Millors corretges d'ensinistrament: Com es fa servir i el que has de saber | món Gossos\nSusana godoy | 22/09/2021 15:39 | Accessoris per Gossos, ensinistrament\nLa corretja d'ensinistrament és un altre dels elements que també hem de tenir molt a prop. Però encara que pugui sonar una mica brusc, és cert que es tracta d'una de les eines favorites perquè aconseguirà establir una connexió no verbal entre l'amo i la seva mascota. Per aquest motiu també s'ha de tenir una especial atenció a cada moviment.\nPerò és una cosa que veurem més endavant i que com a tal, ens ajudarà a entendre una mica més les funcions bàsiques d'aquest producte. Amb la corretja d'ensinistrament ens assegurem que els nostres animals estiguin sempre protegits, Per això, hem de triar sempre la millor per a ells.\n1 Què és una corretja d'ensinistrament per a gossos\n2 Quina longitud ha de tenir la corretja d'ensinistrament?\n3 Com utilitzar una corretja d'ensinistrament per entrenar al nostre gos\n4 Quan hem de començar a fer servir la corretja d'ensinistrament?\n5 On comprar una corretja d'ensinistrament per a gossos\nQuè és una corretja d'ensinistrament per a gossos\nLooxmeer Corretja de ...\nCorretja d'ensinistrament ...\nlionto by dibea Corretja ...\nLa finalitat de la corretja d'ensinistrament per a gossos és educar la teva mascota. Però també se centra en controlar-los, sobretot quan surts de passeig o potser durant els entrenaments. Per aquest motiu ens trobem amb que té un enganxi per poder subjectar-en la part de l'collaret de el gos i després un bon acabat en l'altre extrem on podrem portar-la sense problema.\nAixí que, a grans trets podem dir que el seu ús està centrat en millorar el comportament de les nostres mascotes, així com la seva seguretat.\nQuina longitud ha de tenir la corretja d'ensinistrament?\nNo és una pregunta que puguem respondre d'una manera contundent. Per què? Doncs perquè tot dependrà de la mida de l'gos en concret. És a dir, per començar necessites saber tant el pes com la mida i fins a l'altura de la teva pelut. D'aquesta manera ja podràs fer-te una idea del que necessita, perquè no tots els gossos són iguals ni en mesures ni tampoc en temperament.\nPer això, cal dir que el gos necessita moure amb llibertat però també, deixar-nos a nosaltres comoditat, així que el llarg mínim ha d'estar al voltant dels 5 metres, què són les anomenades estàndard. És important que si el teu gos és petit no sobrepassi aquesta longitud i recorda que sempre és preferible que sigui una mica fina. mentre que si el gos ronda els 20 quilos, llavors sí que necessites una corretja més gruixuda perquè necessitarem més resistència però de longitud sobre uns 3 metres és suficient.\nTornant als gossos mitjans o petits, sabem que solen ser més impacients, que els agrada olorar i jugar a cada pas, així que el millor és apostar per una que sigui extensible. Mentre que els que tiren massa de la corretja, sempre és milloro que els portem amb ella més curta. Evitant així certs estirades quan ens descuidem. Per als gossos més grans, per al rastreig o per anar a passejar per un lloc més solitari, encara que no són les més adequades, es poden fer servir les corretges de més de 20 metres que són les extra-llargues.\nCom utilitzar una corretja d'ensinistrament per entrenar al nostre gos\nCom succeeix en totes les fases de la vida, la corretja d'ensinistrament també necessita d'unes pautes perquè els nostres animals es vagin acostumant.\nEn primer lloc, el millor és col·locar-la corretja en un lloc tancat com la nostra casa i deixar que camini amb ella posada.\nNo llencis d'ella, sinó que és millor que l'animal vagi a les teves trucades i amb la corretja perquè pugui anar familiaritzant.\nUn cop fora, has de guiar-lo en tot moment perquè vagi fent on diguis, però evitant les estrebades que esmentem.\nTots els passos que faci bé, has d'elogiar, mentre que si dóna estirades o fa tot el contrari, evitarem el apropar-nos i donar-li mims en aquest moment perquè vagi entenent que alguna cosa no va bé.\nQuan la corretja estigui tensa i sigui perquè el gos tira, atura't i prossegueix quan la vegis molt més folgada.\nhem començar el passeig amb la corretja curta i si la nostra mascota no dóna estrebades, llavors podem anar deixant anar una mica més de corda. És una manera de mantenir sempre el control.\nSi el teu gos comença a mossegar la corretja, llavors el millor és despistar-canviant de rumb o girant sobre ells. Intuirà que alguna cosa canvia quan fa aquest gest.\nRecompensar-amb premis cada vegada que fa alguna cosa bé com caminar al nostre costat i aturar-los sense premi quan tira de la corretja, són altres dels punts més duts a terme.\nQuan hem de començar a fer servir la corretja d'ensinistrament?\nAixò succeeix també en la nostra vida i per tant, en la de les mascotes no es podia quedar enrere. La veritat és que com més aviat comencis, molt millor. Perquè veuràs també abans aquests resultats que esperes. Així que, amb això et recomanem que si tens un cadell amb un parell de mesos, comencis amb l'ensinistrament.\nÉs cert que ho faràs a casa, fent que es familiaritzi amb la corretja, etc. Però a poc a poc, també ho aniràs aplicant a quan estigueu al carrer ia les ordres que abans hem esmentat. Necessites molta paciència, diversos premis o recompenses i temps per poder aconseguir-ho. Però tot i això, serà més senzill que si comences quan l'animal és adult.\nOn comprar una corretja d'ensinistrament per a gossos\nUn dels punts més positius d'Amazon és que una vegada que entres a la seva web, podràs gaudir d'un ampli ventall de possibilitats. Això es tradueix en què les corretges d'ensinistrament estaran totes. Des acabats en els seus composició, fins colors més o menys cridaners, longituds variades i com no, diferents preus també. El que fa que sempre puguis triar la que més vagi amb tu i el teu gos.\nNo podia faltar a la seva cita KIWOKO perquè també és una altra d'aquestes botigues que ens ofereix tot el necessari per a les nostres mascotes. En aquest cas, comptarà amb les millors corretges, des de les més curtes a les extensibles passant per les engomades o les de nanses. Tot un món perfecte per ensinistrar al nostre gos de manera més còmoda.\nTant les corretges de niló, que són una de les més comuns, com les de cuir greixat, Estaran també en Tiendanimal. Però no per la seva varietat és aconsellable, sinó també perquè les tindràs de diferents colors i amb preus molt assequibles entre els quals sol haver-hi sempre alguna que altra oferta. És el moment de poder aprofitar-te d'això!\nRuta completa cap a l'article: món gossos » General Gossos » ensinistrament » Corretja d'ensinistrament


Acabo de tastar el preu de la fama. M'explico, un dels lectors mes fidels del blog acaba de criticar no una sino dues de les fotos que tenim a l'album, les critiques no es comentaran en aquest lloc, perque ja han estat discutides per altres vies, pero be, em sento com el Jesulin quan li fan fotos a la seva finca de Hierbabuena o com es digui i el pobre no te cap control sobre el que es publica i passa el que passa. Be, deixe-m'ho aqui, currupipi esta una mica empipat perque les critiques son injustes i del tot desmesurades, tot i aixo, en prenc nota.\nCom que fa dies que no tenim tema Irak, deixeu-me comentar una cosa.\nSituacio a la poblacio germana de Fallujah: fa dos setmanes uns bandits segresten, cremen i mutilen a 4 civils made in USA. Resposta USA: assassinen a mes de 600 persones entre les que hi ha dones i nens. Si algu ha estat seguint el nostre lider espiritual Bill O'Reilly, la resposta dels marines va ser tard i segons ell, no es feia res per acabar amb la poblacio de fallujah, que pensa ara aquest bon home, ni una paraula, es vergonyos. S'an assassinat 600 persones en el nom de la bandera aquella de barres i estrelles, no ho perdem de vista. Podem dir que l'11-M va ser causat per terroristes islamics, que van matar 190 persones., OK, tothom hi esta d'acord. Aqui tenim 600 morts a Fallujah, que l'unica diferencia que tenen amb els de Madrid es que han estat morts en una guerra il.legalment iniciada, i malament acabada per una coalicio que no es tal i de la que en formem part, encara, i espero que per no massa temps mes. per tant podem dir que els USA son terroristes, NOOOOO, evidentment, son portadors de la democracia, la llibertat i totes les mandangues que es vulguin, vinga, va.\nEl diumenge vaig veure un programa de la CNN, CNN Presents, es diu, en aquest programa de reportatges (estil 30 minuts), un periodista passa un dia amb un soldat america, una vidua iraqui, un policia iraquia, un clergue xii, i un empresari kurd. Molt interessant tot plegat, resum del programa: el clergue xii era el que vivia millor, i mes poder tenia per manipular a la gent, per tant estem com sempre, els religiosos son els que tenen mes poder, i els que manipulen a tothom en favor dels seus interessos, US SONA??\nFins aqui la politica, perdoneu, pero es que ho he d'explicar, si algu te alguna cosa a dir, m'envii un mail i ho enganxare a un els blogs seguents.\nAdeu i fins dema. Aviu em fare una foto on quedi una mica millori on es pugui apreciar tota la massa muscular creada en els ultims temps al gimnas del complexe Archstone La Jolla.\n# posted by Jordi @ 2:22 PM


Ana Tere Raventós, Medalla d'Honor de Barcelona 2020 | betevé\nAna Tere Raventós, Medalla d’Honor de Barcelona 2020\nHa liderat durant 30 anys la Fundació Boscana, una entitat que té cura de les persones amb discapacitat intel·lectual des de fa sis dècades\nClara Vera Colina | Montse Llorens Sala | dimarts, 15 de desembre del 2020, a les 16.06\nL’Ana Tere Raventós ha rebut una de les Medalles d’Honor de Barcelona per la seva tasca a favor de la integració de les persones amb discapacitat intel·lectual. És la presidenta de la Fundació Boscana, una entitat familiar que van fundar els seus pares els anys 60 per donar una educació a la germana gran d’Ana Tere, que tenia discapacitat intel·lectual. Raventós considera que el guardó és un reconeixement als seus pares i també a tot l’equip de Boscana.\nL’Ana Tere Raventós recollint el guardó el passat 1 de desembre de 2020\n30 anys al capdavant de la Fundació Boscana\nSegons l’Ana Tere Raventós, que ha liderat la Fundació Boscana durant tres dècades, l’aportació més gran de l’entitat ha estat “donar estabilitat a les famílies, donar-los la tranquil·litat de saber que les seves filles estan cuidades i que tenen la nostra prioritat. Algunes famílies m’han dit ‘tu saps com estic de tranquil·la sabent que la meva filla està a Boscana?’. Això és un orgull per a nosaltres”.\nUn centre familiar en plena natura\nL’entitat sempre ha estat molt familiar. La van iniciar els pares de l’Ana Tere, ella ho va seguir durant 30 anys, i ara, des d’en fa 9, la seva filla, l’Elena de Carandini ha agafat les regnes de la fundació i l’ha actualitzat amb canvis com ara la integració de nois al centre ocupacional i també a la residència a partir del mes que ve.\nQuan la discapacitat intel·lectual era un tabú\nLa Fundació Boscana va començar com una escola per a nenes amb discapacitat intel·lectual i ara és una residència i un taller ocupacional amb una trentena d’usuaris. Els pares de l’Ana Tere Raventós van crear la fundació el 1961, quan la discapacitat intel·lectual era un gran tabú. “En aquell moment les persones amb discapacitat s’amagaven, no veies ningú que en tingués pel carrer. Podies veure un cec, un coix, un sord… però una persona amb discapacitat intel·lectual no la veies“, explica l’Ana Tere.\nEls pares de l’Ana Tere Raventós, els impulsors de la Fundació Boscana\nEls seus pares van fer recerca a l’estranger perquè a Espanya gairebé no hi havia cap centre d’aquest tipus, i van fundar Boscana basant-se en centres i sistemes d’educació del nord d’Europa. “Ho van copiar tot: els sistemes d’educació i formació, els passadissos i aules àmplies amb molta llum, les finestres grans i baixes perquè es pogués veure l’exterior en cadira de rodes”, explica Ana Tere Raventós que ha crescut, pràcticament, a Boscana, un dels primers centres d’educació especial femení d’Espanya, que van ubicar en un bosc perquè els usuaris s’hi sentissin més lliures.\n— discapacitats — diversitat funcional — premis\nLa fiscalia demana dos anys i nou mesos de presó per agredir una dona que treia llaços grocs


