Llocs de Catalunya: de maig 2020\nPONTÓS - L'ALT EMPORDÀ\nMasia urbana cantonera de planta rectangular, amb la coberta de teula de dues vessants i distribuïda en planta baixa, pis i golfes que actualment han estat rehabilitades. La façana principal, orientada a la plaça, presenta un gran portal d'accés d'arc de mig punt, bastit amb grans dovelles de pedra calcària i carreus desbastats als brancals. Al seu costat hi ha un altre portal de mig punt adovellat amb els brancals fets de carreus, tot i que és de dimensions més petites i està bastit en pedra sorrenca. Al pis hi ha tres finestres rectangulars bastides amb carreus de pedra calcària ben tallats, les llindes planes, els ampits motllurats i guardapols superiors. La central té la llinda gravada amb la data 1588. A les golfes, situada a l'extrem de ponent del parament, hi ha un obertura asimètrica restituïda, que conserva la corriola original corresponent a la pallissa. La façana està coronada per bigues de fusta que sobresurten exteriorment. La façana lateral, força malmesa, presenta petites finestres rectangulars a les golfes bastides en maons. N'hi ha dues restituïdes. Al pis destaca una finestra emmarcada amb carreus de pedra escairats.\nLa construcció està bastida amb còdols de pedra disposats en filades més o menys regulars, lligats amb morter i amb carreus escairats a les cantonades. La façana principal deixa l'aparell vist, mentre que la lateral conserva restes del parament arrebossades.\nEl nucli urbà de Pontós conserva interessants cases dels segles XVI, XVII i XVIII. En el cas de la masia de Can Vilà presenta a la façana principal una finestra d'arc a nivell motllurada amb la data incisa de 1588, any en el que possiblement es va construir l'immoble, o si més no, d'alguna reforma del primer pis.\nPublicat per Llocs de Catalunya a 7:05 Cap comentari:\nMONUMENT A MOSSÈN JOSEP ESTEVADEORDAL i VALL-LLOBERA\nA Mn.Josep Estevadeordal i Vall-llobera (1904-1972) promotor de l’espiritualitat, la cultura i l’esport. Moià 1997 – 50 aniversari del periòdic local “La Tosca” fundat per ell.\nEnllaç amb informació del monument:\nAutor: Josep M.Molist i Molas\nInauguració: any 1997\nMonòlit de pedra irregular amb un medalló de bronze amb el rostre de l’homenatjat a la part superior i una placa quadrada amb la inscripción a la part inferior.\nComentari: Mn. Josep Estevadeordal (1904-1972) fou un capellà de Santa Maria de Moià que actuà de manera rellevant com a dinamitzador cultural de la població.\nL’abril del 1947 mossèn Josep Estevadeordal, nascut a la casa del Jó de Moià l’any 1904, va publicar el primer número de La Tosca. Estevadeordal havia estudiat a les Escoles Pies de Moià i cantà la primera missa a l’església parroquial el 16 de juny de 1927. Abans de la guerra participà en la Federació de Joves Cristians de Catalunya, de caràcter nacionalista. En tornar a Moià al 1946, Mn.Estevadeordal participà com a tresorer del club de futbol i contribuí a recuperar l’Institut de Cultura de la Dona. Era doncs una persona compromesa amb la vida associativa i cultural del poble, molt minvada després de la guerra civil. L’esclat de la guerra havia suposat la fi del Butlletí de la Lliga de Defensa de l’Arbre Fruiter.\nD’aquesta manera, vuit anys després de conclosa la guerra, en el marc de l’entronització de la Mare de Déu de Montserrat impulsada pel moianès P.Adalbert Franquesa, Mn.Estevadeordal inicià aquest mitjà de comunicació local i comarcal.\nPrimera capçalera de La Tosca, amb la riera i l'ermita homònima (1947)\nPublicat per Llocs de Catalunya a 4:34 Cap comentari:\nEnllaç amb informació sobre el monument a Rafael Casanova publicat per l'Ajuntament de Moià:\nA principis del segle XX, Rafael Casanova era un perfecte desconegut per la gran majoria dels moianesos. Tot i que Francesc Viñas havia parlat del personatge i el seu origen moianès en alguns discursos de les primeres Festes de l'Arbre Fruiter el 1905 i el 1906, no va ser fins l'octubre de 1912 quan el Butlletí de la Lliga de Defensa de l'Arbre Fruiter va començar a publicar, en diversos capítols, la biografia que de Casanova havia escrit Josep Carreras i Bulbena, publicada aquell mateix any.\nEl 1914, coincidint amb la commemoració del segon centenari del Setge de Barcelona, la commemoració va tenir un relleu especial a Moià i ho hem de considerar com el primer Onze de Setembre moianès.\nLa celebració va consistir en una missa solemne per tots els caiguts en la defensa de Barcelona el 1714, en la dedicació a Rafael Casanova del carrer on hi ha situada la casa pairal de la família (actual museu de Moià) i la col·locació de la primera pedra del futur monument a Rafael Casanova, que havia d'estar situat a la placeta de la Font de Sant Joan, a la Baixada del Mestre. Un ambiciós projecte que no va reeixir per manca de diners.\nTot i que durant anys es va anar parlant del monument, el cert és que la primera pedra es va quedar sola i mai es va arribar a posar la segona. S'hauria d'esperar a 1932 perquè amb el mecenatge de Francesc Viñas el monument a Casanova es convertís en realitat encara que en un altre lloc.\nA la fotografia, acte de col·locació de la primera pedra del monument a Rafael Casanova, celebrat el 13 de setembre de 1914. (Fotògraf desconegut. Arxiu Històric de Moià)\nAltre enllaç amb informació de Rafael Casanova i Comes:\nEnllaç sobre el monument:\nAutor: RosendNobas i Ballbé (Barcelona 1849 – 5 de febrer de 1891)\nInauguració: 1932 (1994)\nMaterials: bronze, pedra\nA la cara davantera: A INSIGNE FILL DE MOIÀ RAFAEL CASANOVA 1714\nA la cara posterior : HOMENATGE D’EN FRANCISCO VIÑAS 1932\nEs tracta d’una rèplica reduïda de l’escultura de Casanova a Barcelona de Rosend Nobas, per aixó li diuen el “Rafalet”. Una reixa Baixa separa l’espai de la resta de la plaça.\nErigit el 1932 per encàrrec de Francesc Viñas i inaugurat pel President Macià, l’estàtua fou fosa el 1936 i restablerta el 1994, inaugurada per l’alcalde de Barcelona Pasqual Maragall. Es troba molt a prop de la Casa Museu de Rafael Casanova, situat a la casa pairal del seu llinatge, lloc on ell va néixer. Això converteix Moià en un lloc de memòria.\nEnllaç de l'Ajuntament de Moià sobre l'atemptat a l'estatua de Rafael Casanova l'11 de setembre de 1982:\nL'Onze de Setembre de 1982 l'estàtua de Rafael Casanova va aparèixer a terra trencada i a la façana de l'Hospital Residència, llavors en construcció, hi van aparèixer penjades dues grans banderes espanyoles.\nNo es va arribar a saber mai del cert qui va ser-ne el responsable, però sempre es va sospitar d'un grupet d'estiuejants d'ideologia d'extrema dreta en connivència amb algun «personatge» local.\nDurant l'ofrena floral al monument, l'estàtua, tot i trencada, va ser reposada al seu lloc per mans de representants de l'ajuntament i de tots els partits polítics presents.\nL'estàtua de Rafael Casanova s'havia tornat a posar al seu lloc el 1978. Es va haver de fer nova ja que l'antiga, que s'havia tret el 1939, havia desaparegut.