sortida dels britànics obligarà a redistribuir escons a l'Eurocambra, a la qual s'incorporaran 27 nous eurodiputats\nBruselas - Dilluns, 27/01/2020 - 18:40\nLa desconnexió britànica de la Unió Europea tindrà lloc aquest divendres 31 de gener a mitjanit hora de Brussel·les, les 11 en territori britànic. Aquell dia i a aquella hora el Regne Unit deixarà de ser el 28è Estat membre de la UE per convertir-se en un país tercer i arxivar 47 anys d’un matrimoni tempestuós. El divorci, no obstant, no serà automàtic ni passarà de la nit al dia. Durant el període transitori, que s’obrirà un dia després i que es prolongarà fins al 31 de desembre del 2020, Londres deixarà de tenir veu i vot en les institucions europees, però continuarà comportant-se (gairebé) com un membre més.\nNo tindrà ni comissari europeu en l’Executiu comunitari, ni eurodiputats al Parlament Europeu ni ministres en les reunions del Consell, però continuarà formant part del mercat interior i la unió duanera, que significa que haurà de garantir el funcionament de les quatre llibertats fonamentals de la UE, haurà de continuar aportant diners al pressupost comunitari i respectar la legislació europea així com les decisions que emeti el Tribunal de Justícia de la Unió Europea.\nUna situació que els mantindrà amb un peu dins, però sense els avantatges de formar part de la gran família europea. Aquesta serà la tònica mentre els negociadors designats per Londres i Brussel·les negociïn els termes de la nova relació a partir de l’1 de gener del 2021. Aquest és el termini limitat al qual el Govern de Boris Johnson s’agafa amb dents i ungles per tallar amarres definitivament amb un club en què els britànics sempre han estat incòmodes i al qual han arrencat tota mena de concessions, la més visible, el manteniment de la lliura i no l’euro.\nEl tràngol del comiat\nPerò abans de posar fil a l’agulla amb la nova relació, toca el comiat. Un tràngol que la Unió Europea ha decidit passar sense grans cerimònies i sota una total discreció. Hi haurà un breu acte protagonitzat pels presidents de les tres institucions europees divendres –David Sassoli (Eurocambra), Ursula von der Leyen (Comissió Europea) i Charles Michel (Consell)–, però seran els uixers els que arriaran les banderes britàniques de les institucions passada la mitjanit perquè «no hi ha res a celebrar», repeteixen a l’Eurocambra.\nAbans d’aquell moment, el Parlament Europeu, la institució en què serà més visible la marxa dels britànics, aprovarà dimecres l’acord de retirada. Els eurodiputats tindran temps per mantenir un últim debat abans de la votació definitiva que permetrà als 27 governs de la UE complir el tràmit d’aprovar la sortida un dia després, el 30 de gener. Els 72 eurodiputats britànics tindran el seu moment per a l’adeu durant una cerimònia presidida per Sassoli i en què participaran els presidents dels grups polítics.\nRecomposició de l’Eurocambra\nLa sortida britànica obligarà a modificar el nombre d’eurodiputats. Dels 72 escons que quedaran vacants, 27 seran ocupats per nous diputats d’altres nacionalitats, que també van ser elegits el maig del 2019, però que estaven a l’espera de la culminació del ‘brexit’ per ocupar els seus seients a l’hemicicle. La resta quedaran en reserva de cara a futures ampliacions. Això significa que el nou hemicicle passarà de 751 a 705 eurodiputats. La redistribució beneficiarà catorze Estats membres, que veuran ampliades les seves delegacions nacionals. És el cas d’Espanya, que sumarà 5 nous eurodiputats: Marcos Ros (PSOE), Gabriel Mato (PP), Adrián Vázquez (Cs), Margarita de la Pisa (Vox) i Clara Ponsatí (JxCat).\nEn termes polítics, les noves incorporacions i sortides alteraran el pes dels grups i els equilibris, tot i que la gran coalició que conformen les tres grans forces de la Cambra –populars, socialistes i liberals– continuarà comptant amb una majoria confortable –de 432 escons davant els 353 en què quedarà fixada la nova majoria– malgrat la lleugera progressió de l’extrema dreta. El PPE sumarà 5 nous membres i reforçarà el seu pes com a primera força (187). Mentrestant, els Socialistes i Demòcrates (S&D) i els liberals de Renovar Europa veuran disminuïda la seva presència amb sis (148) i onze baixes (97) respectivament.\nTambé viuran un retrocés els Verds/Aliança Lliure Europea, que passaran de 74 a 67 escons, fet que els relegarà i els col·locarà com a cinquè grup, darrere d’Identitat i Democràcia, el grup d’extrema dreta al qual pertany l’Agrupació Nacional francesa i que sumarà 3 nous eurodiputats fins als 76 escons. A més, perdran pes els Conservadors i Demòcrates Europeus, que quedaran amb 59 escons –a causa de la sortida dels conservadors– així com l’Esquerra Europea, que en perdrà un i es quedarà amb 40. La gran reducció, no obstant, es produirà entre els no inscrits, ja que la marxa del Partit del Brexit reduirà el nombre d’eurodiputats sense grup dels 56 als 30. Entre ells, hi continuarà havent Carles Puigdemont i Toni Comín.\nAustràlia tanca les seves platges més famoses pel coronavirus\nTemes: David Sassoli Ursula von der Leyen Parlament Europeu Brexit Unió Europea


El ple aprova per unanimitat una moció sobre ocupació de la via pública - Altea Digital\nEl ple aprova per unanimitat una moció sobre ocupació de la via pública\nDesprés de molts mesos de treball de les àrees d’Infraestructures i Comerç, finalment el ple de l’Ajuntament ha aprovat, amb el vot favorable dels cinc grups que conformen la corporació, l’aplicació d’una sèrie de mesures que s’aplicaran en l’àmbit de l’actual procés de modificació de l’Ordenança Reguladora de l’Ocupació de la Via Pública que s’està duent a terme.\nL’acord plenari contempla la proposta de modificació de la Mesa de Treball de l’ocupació de la Via Pública, creada per la Regidoria de Comerç a l’efecte de participar en el procés de modificació de l’ordenança reguladora d’aquest espai, que passarà a estar presidida per l’alcalde. A més, s’amplia la presència d’altres departaments municipals i es modifica el dret de vot d’alguns membres per fer-la més representativa.\nEn l’actualitat la citada Mesa de Treball està formada per associacions de comerciants i hostaleria, representants dels grups polítics, associacions veïnals del port i del nucli antic, Policia Local, tècnic d’Infraestructures, tècnica de Comerç i regidors de les àrees de Comerç, Turisme i infraestructures.\nLa nova ordenança contempla una disposició transitòria en la qual s’inclou el termini de temps que els establiments tindran per a la realització del canvi d’elements. I finalment quedava aprovat que el Departament d’Infraestructures notifique la paralització del Decret de desmunt dels tancaments previst per al 31 d’octubre, ja que aquest queda subjecte a l’aprovació i posada en vigor de la nova ordenança reguladora de l’Ocupació de la Via Pública.


Breu història de l’escola - Escola Lloret\nBreu història de l’escolaEscola Lloret2019-03-07T16:09:07+01:00\nEnsenyar és a ser bones persones i obrir-se camí a la vida\nL’Escola Lloret va néixer l’1 de setembre de 1947 al barri de Sants per iniciativa de dos germans mestres, en Joan i en Ramon Lloret.\nVa començar com una escola familiar i avui encara ho és. La seva trajectòria és incontestable. Al llarg dels anys ha anat incorporant canvis amb serenor i fermesa. Sempre vivint al dia, innovant amb la mirada positiva posada al futur, però sense oblidar les seves arrels i les tradicions.\nDes de la seva creació han passat per les seves aules milers d’alumnes. A tots ells se’ls ha ensenyat seguint el tarannà de l’escola, d’una manera propera, però rigorosa, enèrgica i activa, però també comunicativa. Tots han après llengües, medi, matemàtiques… informàtica.. però el més important que se’ls ha volgut ensenyar és a ser bones persones i obrir-se camí a la vida.\nDe tot això que us explico n’és testimoni un símbol de l’escola: la seva PALMERA. Un petit oasi enmig del pati. Amb el seu esguard ens ha acompanyat al llarg del temps. Al seu voltant els més petits tenen la seva particular placeta i els més grans el seu particular fòrum, és com l’arbre cèltic, que es respecta com un més dels nostres avantpassats.\nDoncs sí, aquesta palmera podria avalar la història de l’escola, les seves anècdotes, les amistats creades, les parelles formades, però el millor aval és veure com molts dels exalumnes tornen amb els seus fills. Ells s’han obert pas al món amb el bagatge cultural i humà que l’Escola Lloret els va donar, tornen convençuts que ara tampoc els fallarà.\nTots vosaltres sou a la vegada la força i la història de la nostra escola, que és i serà sempre al vostre costat!.