Categories Meteorologia Estacions Meteorològiques Davis Vantage VUE + Weather Link USB\nEl Conjunt Integrat de Sensors (ISS) sorprèn pel seu innovador disseny, que s'integra a la perfecció en qualsevol ubicació. És resistent a la corrosió i a totes les inclemències del temps, des dels hiverns gelats i intenses tempestes fins a calorosos estius i forts vents. El protector solar dona una excel·lent protecció contra la radiació solar i d'altres fonts de calor radiat i reflectit. El panell solar alimenta la ISS durant el dia, a la vegada que carrega una bateria interna que proporciona energia durant la nit. Una pila de liti serveix de suport en cas de necessitat.\nLa consola permet visualitzar totes les variables meteorològiques de forma simultània i configurar l'estació sense necessitat de l'ordinador. Presenta un còmode teclat i una gran pantalla LCD de 11 x 8cm amb retroil·luminació, per a una perfecta lectura tant de dia com de nit. És possible afegir consoles addicionals per visualitzar la informació en diferents ubicacions.\nWeatherLink es compon del datalogger per l'emmagatzematge i descarrega de dades meteorològiques i del potent software de monitoratge desenvolupat per Davis Instruments. Permet emmagatzemar tota la informació registrada per l'estació en una base de dades permanent, visualitzar-la en temps real en un ordinador elaborant gràfiques i informes detallats, publicar-la a Internet i exportar-la a la majoria de fulls de càlcul.\nExamine també aquestes categories: Estacions Meteorològiques, Estacions Meteorològiques professionals, >100 EUROS, El millor regal


Les trucades al 112 fetes des de la Conca de Barberà baixen un 7,3% durant el 2018 - Nova Conca\nLes trucades al 112 fetes des de la Conca de Barberà baixen un 7,3% durant el 2018\nAvui 11 de febrer, és el Dia Europeu del 112, el telèfon que salva vides\nDilluns, 11 de febrer de 2019 a les 11:59h\nEl nombre de trucades que va atendre el telèfon d’emergències de Catalunya CAT112 durant el 2018 va augmentar de forma generalitzada a tota Catalunya excepte a vuit comarques. El Pla de l’Estany, les Garrigues, la Segarra, l’Urgell, el Pallars Sobirà, la Conca de Barberà, el Baix Ebre i la Ribera d’Ebre van registrar un lleuger descens.\nEl Centre d’Atenció i Gestió de Trucades d’Urgència 112 Catalunya CAT112, depenent del Departament d’Interior, va atendre l’any passat 2.879.633 trucades, mentre que l’any 2017 van ser 2.680.520 trucades.\nDel total de trucades rebudes l’any 2018, 1.720.085 van ser trucades operatives, que vol dir que van ser generades per una emergència i van activar algun tipus de recurs operatiu. Aquesta xifra significa un lleuger augment, del 7% respecte l’any anterior (l’any 2017, les trucades operatives van ser 1.607.594).\nDel total de trucades operatives, els mesos que es van atendre més trucades el 2018 van ser els d’estiu. Concretament, el mes en què es va atendre un major nombre de trucades va ser juliol (144.384 trucades), seguit de l’agost (141.931) i juny (130.696).\nLes trucades al 112 per incendis baixen un 19,9% durant el 2018 a Tarragona\nDes de les comarques de Tarragona es van fer un total de 175.801 trucades al telèfon d’emergències 112 l’any 2018, un 3,6% més que l’any 2017 que se’n van fer 169.656. La majoria de les trucades fetes des de Tarragona van ser per demanar assistència sanitària 56.748 (32,3%) i 53.466 trucades durant el 2017; 56.536 trucades (32,2%) es van fer temes de seguretat, davant 53.451 trucades pel mateix motiu l’any anterior; 28.577 trucades (16,3%) es van fer per motius de trànsit, davant 27.845 trucades el 2017; i per incendis es van fer 8.261 trucades (4,7%) durant el 2018 i 10.308 el 2017.\nDes de la Conca de Barberà l’any passat es van fer 3.177 trucades al telèfon d’emergències 112, un 7,3% menys que l’any anterior (3.426 trucades). La majoria d’aquestes trucades van ser per motius de trànsit (1.103 trucades que van representar el 34,7%) davant les 1.139 del 2017; 972 (30,6%) es van fer per demanar assistència sanitària davant les 1.002 de l’any 2017; 584 per motius de seguretat (17,4%) davant les 527 del 2017; i per incendis 177 trucades (5,6%) davant les 397 del 2017.\nUn 39,3% de les trucades al 112 l’any 2018 des de la Conca de Barberà es van fer des de Montblanc (1.248 trucades davant les1.201 durant el 2017); 496 avisos es van rebre des de l’Espluga de Francolí (15,6%) davant 549 avisos durant el 2017, i 211 trucades es van fer des de Vimbodí i Poblet (6,6%) davant 274 trucades durant el 2017.\nEl pregó de Josep Maria Freixas enceta la Festa Major de Sarral\nL’Acampada Jove 2019 obre les portes de la seva edició més reivindicativa\nInversió de 173.000 euros per a l'Antic Celler Modernista de Montblanc\nSanta Coloma ha viscut la seva cita amb l'Aplec del Romesco d'aquest 2019


Gestionar de la manera mÃ©s eficient els recursos pÃºblics. Fer al mÃ xim amb els recursos disponibles. Aquest sempre ha estat l’objectiu principal de la gestiÃ³ d’Esquerra d’Amposta, sempre tenint clar el model de ciutat que volem.\nQuina ciutat ens mereixem?\nAmposta Ã©s i ha de ser la millor ciutat per viure, una ciutat moderna, sostenible, accessible i amable amb tothom, una ciutat amb igualtat d’oportunitats i solidÃ ria. En definitiva, una ciutat on tothom pugui viure, treballar i gaudir.\nAquesta visiÃ³ Ã©s la base de qualsevol de les decisions que prenem com a equip de Govern de l’Ajuntament. Un dels moments en quÃ¨ es visualitza Ã©s en el pressupost, que no deixa de ser un document que fixa les lÃnies mestres de l’activitat que tindrÃ l’Ajuntament durant l’any. El pressupost del 2020 aixÃ ho reflecteix.\nQuÃ¨ defineix el pressupost del 2020?\nMalgrat ser uns comptes que ens ha costat ajustar, hem aprovat un pressupost que ens permetrÃ consolidar molts projectes de ciutat importants, sense oblidar tampoc les ajudes als diferents sectors de la nostra societat.\nQuins projectes hi destaquen?\nEl pressupost del 2020 reserva 80.000 euros per al desenvolupament del projecte d’habitatge pÃºblic a Amposta, per donar cobertura als convenis signats amb l’AgÃ¨ncia de l’Habitatge de Catalunya i HÃ bitat3, i 36.000 euros per a l’arranjament d’habitatges socials.\nTampoc oblida les PolÃtiques Actives d’OcupaciÃ³, que generen ocupaciÃ³ a Amposta i al conjunt del territori, unes polÃtiques de les quals ens hem convertit en referents no nomÃ©s a les Terres de l’Ebre, sinÃ³ tambÃ© al conjunt del territori. Com a novetat en aquesta Ã rea, enguany es destinaran 190.000 euros a un projecte d’impuls a la inserciÃ³ laboral a nivell comarcal amb un conveni amb IDFO; Fussmont i la FundaciÃ³ Ulldecona.\nEncara que no per la quantitat, Ã©s rellevant el pla pilot amb Creu Roja per donar servei d’odontologia a persones necessitades. L’Ajuntament n’aporta 6.000 euros, mentre que Creu Roja en posarÃ 6.000 mÃ©s per comenÃ§ar a realitzar aquest projecte, que confiem que puguem ampliar amb la colÂ·laboraciÃ³ d’alguna altra entitat.\nEl pressupost del 2020 crea una lÃniad’ajuts per a entitats juvenils, amb 10.000 euros, i l’increment en 15.000 euros per al suport de les entitats i activitats culturals (es passa dels 303.000 euros de l’any 2019 als 318.200 de l’any 2020) i no oblida les principals partides que han crescut els Ãºltims quatre anys com els beques a l’excelÂ·lÃ¨ncia (50.000 euros), les subvencions a centres i entitats educatives (40.600 euros), a les entitats esportives (248.500 euros), a entitats socials (126.100 euros), els ajuts a la contractaciÃ³ i l’emprenedoria (40.000 euros) o al comerÃ§ (5.000 euros), entre d’altres.\nQuant a inversions, hi destaquen els 515.000 euros de la quarta fase de l’enllumenat, que rebran una subvenciÃ³ del fons Feder; els 200.000 euros de substituciÃ³ i millora clavegueram vinculats al Pla Ãšnic d’Obres i Serveis (PUOSC) de la Generalitat, o els 96.000 euros per a la construcciÃ³ d’un nou bloc de 130 nÃnxols al cementeri municipal.\nTambÃ© sÃ³n destacables els 30.000 euros d’arranjament de la carretera al Poble Nou, per dignificar aquesta via mentre la DiputaciÃ³ de Tarragona no tingui la titularitat i pugui desenvolupar un arranjament complet.\nQuÃ¨ Ã©s el prÃ©stec pont per a Fussmont?\nEl pressupost del 2020 inclou un pressupost de cinc milions d’euros que l’Ajuntament constitueix amb un interÃ¨s molt baix per poder-li desprÃ©s traslladar a Fussmont per a gestionar la residÃ¨ncia d’avis. Amb el beneplÃ cit d’Economia i Finances de la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament farÃ un prÃ¨stc, que no pujarÃ l’endeutament de l’Ajuntament, perÃ² sÃ que permetrÃ esponjar la situaciÃ³ econÃ²mica de la residÃ¨ncia. SuposarÃ una reducciÃ³ de quota d’uns 200.000 euros anuals i suposarÃ un estalvi total de 50.000 euros respecte al prÃ©stec que tenia constituÃ¯t la Fussmont perquÃ¨ es millora el tipus d’interÃ¨s.\nN’hi ha qui ens acusa d’improvisar o de no saber gestionar. El pressupost que aprovem cada any i que executem amb la mÃ xima diligÃ¨ncia demostra que no Ã©s aixÃ. Aboquem recursos al carrer sempre amb la visiÃ³ que volem per a Amposta: fer-ne una ciutat moderna, sostenible, accessible i amable amb tothom, una ciutat amb igualtat d’oportunitats i solidÃ ria.


El PSOE dona suport al Govern perquè un «pròfug de la justícia» no sigui president de Catalunya - Diari de Girona\nEl secretari d'Organització dels socialistes defensa la mesura dels populars per defensar «l'Estat de dret»\nEl secretari d´Organització dels socialistes, Jose Luis Ábalos.\nEl secretari d'Organització de l'Executiva Federal del PSOE, José Luis Ábalos, va confirmar ahir el suport del seu partit al Govern de la Nació per evitar que «un pròfug de la Justícia», en referència a Carles Puigdemont, pugui ser nomenat president de la Generalitat de Catalunya. En declaracions als periodistes al costat de l'alcaldessa de Còrdova, Isabel Ambrosio (PSOE), amb la qual va visitar el Parc Logístic de la ciutat andalusa, Ábalos va aclarir que el seu partit dóna suport a la decisió del Govern d'impugnar davant del Tribunal Constitucional la candidatura de Carles Puigdemont a la Presidència de la Generalitat de Catalunya, mesura anunciada aquest dijous a la vicepresidenta del Govern, Soraya Sáenz de Santamaría. En aquest sentit, Ábalos va afirmar que els socialistes donaran «donar suport al compliment de la Llei» i «la defensa de l'Estat de Dret», de manera que, si l'executiu que presideix el popular Mariano Rajoy «actua en aquesta direcció, comptarà amb el suport» del PSOE, és a dir, els socialistes «no acompanyen al Govern perquè sí», sinó que ho recolzen «en la tasca de defensa de la legalitat i de la integritat territorial d'Espanya».\n«Ha de rendir comptes»\nEl delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, va dir a Carles Puigdemont que els vots que hagi rebut la seva candidatura «no anul·len les causes judicials pendents». Millo afirma que Puigdemont primer ha de rendir comptes amb la justícia.