\nCom que l'ajuntament del moment no va fer cap gest, tot i la pressió popular per refer el monument, un grup de particulars la va pagar de la seva butxaca.\nCom que els recursos eren limitats es va treure un motlle de l'estàtua petita de bronze que hi havia al Museu des de principis del segle XX i se'n va fer una rèplica amb resina sintètica, en espera de que en un futur se'n pogués fer una de bronze.\nEl pas del temps, l'incident de 1982 i el tipus de material amb que estava feta, varen anar degradant-la i finalment se'n encarregà una de nova, aquesta vegada en bronze, a l'escultor moianès Josep Ma Molist.\nLa nova estàtua la va inaugurar el llavors alcalde de Barcelona Pasqual Maragall el 17 d'agost de 1994, amb motiu de la seva vinguda a Moià per presidir la Festa de l'Arbre Fruiter aquell any.\nUna anècdota: els darrers anys abans d'estrenar la nova escultura, en vista del mal estat de la figura, el dia 11 de setembre, per fer l'acte commemoratiu i l'ofrena floral, l'estàtua era substituïda per la de bronze del Museu que havia servit de model i un cop acabat s'hi tornava a posar la trencada.\nEra una manera de que almenys aquell dia, el monument lluís i les fotografies sortissin maques.\nA la fotografia, l'estàtua i el seu pedestal destrossats, l'11 de setembre de 1982. (Foto Renom. Arxiu Històric de Moià).\nEnllaç de l'Ajuntament de Moià sobre la desaparició de l'estàtua de Rafael Casanova:\nEl 14 de juny de 1939 l'ajuntament de Moià va prendre l'acord de retirar l'estàtua de Rafael Casanova del seu pedestal.\nExisteixen diferents versions, cap d'elles documentada, sobre quina va ser la seva destinació.\nHi ha qui afirma que va ser retornada a la família Viñas, ja que havia estat pagada per ells i hi havia qui deia haver-la vist en anys posteriors guardada en una dependència de la casa moianesa dels Viñas.\nUna altra versió la situa guardada als baixos del cafè del Círcol, on romangué bastant temps, fins que després d'un canvi d'arrendataris del local, desaparegué, desconeixent-se si fou venuda per fondre el metall o bé a algun col·leccionista.\nLa que es va conservar va ser la figura petita que era propietat de l'ajuntament i que s'utilitzava en els monuments provisionals dels anys vint.\nVa quedar dipositada al Museu i després de córrer per totes les sales va quedar al replà de l'escala, ignorada per tothom, (tot i que totes les autoritats i personatges del règim que visitaven el Museu l'hi passaven per davant), durant molts anys. Actualment encara es troba al Museu, encara que en un lloc més preeminent.\nEl 1939 també es van retirar les plaques del carrer i del monument, que es van guardar al Museu. El carrer no va ser mai rebatejat i les cases van quedar diluïdes dins de la plaça Major. El nom del carrer no va ser restiuit fins el 1977.\nEl monument mai va ser reconvertit, tot i que durant els anys cinquanta es va proposar dedicar-lo al Sagrat Cor i donar el nom de «Plaza del Sagrado Corazón» a l'indret on es troba. El projecte no va reeixir i l'espai va quedar en un estat de semi-abandonament fins el 1978, quan s'hi va reposar de nou l'estàtua.\nA la fotografia, portada de la revista «Truc» d'octubre de 1976, quan s'inicià una campanya per reposar l'estàtua i reivindicar la figura de Casanova. (Fot. Ramon Tarter. Arxiu Històric de Moià).\nEnllaç sobre el monument a Rafael Casanova publicat per l'Ajuntament de Moià:\nEl 1914 es va posar la primera pedra per un monument a Rafael Casanova a la placeta de la Font de Sant Joan però la manca de diners va fer que no s'avancés tot i que la qüestió era recurrent.\nEl 1923, sota els auspicis de Francesc Viñas, es va fer un projecte nou: en lloc d'un monument convencional es farien unes escoles que portarien el nom de Rafael Casanova.\nViñas va encarregar un projecte i fins i tot va oferir la possibilitat de cedir la casa que tenia al carrer de la Cendra (El Sant-Graal), que havia comprat uns anys abans a la família de Josep Coma i Passarell. El projecte se'n va anar a l'aigua en produir-se el cop d'estat de Primo de Rivera aquell mateix any.\nEl 1932, Viñas va tirar pel dret: va enjardinar i urbanitzar un terreny que era seu al davant de l'Hospital i va posar-hi el monument a Casanova que va pagar íntegrament ell, cedint després el terreny al poble. Això va desencadenar una forta polèmica amb els membres de l'antiga comissió que havia de fer el monument, ja que estaven ofesos perquè Viñas no els havia tingut en compte.\nEl nou monument el va inaugurar el 16 d'agost de 1932 el President de la Generalitat Francesc Macià, aprofitant la seva vinguda per presidir la Festa de l'Arbre Fruiter.\nL'estrena del monument va tenir un entrebanc: la foneria no va entregar a temps l'estàtua i es va haver de utilitzar per l'acte inaugural, una altra vegada, la petita que hi havia a l'Ajuntament.\nL'anècdota del dia la va protagonitzar Macià quan va comentar a Viñas - és molt petita aquesta estàtua oi?, veient la desproporció que hi havia entre el pedestal i l'escultura. Viñas li va respondre: «No pateixis, que ja creixerà...».\nEfectivament, quan Francesc Macià va tornar a Moià per la Festa Major de 1933, va poder veure com l'estàtua del monument tenia unes dimensions molt més grans que l'any anterior.\nA la fotografia el President Francesc Macià i les personalitats convidades a la Festa de l'Arbre Fruiter, visitant el monument a Rafel Casanova el 16 d'agost de 1933. (l'estàtua ja havia «crescut»…) (Fot. J. Renom. Arxiu Històric de Moià).\nPublicat per Llocs de Catalunya a 2:07 Cap comentari:\nTorre de telegrafia situada a uns cinc-cents metres al nord de Pontós, dalt d'un turó, a 146 m d'altitud. La torre que avui podem veure és un fort fuseller del segle XIX de planta quadrada. També serví de torre de senyals de telègraf òptic. La torre fa uns vuit metres d'altura. L'aparell és de pedruscall i fragments de rajols i teules arrebossat. Vora els angles sud-oest i sud-est de la torre s'endevinen els fonaments d'una construcció anterior. Aquesta torre es va reforçar afegint més espitlleres com s'observa als pisos superiors, al terrat i a la garita de maó situada en un angle de la coberta. Després de la restauració veiem que la torre té una planta baixa amb espitlleres tot al voltant i que a una de les façanes hi ha una porta d'accés elevada al primer pis i una finestra al segon pis. A la façana oposada s'observa una finestra centrada a cada pis. Hi ha una cornisa al terrat al qual es pot accedir a través d'unes escales per l'interior. Els marcs de les obertures, la divisòria que separa la planta baixa del primer pis i la cornisa són fets de maó.\nAquesta torre del ramal de la línia civil tenia comunicació visual directa amb l'anterior desapareguda del coll d'Orriols (Bàscara), a 6,5 km. Anterior a aquesta torre desapareguda hi havia la de Fellines, a 4,5 km de distància. La torre posterior de la torre de l'Àngel era la del Castell de Sant Ferran (Figueres), a 9,5 km.