Defunció a sa Coma de Juana Aina Villalonga Pol | card.cat\nAvui, dimecres, dia 2 de desembre, ha mort a sa Coma on residia des de fa uns anys, Juana Aina Villalonga Pol. Natural de Binissalem era component de l’agrupació del Tall de Vermadors del seu poble natal.\nEs va casar fa 25 anys amb en Sion Sureda de Porto Cristo. El matrimoni, eren socis de l’Associació de Veïns de sa Coma i de l´Associació de la Gent Gran Punta de n’Amer de sa Coma. L’any passat a les Festes Patronals de sa Coma, na Juana Aina, va tocar el guitarró per acompanyar, juntament amb l’organista, el Ball de l’oferta. La trobarem a faltar. Descansi en Pau.\nLa prègaria, condol i funeral en sufragi de na Juana Aina, serà el divendres, dia 4 de desembre a les 19´15h a la Parròquia de la Verge del Carme de Porto Cristo.\nAquest article s'ha catalogat com a Defuncions, Sa Costa i s'ha etiquetat amb Defunció de Juana Aina Villalonga per Magdalena Ordinas. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Wikiloc | route La LLacuna-Pla de Manlleu-Vallespinosa-Les Piles-Clariana Can Pere Marti - La Llacuna, Catalunya (España)- GPS track\npaardrijden (paardrijden routes in Spanje → Catalunya → La Llacuna )\nLa LLacuna-Pla de Manlleu-Vallespinosa-Les Piles-Clariana Can Pere Marti\nTijd 3 dagen 5 uur\nGeüpload 8 juni 2013\nLa LLacuna - Amac (paardrijden)\nLa Llena - Rofes - Castell (paardrijden)\nla llena-valldecerves (paardrijden)\n3384 maal bekeken, 14 maal gedownload\nnabij La Llacuna, Catalunya (España)\nÉs una ruta de 4 dies que vam fer 10 cavalls i genets. Es va traçar conjuntament.\n1r dia: La Llacuna-Les Torres de Selma (Pla de Manleu)\nSortim de La LLacuna cap el sud, creuem Torrebusqueta i passem per sota el Puig Castellar. Prenem la pista asfaltada de la Pollina fins a la cruïlla que ens baixarà directament a Pontons.\nDes de Pontons continuem cap el sud i l’est per corriols i pistes que no tenen cap dificultat. Al final hi ha un bon tram asfaltat. Arribem al Pla de Manlleu, creuem el pont i passem de llarg la cruïlla cap a les Torres del Selma per prendre un refresc. Arribem a les Torres de Selma pel camí de més al nord, per tal de gaudir entre pins i vinyes de vistes del poble abandonat de Selma que no visitarem.\n2n dia: Les Torres de Selma-Les Piles\nAvui marxem cap a l’est, el camí marxa pel bosc entre conreus de cereals i vinyes. Passem un projecte d’urbanització decadent, El Miracle, amb algun tram asfaltat. Cal parar atenció a les cruïlles per no embolicar-se.\nArribem a Les Pobles, prenem begudes fresques al poblet i continuem cap el Pont D’Armentera pel GR de Santes Creus que passa per una urbanització. Deixem el camí de Santes Creus per girar cap el nord i arribar zigzaguejant al Pont d’Armentera. El poblet té el riu molt avall, però el rec de l’extrem nord, just davant de la carretera de Selmella, calma la set dels nostres cavalls. Per aquest punt deixem el poble i comencem l’ascens cap el Coll de les Agulles.\nFem un tram curtet d’asfalt i trenquem a la dreta per la pista de terra que puja més directa. Cal estar atents a les cruïlles que sovint no apareixen al mapa i ens porten als cultius.\nDecidim parar a dinar d’entrapar a mitja pujada on aparentment no hi ha res, però sembla que és quasi la darrera ombra que trobarem fins al Coll.\nLa pujada al Coll ens ofereix vistes espectaculars de tota la zona i particularment, del Castell de Selmella que tampoc visitem.\nBaixem a Vallespinosa per la pista que no té cap dificultat a banda del desnivell. Un cop a baix podem abeurar a la font o a la bassa i continuar per l’asfalt fins a la cruïlla a la dreta que ens acostarà al corriol de Sant Miquel que surt tímidament a l’esquerra.\nLa vegetació ens obligarà a desmuntar del cavall. Encara que no fos així, seria més prudent fer el darrer tram peu a terra ja que el corriol és molt estret, pedregós i amb un tram un xic complicat. Si els cavalls són funcionals a la mà, passaran sense problema, però sinó, potser seria més prudent buscar una altra opció.\nUn cop dalt de Sant Miquel, es gaudeix de la vista i s’enfila el corriol de baixada que és també pedregós i estret, però no té la dificultat del de pujada. Nosaltres l’hem abordat també peu a terra.\nUn cop deixem el corriol prenem la pista a Biure de Gaià que passem de llarg contemplant el seu magnífic castell, i continuem una mica per la carretera fins trobar la pista ampla que ens conduirà fins a Les Piles.\n3r dia: Les Piles- Clariana (Can Pere Martí)\nSortim de les Piles tractant d’evitar la carretera. Per error no enregistrem el track fins a la sortida del poble. Ens emboliquem entre els conreus. Suposem que si es fa amb els camps sense conrear no hi ha cap problema, però amb els camps sembrats no és aconsellable. Hi ha l’opció de fer uns 100 metres de carretera i prendre directament el camí que nosaltres vam usar més avall.\nArribem a Santa Coloma de Queralt passant per Guialmons i Figuerola entre conreus infinits de cereals. Passem el poble per l’est i parem a la font que a banda d’aigua ens ofereix ombra de qualitat.\nDecidim a darrera hora pujar a Aguiló per gaudir de les vistes sobre la comarca i tornem a baixar pel camí que marxa pel sud-est.\nDes d’aquest punt marxem directament nord-est fins a trobar la carretera de Tous. Aquí podríem haver evitat un bon tram d’asfalt si haguéssim passat per la pista de l’Eucaria. Deixem la carretera per anar per la pista que surt a l’esquerra i ens deixa directament a Sant Martí de Tous.\nUn toc a l’Ateneu i deixem el poble per la carretera. Traspassem la d’Igualada i ens dirigim cap a Can Pere Martí per pistes i camins entre camps de conreu. Arribem a la carretera de Clariana que després d’uns 50 metres creuem a l’esquerra per trobar la pista de Can Pere Martí.\n4t dia: Can Pere Martí- La Llacuna\nSortim cap a l’est seguint la pista. En aquest tram també cal estar atent a les cruïlles per tal d’evitar haver de circular per la carreta d’Igualada, els camins enllacen perfectament i només cap traspassar-la.\nMarxem sud cap el Coll del Guix, abans cal traspassar la riera de Tous amb llot i vegetació espessa que pot suposar una certa dificultat per alguns cavalls. Un cop al Coll del Guix fem un tram de carretera secundària i un altre tram de pista asfaltada fins el corriol pedregós que puja fins a La Tossa de Montbui. Aquí hem hagut de fer servir els xerracs per tallar algun que altre arbret caigut que barrava el camí.\nSortim a la pista ampla i de seguida prenem un altre corriol que ens condueix fins a la punta del penya-segat per contemplar una particular vista aèria d’Igualada.\nBaixem pel sud-est, primer pel corriol amb força desnivell i més tard una mica camp a través per arribar a la Hípica de La Tossa. Podem donar aigua als cavalls i refrescar-nos nosaltres, abans d’enfilar el GR que parteix la Serra de la Portella i la Serra de Collbàs. Seguim la pista de l’esquerra que va directament a La Fagina on els seus gossos ens reben amb un gran terrabastall i continuem fins a Can Violant.\nTraspassem la carretera de Carme i comencem la pujada cap el Castell d’Orpí. Arribem al cementiri del poble i decidim continuar per pista boscosa que baixa per darrera Santa Càndia i dona una gran volta fins arribar al Castell on dinem. Hi ha l’opció d’arribar més directament per la carretera secundària.\nDes d’aquí prenem el camí més curt fins a La Llacuna, passant per Fontfregona, Cal Xixella, Les Vilates i creuant la carretera arribem pel camí de Rofes.\nEs tracta d’una ruta fàcil en general, que té algun tram amb dificultats a considerar. Corriols estrets amb desnivell i algun trencat. Lloses i algun pas de riera.\nDecidim pujar al poblet per gaudir de bones vistes sobre la Conca de Barberà. El nucli urbà no té cap servei entre semana. El cap de semana compta amb un restaurant que funciona.\nÉs un allotjament rural on el tracte i el lloc són exquisits. Disposa de paddocks molt ben equipats per cavalls. Telèfon: 938044425 / 938037156 Mòvil: 637496703 / E-Mail: canperemarti@hotmail.com Web: http://www.canperemarti.cat\nUna bona opció per dinar i per allotjar-se. Obren també entre setmana.\nPer poder lligar els cavalls al bosc i tenir una mica d'ombra és quasi l'única possibilitat al llarg de la pujada. Més amunt no hi ha arbres.\nAquesta és també una bona possibilitat per dinar.\nHi ha la casa de colònies Món Serè on es pot dormir si es tracta d'un grup gran. Caldria parlar amb ells per l'allotjament dels cavalls. Telèfon d'informació: 977 330 816 Telèfon de la casa: 977 881 568\nEn aquest punt hi ha un bon aparcament per deixar remolcs i trasnports, en general. És un bon lloc de trobada i de sortida.\nÉs el nostre lloc de sortida. Es tracta d'una finca particular on els cavalls viuen de manera excel·lent. El propietari cria àrabs i és podòleg equí.\nLLoc de pas per prendre un refresc i gaudir de la conversa de la gent del poblet.\nMasia del s. XII amb allotjament pels genets i possibilitat de tenir un espai per deixar els cavalls a la nit si us ho prepareu vosaltres un cop hàgiu demanat permís. Telèfon: 977260647 / Mòvil: 645818296 / E-Mail: torresselma@yahoo.es Web: http://www.lestorresdeselma.com\nBon lloc per prendre un refresc. Hi ha una Font al parc que pot servir per abeurar els cavalls si es disposa d'una galleda plegable.\nAbans d'enfilar la pujada cap el Coll de les Agulles hi ha la possibilitat d'abeurar els cavalls al rec del costat de la carretera.\nAl poble es poden refrescar tant cavalls com genets. Tenim la Font i bons bars a peu de camí.\nDesprés del quasi únic tram complicat de la ruta, es pot gaudir de les meravelloses vistes des d'aquesta atalaia. No us ho perdeu.\nSta Coloma Queralt\nLa Font a la sortida del poble és ideal per fer una parada. Aigua a dojo pels cavalls i ombra fresca per als genets.\nLloc per prendre alguna cosa a l'Ateneu del poble. Hi ha poc lloc per deixar els cavalls, però no es fa nosa al carrer.\nSi no s'ha begut a la Font de l'entrada per no desviar-se. Aquí tenim una bassa de pedra, que fa d'abeurador perfecte.\nHallo, vond deze interessante route La LLacuna-Pla de Manlleu-Vallespinosa-Les Piles-Clariana Can Pere Marti https://nl.wikiloc.com/routes-paardrijden/la-llacuna-pla-de-manlleu-vallespinosa-les-piles-clariana-can-pere-marti-4635133 Met vriendelijke groet,, Wikiloc | Tracks uit de hele wereld