Biblioteca Torras i Bages: La bèstia d'Alessandro Boffa\nLa bèstia d'Alessandro Boffa\nUn lleó enamorat d'una gasela, un liró amb somnis eròtics, un microbi amb complex d'inferioritat, un camaleó que es busca a si mateix, un tauró, un escarabat, una vaca, una rata, un cargol... Viskovitz és cadascuna d'aquestes bèsties que lluiten contra les pròpies rareses i neures. Darrere de tot, però, hi ha representats la condició humana i la força de l'amor. L'objecte del desig sempre és Ljuba, bellíssima i primfilada, que és una gasela, una truja, una gossa... La passió bestial entre l'un i l'altra prové del principi dels temps i no tindrà mai fi.\nUn tour de force que apel·la a l'humor i a la intel·ligència. Una ràfega de faules iròniques que il·luminen un món on ens esforcem per ser animals i acabem convertint-nos en bèsties.


Inici > Quim Erra: “El que més m’indigna és el maltractament a les persones. M’he d’agafar a la cadira”\nExacte. El nostre govern està confirmat per consellers dels territoris on som presents, ara per ara, l’Ordre Hospitalària de Sant Joan de Déu està present als cinc continents, hi ha per tant representació dels cinc continents. Ara, al meu costat, a més del germà general , el pare Jesús Etayo, que és navarrès, hi tinc a Pascal Ahodegnon (Àfrica), Jose Augusto Gaspar Louro (Europa), Joseph Smith (Austràlia), Dairon Meneses (Amèrica) i Vincent Kochamkunne (Àsia). Això ens dóna una visió molt àmplia de qui som i de què estem fent.\nRelacionat amb això, en una entrevista al dominic Thimoty Radcliffe, també li vam preguntar : si vingués Jesús avui què ens diria?\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/quim-erra-mes-m-indigna-es-maltractament-persones


Salut identifica com a verdes a tres residències de Calella | Ràdio Calella Televisió\nSalut ha donat la classificació de residències verdes a Lantus, La Maresme i Fàtima; i taronja per a la Mar i Sol. Amb tot, des de l’Ajuntament de Calella es confia que a finals de setmana totes passin a verdes i per tant centres sense contagis i que han garantit els circuits, l’aïllament i la sectorització dels espais perquè puguin començar a rebre visites. Ho ha confirmat el regidor de Política Social, Ramon Llamazares, en una entrevista al programa La Ciutat. També ha apuntat que totes les morts per Covid-19 confirmades s’han concentrat a la Mar i Sol avançat que totes les morts confirmades per Covid-19 en residències s’han produït a la residència Mar i Sol del carrer Costa i Fornaguera.\nLa residència Mar i Sol, ara mateix l’única taronja segons la classificació del Departament de Salut, tindria encara algun cas actiu de coronavirus però amb les instal·lacions perfectament segmentades i controlades en zones diferenciades. És per això que el regidor de Política Social preveu que aquesta mateixa setmana, i si l’evolució segueix sent positiva, passi a tenir la catalogació de verda.\nAra per ara a Calella, no tenim cap residència de color vermell. A dia 27 de maig només hi ha una residència que està de color taronja però si tot segueix anant com ha evolucionat fins ara, a finals de setmana podria passar a ser verda.\nLa Covid-19 ha causat la mort de, com a mínim, 16 usuaris de les residències de Calella, segons dades oficials del Departament de Salut d’ara fa dues setmanes. El regidor de Política Social ha especificat que totes les morts confirmades per Covid-19 han estat a la Mar i Sol.\nPuc confirmar que a Calella a la residència Mar i Sol és on s’han produït les defuncions per coronavirus. També hi ha hagut defuncions a la residència La Maresme, però no està confirmat que hagin estat per Covid-19.\nRamon Llamazares no ha pogut precisar el nombre total de defuncions per coronavirus a Calella. Tampoc el Departament de Salut dona informació concreta, tan sols, en el mapa interactiu, els casos positius i sospitosos en cadascun dels municipis.\nEl nombre total de defuncions a Calella per Covid-19 ara mateix el desconec.\nLlamazares ha reconegut que per afrontar l’emergència social provocada per la crisi sanitària caldrà modificar el pressupost de Política Social, que ara destina 1.250.000 a l’àrea. Diu que caldrà incorporar nou personal i augmentar els ajuts i beques per a les famílies més vulnerables.\nAixò comportarà un increment en ajuts econòmics evidentment. Necessitarem més personal, caldrà donar més ajudes a les famílies i a infants, ajuda en els àpats, ajudar amb moltes més beques, com les beques menjador o de material. Per tant sí que caldrà modificar el pressupost.\nEl regidor de Política Social ha exposat que la crisi està agreujant la situació de vulnerabilitat de moltes famílies, que han perdut la feina o estan en ERTO, i no tenen cap mena d’ingressos.\nLlamazares també ha anunciat que aquest estiu el Centre Obert Els Pins, que acull a 50 infants de famílies vulnerables, també donarà servei durant els mesos de juliol i agost. Amb tot, es treballarà per oferir suport emocional i psicològic.\nSegüent El Govern aprovarà un paquet de mesures per garantir la reobertura segura de les platges\nAnterior Després d’acollir sanitaris, els apartaments Neptuno es preparen per rebre els primers turistes\nCréixer: formació humana, laboral i professional per a la promoció de la dona


Les presentacions en línia poden arribar a ser molt pesades o molt entretingudes. Imatge de Hans Splinter. Llicència d'ús CC BY-ND 2.0\nEl contingut multimedia ajuda a que la presentació en línia sigui més interessant. Imatge de Tobias Toft. Llicència d'ús CC BY 2.0\nAvui en dia quan presenteu un projecte, quan presenteu la memòria d’activitats o quan feu l’assemblea general de socis i sòcies, heu d’utilitzar alguna eina per fer les presentacions en línia. Mitjançant aquestes eines podreu dissenyar i presentar tota la informació que heu d’explicar, però molt resumit i d’una forma molt clara.\nPerò a vegades, i molt probablement us ha passat, heu vist presentacions que són un desastre informativament. Molt de text, zero síntesis, poques imatges... això genera poc interès per les persones que han de visualitzar aquesta presentació. Com ho podeu fer, doncs, per què les vostres presentacions siguin atractives i interessants?\nA continuació us descrivim alguns consells perquè les presentacions tinguin un bon interès per part del vostre públic.\nSabeu qui mirarà la vostra presentació en línia?\nAbans d’iniciar l’eina amb la qual fareu la presentació, hauríeu d’agafar un paper en blanc o obrir un document en blanc del bloc de notes del vostre ordinador. Penseu bé. Quines persones seran els destinataris de la vostra presentació? Els vostres socis i sòcies de l’entitat? L’alumnat d’un institut?\nA part també de tenir clar quin és el públic objectiu de la vostra presentació en línia, també hauríeu de tenir clar quin és l’objectiu de la vostra presentació en línia i el missatge que voleu transmetre.\nMitjançant tota aquesta informació podreu delimitar la vostra presentació. Podreu decidir quin serà l’estil de la vostra presentació, com serà el disseny i fins i tot, escollir correctament l’eina amb la qual fareu la presentació en línia.\nEstructurar la informació com si fos una història\nMoltes presentacions en línia són desastroses perquè tenen molta informació. Pàgines i pàgines d’informació, a vegades repetida, que provoquen que la gent s’adormi. Com podeu fer que el vostre públic segueixi la presentació amb atenció?\nL’ideal seria estructurar la informació com si fos una història. Amb un inici, un desenvolupament i un final. Fins i tot, a vegades es poden posar girs de guió per enllaçar temes. D’aquesta manera es pot mantenir la tensió de l’espectador o espectadora.\nAixò ho podeu fer amb un processador de texts, no cal que ho feu directament a l’eina de presentacions en línia.\nL’inici de la vostra presentació pot causar que la gent es quedi a la sala on es projectarà, o no. Quantes vegades heu anat a una presentació en línia i la persona ponent comença ressaltant tot el seu currículum? Evidentment que cal que feu una petita introducció a la vostra persona, però no cal destacar tots els cursos i formacions que heu fet al llarg de la vostra vida.\nPot ser molt interessant començar amb una dada trencadora, un missatge potent que més endavant podreu desenvolupar amb més solvència. Mitjançant aquest cop d’atenció, tindreu el vostre públic més centrat en la presentació que no en la pantalla del seu dispositiu mòbil.\nEn aquest pas hauríeu de poder desenvolupar tota la vostra argumentació o presentar tota la informació que heu de presentar. Sintetitzeu bé el que voleu presentar, agrupeu per categories i subcategories tota la informació que voleu presentar.\nEn aquesta secció hauríeu de fer un petit resum del que heu exposat, sobretot, reforçant les idees que heu destacat. Podeu resumir el missatge principal que volíeu explicar i fins i tot fer una proclama de crida a l’acció. No oblideu de donar la vostra informació de contacte per si algú, més endavant, té un dubte i us el vol consultar.\nDissenyar la teva presentació\nJa teniu tota la informació que heu d’inserir dins la presentació en línia. Ara sí que podreu obrir el programa que feu servir. D’eines de presentació en línia n’hi han varis, com:\nEl disseny de la vostra presentació en línia hauria de respectar les següents regles de disseny:\nTot el contingut de la vostra presentació en línia hauria de respectar els mateixos marges a totes les pàgines. Queda molt malament veure diferents marges a cada pàgina. Cal uniformar aquest aspecte.\nHeu d’utilitzar els mateixos colors sempre. Si teniu un llibre d’estil gràfic, utilitzeu-lo, ja que hauria d’haver-hi els colors corporatius.\nEl mateix. Com a molt utilitzar-ne dos. Una pels títols i l’altra pel contingut. Les dues haurien de ser de famílies diferents, una sans i una serif, per exemple.\nÉs molt interessant afegir les imatges que podeu. Les podeu obtenir del contingut ‘42 bancs d’imatges on trobar fotografies lliures de drets’. Mitjançant les imatges ajudareu al fet que el missatge s’entengui millor.\nTambé podeu inserir vídeos. La majoria d’eines de presentacions en línia permeten la inserció de vídeos provinents de Youtube, Vimeo o Daily Motion. Això sí, els vídeos haurien de ser curts, ja que si no poden ocupar tot el temps de la vostra presentació.\nTambé podeu utilitzar infografies. Les infografies és una manera de mostrar informació però de manera gràfica. Això ajudarà molt a les persones a entendre el missatge que esteu transmetent. També ajuden molt a comunicar, quan hi han moltes dades.\nAquí podeu trobar eines per fer infografies.\ncomunicació associativa, canva, eines digitals, aplicacions i programari


Aplec de Sant Miquel 2016\ndimarts, 27 de setembre de 2016 09:35\nUn dels moments de la festa. (Foto: Benet Solina)\nHomenatge a Quercus en la present edició de l’Aplec\nL’entitat ecologista va rebre un reconeixement pels seus 20 anys d’existència. També es van commemorar els 1050 anys de la parròquia d’Eramprunyà\nEl bon ambient i el clima de bonança han marcat, aquest any, l’Aplec de Sant Miquel, una de les tradicions que es manté a la nostra ciutat i que, com cada any, arrenca des del casc urbà amb la pujada, a peu o en bici, al castell d’Eramprunyà on s’organitzen diferents activitats lúdiques i cultural. Enguany, la festa, documentada des de finals del segle XVI i que després de desaparèixer al 1920 va ser recuperada al 1961 per diferents entitats gavanenques, com l’UME, ha fet un reconeixement a l’entitat ecologista Quercus amb motiu del seu vintè aniversari i s’han commemorat els 1050 anys de l’existència de la parròquia d’Eramprunyà.\nDurant la festa es va assaborir una xocolatada, es va fer la repicada de la campana Miquela i la missa. També es va celebrar una visita guiada al Castell i els esperats jocs medievals de colles per a grans i petits. La festa va seguir amb un concert de música tradicional i balls populars amb el grup 4Barres.cat. i un aperitiu amb vi i ganyips i dinar de motxilla.\nDarrera actualització de dimarts, 27 de setembre de 2016 11:29