\nAquesta torre pertanyia al ramal de Barcelona a la Jonquera que derivava de la línia civil principal de Madrid a València i Barcelona. La part de la línia civil de Catalunya resseguia tota la costa catalana de sud a nord, entrant cap a l'interior en els trams del Vendrell a Barcelona i de Santa Susanna a la Jonquera. Aquest ramal va entrar en funcionament a partir de 1850. La fortificació addicional d'aquesta torre és a causa del nou ús militar que va tenir posterior al desmantellament de la línia civil.\nEnllaç del jaciment de la Torre de l'Àngel:\nLes restes arquitectòniques conegudes com a Torre de l'Àngel es troben sobre un petit turó enmig d'una pineda esclarissada que l'envolta i amaga parcialment.\nEs tracta d'una torre telegràfica òptica de mitjans del segle XIX, de planta quadrada (6 m d'amplada per 6 m de llargada) i de planta i dos pisos. L'edifici va ser construït com a part de la línia de telegrafia òptica civil La Jonquera - Barcelona, segurament pels volts de 1850.\nAmb motiu de les obres, l'any 2005, de consolidació i restauració de la torre telegràfica del segle XIX, per part dels Serveis tècnics de la Diputació de Girona, es va dur a terme un control arqueològic. El resultats de la intervenció van permetre constatar que la torre havia estat construïda gairebé sense fonaments i directament sobre un estrat argilós de molta potència, absolutament estèril i corresponent a nivells naturals i no antròpics.\nL'any 2006, va ser objecte d'una excavació arqueològica que va permetre documentar, a l'interior de la torre, quatre murs, fets de pedres lligades amb morter, de 0,4 m d'amplada, que dibuixaven un quadrat concèntric respecte les parets de la torre. A l'exterior de la torre es va documentar un mur, orientat nord-sud, d'uns 3 metres de llargada, que quedava tallat en l'extrem de llevant pel camí d'accés a la torre. Ambdós estructures, de cronologia i funcionalitat desconeguda, després de la intervenció, van ser desmuntades per tal de continuar amb l'obra. L'estat de conservació de la torre és excel·lent, atès que ha estat recentment restaurada.\nLa Torre de l'Àngel es troba dalt d'un turó. a uns 500 metres al nord del poble. Sobre aquesta torre Joan Amades recollí una rondalla que fa referència a les lluites de l'època de la invasió de Felip l'Ardit. Sembla ser que després de la traició al rei per part dels defensors del castell de Pontós, només restaren fidels els d'aquesta torre. Gràcies a les senyals emeses des de la torre de l'Àngel els francesos pogueren ser vençuts. Aquesta torre medieval fou convertida en un fort fuseller durant el segle XIX, de planta quadrada.\nPublicat per Llocs de Catalunya a 10:47 Cap comentari:\nCAL CARRETER o CAL COMPTE\nSituada dins del nucli urbà de la població de Pontós, al bell mig del terme, al carrer de la Creu.\nEdifici entre mitgeres de planta rectangular, amb la coberta de teula de dos vessants i distribuït en planta baixa i pis. Consta de tres crugies perpendiculars a la façana principal. Presenta un gran portal d'arc de mig punt adovellat, amb els brancals bastits amb carreus desbastats, tot en pedra calcària. Just al costat hi ha una porta d'accés a l'interior, oberta en posterioritat. A banda i banda d'aquestes obertures hi ha dues finestres rectangulars emmarcades amb carreus ben escairats. La de migdia compta amb un arc de descàrrega a la part superior bastit en maons. Al pis destaquen tres finestres rectangulars amb els brancals bastits amb carreus escairats, les llindes planes i els ampits motllurats. Cal destacar l'obertura central, donat que presenta dues testes humanes esculpides (una masculina i l'altra femenina) aplicades als costats de la llinda. Estan bastides en pedra sorrenca.\nLa construcció està bastida en pedra sense treballar disposada irregularment i lligada amb abundant morter de calç, que alhora arrebossa bona part del parament. S'observen diverses refeccions fetes en maons. A les cantonades hi ha carreus de pedra desbastats.\nNotícies històriques: Segons el fons documental del COAC es tracta d'una construcció dels segles XVI-XVII amb reformes posteriors on el baró de Creixell i més tard els Sagarriga hi cobraren els censos dels pagesos de Pontós.\nPublicat per Llocs de Catalunya a 8:48 Cap comentari:\nCAN VILÀPONTÓS - L'ALT EMPORDÀFotos de Joan Dalmau...\nMONUMENT A MOSSÈN JOSEP ESTEVADEORDAL i VALL-LLOBE...\nMONUMENT A RAFAEL CASANOVA MOIÀ - EL MOIANÈS ...\nTORRE DE L'ÀNGELPONTÓS - L'ALT EMPORDÀFotos de Joa...\nCAL CARRETER o CAL COMPTEPONTÓS - L'ALT EMPORDÀFot...\nCAN FARAS ROMANYÀ DE L'EMPORDÀ - PONTÓS - L'ALT EM...\nESGLÉSIA DE SANT MEDIR - SANT MER i SANT CELDONIRO...\nESGLÉSIA DE SANT ESTEVE DE CANELLESCANELLES - NAVA...\nCAN MARISCERMEDÀS - GARRIGÀS - L'ALT EMPORDÀFotos ...\nESGLÉSIA DE SANTA MARIA D'ERMEDÀSGARRIGÀS - L'ALT ...\nTORRE QUIMETAROSES - L'ALT EMPORDÀFotos de Joan Da...\nTORRE CALSINAROSES - L'ALT EMPORDÀFotos de Joan Da...\nCONJUNT ESCULTÒRIC ELS VISITANTSROSES - L'ALT EMPO...\nESGLÉSIA I CEMENTIRI DE SANT ESTEVE DE VILACOLUMVI...\nESGLÉSIA DE SANT CEBRIÀTORROELLA DE FLUVIÀ - L'ALT...\nRECTORIA DE VILACOLUMVILACOLUM - TORROELLA DE FLUV...\nCAN FÀBREGAVILACOLUM - TORROELLA DE FLUVIÀ - L'ALT...\nCREU DEL PEDRÓSANTA CRISTINA D'ARO - EL BAIX EMPOR...\nMONUMENT A SANT SEBASTIÀ MOIÀ - E...


Actualitzada 19/02/2021 a les 11:53\nPIMEC Joves Lleida\nDes que ha esclatat la pandèmia els joves han estat al punt de mira mediàtic: botellons sense mascareta, rebel·lió, irresponsabilitat, inconsciència... Això és el primer que ens ve al cap quan pensem amb la generació de joves que està patint la Covid-19. Però la realitat va més enllà de tota aquesta part negativa que veiem als mitjans.\nSegur que podem trobar joves que, mentre no troben feina o estan en ERTO, fan voluntariat o mostren solidaritat a través de la seva professió. Però això no és notícia. És més fàcil demonitzar-los, sembrant la idea que, per culpa seva, som on som. Però ningú es dedica a pensar en quina situació es troba aquest sector de la població.\nEl tancament dels centres educatius i les universitats afecta de forma directa l’aprenentatge i els plans de vida dels que estudien. Aquesta pandèmia comporta, també, una important limitació de la mobilitat, imprescindible per a molts joves per poder entrar al complex mercat laboral.\nA Espanya tenim una de les despeses socials als joves més reduïdes de tota la UE i això, entre altres factors, acaba comportant que 40% dels joves en edat de treballar no tinguin feina. Tot això provoca que el 75% dels joves no es puguin independitzar dels seus pares. Si hi afegim un confinament domiciliari i municipal tenim un sector sense intimitat ni poder de relació, per la responsabilitat de conviure amb els familiars. També la factura emocional, ja que totes aquestes frustracions anteriors provoquen una innegable tristesa, sensació d’angoixa i ansietat que en el pitjor dels casos deriva en depressions, que avui ja pateix el 6% dels joves.\nNo ens deixem estigmatitzar per l’irresponsable comportament d’alguns, i pensem també en els joves, ja que l’afectació de la pandèmia a aquest col·lectiu és molt més dura del que ens pensem; apostem-hi, cuidem-los però sobretot escoltem-los, ja que sense ells no hi ha futur.