Dr. Bosacoma Cat - CIRURGIA ESTÈTICA GIRONA\n“Em considero un amant de la meva feina, perfeccionista i autocrític amb els resultats. Aconsello buscar resultats naturals i harmònics amb cada cos, i sempre que sigui possible, utilitzar tècniques mínimament invasives i de recuperació ràpida. Ofereixo una atenció personalitzada i honesta, una gestió d’expectatives i resultats realista i, un tracte proper a tots els meus pacients, des de la primera visita fins al dia de l’alta.”\nNascut a Girona, em vaig llicenciar en medicina a la Universitat Autònoma de Barcelona (promoció 2006-2012). Des dels primers anys de la llicenciatura, vaig tenir clar que volia ser cirurgià. Una vegada superat amb èxit l’examen MIR, vaig iniciar la meva formació especialitzada a l’Hospital Universitari Vall d’Hebron de Barcelona, obtenint el mes de maig del 2018, el títol de metge especialista en cirurgia plàstica, estètica i reparadora.\nUn cop acabada la residència, em vaig incorporar a l’equip d’especialistes del mateix Hospital Universitari Vall d’Hebrón. El mes de juny de l’any 2019, em va sorgir l’oportunitat de tornar a casa i passar a formar part de la Unitat Territorial de cirurgia plàstica de Girona, incorporant-me a l’Hospital Universitari Dr. Josep Trueta i a l’Institut d’Assistència Sanitària. Paral·lelament, el mes de maig del 2018, vaig iniciar la meva activitat en el sector privat en l’àmbit de la cirurgia plàstica, estètica i en el de la medicina estètica.\nDurant els meus anys de formació,vaig realitzar diverses estades clíniques en centres d’alt prestigi nacional i internacional, com és el St Andrew’s Centre for Plastic Surgery and Burns, del Regne Unit o el Centre Mèdic Teknon, de Barcelona, que em van permetre adquirir experiència i ampliar els meus coneixements en microcirurgia i cirurgia estètica. Així mateix, amb la finalitat de seguir-me formant i mantenir-me actualitzat en les últimes tècniques, actualment, assisteixo regularment a cursos i congressos de l’especialitat.\nL’any 2019 vaig superar l’examen European Board of Plastic Recontructive Aesthetic Surgery (EBOPRAS), el qual reconeix els més alts estàndards de qualitat en cirurgia plàstica i estètica en l’àmbit europeu.\nLa cirurgia plàstica reparadora és una especialitat fascinant. Les nostres tècniques ens permeten corregir i/o millorar, mitjançant la cirurgia, diversos processos patològics que han alterat la forma o la funció d’una part del cos. Per altra banda, mitjançant la cirurgia estètica, ajudem a tractar totes aquelles alteracions que, tot i no ser malalties, provoquen una disminució de la qualitat de vida en els nostres pacients, des del punt de vista físic o psíquic.


La veu dels pares en la configuració de la política educativa - Blog de la Fundació Jaume Bofill\nÉs més fàcil veure les AMPA com a empreses de serveis o com a dinamitzadors culturals altruistes de les escoles que no com a agents polítics.\n18.06.2014 - 06:11\nDins de l’àmbit educatiu, les mares i els pares juguen un paper d’allò més discret com a actors polítics, malgrat la rellevància que semblaria lògic que tinguessin. Les seves demandes i exigències sobre com aconseguir una millora col·lectiva de l’educació no aconsegueixen articular-se amb una veu sòlida i identificable. Una primera raó té a veure amb l’existència de dues nocions contraposades sobre quin és el paper que han de tenir-hi. La primera seria la que reclama aquest rol polític que es troba a faltar; la segona, en canvi, és partidària d’una canalització de les reivindicacions propera a la de l’usuari d’un servei. Molts pares troben una acomodació satisfactòria en aquesta segona noció: són aquells que conceben el sector educatiu com un mercat. En aquest casos, es perceben com a consumidors d’educació, i és a través de l’elecció d’escoles i l’exigència que poden exercir com a demanda que s’erigeixen en agents actius del canvi educatiu –si més no, de l’educació que afecta els seus fills.\nLògicament, trobem més pares consumidors a l’escola de titularitat privada –finançada molt majoritàriament amb fons públics– que a la pública, però seria reduccionista pensar que la titularitat de les escoles els identifica. Hi ha escoles de titularitat privada que han acceptat el rol de proveïdores d’un servei públic transversal i obert a tothom, i hi ha escoles públiques que funcionen –intencionadament o no– amb criteris exclusivistes i distingits. Tampoc és un rol que confronti, sistemàticament i inequívoca, els pares amb una sensibilitat ideològica més propera a la dreta o a l’esquerra. Hi ha pares conservadors que entenen que els seus fills han d’anar a l’escola del poble o del barri. En l’altre extrem, hi ha molts pares progressistes que són obertament hostils a una escola pública que perceben com a alienadora, i que prenen la decisió d’anar a escoles amb pedagogies tan transformadores i hiperhumanistes com elitistes, que no es caracteritzen, precisament, pel perfil interclassista de les famílies que hi accedeixen.\nEn qualsevol cas, hi ha un sector dels pares que no encaixa en el perfil del pare consumidor, ja sigui perquè no s’ho poden permetre –el finançament públic de les escoles privades no implica que siguin gratuïtes -, ja sigui perquè no ho volen. Hi ha raons de pes per no voler-ho. Reconvertir l’activisme polític en l’actitud del free ryder que ha de mirar només pel que és millor pels seus fills en la lluita per un bé escàs –les escoles desitjades– és estressant, insolidari i té efectes negatius sobre el conjunt del sistema educatiu.\nQuè passa, però, amb els pares que no adopten aquesta disposició mercantil envers l’educació? Hom podria suposar que en moments de crisi com l’actual els individus s’activen políticament, però el fet és que, tot sovint, les crisis ens fan més porucs quan creiem que tenim alguna cosa a perdre i més desesperançats quan ho perdem. Certament, moviments com la marea groga o somescola palesen que es pot articular una veu política en l’actual situació, però hem de tenir present els límits d’aquests exemples d’esclats reivindicatius.\nD’una banda, somescola és un moviment que pivota sobre la qüestió lingüística, on la voluntat reivindicativa dels pares coincideix amb la del professorat, dels partits polítics d’obediència catalana i del govern català. No hi ha conflicte d’interessos entre la posició dels partits d’esquerra i de dreta, i tampoc entre els pares de les escoles públiques i concertades. És una reivindicació socialment transversal, amb cobertura governamental, basada en un consens nacional que només trenca la minoria amb posicions polititzades no catalanistes. Altra cosa seria si el conflicte problematitzés la segregació lingüística de les escoles catalanes, que fa que en unes el català sigui la llengua que parlen els professors, mentre que en d’altres sigui la llengua habitual de tots els usos escolars. Això té conseqüències igual de nocives per a la salut del català, però ni és objecte de qüestionament ni seria objecte del mateix consens reivindicatiu.\nPel que fa al moviment de la marea groga el cert és que l’espectacularitat de les seves accions està servint, a parer meu, per visibilitzar i reforçar l’agenda d’alguns actors amb qui es comparteixen punts de vista i que sí que tenen veu i posició en el camp polític (amb els sindicats de mestres i professors al capdavant), però no tant per expressar les particularitats dels interessos dels pares i mares de l’escola pública. És un paper important, però puntual i subordinat, que sembla diluir-se quan es vol adquirir major protagonisme. Alhora, hom pot palesar que, com passa amb somescola, és una mobilització política que sembla interpel·lar amb més facilitat els pares i centres escolars amb un cert estatus socioeconòmic (tot i que dins del sector públic) que no pas aquells en situacions més subalternes.\nLa marea groga ha desbordat els marcs formals de participació dels pares en el sistema educatiu (els consells escolars, cada vegada més testimonials, i les associacions de mares i pares), però no és clar que el pòsit que en quedi sigui un reforçament del seu paper polític. De fet, hom podria plantejar-se fins a quin punt la marea groga és un símptoma de la debilitat de les associacions de pares i mares a l’hora d’esdevenir actors polítics de primer ordre. Hi ha casos d’AMPA que han liderat el moviment a les seves escoles, però en d’altres no ha estat així. Alhora, hom pot considerar la marea groga com un cas d’èxit en la mobilització reivindicativa, però davant de la situació de retallades que s’ha viscut també es podria esperar una reacció més massiva, contundent, i amb més presència d’aquells pares i centres més desafavorits.\nQue ho fa que les AMPA no capitalitzin el malestar dels pares de l’escola pública i esdevinguin un actor més influent? El desprestigi i desmobilització política dels nostres temps, i la deslegitimació de les organitzacions formals que poden jugar un rol d’intermediació representativa, ho explica en bona mesura. Ara bé, en el cas que ens ocupa, s’ha de tenir present a més que les AMPA desenvolupen tres funcions diferenciades, i que l’efecte de la crisi i, més genèricament, de les transformacions dels darrers quaranta anys, tenen efectes diferents, i a vegades contradictoris, sobre unes i altres funcions. La primera funció és la dinamització cultural de les escoles; la segona, exercir de gestors de les activitats escolars complementàries; finalment, la tercera, ser l’expressió dels interessos dels pares en l’educació.\nEn relació a la dinamització cultural de les escoles, jo diria que les AMPA no estan en un mal moment, malgrat que la vinculació dels pares amb aquestes organitzacions pot haver canviat de morfologia, tot adaptant-se al ritme dels temps. Si se’m permet una generalització una mica barroera, poden haver tendit a focalitzar-se en activitats de perfil lúdic, en actes on els pares adopten el rol de receptors, o en esdeveniments extraordinaris on s’exerceix puntualment de voluntari. Més enllà d’una minoria hiperactiva, és una tipus de participació que no exigeix una disposició al sacrifici elevada i on és fàcil trobar-hi un sentit directe i immediat. Això inclou des d’organitzar festes de final de curs fins a aprendre a tocar algun instrument o formar part a la colla gegantera de l’escola, passant per l’assistència a xerrades sobre com educar els fills.\nLa gestió de les activitats complementàries és la funció que ha anat prenent més rellevància en les AMPA. Moltes d’elles assumeixen la tasca de coordinació i gestió d’activitats com les extraescolars, el servei de menjador, el servei d’acollida previ a l’inici de la jornada lectiva, o la compra col·lectiva del material fungible per al curs. Sovint l’assumpció d’aquest rol de gestors de serveis és incentivat per les direccions de les escoles, que prefereixen delegar-los aquestes tasques. Fer-les sol comportar, d’una banda, la professionalització parcial de les AMPA (si més no la d’aquells que duen la intendència d’aquestes activitats econòmiques) i, de l’altra, passar a gestionar un volum important de diners per a contractar serveis.\nAixò pot tenir conseqüències no desitjades per a les AMPA. En primer lloc, les decisions sobre el perfil d’empreses i activitats que oferiran aquests serveis complementaris pot seguir criteris de qualitat i distinció que allunyen les famílies més desavantatjades d’aquestes activitats i, de retruc, d’aquestes escoles. És un dels exemples de com l’autonomia escolar, també dels pares, pot derivar en processos de segregació escolar. En segon lloc, sembla raonable pensar que el creixement en la dedicació a la gestió tendirà a afectar les altres funcions de les AMPA, ja sigui perquè en canvia la imatge que se’n té, ja sigui, més senzillament, perquè el temps que es dedica a una cosa no es pot dedicar a una altra. A més, la professionalització de les organitzacions de voluntariat comporta nous equilibris en les formes d’activisme i, en el cas de les AMPA, una major disposició dels pares a establir-hi una relació d’exigència clientelar. Finalment, les AMPA tenen la capacitat de contractar persones, i en un moment de crisi com l’actual això esdevé una font potencial de conflictes i malentesos, en el cas que es consideri que actuen discrecionalment en favor de certes empreses o professionals (especialment si són pares de l’escola).\nTot plegat afecta, sobretot, a la tercera dimensió de les AMPA, la que té a veure amb el seu rol d’agent polític, que tendeix a empetitir-se. És més fàcil veure les AMPA com a empreses de serveis o com a dinamitzadors culturals altruistes de les escoles que no com a agents polítics. La funció política no desapareix completament, però en la major part dels casos s’activa puntualment, com a reacció a un problema específic que afecta l’escola, i que tant pot ser la defensa legítima davant d’una situació d’injustícia com una reacció més qüestionable per blindar una situació de privilegi de la qual es gaudeix. De fet, aquest tipus de situacions explica la forta implicació d’alguns centres en el moviment de la marea groga. Poques vegades, però, els esdeveniments que generen aquestes reaccions acaben consolidant mecanismes d’interlocució política formals que perdurin en el temps i que puguin anar més enllà de la pròpia escola.\nSigui com sigui, el fet és que aquelles problemàtiques estructurals que afecten els pares en general, els de l’escola pública en particular, i sobretot els de les escoles que més perden en una lògica de competència interescolar, tenen una presència molt petita en l’agenda política de governs i partits. En posaré dos exemples. El primer fa referència a aquelles qüestions on els interessos del professorat i del pares no és coincident. Reivindicacions com ara que les escoles públiques funcionin en models 3 a 16 anys anàlegs a l’escola concertada, que s’incorpori ràpidament l’anglès com a llengua vehicular en l’ensenyament primari i secundari, que no hi hagi compactació horària als instituts de secundària, que no desaparegui la sisena hora de les escoles o que es modifiquin els processos d’enrolament del professorat, solen topar amb la poca fermesa, la indiferència o l’hostilitat dels sindicats. El que és una legítima contraposició d’interessos acaba comportant que aquestes qüestions difícilment s’integrin (o ho facin de forma massa tímida) a l’agenda política dels partits d’esquerra, i en els casos en què ho fan en els de centredreta (com passa amb el decret de plantilles, sigui de forma esbiaixada i contraproduent.\nEl segon exemple fa referència a la segregació escolar. Malgrat la rellevància política de la qüestió i els efectes tan nocius que té la segregació escolar sobre la igualtat d’oportunitats i la cohesió social, els pares que s’hi veuen més perjudicats no poden construir una posició política ferma i influent sobre un tema que és totalment prioritari per a l’èxit escolar dels seus fills, i no esdevé un tema objecte de controvèrsia en l’escenari educatiu.\nTot plegat evidencia la manca de veu política dels pares. Val a dir que la FAPAC, la Federació de Pares i Mares de Catalunya, fa una feina molt destacable per mirar d’articular aquesta posició política col·lectiva dins de l’escola pública. És un esforç que es veu reflectit en iniciatives tan potents com ara l’edició del manual de resistència activa a la implementació de la LOCME. Però és possible (si més no és la hipòtesi que aquí defenso) que hi hagi elements estructurals que empenyen els pares i mares, en general, i les AMPA, en particular, a no poder entomar aquest repte amb el vigor que seria desitjable.\nEmpreses de servesis\nAMPAs: Empreses de serveis, dinamitzadors culturals o agents polítics? Com ens veieu? | AMPA La Muntanyeta