Què diu exactament la condemna de Pablo Hasél? Segona part\nEn Cecilio, l'Estanislao i els terroristes de l'Audiència Nacional (2)\nSegona part de la lectura atenta de la sentència de l'Audiència Nacional que ha condemnat el raper català Pablo Hasél a presó, enmig d'un clima general d'insurgència als carrers\nper Víctor Lloret 22/02/2021 22:30h\nAhir vam deixar a Pablo Rivadulla, de nom artístic Pablo Hasél i de nom jurídic Pedro Antonio, amb una sentència revisada que considerava que l'única manera de curar-li les ganes de fer tuits mencionant terroristes difunts seria passant nou mesos a la presó. Perquè és conegut que res no et farà estimar més les institucions d’un estat que conèixer-ne les penitenciàries.\nPerò en Pablo no estava entusiasmat amb aquesta perspectiva redemptora, i va recórrer la sentència. Com ja estareu notant, aquí el debat està en la definició de què és i què no és “enaltiment de terrorisme”. Per entendre la visió dels magistrats, haurem de fer una parada tècnica al Codi Penal, que ens diu (entre altres coses) que aquest delicte és “l’enaltiment o la justificació en públic de delictes de terrorisme, de qui hagi participat en la seva execució”. Però atenció, també formarien part d’aquest delicte els actes que “comportin descrèdit, menyspreu o humiliació de les víctimes de delictes terroristes o els seus familiars”.\nRepeteixo una cosa que vam veure ahir: per l’Audiència Nacional, el terrorisme és el que la mateixa justícia espanyola ha condemnat com a tal. Per molt que, posem pel cas, un dictador governés Espanya durant trenta-sis anys fent ús del terror quan li semblava convenient, si no hi ha hagut condemna, no hi ha cap delicte en fer una fundació lloant les virtuts d’aquest senyor. Alguna cosa hi tindrà a veure que aquest mateix dictador fos el creador de l’Audiència Nacional, però millor que ho deixem per un altre dia.\nA efectes del Pedro Antonio, aquest llarg paràgraf introductori es tradueix en una veritat molt simple: si els magistrats aprecien que en els seus tuits s’ha parlat positivament d’un terrorista o si ha dit alguna cosa que una víctima del terrorisme pot considerar humiliació o menyspreu, ha begut oli.\nPer rebutjar la instància que ha presentat l’advocat del raper, el tribunal es limita a tornar a dir que ha trobat tuits on Hasél parla en termes positius de persones que van ser condemnades com a terroristes, i que això ja és prou per ser considerat delicte d’enaltiment. Fixem-nos que aquesta doctrina seria exactament igual de vàlida si el mort per atac “terrorista” fos un comissari torturador durant el franquisme. I com, d’altra banda, no seria aplicable si es parlés en termes exactament igual d’elogiosos del comissari en qüestió.\nPerò el tribunal té un problema, que aquesta persecució de l’elogi de la violència com a metodologia de canvi polític xoca contra la llibertat d’expressió i d’opinió.\nCap problema. Són importants, però s’ha de tenir present “el respeto al otro”. Però el més important és que hem de tenir present que uns tuits d’un raper lleidatà, que tindria uns centenars de seguidors si no l’hagués llançat a la fama la mateixa judicatura, poden ser un factor “que alimente un clima favorable a su reproducción (del terrorisme) o se constituya en germen, remoto pero real, de nuevas acciones de esa naturaleza, acciones que cuartean los pilares del Estado de derecho.” És a dir, que els pilars de l’estat espanyol es poden enfonsar perquè un noi faci un tuit dient que un membre del GRAPO va ser “asesinado por la policía por defender nuestros derechos”. Que dius: quins pilars més dèbils. Particularment si tens en compte que el “Pedro Miguel” del tuit va ser efectivament assassinat per la policia, i que lluitava per una ideologia que, des del punt de vista de Hasél, defensa els nostres drets.\nSeguidament, la sentència ens diu que paraules com les de Hasél són un reforç per accions criminals molt greus i que són una altra manifestació “muy notoria” d’una via que generarà terror col·lectiu per fer avançar els objectius terroristes. Després veurem quins són.\nEn una teoria que desenvoluparà després, la sentència diu que no busca prohibir l’elogi o defensa de certes idees polítiques, ni les opinions sobre fets històrics o d’actualitat. El que busca és perseguir les conductes "especialmente perversas de quienes calumnian o humillan a las víctimas al tiempo que incrementan el horror de sus familiares. Actos todos ellos que producen perplejidad e indignación en la sociedad y que merecen un claro reproche penal.”\nQue podríem discutir sobre si les víctimes del terrorisme haurien de tenir un paper tan destacat en un àmbit que hauria de ser racional i no emocional, però fins i tot donant la raó als jutges, i fent servir la llista de tuits en què basen la condemna, jo no n’he trobat ni un que sembli fet amb l’ànim d’ofendre a una víctima. L'única manera de creure el contrari seria si considerem a la policia com a col·lectiu, i que qualsevol crítica a la seva actuació és atacar a una víctima del terrorisme. Però no és una teoria que quedi verbalitzada a la sentència.\nPerò tornant al tema ideològic, el que sí que sembla implicar la sentència és que el terrorisme és una ideologia en si mateixa. Que Hasél no és que sigui comunista i republicà, sinó que vol veure un regne de terror. L’Audiència diu que aquesta ideologia es basa "en el exterminio del distinto, en la intolerancia más absoluta, en la pérdida del pluralismo político y, en definitiva, en generar un terror colectivo que sea el medio con el que conseguir esas finalidades". Una definició que, curiosament, s’ajusta com un guant a la pujada al poder i el modus operandi del franquisme.\nAixò ho dic jo, evidentment, no els jutges. Ells consideren que estan fent una feina de dic, parant la marea de terror que el rap del Hasél estava conjurant. L’Audiència creu que aquests tuits van “más allá de la mera expresión emotiva” i que busquen “incitar a que se apoye y ayude a los que cometen actos de terrorismo.” Si abans no he trobat cap tuit a la sentència que pogués ser catalogat com a enaltiment, d’exhortació a cometre actes terroristes crec que l’únic podria ser aquest:\n“Las manifestaciones son necesarias pero no suficientes, apoyemos a quienes han ido más allá.”\nNo acaba de ser la mena de cosa que et vol fer agafar les armes, però a algun lloc deu estar trobant el tribunal un missatge destinat a incitar “la comisión de delitos de terrorismo” i que obtenen “apoyo para causas terroristas o de intimidar gravemente a la población.”\nSi abans hem vist com les paraules de la sentència delataven una por per la poca solidesa dels pilars de l’estat, ara trobem aquesta por enfocada cap enfora, cap a l'acusat, un líder d’opinió que “pretende justificar cierto tipo de terrorismo, aleccionando en su ‘bondad’ a sus seguidores, con la intención de conseguir que alguno de ellos retome y vivifique el pasado terrorista que ensalza como ejemplo”, i que això col·loca a la societat davant del risc que “nuevamente, pueda someterse a determinados colectivos a su azote”. De fet, consideren que hi ha un “elevado riesgo real de que alguno de los múltiples seguidores en las redes sociales del acusado los intente repetir.”\nPer tancar aquesta segona part (que no serà, finalment, la darrera) m’agradaria destacar tres coses.\nCom a usuari habitual de Twitter, no deixa de meravellar-me aquesta idea de connexió hipnòtica amb uns 'followers zombies'. Però encara m’agrada més la paradoxa que hagi estat la mateixa justícia qui n’hi ha hagi donat tants. I també crec que, si realment es creuen el seu propi relat sobre la perillositat de Pedro Antonio el Reactivador del Terrorismo, no seria millor tancar-lo nou anys, i no nou mesos?\nCommoció entre els Mossos d'Esquadra: Mor Lluís Aldeguer, primer inspector cap del cos\nSalten les alarmes a l'OMS pel primer cas d'un altre virus que infecta humans


Detalls: La cova de l'últim gimneta\nEl cep i la nansa edicions - Presentació del llibre La cova de l'últim gimneta de Marc J. Bonet.\nL'acte anirà a càrrec de Cristina Rihuete, directora del Museu Arqueològic de Son Fornés (Montuiri-Mallorca) i Marc J. Bonet, autor de l'obra.\nL'esdeveniment tindrà lloc dimarts 22 de maig a les 19h a la Sala Pere Casaldàliga de la Llibreria Claret.\nLa troballa d’una obra, d’edició única, rescata uns fets succeïts a l’any 123 aC a l’illa de Mallorca. En un relat ple de detalls, centrat en el esdevenir dela gimneta Kara, on s’exposa una part de la història de la conquesta de Mallorca pels romans, Un moment en el què a l’arxipèlag de les futures Baleàrides es trobaren tres cultures; la dels Foners o Gimnetes, data en el que s’iniciaria el seu declivi definitiu; la dels últims Púnics de la Mediterrània amb el centre a Ybsm (Ebussus) i la Romana, en expansió, al període poc abans dels finals de la República.


Comarques Gironines 30/11/2017\nL’edifici de la Cambra és el que té el tendal amb el nom de Gran Café de la Cámara. MELITÓ CASALS / ARXIU J. M. BERNILS\nFigueresAmb l’acte Quan a Figueres hi havia burgesos honrats, a la Casa Cusí de Figueres, es va presentar la segona edició del llibre Cambra Agrícola de l’Empordà. Arquitectura, economia i societat (Brau, 2016), de l’economista Joan Armangué, l’arquitecte Joan Falgueras i l’historiador Albert Testart. El llibre repassa des d’aquests tres vessants, de manera detallada, la història de l’entitat, que estava situada a la Rambla figuerenca en un edifici modernista de gran valor arquitectònic, obra de Josep Azemar. L’edifici va sobreviure a la fi de la Cambra, el 1939, però anys després, el 1968, va ser enderrocat enmig de la indiferència ciutadana -en uns anys en què el Modernisme no era gaire valorat- per construir-hi l’actual Museu de l’Empordà.