Reeducacions pedagògiques | Gabinet Psicològic Mataró\nLes reeducacions pedagògiques poden ser necessària en casos de trastorns d'aprenentatge.\nEs tracta d'intervencions personalitzades que tenen com a objectiu modificar aspectes de la conducta dels nens i els joves relacionats amb la tasca escolar i l'aprenentatge.\nEn el Gabinet Psicològic Mataró oferim els millors professionals de la psicologia especialment entrenats i formats per a la realització de reeducacions psicopedagògiques específiques per als trastorns d'aprenentatge.\nAquestes sessions de reeducació estan dirigides a nens i adolescents amb dificultats d'aprenentatge. I, per aquest motiu, oferim reeducacions psicopedagògiques a grups reduïts organitzats per edats i característiques personals.\nD'aquesta manera, els nens poden beneficiar-se del fet de compartir experiències amb altres companys amb problemàtiques similars. A més, tenen la possibilitat d'interactuar amb persones de la mateixa edat i amb característiques personals semblants.\nPerquè trastorns d'aprenentatge es pot realitzar una reeducació pedagògica?\nEn el nostre cas concret, en Gabinet Psicològic Mataró, els trastorns d'aprenentatge que atenem són els següents:\n- Trastorn per Dèficit d'Atenció amb o sense Hiperactivitat (TDA) o (TDAH).\n- Discalculia .\n- Altres dificultats vinculades amb les àrees de: atenció, concentració, percepció viso-espacial, memòria, comprensió verbal, raonament lògic, abstracció, raonament matemàtic i lateralitat creuada.\nPer això, si busques un centre on imparteixin reeducacions pedagògiques per als teus fills, en Gabinet Psicològic Mataró podem ajudar-te.\nA més, dins del camp de la psicopedagogia també oferim altres serveis, com a tècniques d'estudi i diferents tipus de classes de reforç escolar, tali com:\n- Classes de reforç escolar a grups reduïts (d’entre 4 i 5 persones) amb personal qualificat que ofereix una atenció personalitzada a l'alumne.\n- Opció de reforç individual.\n- Recolzo en tècniques d'estudi i dèficits d'aprenentatge.\n- Organització i hàbits d'estudi ( incidint també en la planificació del temps).\n- Motivació cap als estudis.\n- Treball amb el material de classe, realització dels deures i preparació d'exàmens.\n- Cursos intensius a l'estiu i preparació d'exàmens de recuperació.\nSi el teu fill sofreix algun d'aquests problemes, penses que pots sofrir-ne o coneixes a algú que els sofreix, no dubtis a contactar amb nosaltres. De la mateixa manera, si ja tens un diagnòstic per algun trastorn d'aprenentatge i el teu fill necessita una reeducació pedagògica per aconseguir portar un ritme normal en els seus estudis, no dubti a contactar-nos.\nEn el Gabinet Psicològic Mataró estarem encantats d'analitzar el teu cas concret i oferir-te una solució adaptada a les necessitats concretes del teu fill.


Vacances en pau, l’experiència de tres famílies en primera persona\nSolidaritat amb el poble saharauí i una experiència brutal d’aprenentatge constant\nEls infants saharauís passen dos mesos d'estiu acollits en famílies\nJo sola. I per què no?\nLa Marta, l’Anna i la Mònica són tres amigues que comparteixen casa a Moja des de fa uns mesos. La Marta acull el Mahjub des de fa tres anys: “Sempre havia pensat que m’agradaria acollir un infant sahrauí. Com que era els mesos d’estiu, justament quan tenia vacances, requeria un alt compromís, fins que un estiu vaig decidir que aquesta seria la meva prioritat i volia assumir aquesta responsabilitat. També va ajudar a decidir-me el fet de conèixer gent que acollia i participava en el projecte que, com jo, vivien sols, sense fills ni parelles; és a dir, aquest concepte àmpli de família acollidora ho va facilitar. I, definitivament, va ser el fet d’anar als campaments i conèixer tots els infants i no tan infants, adolescents, que havien participat en aquest programa i en parlaven amb molta felicitat el que em va acabar de convèncer”.\n“L’experiència és brutal - narra la Marta-, intensa, un aprenentatge constant, a tots els nivells i per totes bandes, per nosaltres i pels infants, des de xocs culturals, a maneres diferents d’entendre coses tan bàsiques com el temps o la pressa, o apreciar l’aigua com la millor riquesa! També el créixer fent comunitat, ajudant-se sempre uns i altres, compartint el menjar, la bici, o la forma de relacionar-se amb els altres nens, molt cuidadors dels més petits... S’ha de viure”.\nUna llar, tres amigues i dos infants\nEnguany la Mònica i l’Anna també s’hi sumen! “La Marta i el Mahjub - comenta la Mònica - em van fer despertar la curiositat de conèixer de més aprop el conflicte i, sobretot, el perquè aquests nens i nenes vénen cada estiu. Aquest any amb l’Anna ens hem animat a implicar-nos en el projecte i amb la nova realitat de compartir les tres plegades l’acollida de dos infants. És una ocasió d’implicació amb la lluita del poble sahrauí i, així, difondre i donar oportunitats a nivell de salut i cura per al bon desenvolupament dels infants". Aquest estiu conviuran amb el Mahjub i un altre infant d’uns 9 anys per a qui serà el primer estiu fora dels campaments.\nEl Ferran i l’Eli, de Masllorenç, s’hi van llançar plegats sense saber massa bé el què, però asseguren que l’expeiriència és molt enriquidora. “Aquest serà el cinquè (i últim) any que ve el Hamudi. El primer any - confessen - potser va ser una mica més dur, però van ser dies. Et trobes un nen que no et coneix, petit, que enyora la seva família. Va venir amb 8 anys i aquest serà l’últim any, per desgràcia. Ara ja és un més de la família i per ell també som part de la família. Durant l’any manternim el contacte, ens truquem, ens escrivim, enviem algun paquet… En el nostre cas hi ha hagut molt bona connexió, els nens s’adapten de seguida! Sí que és cert que hi ha costums seus que per a nosaltres no són normals com el fet de sortir de casa sense avisar i anar a donar un tomb pel poble (perquè allà ho fan) o anar descalços,... mai han estat un problema, nosaltres també ens hem adaptat a ell”.\nHi ha qui qüestiona el projecte pel fet que els infants viuen els dos mesos d’estiu en unes condicions i després han de tornar a la realitat dels camps de refugiats. L’Eli s’hi ha trobat i emfatitza que malgrat és cert que quan marxen “deixen de tenir molts luxes que aquí tenim, i al Hamudi sempre li fa cosa marxar, quan arriba el moment sempre té moltes ganes de veure la seva família i no veiem que sigui res tràumatic per a ell. No sé com serà quan ja no pugui venir més... Fins ara ell s’ho pren com a dos mesos de vacances i s’ho passa genial, i després també té ganes de tornar amb la seva família”.\n16 anys compartits amb tres germans\n“En el seu moment, fa 16 anys, vaig decidir acollir un infant sahrauí perquè vaig conèixer el projecte pels mitjans de comunicació i em va semblar interessant”. La Susana és de Vilanova i la Geltrú, i ha acollit al llarg d’aquests 16 anys tres germans. Narra l’experiència com a molt positiva estiu rere estiu, però va una mica més enllà: “Aquell primer acolliment, ara fa 16 anys, va significar l’inici del meu compromís amb un Poble, un poble que fa més de 40 anys viu entre l’exili als campaments de refugiats a Tindouf i l’ocupació del seu país”.\nVisitar els campaments\nL’Anna va conèixer el primer infant saharauí quan era adolescent, “va ser l’estiu en què la meva tieta va acollir el Mahjud. D’aquí, i fins a dia d’avui, el poble sahrauí ha estat present a la meva família”. Reconeix però que l’acollida li feia respecte, “per la responsabilitat que suposa, per no conèixer més sobre el lloc on viuen,... així que després de les dues visites als campaments, viure l’experiència de la Marta i el Mahjub, i aquest any poder-ho compartir amb la Mònica, tot ha fet que m’acabés de decidir”.\nPer a la Mònica, visitar els campaments de Tindouf va despertar les seves ganes d’implicar-se en les Vacances en Pau. “Als campaments coneixes la seva realitat, les famílies, mares, germans, germanes, cosins… d’aquests nens i nenes, i t’adones que les famílies són gent lluitadora, amb uns somnis comuns i que, de moment, es veuen desplaçats a un territori que no els pertoca i on la vida és d’una duresa i hostilitat importants”.\nQui també hi ha estat és la Susana, que des del 2001 hi ha anat gairebé cada any. L’Eli ens diu que és una cosa pendent. “El primer any encara no teníem el Roc, i els següents anys era molt petit. Ara esperem al Rai a finals de juliol, o sigui que haurem d’esperar un temps a que siguin més grans!”.\nEl projecte Vacances en Pau està organitzat per la Delegació del Front Polisario a Catalunya, amb el suport d’associacions solidàries, entitats, organismes i ajuntaments com el Baix Penedès amb el Sàhara, Acció Solidària amb el Poble Saharauí de Vilanova i la Geltrú o ACAPS Wilaia de l’Alt Penedès.\nEl projecte, que no només es desenvolupa a Catalunya, vol fomentar i impulsar l’apropament entre el poble sahrauí i el nostre país, i donar suport polític al procés d’autodeterminació del poble sahrauí, i és que els infants són víctimes directes d’un conflicte que va començar l’any 1975 i que l’ONU i la comunitat internacional és incapaç de solucionar, amb el Marroc i l’estat espanyol com a principals responsables.\nEls infants són els més afectats per les difícils condicions de vida dels campaments de refugiats. No tenen cobertes les necessitats bàsiques com l’alimentació, l’aigua potable i l’atenció sanitària. Durant els dos mesos de vacances els infants passen diverses revisions mèdiques i participen en tot tipus d’activitats.