Com alimentar una rata per a mascotes | pfebaptist.org\nCom alimentar una rata per a mascotes\nLes rates han de tenir una dieta variada que inclogui quantitats adequades de proteïnes, fruites i verdures. Proporcionar el tipus adequat d’aliments i l’ambient gastronòmic adequat per a la vostra rata de mascota és crucial per a la seva salut i felicitat a llarg termini.\nSaber com alimentar la vostra mascota\nTrieu acuradament els envasos d'aliments. Els bols metàl·lics poden produir freqüències sonores que poden alterar les rates.  Al seu lloc, utilitzeu bols de ceràmica. Els bols de ceràmica també són més pesats i, per tant, són més difícils per a que les rates s’apropin a l’alimentació. Finalment, tria un bol petit; com més gran sigui el bol, menys espai de gàbia té la rata. \nProporciona una varietat d’aliments. Les rates tenen paletes específiques i haurien de poder prendre algunes opcions sobre quin menjar volen menjar. Mantenir una dieta sana però diversa farà que les rates siguin curioses i interessades en el seu menjar.\nEls ous durs o els aliments embolcallats en un embolcall de cartró que cal obrir d’alguna manera estimularan les rates i els proporcionaran una oportunitat d’aprenentatge.\nIntroduïu nous aliments lentament.  Si una rata menja massa un aliment que no està d’acord amb la seva constitució, pot tenir mal d’estómac o diarrea. Tanmateix, quan tinguin una quantitat petita, aprendran si l’han de deixar o no la propera vegada.\nSi teniu diverses rates per a mascotes, assegureu-vos que quan introduïu un aliment nou, feu-ne un tast. Si només una rata obté una llaminadura i les altres no ho fan, podran olorar el nou menjar a la rata afortunada més tard i es poden tornar agressives.  X Font d’investigació\nAssegureu-vos que la vostra rata obté una quantitat adequada d'aliments. Sempre assegureu-vos que l’aliment i l’aigua estiguin disponibles per a totes les rates. Això requereix proporcionar prou menjar per a cada rata, així com assegurar que les ampolles d’aigua estiguin a l’abast de les rates nadons, que són més vulnerables que els adults a la fam i la deshidratació.\nLes rates poden ser agressives. Si teniu diverses rates a una gàbia, assegureu-vos d’aportar una quantitat suficient d’aliment per a cada una. Les rates alfa (els líders del paquet) o les rates agressives poden acumular-se menjar. Sempre proporcioneu almenys dues fonts d’aliments i aigua quan allotgeu múltiples rates juntes.\nLes rates han de menjar entre un 10% i un 20% del seu pes corporal cada dia.  X Font d’investigació\nPermetre comportaments naturals. Tant si es tracta de menjar, com de pellets cecals, com de cavar menjar, a les rates se'ls ha de donar espai per seguir els seus instints biològics.\nLes rates mengen els seus propis excrements –anomenats pellets cecals– per obtenir un contingut nutritiu important. Prevenir o interrompre aquest comportament pot provocar deficiències nutricionals en la vostra rata de mascota.  X Font d’investigació\nDeixeu que les vostres rates tinguin fruits secs i llavors petites. No els alimenteu amb freqüència aquests aliments, ja que són greixos.\nA les rates els agrada fer fora i buscar menjar. Si col·loqueu un petit refrigeri en un tub de cartró segellat o en un lloc inusual, les rates ho buscaran.\nSaber què alimentar a la vostra mascota\nDóna a la teva ratlla prou proteïna. Els blocs de laboratori solen estar disponibles en varietats amb diferents nivells de proteïna, que s'adapten a les necessitats nutricionals de la rata individual. Les rates són omnívores i també poden menjar carn, però no hauria de ser una part normal de la dieta de les rates. Les rates embarassades, els nadons i les rates joves necessiten més proteïnes que els adults normals. Vetlleu si els signes que la vostra rata poden presentar proteïnes, com ara: \nFractures d’estrès en els ossos\nVa orgànic. Els pesticides tenen una gran varietat d’impactes nocius sobre les rates, inclosa la interrupció de la tiroides, el nombre reduït d’anticossos i les complicacions del sistema endocrí.  Per tal d’assegurar-se que la vostra rata es manté sana, compra el màxim de productes orgànics possible.  Si compres productes convencionals:\nFroteu la superfície de la fruita i la verdura amb una solució sabonosa\nPeleu o raspeu la pell exterior i rebutgeu-la\nProporciona fruites i verdures fresques. A més dels pellets de rata, les rates han de menjar una varietat de fruites i verdures fibroses; però no només hi haurà verdures i fruites. Alguns produeixen és dolent o fins i tot perjudicial per menjar rates. \nLes fruites acceptables inclouen pomes, peres, plàtans, melons, baies i cítrics.\nLes verdures acceptables inclouen bròquil, col, api, pastanagues, julivert i blat de moro fresc.\nLes fruites inacceptables inclouen mànecs i plàtans verds.\nLes verdures inacceptables inclouen moniato cru, blat de moro sec, alvocat, mongetes crues i carxofes crues.\nAproximadament una cullerada de fruites i verdures al dia és suficient per a una rata adulta sana.  X Font de confiança La Societat Humana Humana dels Estats Units Organització nacional dedicada a la promoció del benestar animal Anar a la font\nMostra una mica d’amor. Igual que els humans, les rates gaudeixen del tracte ocasional. La rata de xocolata semi-dolça, suc de taronja, galetes i patates fregides serà feliç.  Tanmateix, no feu que els aliments rics en sucre, greixos i sal siguin una part regular de la dieta de la rata. Si ho fa, pot comportar obesitat i altres problemes de salut.\nTrieu un bloc de laboratori adequat. Els blocs de laboratori proporcionen la millor nutrició a les rates. Es tracta de compostos alimentaris especialment formulats, dissenyats perquè les rates en captivitat tinguin tota la nutrició que necessiten. Hi ha multitud de blocs de laboratori disponibles. Algunes de les marques més reputades inclouen:\nEls blocs de laboratori de Oxbow es divideixen en dos tipus: joves i “regals” (adults).\nHarlan Teklad ofereix varietats de blocs de laboratori diferenciats pel contingut de proteïnes: 14%, 16%, 18% i 23% varietats segons les necessitats de la rata.\nMazuri i Purina, ambdues propietat de la mateixa empresa matriu Land O Lakes, també produeixen blocs de laboratori d’alta qualitat.  X Font d’investigació\nEls blocs de laboratori estan disponibles a la venda en línia o en botigues de mascotes.\nNo compreu barreges que continguin blocs i llavors de laboratori, fruits secs, blat de moro i fruita. Les rates seleccionaran aquestes últimes i deixaran els blocs sense tocar, la qual cosa comportarà mancances nutricionals.  X Font d’investigació\nExpediu un petit bol de blocs de laboratori un cop al dia a la vostra rata adulta sana.  X Font de confiança La Societat Humana Humana dels Estats Units Organització nacional dedicada a la promoció del benestar animal Anar a la font\nProveu aigua dolça. Tenir aigua dolça en tot moment assegura que la rata no corre cap risc de deshidratació. Podeu proporcionar un bol d’aigua o una ampolla. En qualsevol dels dos casos, ompliu i canvieu l’aigua cada dia.\nSi proporcioneu un bol d’aigua, les rates també es poden utilitzar per banyar-se. Assegureu-vos de rentar el bol diàriament.\nSi proporcioneu una ampolla d’aigua, assegureu-vos que l’embocadura sigui accessible fins i tot per les rates més petites de la gàbia. Reviseu l’embocadura regularment per assegurar-vos que no estigui bloquejat i doneu l’ampolla a algunes aixetes per assegurar-vos que l’aigua flueixi lliurement. Assegureu-vos de buidar-lo i netejar-lo setmanalment, ja que les algues poden créixer al seu interior.\nÉs cert que les rates poden tenir suc de taronja?\nHi ha hagut moltes controvèrsies sobre si el suc de taronja augmenta el risc de càncer de ronyó a les rates. Això prové d’un científic nord-americà Dr. Swenberg, que va trobar que les rates masculines pertanyents a una certa soca tenien més probabilitats de patir càncer de ronyó si tenien suc de taronja. Una investigació més important implica la substància D-limonè, que es troba a la pell de taronja en lloc del suc. Tot i això, la bona notícia és que el D-limonè no té cap afectació al ronyó de rates femenines o d’altres espècies de mamífers. Està bé per donar suc de taronja a les rates femenines, però el millor és evitar-ho amb mascles.\nEstà bé alimentar xocolata de rates?\nPer a algunes de les nostres mascotes domèstiques, com els gossos, la xocolata és tòxica; no obstant això, aquest no és el cas de les rates. Si bé les rates els encanten la xocolata i les podeu donar, només s’han de donar en quantitats minúscules. Això és degut a que la mida reduïda de rates significa que és molt fàcil donar-los quantitats de calories enormes respecte al seu pes corporal i causar obesitat. A més, les rates no es raspallen les dents, de manera que el contingut de sucre pot predisposar a malalties dentals.\nPuc donar el meu formatge de rata de tant en tant, com un cop al mes?\nSí, el formatge es pot utilitzar com a regal per a ocasions, no com les fruites i les verdures on són una petita part de la seva dieta. Un cop al mes, està bé.\nSi no puc fer servir bols de metall, estan bé les gàbies de metall?\nLes gàbies metàl·liques són millors que cap altra, ja que les rates no les masteguen.\nQuin bol de mida he d’obtenir per a dues rates masculines?\nTot depèn de com de grans siguin les rates. Si compartiran un bol, obtindreu-ne una mica més gran que els dos. Si obteniu dos bols separats, poseu-los en un bol amb una mida aproximada de la mida dels seus caps.\nQuè he de donar a la meva rata de mascota per evitar que les dents s’excedeixin?\nPodeu comprar una joguina a mastegar a una botiga de mascotes. Les bones opcions inclouen joguines de pell bruta, Nylabone, Gumabone, fusta sense conservants i productes químics i cartró. Els tubs de paper de paper higiènic o tovalloles de paper, cartrons per a ous i caixes de cartró fan de joguines econòmiques.\nCom puc donar a la meva rata de mascota la millor vida possible?\nAconsegueix-li un company: les rates són molt socials. Aconsegueix-li també una gran gàbia amb plataformes multinivell (però, evita terres de filferro). Moltes rates gaudeixen de hamaques.\nPuc donar a una rata algun menjar salat?\nEls menjars salats i greixosos no són recomanables per a les rates.\nSi tinc dues rates, he d’obtenir quatre bols, un cadascun per a blocs de laboratori i menjar regular ??\nNo, no hauria d’haver. Tanmateix, no seria dolent si ho fes. Assegureu-vos de tenir dues ampolles d’aigua estacionades a dos costats diferents de la gàbia.\nHaig de comprar dos bols d'aliments i ampolles d'aigua si vaig a obtenir dues rates?\nNo necessiteu dues ampolles d’aigua, però hauríeu de tenir dos bols d’alimentació, un per a blocs de laboratori o proteïnes com les carns i l’altre per a verdures i fruites.\nConsulteu sempre un veterinari veterinari amb preguntes sobre la dieta de la vostra rata.\nLes rates mengen el que els agrada, no el que és saludable per a ells.  Assegureu-vos d’alimentar a la vostra rata una dieta sana i equilibrada.\nCom equilibrar la dieta d’una rata entre els blocs de laboratori i les fruites i verdures fresques és qüestió de cert debat. Algunes fonts afirmen que una dieta sana està composta per un 80% de blocs de laboratori i un 20% d'aliments frescos,  mentre que d’altres defensen una divisió de 50-50.\nAlimenteu les vostres rates dos cops al dia. No et preocupis si no els veus menjar; solen menjar a l’alba i al capvespre i beuen durant la nit. \nAltres menjars de la llista que no mengeu són l’alcohol, les begudes carbonatades (les rates no es poden enterrar), la mantega de cacauet (es poden sufocar fàcilment) i les taronges o el suc de taronja (provoca càncer en rates masculines per la qual cosa s’evita millor).\nNo intenteu tallar seccions de floridura. Llençar a les escombraries.\nLes pols i els àpats són una mala elecció per alimentar rates. Es recopilaran a les cantonades de la boca de les rates i produiran congestió si s’inhala.\nNo alimenteu el vostre rosegador genèric ni el farratge de rates. Molts elements d’aquestes barreges alimentàries són comestibles per a cobai i altres rosegadors, però són indigestes, cancerígenes,  o nutricionalment buit per a rates. Tenen el perfil nutricional complet dels blocs de laboratori.\nIntenta no tenir un excedent gran d’aliments. Es pot obtenir modelador i, sovint, els filaments del motlle arriben profundament als aliments i fan malbé un lot sencer. \nCom banyar-se al vostre ratet de mascotaCom cuidar una rata per a mascotesCom alimentar una serp aliments congelatsCom fer xeringues alimentar una rata malaltia