Llibres, i punt!: Joc brut\nEscriu en XeXu a les 15:14\nBruixeta 11 d’abril de 2015 a les 15:26\nDe Pedrolo només he llegit el "Mecanoscrit del segon origen" i a l'Institut com lectura obligada, crec que és per això que no em va acabar d'agradar\nMireia 11 d’abril de 2015 a les 16:47\nConcretament aquest no sé si l'he llegit però n'havia llegit un munt de la biblioteca. No recordo, però el que dius del llenguatge. Es clar que d'això fa 20 o 25 anys i segurament no es veia tant antic :). No sé que passaria si en llegis un ara\nMcAbeu 11 d’abril de 2015 a les 17:03\nJo l'he rellegit just aquesta setmana passada perquè vaig veure un comentari teu a ca la Carme on deies que te l'havies comprat i volia tenir-lo ben fresc quan el comentessis (si em descuido no hi sóc a temps ;-D).\nNo t'haig de dir que en penso de Pedrolo perquè ja ho saps, és un dels meus autors preferits de sempre. M'agrada molt el seu estil i em meravella la seva capacitat de tocar tots els gèneres literaris. Un escriptor capaç de fer ciència-ficció, novel·la negra, contes, teatre i encara més, fins i tot novel·la eròtica i fer-ho, pel meu gust, molt bé es mereixeria molt més reconeixement aquí (i també a tot el món) del que ha tingut. Però aquest és un altre tema, i potser no toca parlar-ne ara.\nEl que si toca és és parlar de "Joc brut" i pel que fa a aquesta novel·la he de dir que coincideixo força amb la teva ressenya. M'ha tornat a agradar molt i he tornat a trobar aquesta mestria de l'autor que tu també reconeixes, m'ha enganxat la història que es fa molt interessant i que es llegeix ben ràpidament. Dit això, no tinc cap problema en reconèixer que tens raó quan dius que es nota molt que va ser escrita ja fa mig segle. Entenc doncs que, acostumat a un estil d'escriure més contemporani, no t'acabi de fer el pes (i, a més, tres @ tampoc està tan malament).\nPer cert, aquest no és l'únic Pedrolo que porto llegit enguany. Resulta que aquest 2015 fa just 25 anys de la seva mort i he decidit que en llegiré almenys un cada mes. I la majoria no seran relectures sinó que aniré traient de la biblioteca els que encara no he llegit mai (que de fet. són la majoria donada la gran producció de Pedrolo). No t'ho dic perquè m'imitis, que per fer aquestes coses s'ha de tenir un punt de "frikisme" que, en el tema Pedrolo almenys, tu no tens. En tinc prou amb que li donis una altra oportunitat si algun dia te'n torna a caure un a les mans. Potser un de ciència-ficció, a mi em va agradar molt el recull de contes "Trajecte final", per exemple.\nMireia 11 d’abril de 2015 a les 19:27\nTrajecte final va ser el primer que vaig llegir de Pedrolo. Va ser a 2on de BUP , una lectura obligatoria, i em va agradar molt. Sóc de oblidar facilment els llibres que llegeixo i les pelis o sèries que veig, normalment només em queda un lleu record de la trama i si em va agradar o no. " El regresiu" diria que es dia de trajecte final el recordo amb molta claretat. Potser va ser el primer relat de ciència ficció que vaig llegir.\nGemma Sara 12 d’abril de 2015 a les 19:21\nEhh, jo diria que també vaig llegir Trajecte final, crec que em va agradar. Deu estar per casa dels meus pares... potser que el recuperi!\nCarme Rosanas 11 d’abril de 2015 a les 17:46\nNo t'haig de dir el que en penso de Pedrolo, perquè ja ho saps, és un dels meus autors preferits de sempre...\nBé, ja que en Mc, m'ha escrit el comentari magistralment, molt millor del que jo l'escriuria, no em queda més remei que donar-li les gràcies efusivament... I estalviar-me la resta.\nMoltes gràcies Mc, per explicar tan bé el que jo volia dir... M'encanta trobar frikis pedrolians com jo mateixa i decididament m'afegeixo a la recomanació de "Trajecte final".\nJo com que no sóc massa de novel·la negra, mai no recordo "Joc brut" com un llibre de referència per a mi. Tot i això em va agradar. M'afegiria a les @@@\nJo he rellegit molts Pedrolos, però les 11 novel·les de la sèria Temps Obert, totes independents em van agradar molt. "Successimultani" també és una de les meves preferides i els 4 volums anomenats "Apòcrifs".\nMcAbeu 11 d’abril de 2015 a les 18:53\nDe res. Si no ens donem suport entre frikis, no vindran a fer-ho els que no ho són, no?. :-DD\nJo no he llegit tants llibres de Pedrolo com tu. Per exemple d'aquests de la sèrie Temps Obert només he llegit "Des d'uns ulls de dona" i, malgrat aquesta marató pedroliana que m'he proposat fer enguany, de moment els altres continuaran pendents perquè a la biblioteca no en tenen cap. Però això no vol dir que no caiguin, un dia o altre.\nAllau 11 d’abril de 2015 a les 21:42\nHavent llegit només el famós Mecanoscrit, sempre em va caure malament Pedrolo, perquè semblava escriure molt i sobre tots els temes i gèneres, com si no tingués criteri ni aturador. Prometo donar-li una oportunitat enguany, perquè no crec que es mereixi els meus prejudicis.\nSalvador Macip 12 d’abril de 2015 a les 0:57\nPrecisament el vaig rellegir fa poc i és veritat que ha envellit malament: el llenguatge sona encarcarat. Però si mires més enllà d'això, la història segueix sent molt potent i està ben portada. Té més mèrit pensant en el context del moment, on això no es feia, clar. Crec que encara val la pena llegir-la, i no només per l'interès històric.\nElfreelang 12 d’abril de 2015 a les 12:51\nuauu fa massa anys que me la vaig llegir i em va realment impactar , m'has fet venir a la memòria reminiscències de la lectura , ho has explicat molt bé , en Pedrolo va ser agosarat i va tocar gairebé totes les tecles literàries\nGemma Sara 12 d’abril de 2015 a les 19:24\nEm sembla molt que només el llegit el Mecanoscrit, que em va agradar molt, i Trajecte final, o sigui que friki-pedroliana no seria, i em fa certa mandra això que dius del llenguatge, però bé, aquest o algun altre Pedrolo ha de caure algun dia...\nGemma Sara 12 d’abril de 2015 a les 19:35\nOstres, acabo de trobar un llibre del Pedrolo (dels que encara estan en ordre alfabètic) que es diu "Sòlids en suspensió", no en tenia ni idea...!\nmaria 13 d’abril de 2015 a les 0:32\nAquest si que l'he llegit, però fa tant de temps que potser feria bé de recuperar-l'ho.\njomateixa 13 d’abril de 2015 a les 10:34\nJo també n'estic llegint un ara mateix d'en Pedrolo, "Trajecte Final", però és un llibre de relats vaig alternant-lo amb altres llibres.\njomateixa 13 d’abril de 2015 a les 10:35\nAra veig que tens el dels Bosch als objectius... jo també el tinc a casa esperant ;D\nAnònim 13 d’abril de 2015 a les 10:36\nHmmm 100 pàgines he llegit llibres amb capítols més llargs. Capítols que no eren d’en Dan Brown es clar.\nBotika 14 d’abril de 2015 a les 8:19\nEl vaig llegir fa uns anys recuperat de les lectures escolars dels fills, i és cert que ara queda una mica desfasat. Crec que Pedrolo era un visionari, tant de bo tinguéssim ara un Pedrolo actualitzat, seria impressionant.\nJan 14 d’abril de 2015 a les 9:25\nDe Pedrolo ahir vaig comprar Elena de segona mà. D'aquest, tal i com em comfirmes, és bastant previsible, però sens dubte seria el següent que llegiria de l'autor. La història em crida molt l'atenció.\nGràcies per la recomenació!\nBelly Bolet 14 d’abril de 2015 a les 10:27\nJo fa temps que el vaig llegir, i em va sorprendre. Pensava que seria molt típic, però la historia fa girs més inesperats dels que esperava.\nA mi em va fer el pes, m'agrada.\nignasi 16 d’abril de 2015 a les 16:43\nMe'l vaig llegir quan era adolescent... em va atraure la portada! No em vaig penedir de llegir-lo.\nAnònim 17 d’abril de 2015 a les 13:01\nCrec que el vaig llegir d'adolescent, però no ho recordo. No sé si el tornaré a llegir, perquè per una part són només 100 pàgines, però per l'altre que el llenguatge es noti arcaic i sigui fàcil d'anticipar no el fa llaminer. Fa pocs mesos vaig intentar rellegir Les claus de vidre de Jaume Fuster, i el vaig deixar perquè em va passar una mica el mateix.\nXeXu 22 d’abril de 2015 a les 0:42\nCaram tu, quin munt de comentaris, feia molt temps que no en rebia tants en una ressenya, ja es nota que Pedrolo és un autor molt estimat i llegit de la nostra terra. De moment les meves experiències amb ell es limiten a dues lectures, però amb les vostres recomanacions segur que en caurà alguna més. Gràcies per fer-les i per tots aquests comentaris!\nBruixeta, tots devem haver llegit el Mecanoscrit a l’escola, però ja sigui per l’obligatorietat o perquè fa molt temps que el vam llegir, no ens queda massa bon record. Jo fa pocs anys el vaig rellegir i no em va fer massa el pes tampoc. Per això em vaig decidir a donar-li una nova oportunitat que ha arribat amb aquest ‘Joc brut’.\nMireia, tens molt fàcil comprovar-ho, ja saps què toca! Segur que fa 25 anys no semblava tan antic i es llegia de manera molt més fluïda. Però ja en aquella època a mi el Mecanoscrit no em va impressionar massa!\nMcAbeu, fas una mica de por i tot! Espies els meus comentaris per llegir els mateixos llibres que jo i poder-los comentar ben frescos. Això sí que és documentar-se per comentar! En realitat m’encanta que facis aquestes coses, jo no podria pas.\nA diferència de tu, sóc molt novell amb Pedrolo. Només n’he llegit dos, el Mecanoscrit i aquest, però prometo llegir-ne algun altre, qui sap si m’hi acabaré aficionant. I no perquè m’ho diguis tu, que també, sinó perquè s’ho ha guanyat. Val a dir que aquest m’ha convençut més que l’altre, per tant la tendència és clarament ascendent! Si una cosa no es pot negar és que l’autor té ofici, i que jo no em sàpiga adaptar a la manera d’escriure d’abans no vol dir que el llibre tingui menys valor. La puntuació, que com dius tampoc està tan malament, acaba responent a criteris poc palpables, a una sensació global en la que depenent dels casos hi poden jugar un paper importan criteris ben diversos. Potser aquí la història no sembla original perquè ja se n’han escrit moltes, però no vol dir que no tingui en compte que fa 50 anys no devia ser gens trivial. També l’estil devia ser atrevit, però com tot el que s’avança al seu temps, arriba un moment que caduca, perquè el seu temps ja va passar fa molt.\nEm sorprens amb aquest propòsit de llegir un Pedrolo cada mes d’aquest 25è aniversari de la mort! Ets un crack. No m’afegiré al repte, però sí que et vull expressar la meva admiració. No és que em manqui frikisme precisament, però amb Pedrolo no he arribat a aquest punt encara. Qui sap, potser pel 30è aniversari? T’agafo la recomanació, perquè a més no ets l’únic que menciona ‘Trajecte final’, així que aquest té molts números de ser el meu proper Pedrolo. Hauré de visitar alguna Re-Read, d’on va sortir el ‘Joc brut’, segur que tard o d’hora l’acabaré trobant.\nCarme, en dues ocasions et vaig dir que tenia un Pedrolo pendent i em vas fer dir quin era. Ja veus que en Mac va estar al cas i l’ha llegit per tenir-lo fresc quan jo l’acabés i ressenyés. Ja veus que he complert, i com que n’he quedat prou content, crec que repetiré. I si tant ell com tu insistiu amb ‘Trajecte final’, em sembla que no cal pensar-hi massa més. El buscaré, i quan ja l’hagi llegit, ja me’n direu algun altre per continuar. Ah, que coincidim en arroves per a ‘Joc brut’ també és cosa bona. Encara que no seria ben bé la mena de novel•la negra que m’agrada a mi, però una mica criminal sí. Com et deia, m’esperaré a llegir ‘Trajecte final’ per escoltar altres recomanacions.\nAllau, em trobava en una situació similar a la teva, sense arribar a dir que em queia malament. Senzillament és que havia llegit i rellegit el Mecanoscrit ja de gran, i em semblava un llibre sobrevalorat. Però mai és tard per donar una segona oportunitat a un autor, i precisament Pedrolo no és dels que m’hagués tancat en banda, així que el moment ha arribat i crec que m’he congraciat amb l’autor. Almenys s’ha guanyat que li doni alguna altra oportunitat. A veure si el segon intent et convenç com a mi, i a mi el tercer encara més.\nSalvador, coincideixo molt amb el que dius, bàsicament perquè tu coincideixes amb mi! El llibre sembla antic i el llenguatge emprat ho corrobora, però val la pena llegir-lo. La història és bona. Comentava jo que avui en dia potser no és original i sorprenent, però que si la posem en el context en que es va escriure, penso que ho devia ser i molt. Per això, tot i que em costa posar-me mentalment en altres èpoques (passades), crec que és jun bon llibre, ho era llavors, i encara avui.\nElfreelang, tothom ha llegit el Mecanoscrit, i crec que no deu ser ni de bon tros el seu millor llibre. Et recomano que facis com jo i en llegeixis algun altre. Si aquell ja et va agradar, segur que te’n faràs fan. Bé, jo només n’he llegit dos, tampoc no és que pugui parlar gaire. Ja anirem mirant els altres gèneres, a veure què tal.\nGemma Sara, de moment anem empatats, però tu ja tens el següent a les pròpies mans, si has ensopegat amb ell per casa deu ser que ja toca llegir-lo. A mi el Mecanoscrit em semblava sobrevalorat, així que si a tu ja et va agradar molt, potser encara no, però potser sí que acabaràs sent una gran fan!\nmaria, segurament se’t quedarà petit al costat de les obres de novel•la negra i intriga que llegeixes ara, però intenta-ho!\nJomateixa, el que tu vas llegint és el que em recomanen per aquí, així que el buscaré i el llegiré en algun moment. I pel que fa a en Bosch, probablement l’acabaràs llegint abans que jo, ara estic amb un totxo i segur que alguns li passaran a davant...\nPons, a molts llibres els sobren pàgines. Si aquest diu el que ha de dir en només 100, per què allargar-lo més? No sembla que Pedrolo sigui massa amant de posar palla als llibres.\nBotika, et semblarà bonic robar-los els llibres als teus fills! Doncs és clar, només faltaria! Les lectures obligatòries ens solen generar més rebuig que altres coses, però sempre n’hi ha algun aprofitable. La idea que planteges és interessant, vols dir que no tenim Pedrolos actualitzats? Segur que n’hi ha, però potser no n’hi ha cap que destaqui. I potser els que destaquen és perquè tenen un estil propi. Segurament el mèrit que té Pedrolo és haver estat pioner, obrir camí a tants i tants escriptors. Això és sempre un valor afegit.\nJan, és una bona història, sobretot si tenim en compte que va ser escrita fa 50 anys. Podríem dir que està molt desactualitzada, i que ara pot ser previsible, però en el seu moment devia ser innovadora i sorprenent. A veure què et sembla a tu la teva darrera adquisició.\nBelly Bolet, a mi també em va agradar, i no penso que sigui una història simple, al contrari. Només que a dia d’avui s’han fet tantes obres de l’estil que ja no sorrpèn tant com ho devia fer en el seu moment, quan va ser escrit fa 50 anys. Segur que llavors deixava a tothom bocabadat.\nIgnasi, lladre, ja veig que aquestes cames tan suggeridores van empènyer-te a llegir-lo. Jo tampoc me n’he penedit, al contrari, m’ha fet venir ganes d’explorar una mica més l’autor.\nRoselles, les relectures són traïdores, un llibre que ens ha deixat bon record pot ser que ens canviï totalment quan el rellegim, i la veritat és que prefereixo quedar-me amb aquella primera impressió que arriscar-me. Per això rarament rellegeixo, ja m’he emportat alguna que altra decepció. Però tu mateixa, si vols arriscar, si fa tant temps potser no el recordes gens i serà com si no l’haguessis llegit.