Trump vol separar mares i fills immigrants a la frontera amb Mèxic\nL'administració republicana vol poder separar pares i fills per poder mantenir els adults sota custòdia a l'espera de ser deportats mentre que els menors passen a serveis socials\nRedacció 05/03/2017 - 12.42 Actualitzat 05/03/2017 - 13.57\nUna mare amb els seus fills plora al costat del mur que fa de frontera amb els Estats Units (Reuters)\nEls Estats Units estudien separar dels seus fills les mares que travessin la frontera de Mèxic de forma il·legal. És una proposta que valora el Departament de Seguretat Nacional a petició del president Donald Trump.\nL'administració nord-americana calcula que des de l'octubre del 2016 fins al 31 de gener del 2017 s'han detingut 54.000 nens i nenes que passaven la frontera amb Mèxic de forma il·legal acompanyats dels seus pares. Asseguren que la xifra s'ha doblat en només un any.\nEl canvi de política permetria al govern de Donald Trump mantenir els pares sota custòdia mentre esperen la tramitació de les seves peticions d'asil o executen les deportacions. Els menors passarien a estar sota tutela del Departament de Salut "en un ambient menys restrictiu".\nA l'espera de l'ordre de deportació\nFins ara, a les famílies que impugnen l'ordre de deportació o demanen asil se'ls permet continuar en llibertat en territori dels Estats Units fins que un tribunal resol les peticions. La raó és que el tribunal federal d'apel·lacions prohibeix la detenció prolongada de menors i la mesura s'amplia als progenitors.\nPerò Donald Trump ha demanat posar fi a la "captura i alliberament immediat" dels immigrants que passen il·legalment la frontera.\nEls representants republicans al Congrés també estan a favor de posar fi a aquesta pràctica que diuen "posa en perill els nens". Argumenten que les mares estan disposades a arriscar-se a un perillós viatge amb els seus fills perquè estan segures que seran ràpidament alliberades en cas de detenció si tenen els nens al seu costat.\nLes organitzacions humanitàries alerten del perill que aquesta nova mesura contra la immigració tiri endavant. Des del National Immigration Law Center creuen que la separació dels menors de les seves mares "podria causar-los un trauma psicològic per a tota la vida". Una separació traumàtica especialment cruel per a nens i nenes que "acaben de completar un perillós viatge des de Centreamèrica".


Ràdio Valira | La telefonia mòbil creix un 4,2% durant el mes de setembre\nLa telefonia mòbil creix un 4,2% durant el mes de setembre\n26 d'Octubre de 2018 /a Andorra /per Informatius Ràdio Valira\nEl mes de setembre es va tancar amb 46.365 abonats als serveis de telefonia fixa; 81.421 abonats als de telefonia mòbil i 34.368 a internet de banda ampla. Aquestes dades suposen una variació percentual negativa del 0,5% respecte al mes de setembre de l’any anterior en telefonia fixa i positiva del 4,2% en la mòbil. Quant a abonats a internet de banda ampla, també es registra una variació percentual positiva del 4,1%.\nSegons les dades fetes públiques aquest dijous pel departament d’Estadística del Govern, pel que fa als abonats en telefonia fixa, destaca la variació percentual positiva en abonaments a línies telefòniques fibra, amb un 1,3% respecte al mes de setembre de l’any anterior. En telefonia mòbil, destaca la variació percentual positiva en contractes, amb un augment del 6%.\nSi es tenen en compte les dades de gener a setembre d’aquest any i respecte del mateix període del 2017, tenim que telefonia fixa presenta una variació negativa del 0,2%. Per contra, tant telefonia mòbil com internet de banda ampla presenten variacions percentuals positives del 4,8% i 4,7%, respectivament. Quant als abonaments per servei, les dades mitjanes dels darrers dotze mesos se situen en 46.723 abonats per a la telefonia fixa, amb una variació percentual negativa del -0,1% respecte al període anterior. Pel que fa a la telefonia mòbil, la mitjana és de 80.561 abonats, amb una variació percentual positiva del 5,1%, i per a internet de banda ampla serien de 34.131 abonats, amb una variació percentual també positiva del 4,9%.\nPel que fa a les dades del tràfic telefònic en minuts sense internet, al mes de setembre es van situar en 15,34 milions de minuts, amb una variació percentual negativa de l’1,3% respecte al mes de setembre de l’any anterior. Pel que fa al tràfic nacional, ha estat de 10,32 milions de minuts (67,3% del total i amb una variació percentual negativa del 2,6%), mentre que el tràfic internacional ha estat de 5,01 milions (32,7% del total i amb una variació percentual positiva de l’1,6%).\nDurant els primers nou mesos de l’any, i en comparació amb el mateix període del 2017, hi ha una variació percentual negativa del -2,6% en el tràfic telefònic en minuts sense internet. Tal com concreten les dades d’Estadística, això es dona perquè el tràfic nacional té una variació del -3,2% i el tràfic internacional del -1,5%. Quant a les dades acumulades al llarg dels darrers dotze mesos, se situen en 193,12 milions, amb una variació percentual negativa de l’1,3% respecte al mateix període anterior. Pel que fa al tràfic nacional, els minuts han estat 125,90 milions (65,2% del total i amb una variació percentual negativa del 0,5%) i pel tràfic internacional, els minuts han estat 67,22 milions (34,8% del total i amb una variació percentual negativa del 2,8%).\nAltra dada posa en relleu que el tràfic per internet en GB, durant el mes de setembre, se situa en 3,03 milions, amb una variació percentual positiva del 28,7% respecte al mes de setembre de l’any anterior. Pel que fa al tràfic nacional, ha estat de 522.240 GB, un 17,2% del total (amb una variació positiva respecte al mes de setembre del 2017 del 44,3%) i pel que fa al tràfic internacional, ha estat de 2,51 milions de GB, un 82,8% del total. Cal destacar la variació del tràfic per internet mòbil, que aquest mes augmenta un 138,6% respecte al mes de setembre del 2017.\nhttp://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2018/10/144926_thumb_mobil.jpg 266 399 Informatius Ràdio Valira http://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2016/04/logo-exp-1.png Informatius Ràdio Valira2018-10-26 20:45:392018-10-25 14:46:21La telefonia mòbil creix un 4,2% durant el mes de setembre\nEditorial divendres: Cada dia més pobres El Vaticà desenvolupa la seva pròpia versió de ‘Pokémon Go’...