ASPEC-SPS veu una "irresponsabilitat" reobrir els centres educatius el proper dilluns i demana ajornar-ho dues setmanes La República\nASPEC-SPS veu una “irresponsabilitat” reobrir els centres educatius el proper dilluns i demana ajornar-ho dues setmanes\nACN Barcelona.-El sindicat ASPEC-SPS creu que seria una “irresponsabilitat” reobrir els centres educatius el proper dilluns i per això ha demanat l’ajornament de la represa del curs durant dues setmanes. […]\nACN Barcelona.-El sindicat ASPEC-SPS creu que seria una “irresponsabilitat” reobrir els centres educatius el proper dilluns i per això ha demanat l’ajornament de la represa del curs durant dues setmanes. L’organització ha considerat que reobrir els centres en l’actual situació de l’epidèmia a Catalunya “posa en perill la salut de l’alumnat, del professorat i de la societat en general”. ASPEC ha afirmat que per “precaució i responsabilitat” s’hauria d’ajornar l’inici del segon trimestre de manera presencial. “Mantenir l’obertura dels centres l’11 de gener és una irresponsabilitat culpable”, ha manifestat.\nD’altra banda, ha reclamat al Departament d’Educació “tots els mecanismes de prevenció” per garantir la seguretat de les oposicions previstes per aquest dissabte i que es desconvoquin si no és així.


Futurgrama - Sóc Serra d'en Mena\nAdreça postal: Plaça Xavier Valls 08922 Santa Coloma de Gramenent\nAssociació infantil i juvenil de lleure. Treballem amb l’ideari de donar un nou sentit a l’educació no formal, dotant amb eines les famílies, nens i nenes per fer participar a tots els ciutadans tant de les activitats com dels projectes.\nGestionar i organitzar activitats educatives dirigides a totes les edats.\nAcompanyar als participants en el seu desenvolupament personal.\nProjecte Esclat de colors: activitats pensades per poder identificar i treballar les emocions a partir del ioga, la música, l’escriptura entre altres.\nProjecte ASES: Aula de soport a l’estudi al Centre Casal Pirineus. Seguint metodologia d’autonomia, desenvolupament intern i creixement personal a partir de la convinació de noves técniques educatives.\nDiferents activitats dirigits a la població infantil i juvenil en els eu temps d’oci (ball, manualitats…)\nSón els clàssics de la gran festa ciutadana de la Serra d'en Mena\nLa Serra d'en Mena de Santa Coloma de Gramenet està a menys de quatre setmanes de la seva diada. La gran festa ciutadana dels barris del Fondo, Raval, Santa Rosa i Safaretjos arriba enguany a la quarta edició i ho fa amb més de 24 activitats organitzades per 18 associacions ciutadanes, 7 centres educatius, 11 serveis i equipaments municipals i 2 centres de salut. Serà el 5 de maig al parc dels Pins del Motocròs.\n'Trobades improbables': un homenatge a les més de 300 persones que han participat en la Programació comunitària\nA més de en recursos, la Serra d'en Mena és rica en humanitat. No només en individus, que també, sinó en persones que s'esforcen, que ho donen tot i que fan possible que un projecte com la Programació comunitària vegi la llum. És una de les grans idees que transpira tot el procés comunitari: l'immens poder de ciutadania coordinada.\nLa capacitat transformadora de l'entorn que tenen els veïns i veïnes del Fondo, Raval, Safaretjos i Santa Rosa. Aquest vídeo és un homenatge a les més de 300 persones que participen en el projecte. A tots els que hem crescut i ens hem empoderat aprenent dels altres, construint junts uns barris millors i deixant que el procés comunitari ens transformi també a nosaltres.\nEl que hem fet junts, durant quatre anys, va de teixir una xarxa i d'unir a persones, de reivindicar-nos, fer-nos valdre i creure'ns-ho. Creure en què plegats ho podem tot. Però va, especialment d'encontres. Va d'haver-nos trobat tots en un mateix espai, treballant per un projecte comú. Va de... Trobades improbables.\nEl potencial humà de la Serra d'en Mena s'exhibeix a la III Trobada Comunitària\nPersones empoderades que fan xarxa i estableixen sinergies per transformar els barris i milloren la convivència. Si una cosa ha quedat clara a la tercera Trobada Comunitària de la Serra d'en Mena, és que aquesta premissa, pedra angular del procés comunitari que es va engegar als barris del Fondo, Raval, Safaretjos i Santa Rosa de Santa Coloma de Gramenet fa quatre anys, s'ha assolit amb escreix.