Com fer sopa de molokhia egípcia | l-groop.com\nCom fer sopa de molokhia egípcia\nLa sopa Molokhia és un popular plat de l’Orient Mitjà. Moltes persones consideren que Egipte és l’origen d’aquest plat, tot i que hi ha diverses variacions del plat a tot l’Orient Mitjà i fins i tot a Egipte. Molokhia és un verd fosc i frondós que sembla una menta i té gust d'espinacs. És ric en diverses vitamines i minerals, com vitamines A i C, fibra i ferro, i es creu que ajuda a la digestió. En conjunt, aquest deliciós àpat triga uns 90 minuts en preparar-se i alimenta entre tres i quatre persones.\nPrepareu les fulles de molokhia. Rentar les fulles de molokhia amb cura i deixar-les de banda. Picar la molokhia a trossos petits.\nSi no es disposa de fulles fresques, es pot utilitzar molokhia congelada.\nPrepareu el pollastre i netegeu-lo bé.\nPoseu el pollastre en una olla plena d’aigua i cuineu fins que l’aigua comenci a bullir.\nTalleu les cebes i incorporeu-lo a l'olla.\nAfegiu una cullerada de sal, el coriandre, els grans d'all i la branca de canyella per afegir sabor al pollastre.\nAfegiu cardamom a l’olla i deixeu que el pollastre bulli aproximadament una hora.\nPoseu el pollastre en una paella (guardeu el brou) i poseu la cassola al forn fins que es rosteixi.\nAfegiu-hi els dos grans d'all picats i fregiu-lo amb dues cullerades soperes d'oli de blat de moro, fins que el color de l'all quedi daurat.\nAfegiu a l’olla el brou de pollastre, la molokhia picada i l’all picat.\nAmaniu la sopa amb el pebre negre i feu-la a foc lent. Deixeu-ho bullir uns trenta minuts aproximadament.\nAfegiu el tomàquet perquè la textura de la sopa sigui menys llarga, si es vol.\nTrossegeu altres dos grans d'all a trossets petits i piqueu el coriandre. Afegiu-les a una paella.\nMesureu i aboqueu dues cullerades soperes d’oli de blat de moro a la cassola i fregiu els alls fins que estiguin daurats.\nCol·loqueu els alls picats i el coriandre a la sopa de molokhia. Deixeu bullir la sopa un parell de minuts fins que les verdures estiguin toves i estiguin totalment cuites.\nFeu un arròs blanc i / o pa de pita rostit al forn per servir-lo juntament amb la sopa de pollastre i molokhia.\nCoure la pita a 204 ° C a 400 ° F durant 7 minuts o fins que la pita quedi ben rossa\nPremeu el suc de llimona a la sopa per aportar més sabor.\nAssegureu-vos que el pollastre no estigui poc cuit i rosat. Assegureu-vos de donar-li prou temps per cuinar per no acabar amb el pollastre cru.\nL’oli calent pot ser perillós, així que cal tenir precaució quan fregiu els alls.\nCom cuinar la sopa OhaCom cuinar Sinigang Na BaboyCom cuinar SopasCom descongelar la sopaCom fer sopes de cremaCom fer JambalayaCom fer sopa de lletCom fer sopa en una cuina lentaCom fer SukiyakiCom fer un consommé bàsicCom desnatar la sopa de greixosCom engreixir la sopa amb farina


La iniciativa dels productors del Pirineu durant la crisi\nEl Parc Natural de l’Alt Pirineu, amb el suport del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, ha iniciat la campanya ‘Del Parc al plat’\nper Redacció 07/04/2020 17:00h\nProductors del Pirineu se sumen a la iniciativa davant la crisi | LleidaDiari.cat\nDiferents cistelles amb productes del parc\nA més, la campanya promou la compra directa o a través de les carnisseries locals de carn, moltes de les quals procedents de races de bestiar protegides de la ramaderia local que ajuda a conservar el paisatge agroramader del parc i la biodiversitat dels prats de dall i pastures. El logotip de la campanya inclou la imatge d'un ganxo de pastor, element molt identificador d'aquesta figura i de la ramaderia ovina i caprina que des del neolític exerceix la seva activitat entorn de l'actual Parc Natural de l'Alt Pirineu proveint de llet, formatges, carn i llana als seus habitants. Preus especials en temps especials\nEl sector agroramader implicat en la iniciativa\nA banda de les diferents cistelles tancades de productes del Parc, el web inclou un llistat dels productors agroalimentaris del parc, amb els seus contactes, i informació de la possibilitat de fer comandes on-line en l'àmbit individual o en grup, com és el cas de l'associació de productors Menja't l'Alt Urgell que s'han unit per fer venda conjunta dels seus productes. La web també inclou material divulgatiu, com un fulletó dels productes del Parc, un pòster sobre les races locals de bestiar, amb explicació de les diferents peces de carn que es poden obtenir i receptes de cuina. També un pòster divulgatiu i un fulletó del projecte POCTEFA GREEN sobre el paper de la ramaderia de muntanya en la conservació del paisatge i la biodiversitat.\nConfien a fer un pas endavant una vegada superada la crisi\nTanmateix, la iniciativa no es vol quedar aquí, i un cop la situació es normalitzi, el Parc Natural de l'Alt Pirineu, el Consell Comarcal i les persones productores locals confien a fer un pas endavant. Així, volen consolidar la col·laboració per continuar impulsant propostes conjuntes per promoure i facilitar el consum de proximitat, recuperant l'essència del projecte Del Tros al Plat, que perseguia també aquest objectiu i que va impulsar el Consell Comarcal ara fa uns 10 anys.


El blog de la Natàlia: Gel i neu... Per a bicicletes i persones!\nJa em vaig quedar sorpresa quan vaig saber que a Alemanya és obligatori portar les rodes d'hivern amb aquestes condicions meteorològiques, tal com vaig explicar a l'octubre. La gent, per tant, té dos jocs de rodes (hivern i estiu) i els canvia segons toqui...\nPerò ahir vaig quedar novament sorpresa quan vaig descobrir que hi ha gent que també canvia les rodes de les seves bicicletes i en posa unes especials per a l'hivern!!\nA Alemanya hi ha molt fanàtic de la bicicleta que encara que hi hagi gel i neu per tot arreu, vol poder seguir circulant i, per tant, utilitza aquestes rodes de la foto, que tenen com uns tacos...\nLa desavantatge d'aquest tipus de roda és que quan no hi ha neu, s'enganxa a l'asfalt i resulta més pesat i cansat circular. Però quan hi ha neu i gel, s'hi arrapa i la gent circula còmodament! També hi ha gent que va en bici amb un únic joc de rodes tot l'any i en superfícies de gel i neu patinen moltíssim.\nPerò no només les bicicletes tenen problemes amb la neu i el gel! Les persones també en tenen i rellisquen. Això és un problema especialment perillós per a la gent gran. Però també hi ha solucions per a ells! Existeixen cadenes per a les sabates!!\nAquest accessori es pot col·locar a qualsevol sabata. El problema és que si algú te'l regala t'està dient: "Ets gran". Si algú camina amb això pel carrer, tothom sabrà que és una persona gran que té por a caure.\nPerò em sembla un invent genial!\nPer tant, ara ja sé com la gent va en bicicleta i camina sense problemes, independentment de les condicions meteorològiques...\nCom diuen els alemanys: "Es gibt kein schlechtes Wetter, sondern nur schlechte Kleidung" (No hi ha cap mal temps atmosfèric, sinó només mala roba")\nMolt malament Natalia!\nEl gel no nomes es perillos per la gent gran, es per tothom! Jo en el mes de gelades que vaig estar al Canada vaig tenir 3 relliscades/caigudes, una de les quals ha deixat cicatriu i tot! Ja m'hagues agradat tenir una bona adherencia :_) Canada esta prohibit que els cotxes duguin cadenes, pero no diuen res de les bambes O: )\n16 de gener de 2009, a les 12:19\nAquí a els llocs de muntanya, com a Viella, també tenen dos jocs de rodes per els cotxes, dons tot el hivern està nevat, el que no sabia és que havien bicicletes amb rodes especials per el hivern i menys cadenes per les sabates, ho trobo fantàstic i crec que és deuen de posar a totes les edats, dons siguis jove o gran pots relliscar.\nA mí també em sembla un gran invent i me les posaria sempre que hi hagués neu.\n16 de gener de 2009, a les 18:25\nAixò de les sabates, vols dir que no és un problema? A mí em fa una mica de por relliscar, però s'ha d'anar en compte. Quan plou jo sempre pateixo perquè les sabates, no estan prou adeptades.\nEls alemanys se les inventen totes, però és llògic per les lesions que deuen haver tingut més que res la gent gran, però indistinctament altre tipus de gent.\n16 de gener de 2009, a les 22:38


Condicions ús de la borsa de treball\nCondicions d’ús de la borsa de treball\nLa Borsa de Treball és un servei públic que no representa cap cost per a l’empresa i que actua com a intermediari entre les empreses i les persones demandants de feina.\nAccepta que la Borsa de Treball, d’acord amb l’empresa, garantint la confidencialitat de l’empresa, podrà fer difusió de l’oferta de treball en els diferents mitjans de comunicació al seu abast: taulers anuncis, pàgina web del servei, i com a entitat adherida al sistema “Feina en Xarxa” al portal Web del Servei d’Ocupació de Catalunya “Feina Activa”.\nQue està informat/da que les dades de les persones candidates facilitades per la Borsa de Treball resten sotmeses al compliment de la Llei 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (LOPDCP) i el Reial Decret 94/1999, de regulació de tractament automatitzats de les dades de caràcter personal.\nAtès que les dades contingudes en els currículums gaudeixen de protecció prevista en la llei esmentada, declara que no farà un mal ús d’aquestes dades i que només s’utilitzaran per als tràmits relacionats amb la cobertura dels llocs de treball que s’ofereixen en la present oferta.\nAccepta que les dades facilitades en aquest document s’incorporaran en el fitxer de la Borsa de Treball de l’Ajuntament de Palamós per a realitzar gestions, dades estadístiques i iniciatives de caràcter empresarial. Segons la Llei 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, en qualsevol moment, podreu exercir els vostres drets d’accés, de rectificació i de cancel·lació adreçant-vos al:\nServei de Promoció Econòmica (Casa Montaner – Parc dels Països Catalans, 3 – 17 230 Palamós – Tel. 972 600 380 – ocupacio@palamos.cat ), com a responsable del tractament.\nLa nostra adreça web és: http://www.palamosocupacio.cat.