Gili alerta que hi ha hagut casos a la Batllia en què s’ha canviat el vot - Altaveu\nLa consellera general socialdemòcrata, Rosa Gili, ha intentat treure ferro a la petició feta per la seva formació i per Liberals en relació al fet que es garanteixi una custòdia deguda dels vots judicials. Ha rebaixat el to en el sentit que no s’està denunciant cap tupinada. Alhora, però, ha alertat haver tingut coneixement de suposats canvis de papereta quan ja s’havia emès el vot en seu judicial.\nGili ha deixat clar que d’aquesta presumpta anomalia, és a dir, acudir temps després d’haver dipositat un primer vot a la Batllia per demanar poder accedir al ‘teu sobre’ i canviar-ne el contingut, no en tenia un coneixement directe perquè ella no ha votat mai en seu judicial. Però ha assegurat amb rotunditat que “m’ho han dit” i que donava total credibilitat a la font. La situació s’hauria donat, almenys en el cas que es referia, durant la contesa electoral general del 2011, la de l’onada taronja.\nLa parlamentària del PS, però, no ha volgut anar més enllà d’un comentari explicatiu que ha fet en el marc d’una compareixença pública per exposar les reserves d’esmena que els consellers socialdemòcrata han presentat a la Llei qualificada dels drets dels infants i els adolescents, un altre dels textos que s’ha de debatre en la maratoniana última sessió parlamentària d’aquest divendres, que es pot allargar a dissabte, i que podria acabar dilluns.\nEls consellers generals del PS consideren “incomprensible” que la llei sobre els drets dels infants i els adolescents no estableixi, com s’havia proposat des de la formació, que els menors han de tenir garantit un temps de lleure compartit amb els seus pares o tutors i la possibilitat d’accedir a informació sobre salut sexual i reproductiva així com a mesures de planificació familiar. Així s’havia demanat via propostes de modificació del text que, però, no han estat acceptades durant el treball en comissió. Per això, han presentat quatre reserves d’esmena per poder debatre aquests aspectes al ple en la darrera sessió de Consell General de la legislatura, prevista per a divendres vinent.\nEl PS considera "incomprensible" que no es vulgui garantir als infants que puguin tenir més temps de lleure amb els seus pares o que els joves puguin accedir a informació sexual\nGili ha lamentat que aquestes aportacions no hagin estat tingudes en compte per a un projecte legislatiu que “és necessari i ens sembla bé que es pugui votar”, tot i tornar a lamentar que s’hagi hagut de treballar “massa ràpidament”, fet que “fa que potser no li haguem pogut dedicar el temps que es mereix un tema com aquest”. La consellera general ha recordat que, en el seu dia, es van presentar 24 esmenes per “millorar el text” i ha apuntat que “algunes han estat transaccionades o acceptades”.\nNo ha estat així, però, amb les quatre propostes de modificació que ara es portaran al ple per tornar a debatre-les, en aquest cas de forma pública, ja que “és incomprensible que s’hagin rebutjat”, situació que “atribuiré més a les presses, al fet de voler aprovar com més lleis millor”. És el cas de l’esmena 12 de l’informe del ponent, mitjançant la qual el PS volia afegir en l’article 38 de la llei, intitulat “Actuacions de promoció, prevenció i protecció de la salut” un apartat que garantia als menors “el dret a rebre informació sobre salut sexual i reproductiva i accés a totes les mesures de planificació familiar”. Gili ha explicat que “evidentment que des del PS continue


Més de 9.000 metges s'han beneficiat de les ajudes implementades durant la crisi de la COVID-19 - Mutual Médica\nMés de 9.000 metges s'han beneficiat de les ajudes implementades durant la crisi de la COVID-19\nXifres COVID 2\nLES NOSTRES XIFRES PARLEN: ESTEM AL TEU COSTAT QUAN MÉS HO NECESSITES\nMés de 9.000 metge s'han beneficiat de les ajudes implementades durant la crisi de la COVID-19\nReinvertim 2.000.000 € en ajudes contra la crisi de la COVID-19\nAquest 2020 la mutualitat dels metges s'està enfrontant a un dels reptes més importants que li ha deparat la història, coincidint amb el seu 100 aniversari. Des dels seus inicis, l'entitat es regeix pel principi de solidaritat entre els seus membres, tots ells metges. Durant la crisi de la COVID-19 aquest principi s'ha mantingut més viu que mai: la mutualitat dels metges s'ha bolcat en ajudar els metges mutualistes més afectats per aquesta situació crítica.\nMés de 9.000 metges mutualistes\nMés de 9.000 metges s'han beneficiat de ser mutualistes davant la crisi de la COVID-19, a 05 de maig de 2020. Mutual Mèdica ha implementat diferents mesures per poder arribar al màxim de metges mutualistes i cobrir tot tipus de necessitats del col·lectiu mèdic en aquests moments excepcionals.\nMetges al costat del metge, en xifres\nLa tramitació d'expedients de prestacions d'Incapacitat Laboral s'ha multiplicat per dos.\nDel total de baixes laborals, un 53% ha estat relacionada amb la COVID-19.\n1 de cada 10 metges con l'alternativa a autònoms ha pogut diferir el pagament dels rebuts de l'Assegurança MEL\nEn total, són més de 2.500 metges mutualistes els que han ajornat el pagament dels rebuts d'abril, maig i juny.\nEl període de gratuïtat de l'Assegurança Mutualista Jove dels residents de primer any s'ha ampliat fins al setembre\nMés de 2.500 metges MIR que gaudien del primer any gratis de l'Assegurança Mutualista Jove continuen coberts per més temps per poder acompanyar-los durant aquesta pandèmia.\nEl nombre de trucades telefòniques al Servei d'Atenció al Mutualista ha augmentat un 72,5% des de que es va decretar l'Estat d'Alarma\nHem atès més de 15.700 trucades telefòniques en menys de dos mesos (a data 30 de juny de 2020).\nMés de 7.000 gestions online a causa de la COVID-19\nA més dels canals habituals, hem habilitat una adreça de correu electrònic específica per a aquesta crisi: ayudacovid19@mutualmedica.com.


El cap de la Policia de St. Feliu deixa el càrrec després de 24 anys i passa a segona activitat - Diari de Girona\nEl cap de la Policia de St. Feliu deixa el càrrec després de 24 anys i passa a segona activitat\nL'Ajuntament està buscant la persona que comandarà el cos de seguretat, que lidera momentàniament un sergent\neva batlle 18.02.2020 | 00:12\nJosep Miñarro, en una foto d'arxiu. aniol resclosa\nJosep Miñarro, en una foto d'arxiu.\nEl cap de la Policia Local de Sant Feliu de Guíxols, l'inspector Josep Miñarro Masagué ha deixat el seu càrrec. Des de l'1 de febrer ha passat a segona activitat. Això ha provocat que l'Ajuntament de la localitat costanera hagi de trobar-li un substitut.\nDe moment, és el sergent, Josep Valenzuela, qui ocupa de forma momentània aquest càrrec a l'espera que s'incorpori el nou comandament. El nou cap hauria d'entrar al cos el mes de març. De moment no ha transcendit, però podria tant ésser un inspector com un subinspector, ja que amb la sortida de Miñarro queda lliure també la de màxim comandament del cos policial.\nJosep Miñarro va deixar el càrrec el dia 1 de febrer i des de llavors ha passat a la segona activitat. Treballa en el mateix cos de policia. Concretament, desenvolupa la tasca de tècnic de projectes estratègics, formació i planificació. L'inspector feia 24 anys que era el cap de la Policia Local i ara ha passat a segona activitat, als 57 anys, a l'espera de la jubilació. Josep Miñarro destaca que fa dos anys que estava tramitant el seu pas a la segona activitat i que ha pres aquesta decisió per «motius personals».\nL'inspector també afirma que ha estat «cap durant 24 anys i ja em toca deixar d'estar al peu del canó». L'excap finalment ressalta que deixa «la prefectura amb la sensació que per fi la policia de Sant Feliu està creixent i millorant». En les pròximes setmanes està previst que es doni a conèixer el nom del nou cap de la Policia Local de Sant Feliu de Guíxols, després de 24 anys amb l'inspector sortint al càrrec.