L'Audiència de Madrid confirma que Pilar Abel no és filla de Salvador Dalí i la condemna a pagar les costes La República\nACN Figueres.-L’Audiència de Madrid ha confirmat que Pilar Abel no és filla de Salvador Dalí i la condemna a pagar les costes judicials, que inclouen les despeses de l’exhumació del […]\nACN Figueres.-L’Audiència de Madrid ha confirmat que Pilar Abel no és filla de Salvador Dalí i la condemna a pagar les costes judicials, que inclouen les despeses de l’exhumació del cos del geni surrealista. Segons informa la Fundació Gala-Salvador Dalí, el tribunal ha desestimat el recurs d’Abel contra la decisió del jutjat de primera instància 11 de Madrid, que va desestimar la demanda de paternitat després que les proves d’ADN confirmessin que el geni surrealista no era el seu pare biològic. Pilar Abel qüestionava la cadena de custòdia de les proves i dubtava de “l’objectivitat i la capacitat” tant dels forenses que van extreure les mostres com de l’Institut Nacional de Toxicologia que les va analitzar.\n((En aquesta actualització s’afegeixen detalls de la sentència de l’Audiència de Madrid))El recorregut judicial de la demanda de paternitat que Pilar Abel va interposar assegurant ser filla de Salvador Dalí ha escrit un nou capítol que podria ser l’últim. La secció 22 de l’Audiència de Madrid ha tombat el recurs de la figuerenca contra la decisió del jutjat de primera instància 11 de Madrid que, l’octubre del 2017, va desestimar la demanda de paternitat. Ja aleshores, el jutjat va imposar les despeses judicials a la demandant per la “temeritat” d’anar a judici tot i saber que les proves d’ADN havien confirmat que no tenen parentiu.La Fundació Gala-Salvador Dalí informa que l’Audiència ha confirmat així la sentència de primera instància i condemna Pilar Abel a pagar les costes de tot el procediment. Fonts de la fundació subratllen que les costes inclouen també les despeses de l’exhumació de les restes de Dalí per fer les proves d’ADN.La Fundació recorda que Pilar Abel va interposar la demanda de paternitat l’any 2015. Aquest procediment judicial va obligar, fins i tot, a exhumar el cos de Salvador Dalí enterrat sota la cúpula geodèsica del Teatre-Museu Dalí de Figueres. Una actuació que va produir-se el 20 de juliol de 2017 i que va generar una gran expectació mediàtica i amb la ferma oposició de la Fundació Salvador Dalí.Després de fer les proves d’ADN, al març, la Fundació Salvador Dalí anunciava que s’havien restituït les restes extretes per fer les proves. Tot i que les proves van confirmar que no era filla de Dalí, Pilar Abel va tirar endavant amb el procediment i i el cas va arribar a judici.I no només això, sinó que va recórrer a l’Audiència de Madrid la resolució del jutjat de primera instància que tombava la demanda de paternitat posant en dubte la cadena de custòdia de les proves i “l’objectivitat” dels forenses i de l’Institut Nacional de Toxicologia que van extreure i comparar les mostres d’ADN.En un comunicat, la Fundació Dalí informa que l’Audiència ha desestimat el recurs i manifesta la seva satisfacció perquè “s’honora la memòria de Salvador Dalí”. Amb aquesta sentència, la Fundació “dona per tancat aquest trist episodi”, que va comportar l’exhumació de les restes mortals de Salvador Dalí.La sentència, però, no és ferma i es pot recórrer. Durant la tramitació del procediment, Pilar Abel va declarar públicament que és insolvent i que no podrà assumir les despeses judicials.Resultats “taxatius” i actuant amb “temeritat”A l’hora de desestimar el recurs interposat per Pilar Abel, la sentència de l’Audiència de Madrid apunta que la prova biològica és “absolutament taxativa i inqüestionable” i critica que la recurrent vulgui sembrar dubtes i qüestionar l’actuació “d’un institut públic de reconegut prestigi” apuntant a una “manipulació intencionada” de les mostres o dels resultats. A més, recorda que la representació d’Abel mai va impugnar que fossin els laboratoris que analitzessin les mostres: “Tots van estar conformes sobre que era el més idoni per elaborar l’informe amb plenes garanties d’objectivitat i capacitat”. “Ara és gratuït, injustificat i mancat de raó dubar de la cadena de custòdia en un laboratori contrastat amb absolutes garanties d’objectivitat i imparcialitat”, argumenta la sentència a la qual ha tingut accés l’ACN. El tribunal argüeix que aquestes crítiques un cop l’informe “no resulta favorable” als seus interessos. A més, l’Audiència de Madrid també esvaeix qualsevol ombra de dubte i remarca que “conta l’enviament i la recepció de les mostres de les restes compatibles amb les extretes al cos de Salvador Dalí” certificats per la lletrada de l’administració de justícia del jutjat. Un anàlisi de mostres que, recorda l’Audiència, s’han analitzat doblement a Madrid i Barcelona “obtenint el mateix perfil genètic que excloïa la paternitat biològica”. L’Audiència també avala el criteri del jutjat de primera instància a l’hora de condemnar Abel a pagar les costes judicials per actuar amb “temeritat” processal. “La condemna és correcta d’acord amb el supòsit que qui es veu obligat a litigar o a respondre a qualsevol pretensió infundada no hagi de carregar amb les despeses que comporta”. “L’apreciació de temeritat és modulada, tenint en compte el comportament processal i extraprocessal de la demandant, i sobretot quan va sostenir de manera infundada la pretensió després de conèixer el resultat rotund de la prova pericial biològica, qüestionant després la prova practicada amb l’excusa d’un hipotètic trencament de la cadena de custòdia”. Unes despeses “considerables” que, segons l’Audiència, s’han provocat “amb l’absència de tota justificació legítima”.


Notícies :: Actualitat :: CELEBRA SANT JORDI amb CONTES DEL MÓN i REGALA CULTURA POPULAR\nCELEBRA SANT JORDI amb CONTES DEL MÓN i REGALA CULTURA POPULAR\nDijous 11 Abril 2013\nVoleu llegir i escoltar contes tradicionals i populars de tota la terra? Doncs als llibres i disc dels Contes del Món hi ha un munt d'històries i aventures explicades per infants i joves de les comunitats educatives de parla catalana que han participat en les diferents edicions del Concurs del Podcast.\nDibuix de 4rt d'ESO de l'escola Joan Pelegrí.\nGaudiu de la promoció del 10% de descompte per la compra online a la nostra botiga. Si voleu rebre els llibres per Sant Jordi heu de fer la comanda abans del dimecres 17 d'abril. Però si preferiu, podeu apropar-vos el mateix dia de la diada a recollir els llibres a la parada de COMSOC-Comunciació Social a les Rambles a Barcelona. En aquest cas, podeu fer la comanda abans del 23 d'abril a les 14h.\nEs tracta d’una promoció especial per Sant Jordi i per la compra dels llibres-disc a través de la nostra botiga on line, per apropar-vos la cultura oral i perquè gaudiu dels contes.\nUs agradaran molt!\nMés, sobre...: contes del mon , sant jordi , llibres , llibre i disc , cultura popular , concurs , podcast


Marta Tafalla | Ara.cat\nProfessora de filosofia a la Universitat Autònoma de Barcelona\nAnòsmica fascinada per la sensorialitat, xarnega encantada amb el mestissatge. Em dedico a reivindicar la filosofia, el pensament crític i el diàleg entre ciències i lletres. Estudio la nostra relació amb els altres animals i la natura: no tenim tasca més urgent que aprendre a conviure amb la comunitat multiespècie que conforma la biosfera. El caos climàtic i l'extermini massiu d'espècies ja són el nostre present: en els pròxims anys ens ho juguem tot.\nGossos que estimen i humans desagraïts\nQuan al març es va decretar l’estat d’alarma, tots ho vam viure amb inquietud i estrès. Malgrat que cadascú ho va patir a la seva manera, la por i la tristesa les vam compartir tots. Durant les setmanes del...\nLa COP25 no se’n surt. Inicialment s’hauria d’haver celebrat al Brasil, però el nou govern del negacionista Bolsonaro va renunciar-hi. Com a substitut es va proposar Xile, però el seu govern també va...\nPensar la pluja\nAltre cop hem patit pluges torrencials, i una vegada més cal lamentar pèrdues personals i destrosses materials. Poques coses són tan importants per a la humanitat com la pluja, perquè d’ella en depèn la...\nEstos últimos meses las acciones que grupos de activistas animalistas han realizado en granjas de todo el territorio catalán han generado un intenso debate, tanto en los medios como en las redes sociales....\nEls últims mesos les accions que grups d'activistes animalistes han realitzat en granges d'arreu del territori han generat un intens debat, tant als mitjans com a les xarxes socials. Crec que per parlar...\nEn ple segle XXI, barbaritats com els Sanfermines, els bous embolats, els bous a la mar, els correbous, arrencar el cap a les oques, perseguir ànecs, la 'rapa das bestas' o el tir i arrossegament se...\nEl dia del solstici d’estiu de l’any 2000 Londres es va despertar amb un regal desconcertant. En diferents carrers de la ciutat algú havia deixat enormes boles de neu que es començaven a fondre amb la calor...\nResulta molt decebedora la mesura presa per la Generalitat de pagar als caçadors per matar porcs senglars: 50 euros per cada animal abatut, des del 15 de març fins a finals d’abril, en quatre comarques de...\nVivim en una època màgica. Et despertes a les tres de la matinada, et poses a navegar per internet, descobreixes un llibre suggerent, el compres des del llit, te’l descarregues i el llegeixes d’una tirada....\nEl Brasil és un tresor. La selva amazònica és fonamental per absorbir CO2 de l’atmosfera i regular el règim de pluges, acull tanta biodiversitat que encara no hem acabat de comptar les espècies que hi...\nL’ANIMALISME GUANYA TERRENY | 05/01/2019\nAquesta tardor el cicle de conferències Animals Humans,organitzat pel CCCB, ens va permetre escoltar Will Kymlicka, un dels màxims referents mundials en filosofia política. Catedràtic a la Universitat de...\nDies enrere el CCCB va organitzar un fantàstic cicle de quatre conferències titulat 'Animals humans'. Aquest cicle pretenia recordar-nos que som animals, i recordar-nos també els altres animals, als quals...\nEscoltar els morts\nPer als que ens dediquem a la filosofia, invocar els morts en els debats és un fet quotidià. Forma part de la nostra rutina llegir persones que van morir fa segles o fins i tot milers d’anys; els estudiem i...\nDies enrere va aparèixer el cap d’un llop flotant a la piscina pública d’Infiesto, a Astúries. Des de fa anys, diversos cadàvers de llop han anat apareixent per tot el principat, alhora que proliferen...\nCom cada mes de juliol, una multitud de joves tornen a córrer embogits pels carrers de Pamplona, fent-se perseguir per uns pobres bous espantats per la cridòria i la gentada. Alguns d’aquests bous...\nOferir un lloc segur i una segona oportunitat a les persones que fugen de la guerra i la fam és un dels grans reptes del segle XXI. Ningú no dubta que la immigració és un dels problemes més greus que tenim,...\nProtegir el paradís amb l’infern\nCada persona ofegada al Mediterrani intentant arribar a Europa és un fracàs col·lectiu de tots els que habitem aquest continent. Contra aquest fracàs lluiten les ONG que rescaten migrants al mar, però en...\nLa Fundació Joan Miró acull aquesta primavera una exposició extraordinària, titulada 'Beehave', que vol donar a conèixer les abelles de la mel. El punt de partida és que l’activitat de conèixer no és...\nLa intervenció de l’escriptor i activista George Monbiot el 5 de febrer al CCCB havia començat a generar debat abans de celebrar-se. Monbiot va respondre a la invitació a viatjar a Barcelona dient que, per...\nAquest dilluns l’escriptora i activista Vandana Shiva va pronunciar la conferència Sembrar la llibertat en un CCCB ple a vessar, i el que més cridava l’atenció era l’edat del públic, majoritàriament molt...\nCom que vaig néixer sense olfacte, penso sovint que m’estic perdent alguna cosa interessant que els altres sí que perceben. Els anòsmics vivim sense alguns plaers (l’olor de les persones estimades o d’un...\nDías atrás, los Mossos pedían ayuda a la ciudadanía para dar con quien había tirado al mar a una perra ciega y sorda dentro de una bolsa de basura. Según la Fundación Affinity, cada día se abandonan en el...\nDies enrere, els Mossos demanaven ajut a la ciutadania per trobar qui havia llençat al mar una gossa cega i sorda dins d’una bossa d’escombraries. Segons la Fundació Affinity, cada dia s’abandonen a l’Estat...\nHi ha un grapat de preguntes que cada cop m’obsessionen més: en quina mesura el nostre sentit de la bellesa podria tenir el seu origen en la selecció sexual que observem en els animals, i que en els ocells...\nAquest estiu es complirà el bicentenari del naixement de Henry David Thoreau: una bona ocasió per celebrar les idees que ens va regalar. No és sols que Thoreau sigui un dels millors filòsofs de la tradició...\nQuan ens mirem la civilització que hem erigit, ens podria semblar que les guerres, les migracions massives, la gent que espera durant anys en camps de refugiats una solució que mai no arriba, la misèria que...\nMalgrat que la gratitud és un valor passat de moda, la reivindico com a necessària per viure amb maduresa. Donar les gràcies és reconèixer que no estem sols, que la nostra identitat es construeix en una...\nLa velocitat i la impaciència són les dues cares de la lluita contra el temps que caracteritza aquesta societat. Per a nosaltres progrés significa creuar l’Atlàntic en unes poques hores, i si el vol surt...\nEl necessari debat sobre la caça\nDues de les ONG ecologistes més importants de l’Estat han posat la caça en el punt de mira. D’una banda, Ecologistes en Acció ha publicat un rigorós informe sobre els seus efectes nocius; de l’altra,...\nFins al 5 de febrer el Museu de Cultures del Món de Barcelona ofereix una exposició que ningú s’hauria de perdre. Es titula Ikunde. Barcelona, metròpoli colonial, i relata una part de la història recent de...