Un 38,45% dels ERO de l'Estat espanyol es troba als Països Catalans | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nDurant els primers sis mesos d’aquest any s’han aprovat 3.992 ERO als Països Catalans, i aquests concentren un 38,45% dels ERO de l’Estat espanyol.\nAquesta és una de les crítiques que ha fet la Intersindical-CSC després d’estudiar les dades publicades pel ministeri de Treball espanyol en el Butlletí d’Estadísiques Laborals.\nSegons el sindicat, en aquesta primera meitat del 2009 ja consten 120.286 persones afectades per ERO als Països Catalans. Els afligits es reparteixen en 83.042 a Catalunya, 36.607 al País Valencià i 637 a les Illes Balears i Pitiüses. Cal remarcar, que aquesta dada és onze vegades superior a la dels primers mesos del 2008, que rodejava els 10.900.\nIntersindical-CSC argumenta que aquest augment desmesurat dels ERO -sobretot dels ERO de suspensió- explica la manca de recursos i competències que tenen els Països Catalans per fer front a la crisi econòmica, i mostra la situació de dificultat constant que hi ha al país, alhora de combatre la precarització creixent de les condicions laborals i l’augment del nombre d’aturats i aturades als Països Catalans.\nAlhora, el sindicat ha fet una crida al govern per posar fre a aquesta situació, i ha exigit una major protecció de les classes perjudicades així com un augment de plantilla del cos d’inspectors de treball, ja que, segons afirmen: “és una plantilla totalment insuficient per fer front a tots els ERO, i aquest és un motiu pels qual se n’estan aprovant de fraudulents”.\nCategoria: Economia Visualitzacions: 1323


El PSC, ERC i ICV arriben a un acord per governar Girona els pròxims quatre anys\nEl PSC, ERC i ICV han arribat a un pacte que permetrà un govern tripartit a Girona durant els pròxims quatre anys. Després d'hores de negociació sobre la definició del cartipàs, l'aspecte amb més discrepàncies en la negociació, els representants de les tres formacions polítiques han arribat a un acord. Finalment, ERC assumeix les tinències d'alcaldia números 2 i 7, i ICV es queda la tercera. Pel que fa a les àrees, ERC s'ocuparà de Participació, Seguretat, Joventut i Promoció Econòmica. Per la seva banda, el grup ecosocialista assumirà les àrees de Cohesió Social i Gestió de Residus.\nEl líder ecosocialista, Joan Olòriz, ha destacat les dificultats a l'hora de portar a terme les negociacions, que s'han allargat durant dos dies. "És difícil negociar a tres bandes amb un grup que té més regidors que altres i que ha tingut la majoria absoluta durant 20 anys", ha dit Olòriz. Amb tot, el polític ecosocialista s'ha mostrat satisfet amb els dos grans reptes que assumirà ICV-EA: els serveis socials i l'àrea de gestió de residus. El cap de llista d'ERC ha explicat que el seu grup es farà càrrec de les àrees de participació, en la qual s'inclouen aspectes referents a la immigració, la seguretat, la joventut i promoció econòmica. Amb tot, Ferrer ha destacat que "el més important és que els ciutadans notin que hi ha un canvi a l'Ajuntament, una nova forma de governar i un nou estil".


Els EUA neguen que els gihadistes abatessin l’avió jordà | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nEls EUA neguen que els gihadistes abatessin l’avió jordà\nEl Comandament Central dels EUA confirma que l'Estat Islàmic ha capturat el pilot jordà\nWashington 25 DES 2014 - 12:48\tCET\nImatge del pilot jordà capturat per milicians de l'EI. AFP\nEl Comadament Central Militar nord-americà ha negat avui que l'Estat Islàmic derroqués ahir un avió militar jordà que participava en l'operació multinacional contra el grup gihadista. L'exèrcit dels EUA confirma que els islamistes van capturar Moaz Kasasbeh, el jove pilot jordà als comandaments de l'aparell que va caure a terra, però sosté que les “proves indiquen clarament” que el caça no va ser abatut. No explica, en tot cas, les causes de l'incident.\nAhir, els gihadistes van fer públiques fotos en què es veuen diversos dels seus milicians custodiant el pilot i amb restes de l'aparell. Asseguren que van capturar l'aviador després de derrocar el caça amb un míssil termoguiat a prop de la ciutat de Raqqa, la capital del seu califat, mentre participava en una missió de la coalició internacional contra l'Estat Islàmic, liderada pels EUA. El Gobierno jordà va confirmar que el pilot havia estat capturat, però no va aclarir per què l'avió havia caigut a terra.\nAvui, els EUA han volgut fer callar la por que els gihadistes disposin d'armament prou sofisticat per fer caure un avió –fins ara només havien aconseguit abatre helicòpters. En una nota, el Comandament Central de l'exèrcit nord-americà, desmenteix que fos abatut l'F-16 fos, el primer avió de combat que ha perdut la coalició des que va començar les seves operacions al setembre. Condemna, i confirma, que el jove tinent hagi estat fet capturat, tot i que assegura que “les proves clarament indiquen que l'EI no va abatre l'avió, com assegura l'organització terrorista”. Adverteix, finalment, que no tolerarà “els intents de l'EI de tergiversar o utilitzar el desafortunat accident per als seus propòsits”.\nEls EUA van llançar una operació de rescat quan van tenir constància de l'accident, però el pilot ja havia estat capturat abans de poder ser rescatat, segons va declarar a Reuters un oficial nord-americà sota condició d'anonimat.


petit lekker ding: de març 2013\nJa és oficial: el mig-guiri gateja com una bala. Fa uns dies que ho va fer perfectament per primera vegada. Per tant, ha après a gatejar amb 8 mesos i mig.\nCada nen té el seu ritme i gategen a diferents edats, fins i tot n'hi ha que no ho fan mai i directament caminen. En el nostre cas ha estat un procés molt curiós, primer el posàvem boca avall a veure si aguantava el cap sol, a poc a poc es va anar posant fort i es va començar a moure de diferents maneres fins arribar a gatejar:\n1. Moviment nerviós de braços i cames sense tocar el terra: ho feia en un intent de desplaçar-se, encara que semblava que estigués nedant sense aigua o a punt d'aixecar el vol. Feia moltíssima gràcia. De fet, fins fa uns dies encara ho feia quan el deixàvem a terra. Tothom que el veia es posava a riure sense parar.\n2. Després va començar a desplaçar-se, a arrossegar-se, però cap enrere, com un cranc. I es posava sota les taules i cadires en quatre moviments simpàtics, però no sabia sortir dels forats on es posava, tenia una única direcció. Per molt que li posàvem joguines al davant, ell ben tossut cap enrere.\n3. De sobte un dia va fer el mateix però cap endavant: ara s'arrossegava com una serp, sense aixecar les cames ni el cul, només utilitzava els braços. Vaja, esquivant-nos com una cobra.\n4. A poc a poc va anar aixecant el culet i els genolls, i mentre es reia de la gràcia que es feia a ell mateix es va començar a moure. Però gatejava només amb una cama, l'altra la deixava quieta com si fos un soldat ferit intentant arribar a la trinxera. Divertidíssim també aquest moviment.\n5. Finalment ha après a coordinar totes les parts del cos i mou les cametes i el culet alhora fent pim pam, pim pam. Fa moltíssima gràcia, i gateja molt ràpid! A més té alguna mena de radar amagat que li diu on estan els cables i cap allà que es dirigeix sempre a arrencar-los. Quina obsessió...\nA partir d'aquí ja se sap, a tapar-ho tot i no treure-li un ull de sobre perquè els petits gatejadors són més veloços que l'Speedy Gonsales.\nEl cap de setmana a Andorra ha estat molt bé, vam tenir bon temps, sol i tot, el mini-guiri es va portar genial, no es va queixar durant el viatge, va dormir i observar el paisatge, quina gràcia, i va gaudir del paisatge i de les botigues. També de l'hotel, com un homenet.\nAquí un resum en imatges d'Andorra La Vella i els guiris:\n- Al cotxe amb la cadira nova; primer dia que l'estrenem i li ha encantat.\n- Paisatge del camí.\n- L'habitació de l'hotel, el Sander jugant al terra, esclar. I mirant-se al mirall.\n- Carrers de la ciutat.\n- Berenem creps amb Nutella, delicioses!\n- Més carres, plens de botigues.\n- Ens aturem en una terrasseta decorada de Nadal, encara. Ens fem fotos amb les llumetes.\n- Sopem. Al mig-guri li agrada la trona que li posen.\n- Passadís. Anem a dormir.\n- Al matí ens retrobem amb la trona molona.\n- Tornem a passejar i visitar botigues. Els ametllers estan florits i fan molt de goig.\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 23:43 Cap comentari:\nPrimavera i vacances i...\nJa és primavera, ja comencen les vacances de setmana santa i la família mig-guiri marxem a Andorra el cap de setmana, per anar obrint boca.\nI comprarem bolquers, tovalloletes, etc, vaja, el típic que es fa a Andorra, passejar i comprar tot allò que és més barat, a més d'aprofitar els darrers dies lliures ja que en tornar m'incorporo a la feina.\nHan estat exactament 122 dies de baixa per maternitat, les 16 setmanes de rigor més la compactació. Molta gent diu que és una sort aquesta opció que tenim els funcionaris, però jo m'estaré 1 any, 12 mesos sencers (de desembre passat fins al proper desembre) cobrant un 20% menys de sou per haver triat dedicar-li al meu fill 4 mesos més. És una de les tantes retallades que ha fet el Govern; fins ara existia l'opció sense restar-ne res del salari. Jo he arribat tard... En el meu cas, professora de secundària, representa 400€ menys cada mes, pfffff... Ni una llar d'infants de luxe cobra això al mes, vaja, és que ni la Mary Poppins! Doncs és així des fa ara un any, quan va entrar en vigor.\nPerò és primavera i tenim uns dies de descans, ja no em queixo més, vaig a aprofitar-los!\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 22:07 Cap comentari:\nAvui és Sant Josep, dia del pare. A la meva família hi ha mil Joseps (mon pare, germà, tiet, cosí, avi...) però mai hem fet una gran celebració santeril ni de papis, som més d'aniversaris. Tanmateix aquest any ha canviat alguna cosa: és el dia del guiri, el seu primer dia del pare!\nCom és dimarts i ha de treballar massa no farem res d'especial avui, ho deixem per al cap de setmana i anirem porai els 3, sí sí!\nI mentrestant li he enviat un detallet simpàtic per animar-li el dia:\nPapa (ui, que estrany dir-li papa al guiri...) que tinguis un dia fantàstic! La mama i jo t'estem esperant per fer-te un petó grandíssim!\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 18:34 Cap comentari:\nUna de les preocupacions quan estem embarassades és: em sortiran estries, estries lletges i horribles?? La resposta és que no se sap fins que la panxa va agafant dimensions considerables, ja que la genètica i la qualitat de la pell és la clau. Primer et diuen que preguntis a la teva mare a veure si li'n van sortir, factor important. Jo li vaig preguntar a la meva i em va dir, ah no nena, ni amb tu ni amb ton germà i mira que amb ell vaig agafar moltíssim pes doncs només tenia desig d'entrepans, entrepans farcits de tot!, i mira quina pell encara, perfecta.\nEm vaig alegrar de l'elasticitat de la pell de ma mare, encara que jo sóc igualeta que mon pare i no em va quedar clar què em passaria...\nAl principi no em posava res, la panxa va trigar en presentar-se, que no els pits els quals anaven per lliure i les amigues em comentaven on era la panxa i d'on havien sortit aquells pits. Cap al 5è més vaig fer cas dels consells que em donaven i em vaig posar crema hidratant de les que tenia per casa:\nÉs una crema d'avena molt fluida que s'absorbeix de seguida, perfecta per a gent mandrosa i amb presses com jo.\nDesprés, cap al 6 mesos, vaig comprar una més nutritiva ja que la pell em començava a picar:\nÉs una crema més pastosa que l'anterior, per tant t'has de fregar més, però fa una olor boníssima, m'encantava posar-me-la.\nPerò la pell em picava igualment i anava tot el dia aixecant-me els jerseis i rasca que rasca com si tingués polls a la panxa. Li vaig comentar a la ginecòloga i em va dir que era perquè la pell s'estava tibant i que m'havia de posar una crema especial anti-estries. Vaig anar a la farmàcia i em van recomanar aquesta:\nVaig descobrir que les cremes anti-estries són caríssimes. Aquesta venia amb un altre tub de regal de la mateixa quantitat i em vaig estalviar diners, tot i així, crec que em vaig gastar uns 40€ pffff... La vaig començar a utilitzar cada dia, de vegades 2 cops, i em va durar tot l'embaràs, de fet encara en queda en aquest envàs.\nLa crema és molt pastosa, deixa una capa blanca si no te la refregues bé, però bé bé, i no fa gens de bona olor, en canvi va ser posar-me-la i es va acabar rascar-me la panxa a totes hores, fantàstic; així que la recomano molt, malgrat el preu, la fregamenta i la pudoreta.\nGràcies a la genètica i a les cremes no em va sortir ni una estria, genial, i la panxa va arribar a ser grandota ja que el mig-guiri va fer 4 k en néixer, ufff!\nAquí una foto de la meva panxa durant els darrers dies:\nI sense estries! ;)\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 22:08 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 3. Embaràs\nAvui m'he adonat que les mares estem parlant sempre de caquetes, de pipis, mocs, vòmits, erupcions, entre d'altres delícies, amb total normalitat. Som una mica escatològiques, sí. Podem dir "- Ei, hola, què tal M? - Millor amb allò que va prendre, avui m'ha deixat un regalet que s'ha tacat tota la roba. - Oh, que bé!"\nÉs tan típic parlar d'aquests temes que quan en un grup del whats s'han queixat les no-mares per una mini-descripció dels bolquers del petit lekker ding m'he posat a pensar en com han canviat també elles, les caques, des que va néixer.\n-La 1ª caqueta que fan els nadons, uns dies després de néixer es diu Meconi: és negra, sembla petroli i surt sense control. Recordo perfectament el moment de l'atac; estava estirada al llit de l'hospital recuperant-me de la cesària i el guiri i ma mare canviant al mini-guiri que fins llavors només havia fet pipis. Llavors li comença a sortir un xurro negre i interminable del culet. Ni 4 braços podien netejar-lo decentment, una aixecant-li les cametes, l'altre desesperat utilitzant mil tovalloletes. Jo reia moltíssim del xou i em feia un mal la panxa dels punts que vaig veure les estrelles.\nPunt a favor: no fa pudor. Punt en contra: té molt mala pinta.\n- El 2n tipus de caqueta és de textura cremosa ja que només prenen llet, i de color mostassa. Molt semblant a iogurt. La tenen durant mesos, fins que introdueixen els primers sòlids.\nPunt a favor: no fa massa pudor. Punt en contra: s'escampa molt i costa de netejar.\n- El 3r tipus és la caqueta pastís, de textura com de plastilina. Sembla que la criatura et faci un regal, uns pastisset ben mono de diferents formes. Són aquelles que expulsen quan ja mengen verdura, fruita i cereals (a partir dels 6 mesos). Varien sovint de color en funció del que han menjat, per exemple, pastís taronja=pastanaga per dinar.\nS'enganxen al culet i adapten formes diverses.\nPunt a favor: es neteja molt bé perquè és compacta. Punt en contra: fa molta pudor.\nI més endavant, quan ja mengi de tot, seran sempre marrons amb forma clàssica, és a dir, les de tota la vida.\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 22:17 Cap comentari:\nEls nadons s'entretenen amb qualsevol cosa, tot els serveix per jugar, per llançar, per picar, per destruir... Però també agafen afecte a algun nino en particular. Al mig-guiri això encara no li ha passat, està en la fase dóna'm-això-allò-tot-que-em-mola-molt i després acaba volant i esclafat contra el terra en caiguda lliure. A veure quan se centra en algun dels bitxos que té. Perquè això fem els pares i familiars, comprar, regalar un munt de tonteries a veure quina li fa més gràcia. I quan són tan petits no els dura la curiositat en els objectes més de 10 segons. I vinga a gastar diners a veure si allò altre li agradarà més...\nAquesta setmana he descobert 2 objectes senzills que li han encantat:\nUna ampolla d'aigua buida i gran, ben gran que fa més soroll. Es va passar una bona estona investigant-la per totes bandes fins que va començar a picar amb ella, a fer veure que bevia. Finalment, quan es va cansar, me la va llançar al cap.\nI una pedreta minúscula que va descobrir diumenge quan estàvem fent un vermut al passeig. Es va estar una bona estona agafant-la, passant-se-la d'una mà a l'altra fins que li queia, i un altre cop a agafar-la i de maneta en maneta. Que fàcil...\nPer tant ja no em preocupo per endevinar quins ninots o d'altres joguines modernes li faran més goig i avui que fa 8 mesos li regalaré una pedreta dins d'una ampolla ;)\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 18:20 3 comentaris:\nAquesta setmana m'ha arribat la capseta Nonabox de febrer, i direu, quesaixò?? És una subscripció on t'envien una capsa amb productes molt útils per a nadons i nens fins a 2 anys. Hi ha diferents modalitats de subscripció (1 mes, 3, 6 o 1 any) i també la pots regalar.\nJo em vaig apuntar per 3 mesos l'any passat i ara he renovat per 3 mesos més. Hi ha revistes, webs i blocs que ofereixen descomptes del 10, 20 o 30%, està moooolt bé aprofitar-los, com he fet jo.\nNo coneixia les capses abans, però em sembla molt bona idea comprar-la quan estàs embarassada i no tens ni idea què necessitaràs amb el nadó, així t'envien tot allò que utilitzaràs. A més empre hi ha alguna coseta perquè es cuidin les mamis (protectors labials, cremetes...). Jo he descobert marques molt bones i productes utilíssims com aquests:\nGel per ajudar a respirar millor.\nFresc i molt fàcil d'aplicar.\nBiberó de transició a la tassa.\nTinc el negre i al mini-guiri li encanta.\nPitets de paper. Perfectes quan vas fora.\nConte adequat a l'edat. Li encanta i el té tot rosegat.\nA més tot bé en una capsa molt cuqui que pots reutilitzar per desar de tot.\nCom a aspecte menys positiu és que alguna vegada he rebut algun producte que ja tenia, com per exemple un termòmetre digital, encara que al final va bé tenir coses per duplicat per endur-te-les de viatge, per quan les perds o les trenques (com em va passar l'altre dia amb la llimeta de vidre, esclar, de vidre i em va anar directa a terra...) o desapareixen misteriosament ;)\nAquest mes m'ha arribat aquesta capsa:\n1. Un porta-xumets de Chicco (l'ou groc de la dreta)\n2. Bolquers ecològics Bio Baby, elegits producte de l'any en higiene infantil. Venien 3 i ja no existeixen ;)\n3. Crema antiestries Bepanthol (ja no la necessito, la regalaré a algú)\n4. Pitet de Pasito a pasito\n5. Muselina Aden+Anais\n6. Xumet anatòmic 100% de cautxú\n7. Gel íntim Melagyn Junior\n8. 1 euro per a donar al projecte que vulguis (des del web)\nAquest són els productes que més m'han agradat:\n- El pitet perquè és gran, suau (de tovallola, com es pot observar) i molt bonic. A més, sempre fan falta pitets, com es taquen els nens menjant!!\n- La muselina perquè ja en tenia una de la mateixa marca que em va regalar la Vero, amb unes girafes molt gracioses. Ara ja en tinc 2 i les utilitzaré molt, segur. A més, són de cotó 100% i quan més les rentes més suaus estan.\n- El xumet perquè justament faig el post sobre els xumets i m'arriba aquest que no tenia ni havia provat.\nPublicat per Raquel Casas Agustí a 10:50 Cap comentari:


A 40 Km. de Barcelona, en direcció nord-est a pocs quilòmetres de la mar Mediterrània, s'aixeca el Montseny amb el seu cim culminant, el Turó de l'Home, que arriba fins al 1713 metres d'alçada.\nVista del Turó de l'Home des de "Les Agudes"\nVista de "Les Agudes" des de l'embassament de Santa Fe\nÉs una muntanya relativament aïllada i que destaca per la seva alçada en relació als plans que l'envolten. De la Vall de la Tordera (100 m.s.m.) al cim més alt (1713 m.s.m.) només hi ha 10 Km en línia recta. Aquesta característica i la seva proximitat a la mar Mediterrània han condicionat el fet que la seva vegetació sigui molt diversa.\nPrat de "El pla de la Calma"


El club Sentgimnàstic tanca una gran temporada - sentmenat.com\nInici Esports El club Sentgimnàstic tanca una gran temporada\nEl club Sentgimnàstic tanca una gran temporada\nAquest cap de setmana es va celebrar al Pavelló Castell d’en Planes de Vic, la fase final dels campionats de Catalunya de gimnàstica artística femenina. El Club Sentgimnàstic, que actualment compta amb nou gimnastes a la competició, en va aconseguir classificar tres a la final general i a la final per aparells. Un gran resultat tenint en compte que es clasificaven únicament les catorze millors gimnastes de cada categoria de les tres fases anteriors\nLa gimnasta Judit Garcia, que competia a la categoría CCEE A- 4 aparells, va obtenir la quarta posició a la final general de Catalunya, a només mitja dècima de la tercera classificada i després d’haver acabat en primera, desena i tercera posició a les fases prèvies. En la mateixa categoría l’Alba Uriarte, l’Ariadna Jerez i la Nora Serroukh van completar l’equip que ha aconseguit proclamar-se tercer equip de Catalunya, gràcies a la tercera i segona posició que van obtenir a les fases prèvies.\nLa gimnasta Julia Peláez també va participar a la fase final, obtenint la tercera posició a la competició general de Promogym 3B i el subcampionat en l’especialitat de barra d’equilibri.\nLaia Caballero també es va classificar entre les catorze millors gimnastes de la final de Catalunya de terra, en la categoria Promogym 3B, tot i haver patit una lesió que no li va permetre participar en la primera fase d’aquesta categoria.\nPer la seva banda, l’equip de Promogym 3B, que es completa amb la gimnasta Daniela Gomez, ha aconseguit finalitzar la temporada en el cinquè lloc de la classificació. Cal destacar l’actuació de Daniela, que tot i no poder estar en la fase final, va realizar unes molt bones fases i va obtenir la divuitena posició d’un total de 58 gimnastes en la primera fase.\nFinalment, Bruna Rusiñol i Maria Ortega van participar en la categoría CCEE B-4 aparells. La gimnasta Bruna Rusiñol, en el seu primer any competitiu, va realitzar una bona actuació en tots els quatre aparells igual que la Maria Ortega que ja fa dos anys que competeix i va aconseguir la 35a posició d’un total de 128 gimnastes.\nAcabat el campionat, les entrenadores del club van voler ferlicitar a totes les gimnastes i també als pares “pel suport i l’energia que han donant a gimnastes i entrenadores”.\nFestival de cloenda del club Sentgimnàstic\nCom cada any, el club Sentgimnàstic clourà la temporada amb un festival d’exhibició a Sentmenat. Enguany serà el proper 8 de juliol, a les 7 de la tarda, al pavelló de Can Sorts.\nJun 18, 2012 Redacció\nEl CE Sentmenat puja a Tercera CatalanaAnna Tejedor i Lídia Vargas, autores del cartell de la Festa Major 2012


Els pisos de segona mà a Barcelona s'han encarit un 17% en un any, segons els API - Oriol Ribet\nEl Punt 23/07/04\n...mentre que en els últims dotze mesos l'augment de preu més significatiu dels pisos de segona mà\ns'ha produït al 'barri' de Sant Andreu.\nUn estudi dels API de Barcelona agrupats a la xarxa Comprarcasa revela que durant els últims dotze mesos els pisos de segona mà s'han encarit un 17% a la ciutat. El juny de l'any passat, el preu per metre quadrat se situava en els 3.069 euros, mentre que aquest juny s'havia elevat fins als 3.594 euros.\nTot i això, l'estudi també revela que l'encariment es va produir bàsicament l'any passat, ja que entre el primer i el segon trimestre d'aquest any l'augment dels preus dels pisos de segona mà ha estat de només un 3%. Des del març, els preus del pisos de segona mà han passat dels 3.485 euros per metre quadrat als 3.594 euros per metre quadrat del mes passat. Aquesta dada confirmaria la tendència a la moderació dels preus que han assenyalat diversos experts.\nPer 'barris', els pisos de segona mà més barats són a Nou Barris, i els més cars, a Sarrià-Sant Gervasi. En aquesta zona de la ciutat, el preu del metre quadrat dels pisos de segona mà ha pujat fins als 4.526 euros.\nL'estudi, elaborat a partir d'una base de dades en què s'han registrat entorn de 4.000 operacions de compra-venda només en el segon trimestre d'aquest any, conclou que la zona on els pisos usats s'han encarit més l'últim trimestre és Ciutat Vella (un 7%), mentre que en els últims dotze mesos l'augment de preu més significatiu dels pisos de segona mà s'ha produït al 'barri' de Sant Andreu.


Saber més respecte al cognom Piazzoni és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Piazzoni sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Piazzoni.\nEl cognom Piazzoni en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Piazzoni, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Piazzoni és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Piazzoni\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Piazzoni en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Piazzoni, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Piazzoni que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Piazzoni, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Piazzoni. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Piazzoni és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Piazzoni del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Piazzoni en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Piazzoni poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Piazzoni és un cognom més freqüent, i en quins països Piazzoni és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Piazzoni