Jesús Independent és nat! – L'estenedor\nJesús Independent és nat!\n– Aquí no, Josep! T’he dit que aquí no. La marededéu Junquera parla amb vehemència. Sap perfectament en quines condicions no vol parir.\n– Junqui, estimada, on vols que anem, si no? Ens han destrossat el sistema sanitari. No hi ha hospitals. Ni escoles, tendrem aviat, si van així, li deia Sant Josep Puigdemont, presumpte pare i pastisser gironí.\nLa marededéu Junquera està en estat de bona esperança, però ho sap tothom, perquè és profecia, que Jesús Independent, el filló que ha de tenir, l’ha concebut després d’una relació libidinosa amb l’Esperit Sant del Poble. El Poble que branda, enervat, enèrgic i entusiasta, un gran fal·lus encès d’esperança capaç de beneir encabronat la vella Europa de seminal indignació.\nDe sobte una gran claror profètica encega els ulls dels dos pelegrins. És l’arcàngel Gabriel, cupaire irreverent: “Oh, Putxi, hereu dels pares de la pàtria, del nostre pare Abraham Pujol, que acceptà el sacrifici dels fills per salvar-se ell; i del nostre líder magnífic Artur Moisès, que va morir als peus de la terra promesa; oh Junqui, marededéu sens màcula ni pecat, pariràs amb dolor un infant independent i republicà damunt un llit de cols de Brussel·les. De molt a prop, rebrà l’escalf del bou major Trapero. D’un poc més lluny, li arribarà l’alè amorós de la somera Colau, sempre equidistant. Haureu de fugir amb el vostre infant. Us havia de dir que fugísseu cap a Egipte, però us convé més Bèlgica, creis-me. No tot el flamenc és dolent. I allà no hi ha toros.\n– Jo a Bèlgica no hi vaig! I si te n’hi vas tu, ja m’has vist! Nosaltres parim, nosaltres decidim -avisa revoltada la marededéu Junquera.\n– Però Junqui, no et posis així…\n– La pitjor manera de protegir Jesús Independent és separar-vos, el poble no us ho perdonaria. Sense desobediència, no hi ha independència, diu l’Arcàngel Gabriel.\nMentrestant, a palau, Felip Herodes talla claus.\n-M’han dit que a Betlemona ha nascut un nou rei, un ésser repugnant i malèfic, violent, pervers. I diuen que s’autoproclama fill del poble i que vol esser lliure.\n– Majestat, Jesús Independent, es fa dir, i Betlemona i Catajudea completa ja són partits a adorar-lo. Li duen paperetes. Han enrevoltat el seu bres d’urnes. I voten! -qui l’avisa tot rentant-se’n les mans és el primer ministre Pilats Rajoy (sí, Pilats hauria de sortir més endavant, en aquest cas seríem davant una profecia anacrònica).\n– Independent? Independent de què? De mi? Independent del meu imperi romà infal·lible? Pilats Rajoy, requisau totes les urnes. Vull el cap de tots aquests pastors que voten. Prepara 4.000 remers i amarra un Piolín al port de Betlemona.\n– Però majestat, els agents portuaris també adoren Jesús Independent -a Pilats Rajoy, avui, que és diumenge i va abillat amb el xandall de caminar aviat, li cau la goteta.\n– M’és igual! Si vàrem ser capaços de guanyar un mundial, també podem guanyar un país! A por ellos!\n– Majestat, no és un país!\n– Ah, no? Idò que són? Dos milions i mig de pastors rebels? No em vengueu amb històries, són un país, i els hem de sotmetre! A les bones, o per la força! Antidisturbis, porres i pilotes de goma, si cal!\nSimultàniament, a Betlemona, comença a córrer la notícia. Els pastorets Jordis ho criden als vuit vents:\n– Tothom cap a la Ciutadella, va, tothom! Que a cal Pastisser hi ha novetat! Jesús Independent és nat!\nPocs dies després, arribats de milers de quilòmetres de distància ideològica, ja són aquí els tres Virreis Màgics de Ponent. Guiats per l’estel de milions d’estelades, i encegats per una ràbia irracional, vénen amb els camells del 155. Duen dins tres cofres els tres tresors més preuats: el virrei Albiol, alt com un sant Pau (Gasol), du la Por; la virreina Inés, vestida de salvapàtries, porta la Presó; i el virrei Miquel (sí, Miquel Iceta), els acompanya amb l’Exili (i qualque ball).\nS’entenen, els tres virreis, i ella, Inés, voldria per a ella la custòdia d’aquest Jesús Independent, per adoctrinar-lo en els valors de l’obediència, la submissió i el sotmetiment. Però sap que sense el suport dels pastorets equidistants i de la batlessa de Betlemona poc hi té a pelar.\nEls pastorets esperarem. Sant Josep Puigdemont és a Brussel·les amb el present del virrei Iceta. La marededéu Junquera roman cada nit a Estremera, tot patint la presó de la virreina Inés. Com són també, a Soto del Real, els pastorets Jordis. Però i el present del virrei Albiol? On és la por? Qui és que en té? O no volem tots, un Jesús Independent?