La Llum groga: Una frase\nBé, tindràs sobredosi de posts, però jo he aconseguit posar-me al dia. És normal apassionar-se amb les bones històries, i amb el que ens interessa, encara que pensem que no interessa a ningú més. I finalment, la frase està molt bé, però més que la obligació d'explicar les coses als amics, jo trobo que és una necessitat.\nEns hauràs de dir quin és aquest llibre tant bo!\nLa frase és bona, la frase és genail!\n21 de gener de 2008 a les 12:25\nAixò de la necessitat suposo que és el que diu ell. No hi tens cap obligació, però si ho fas, et sents millor.\nSí, Tirai, la frase és genial i té tota la raó del món :-)\n21 de gener de 2008 a les 16:10


2014 0812. La 'nació millor' d'Alasdair Gray - Gironès per la independència\n2014 0812. La 'nació millor' d'Alasdair Gray\nLa 'nació millor' d'Alasdair Gray\nL'escriptor i pintor escocès reivindica la independència com un mitjà per a la transformació social\nEdició impresa Cultura | 12/08/2014 - 00:00h\nEl món de la cultura es posiciona a Escòcia\nINDEPENDENTISME El de Gray, més que nacionalista, és una utopia radical de tolerància i progrés\nPRIMERS DIES D'UNA NACIÓ La frase de Lee que repeteix Gray ara és un eslògan de la campanya pel sí\nWork as if you were in the early days of a better nation" ("Treballa com si estiguessis en els primers dies d'una nació millor"). La consigna -treta del poema Civil elegies, de l'escriptor canadenc Dennis Lee- es repeteix constantment a l'obra de l'escriptor i pintor escocès Alasdair Gray, des del seu primer llibre de relats Històries inversemblants, en general, escrit el 1983 (ara traduït al català per Raig Verd, 2013), fins als extraordinaris murals que està pintant actualment a la vella església d'Oran Mor, ara reconvertida en restaurant i teatre al bohemi West End de Glasgow.\nLa frase s'ha convertit en un leitmotiv de la campanya del sí a la independència a Escòcia. "Com a eslògan ja circula àmpliament", diu Scott Hames, editor del llibre Unstated, una col·lecció d'assajos sobre la independència d'una vintena d'escriptors, entre els quals es troba Gray. "Veuràs gent que fins i tot se l'ha tatuada al braç".\nPerò per entendre els matisos de l'independentisme de Gray convé observar tot el que envolta aquest eslògan "nacionalista" al mural d'aquest autor escocès, que, amb 78 anys, aprofita qualsevol descans entre els casaments i les festes a Oran Mor per pujar a les bastides i pintar. El sostre és una constel·lació d'estrelles, figures celestials i signes del zodíac. Una parella nua s'abraça davant d'un transbordador espacial. Cranis amb embrions en lloc del cervell floten en el cosmos al costat d'altres frases de reivindicació. És una obra més còsmica que nacional. Passa el mateix amb Lanark, que Gray va acabar el 1981, però que tot just s'ha traduït al català. És un relat universal que, al mateix temps, està fermament arrelat en l'espai urbà de Glasgow.\nGray reivindica la nació -la petita nació- però només com un espai de transformació política i social. "Les nacions més riques i poderoses tenen dins de les fronteres els nivells més elevats de desigualtat entre pobresa i riquesa", explica en una entrevista a casa seva, a tocar d'Oran Mor. "Són els països petits, com Islàndia, a Escandinàvia, els que tenen un grau més elevat d'igualtat social", afegeix.\nLa defensa de la sobirania nacional per a Gray es basa en la convicció que el poble escocès és més igualitari que l'anglès. "Jo vinc d'una família de forta tradició laborista; només vaig començar a votar als nacionalistes quan Harold Wilson (primer ministre laborista dels anys seixanta) va confessar que no hi podia haver més socialisme perquè la Borsa de Londres no ho volia", diu. "La independència és la manera de recuperar alguna cosa d'una societat d'esquerres".\nGray esmenta les diferències històriques entre Anglaterra i Escòcia; l'absència d'una jerarquia en l'Església escocesa de John Knox (la Kirk); la insurrecció obrera de George Square a Glasgow el 1919 reprimida amb l'ajuda de tancs i un howitzer. "Quan érem a Barcelona presentant Lanark -explica- un periodista ens va preguntar què passaria si en una Escòcia independent es votés un govern conservador. I la meva dona i jo vam respondre: 'Però si això no pot passar a Escòcia!'".\nAquesta idea de la independència com un mitjà per a la transformació social és la que defensa no només Gray sinó també altres escriptors escocesos, des de James Kelman (Era tard, molt tard) Irvine Welsh (Trainspotting), William McIlvanney, pioner de la novel·la negra escocesa coneguda com a tartan noir, o Iain Banks, mort fa poc. "Mai no m'hauria imaginat que hi hauria novel·les policíaques amb detectius escocesos que es llegirien a Londres i els Estats Units: som escriptors però principalment gent de classe obrera educats en l'ensenyament públic".\nEncara que Gray recorda amb enyorança els serveis públics de la postguerra britànica, també és conscient de la discriminació cultural d'aquell Estat de benestar. "A la meva escola no ens van ensenyar la poesia de Robert Burns i l'única novel·la de Walter Scott que llegíem a classe era Ivanhoe". Hi va haver "feixisme lingüístic; els nens a Glasgow parlaven un llenguatge diferent als carrers que a l'aula". Però Gray no reivindica una llengua nacional sinó la seva absència. "Els grans rius no eren mai barreres lingüístiques fins que les autoritats centralitzades van decidir convertir-los en frontera", diu. I comença a parlar en veu alta, burlant-se del dictador megalòman: "Els nens que van a l'escola en aquesta riba han de rebre ensenyament en un idioma i no en l'altre!"\nL'independentisme de Gray, més que nacionalista, és una utopia radical de tolerància i progrés; la possibilitat de crear una societat nova. "Hugh Trevor Roper [l'historiador anglès] va escriure un llibre titulat La invenció d'Escòcia. Deia que Escòcia va ser inventada en diferents moments històrics per gent diferent". I, deixant anar una rialla, afegeix: "Del que no es va adonar és que això és cert en tots els països del món (...) Tota nació que existeix està inventada". La qüestió clau per a Gray és quina mena de nació es vol inventar.


Quatre persones intoxicades lleus a causa d'... - Govern.cat\nQuatre persones intoxicades lleus a causa d'un incendi en un edifici de Terrassa (Vallès Occidental)\nquery_builder 25 gener 2012 07:59\nLa majoria de veïns desallotjats ahir a Manresa per una fuita de gas, han passat la nit fora de casa\nA les 21.50 hores d’ahir a la nit els Bombers de la Generalitat van ser alertats d’un incendi a l’entrada d’un immoble del carrer Sant Crispí número 234 de Terrassa.\nFins al lloc de l’incendi es van desplaçar quatre dotacions dels Bombers que al voltant de les 22.00 hores ja donaven el foc per apagat. L’incendi va cremar tres cotxets d’infant a l’entrada de l’edifici i va omplir tota l’escala de fum.\nQuatre persones, una dona i els seus fills, han resultat intoxicades de caràcter molt lleu. La mare i un dels menors han estat traslladats a l’Hospital de Terrassa per fer-los una revisió i els altres dos menors han estat atesos, in situ, pels efectius sanitaris.\nFinalment, han estat una vintena de veïns els desallotjats per la fuita de gas a Manresa (Bages)\nUna vintena de veïns van ser desallotjats preventivament dels edificis dels números 3, 5, 7, 9 i 11 del passeig Pere III de Manresa.\nCal recordar que a les 20.13 hores d’ahir es va alertar d’un forta olor a gas a l’exterior. Fins al lloc es van desplaçar un total de cinc dotacions dels Bombers de la Generalitat a més de tècnics d’Indústria, de la companyia del gas, de l’aigua, de la llum, de la Policia Local i de Protecció Civil de Manresa.\nAl voltant de la mitja nit es va localitzar l’origen de la fuita a l’exterior dels edificis. Poc després, els veïns de l’immoble del número 3 van poder tornar als seus domicilis. La resta de veïns han hagut de passar la nit fora de casa. Cal recordar que Protecció Civil de Manresa va posar a disposició dels desallotjats un local però la majoria va preferir marxar a casa de familiars.\nPoc abans de les 01.00 hores de la matinada els efectius dels Bombers s’han retirat i han estat els tècnics els que s’han fet càrrec de la reparació de l’averia.


FESTA DE SANT FRANCESC JAVIER. 3 desembre 2015. - Diócesis de Ibiza\nBy admin | 4 desembre, 2015\nVoldria destacar en aquesta ocasió l’exemple de Sant Francesc Xavier com evangelitzador perquè això ens mogui a tots nosaltres a ser evangelitzadors, que és un gran servei que es presta a la humanitat. Com diu el Papa Francisco “L’alegria de l’Evangeli omple el cor i la vida sencera dels que es troben amb Jesús. Els qui es deixen salvar per Ell són alliberats del pecat, de la tristesa, del buit interior, l’aïllament. Amb Jesucrist sempre neix i reneix l’alegria … vull dirigir-me als fidels cristians per convidar-los a una nova etapa evangelitzadora marcada per aquesta alegria “(EG, 1).\nNo ens han de faltar les forces ni l’alegria en el servei de Déu: “Jo sóc amb vosaltres dia rere dia fins a la fi del món”, va dir Jesús als seus apòstols i ens repeteix ara a cadascun. No hem de témer per sentir-nos sols, gairebé els únics en la tasca sobrenatural de difondre l’Evangeli.


Qui ets: Sóc l’Arnau Casas Marginet, entrenador i jugador del Torelló.\nEstudis: Aquest any m’he graduat a CAFE a la Universitat de Vic.\nJugador i Entrenador/ de quins equips? - Entrenador de l’Infantil A i jugador del primer equip.\nA part del Torelló, el teu equip és? - Amb el barça sempre al cor.\nUn entrenador és un/a (acaba la frase) guia de l’equip. Hi ha molts estils d’entrenador, personalment crec que en el futbol base l’entrenador educador n’és l’adequat. Aquell que enten que l’aprenentatge i la formació dels seus jugadors i jugadores està per sobre de qualsevol títol i categoria.\nUn sistema de joc? M’agrada el 4-3-3 amb caire ofensiu, tot i així el sistema sovint depen de les característiques dels jugadors i jugadores que tens a l’equip.\nEl millor record que t’ha donat el futbol? L’ascens a 2a catalana amb el primer equip del torelló.\nI el pitjor? Les presions per part d’entrenadors i clubs quan jugava a categories altes en l’etapa de futbol base.\nA qui trauries una targeta groga? A qui no s’esforça.\nI a qui una vermella? A qui no respecta rivals, arbitres i sobretot companys i companyes.\nEns ho expliques? En les categories altes de futbol base, sovint els interessos i les presions per part de pares i mares cap a l’entrenador, passen per sobre de l’esforç dels jugadors i jugadores que no són els seus fills i filles.\nCom valores el futbol base del club? Crec que en els darrers anys el futbol base del club ha fet un salt molt gran en la formació dels jugadors i jugadores degut a la bona gestió i a la metodologia utilitzada per part dels entrandors i entrenadores del club.\nCom valores el futbol femení del club? Crec que el futbol femeni del Torelló és un referent a la comarca i un exemple a seguir per molts clubs.\nMúsica abans d’un partit o no? Si, sempre.\nCom has viscut el Covid_19 Ha estat una situació dificil, ja que no hem pogut acabar les lligues ni tampoc hem pogut fer la festa de graduació de la universitat. Tot i així, hem pogut estar en contacte amb els companys d’equip, els nens i el companys d’universitat, fet que el confinament hagi passat una mica més ràpid.\nEts de xarxes socials o no? Si! Sobretot instagram i twitter.\nObjectius teus de futur? Seguir donant guerra molts anys al primer equip del Torelló i seguir formant nens i nenes en el món del futbol.\nDesig per la temporada 2020/21 Deixar el primer equip del Torelló allà on es mereix.\nUn consell per o de la vida? Esforçat en allò que creus.


Casa de luxe en venda a Alella a prop de les platges del Maresme - Immobiliària de Luxe a Barcelona i al Maresme HJAPÓN\nRef. 00906 | Venda | Disponible\nCasa de luxe en venda a Alella a prop de les platges del Maresme\nExclusiva propietat de luxe per comprar a Alella, a la urbanització Nova Alella de la de Costa de Barcelona.\nParcel·la: 1534 m2\nExclusiva vila de luxe en venda a Alella , en una distingida urbanització propera al centre urbà. HJAPÓN immobiliària de luxe a Barcelona i Costa del Maresme, promociona aquesta magnífica finca de luxe per comprar a la zona residencial Nova Alella de la costa de Barcelona . Aquesta propietat única compta amb una superfície construïda de 480m2 sobre una extensa parcel·la de 1534m2.Hablamos d´una bonica casa de luxe d´estil clàssic en estat òptim de conservació que disposa de dos confortables plantes amb impactants vistes cap al mar i la montaña. Es distribueix a la planta preferent amb un hall d´entrada, porxo amb vidrieres que obre un espai de transició al jardí, sala multiusos amb bar, al costat d´un ampli menjador, un lavabo auxiliar i una àmplia habitació doble. A la planta superior d´aquesta promoció de luxe es troba un lluminós i ampli saló menjador amb accés a terrassa, una gran cuina office totalment equipada, dues habitacions dobles, una habitació senzilla, bany complet, una àmplia màster suite que inclou; un bany, vestidor i despatx. A més la luxosa casa es completa amb llar de foc, aire condicionat, calefacció, celler, sala de jocs, i garatge per a dos cotxes. A la zona exterior d´aquest exclusiu xalet de luxe trobem un extens i cuidat jardí amb gespa, arbres fruiters, estany amb font, es divideix en diferents àrees d´esbarjo, on es troba la piscina que té al costat una cuina d´estiu, diversos porxos, pou d´aigua i dipòsit d´aigua. Sens dubte és una interessant propietat de luxe que necessita ser experimentada per ser entesa plenament.\nAquesta singular casa de luxe per comprar a Alella , se situa en la selecta urbanització de Nova Alella a prop del centre del poble, a la costa del Maresme. Aquesta magnífica habitatge de luxe en venda es sitúa en un lloc de privilegi i és que té al seu abast tota mena de serveis des de; centres comercials, restaurants, cellers, botigues de tota mena, nombrosos centres esportius, on destaquen els camps de golf, les pistes de tennis, pàdel, instal·lacions hípiques i el prestigiós Club Nàutic del Masnou al costat de les excel·lents platges del Maresme. D´altra banda ressaltar que aquesta exclusiva propietat de luxe ha pròxims boníssims col·legis públics, privats i un de caràcter internacional trilingüe. Un altre punt fort a tenir en compte que té aquesta senyorial vila de luxe és que disposa a pocs metres, de parada d´autobús i tren de rodalies de Renfe amb destinació al centre de Barcelona i Girona , a més de trobar-se a només 20 minuts amb cotxe de la plaça de Catalunya i connecta directament amb la resta d´Espanya i Europa mitjançant els aeroports internacionals del Prat i Girona Costa Brava.


Dissabte Sant - Vetlla Pasqual\nAquesta nit i, aproximadament a la mateixa hora, milers i milers de comunitats cristianes de tot el món canten i celebren la Pasqua del Senyor, i la llur pròpia pasqua. Tot allò que hem fet i farem durant aquesta Vetlla ens ajuda a entendre i a viure esplèndidament el misteri que celebrem.\nLa mateixa nit que, amb la seva foscor és símbol de la ignorància, del error, de la culpa i també de la mort; la llum del ciri, el pregó pasqual, les flors i l'al•leluia entonat solemnement, constitueixen el llenguatge simbòlic que, juntament amb la paraula, ens ajuden a sintonitzar de cor amb el misteri del Crist Ressuscitat.\nLes lectures que hem escoltat presenten un únic moviment salvador històric que Déu ha obrat en la humanitat, des del origen de la raça humana, fins a la nova creació, la nova vida en Jesús ressuscitat.\nEls llibres històrics han presentat la creació del món i la de l'home i ens han recordat que Déu salvà el seu poble de l'esclavatge com a primícia i senyal evident de la voluntat divina d'oferir la salvació definitiva, per la Pasqua de Crist, a tot el poble, en el Regne del cel.\nLa lectura dels profetes ens ha recordat l'abundància de los promeses de Déu, per tal d'estimular la nostra esperança. Déu va prometre, per mitjà dels profetes, que ens aplegaria dels quatre punts de la terra, que ens donarà un cor nou, que ens purificarà, que serem el seu poble, que ens estimarà amb misericòrdia eterna i que ens omplirà de tota mena de dons.\nEl Nou Testament ens ha anunciat la gran notícia de la resurrecció i la seva actualització per mitjà del baptisme. Els batejats hem estat fets participants reals de la resurrecció de Crist i de la seva vida nova. Nosaltres ja hem ressuscitat amb Crist i hem estat nomenats hereus amb ell de la seva mateixa glòria. Només ens manca fer efectiva aquesta herència que tindrà lloc en acabar-se'ns la vida temporal, amb el seguiment de les seves petjades, mentre vivim en aquest món.\nLa Pasqua que avui celebrem dóna sentit a la nostra fe i a la nostra existència terrenal. Per això seguim perseverant, malgrat les dificultats, perquè Jesús ha inaugurat un nou ordre de coses i viu per a nosaltres i amb nosaltres. La nostra fe no ens porta pas a ser seguidors d'un llibre o d'una doctrina, sinó d'una persona vivent, Jesús, el Messies salvador. L'Evangeli ens ha dit: no tingueu por perquè Jesús de Natzaret, el crucificat, ha ressuscitat.\nAquesta nit ens orienta cap a una més assídua celebració del sagraments i ens invita a portar una vida pasqual amb Crist: vida nova d'alegria, de llibertat de fills salvats, d'energia en el camí del bé, d'esperança. Alguna cosa ha de canviar en cadascú de nosaltres i en la nostra comunitat parroquial, a partir d'aquesta sagrada Vetlla.