Mar i Cel: Kultura\nXeXu 31 de desembre de 2012 a les 0:33\nNomés em pregunto si nosaltres érem diferents quan érem petits. NO teníem a l'abast tanta informació immediata ni tanta tecnologia, però érem millors alumnes? Estàvem més atents a classe, més creatius? No hi sé, sincerament. Tampoc no em trobo la situació que trobes tu, no puc comparar els uns amb els altres. Però si realment s'ha de canviar de rumb, com fer-ho?\nLaura T. Marcel 31 de desembre de 2012 a les 0:54\nXexu: Erem diferent, ja t'ho dic jo. No sé si millors o pitjors, però sí diferents.\nEl rumb el canvio jo cada dia. Encara que no m'ho proposi. Encara que hagi de tenir una programació per l'aula me la salto cada vegada que considero convenient. Als nens els has d'aclarir els dubtes del que els interessa i ensenyar-los a reflexionar i no avorrir-los seguint exclusivament un llibre o fent-los omplir fitxes fins a l'extenuació. Això suposa més feina, és clar, però el veure en funcionament els seus caparrons s'ho val.\n◊ dissortat ◊ 31 de desembre de 2012 a les 1:29\nTotalment d'acord amb tu. M'esgarrife de veure al meu fill, i això que jo faig el que puc per que sàpiga més enllà del que s'ensenya en l'escola, on afortunadament s'entera bastant del que li conten.\nMaquineta, maquineta i més maquineta. Què li portaran els Reis? Doncs una altra, per si no en té prou.\nSalutacions i que la teua manera de pensar s'estenga per tot arreu.\ncantireta 31 de desembre de 2012 a les 1:39\nJo treballo amb adults, de 16 anys en endavant. Les seves aspiracions i idees del món els han conformat de tal manera que ja es creuen desafortunats pel fet d'estar allà mentre tothom té/tenia feina... Nosaltres, els d'adults, fem el que podem amb la tecnologia i el bolígraf. I a cops ens en sortim, i fem poemes i tot, mirant-ne de preciosos a viulapoesia.com.\nEnsenyar des del cor i arribar al cervell. Penso que així és més efectiu, i durador, l'ensenyament. Ho fas molt bé, Laura, d'explicar què faràs i perquè. M'agradaria ser més jove i venir a classe amb tu.\nRep un petó ben fort.\nCarme 31 de desembre de 2012 a les 10:03\nÉs un gran repte el canvi que proposes, perquè és un canvi que no s'acaba mai.\nQue tinguis una bona entrada d'any, Laura T!!!\nElfreelang 31 de desembre de 2012 a les 12:48\nTens raó els alumnes actuals en general tant petits com grans els hi passa això que dius....no és només el sistema ( sistemes educatius) ni els professors...som tothom ....a casa d'aquests nenes , joves no es llegeix, no tenen llibres , la majoria tenen uns pares que tampoc saben res o poc de l'actualitat, que tampoc saben situar-se en un mapa ...vull dir que s'ha de comptar amb tots els factors, evidentment els professorat podem i devem fer-ho millor ....estem massa encotillats en un sistema boig passant d'una classe a una altra com si fóssim repartidors de butà ...s'emfatitzen els resultats per damunt de tot i paradoxalment no tenim temps d'ensenyar ....el tema és moolt llarg i ja paro,\nque els teus reptes, propòsits i desitjos es vegin acomplerts aquest any 2013!\nGerònima 31 de desembre de 2012 a les 15:14\nSí Laura! Pit i collons!\nQue tinguis una bona entrada d'any i que es compleixin tots els teus propòsits! je je je! A canviar el món!!!! :)\nfanal blau 31 de desembre de 2012 a les 20:01\nUna abraçada ben gran i una bona estrena del 13!\nCasa Massa 2 de gener de 2013 a les 9:46\nSí, noia, crec que és el camí, com dius: canvi continu, pit i collons!\nEl meu fill ha tret un NS (no satisfactori) en interès per aprendre i en creativitat... Però té excel·lents en música i plàstica. S'avorreix en la immensitat de les fitxes i les lliçons clàssiques. Ho sento perquè hi ha profes i profes, però qui avalua l'interès per ensenyar i la creativitat del profe???\nPetons, Laura, tu sí que vales!!!


Els cables submarins de fibra òptica, claus per al funcionament de les economies | Consumer\nEls cables submarins de fibra òptica, claus per al funcionament de les economies\nD'ells depèn l'accés a Internet. Estan repartits en més d'un milió de quilòmetres\nEls cables de fibra òptica han envaït en poc més de dues dècades els fons marins. D’ells depèn l’accés a Internet i, en conseqüència, el bon funcionament de les principals economies occidentals.\nL’associació internacional responsable de la protecció d’aquests cables, la CIPC, assenyala que estan repartits en més d’un milió de quilòmetres. Els principals, Sigui Em We3, mesuren 39.000 quilòmetres i connecten a Japó, Alemanya i Austràlia.\nEn els últims anys s’han produït incidents amb aquests cables. El més recent va tenir lloc el passat 19 de desembre, quan el trencament de tres cables en el Mediterrani va interrompre el tràfic de dades entre Europa i Orient Mitjà.\nFuentes de l’operador France Telecom assenyalen que incidents tan importants com aquest ocorren aproximadament cada 18 mesos. En la majoria de les ocasions, les avaries “no són visibles per al públic en general” gràcies al desviament del tràfic d’informació, afirmen.\nCada ruta té un cost de diversos centenars de milions d’euros, ja que és específica i està adaptada a la naturalesa dels fons marins. Depenent del medi ambient i dels possibles perills, els cables poden establir-se en la seva ruta o enterrar-se tres metres sota el jaç marí.


El Grup de Rescat de Muntanya constata un descens de les interven\nNoticies » Societat 19 de setembre, 2020\nEl Grup de Rescat de Muntanya ha realitzat 62 actuacions aquest estiu, la xifra més baixa des de 2015. La majoria han estat de senderistes o practicants d'esports d'aventura. Les dades confirmen un descens de les intervencions en els darrers anys, tot i l'augment de les persones que accedeixen a la muntanya.\nTot i l'afluència cada vegada més nombrosa de gent a la muntanya, les 62 actuacions del Grup de Rescat de Muntanya entre el 15 de juny i el 15 de setembre són la xifra més baixa dels últims cinc anys. El responsable del Grup de Rescat de Muntanya, Òscar Santos, ha explicat, però, que la Covid-19 ha fet que els grups que surten siguin més familiars i que la cancel·lació de proves ha propiciat que hi hagi menys gent entrenant.\nLa majoria de les intervencions s'han fet a senderistes "que es desorienten" i que es poden solucionar per telèfon, sense arribar a fer una sortida, o bé a practicants d'esports d'aventura. A banda de les lesions de turmell o genoll dels caminants, Santos també ha advertit dels accidents amb BTT als descensos.\nLa tendència a la baixa dels rescats confirma que les persones que accedeixen a la muntanya utilitzen, cada vegada més, les eines d'informació al seu abast. "És molt fàcil mirar la previsió meteorològica, la nivologia, tempestes en temps real... Crec que això està millorant, no recordo haver trobat cap cas de gent desequipada últimament", assegura Santos.\nCompletada la temporada d'estiu, els 21 efectius del Grup de Rescat de Muntanya es preparen ara per a una campanya d'hivern en què les actuacions se centren en els practicants d'esquí de muntanya i les allaus.\nImatges: Anna Romagosa / Cedides per Grup de Rescat de Muntanya


Dies de fúria. Dies de glòria!: Llàgrimes per la Botwin davant el miserable discurs antisemita de la CUP al Parlament\nPublicat per Dies de fúria a 5/27/2016\nL'actitud davant els jueus i l'estat d'Israel és la prova del cotó de les conviccions democràtiques, la mesura de la qualitat de present i futur que hom ofereix.\nVostè ja ho va dir, Senyor Abad, Amb Israel, sempre!\nFa vergonya aliena sentir les proclames racistes i feixistes del sr.Salellas. I fa vergonya que Catalunya tingui al seu parlament tants diputats d'aquesta organització totalitària. Ai, els lumbreras que els van votar!!


ICL tindrà a punt a final d'any la seva nova terminal del Port de Barcelona - Regió7\nICL tindrà a punt a final d'any la seva nova terminal del Port de Barcelona\nLa companyia haurà invertit 77 milions d'euros en una instal·lació de 80.500 m2\n11·04·19 | 00:06\nICL Iberia afronta els darrers mesos d'obres a la nova terminal portuària de Barcelona. Es tracta d'una gran instal·lació, de 80.500 metres quadrats, que li permetrà concentrar tota l'activitat de mercaderies que ara té repartides entre Barcelona, Tarragona i Vilanova i la Geltrú. En l'actualitat, ICL opera al port barceloní en una petita terminal de 13.000 metres quadrats. L'escalada és notòria.\nPendents de resoldre l'arbitratge amb Akzo Nobel\nA final d'any la companyia preveu que la infraestructura estigui operativa. Serà després d'haver-hi invertit 77 milions d'euros, que se sumen als 13 que hi afegeix el Port per condicionar, entre altres, el calat necessari per poder carregar els grans vaixells Panamax de 70.000 tones. Així, el calat passarà dels 12 metres als 13,5. ICL operarà al moll d'Álvarez de la Campa del port gràcies a una concessió de terrenys per 35 anys.\nTot a les noves instal·lacions, ubicades al bell mig de la zona portuària barcelonina, just sota el cementiri de Montjuïc, es mesura en magnituds enormes. Tant en termes de construcció d'infraestructures com en el resultat quant a càrregues que s'obtindrà un cop estigui en funcionament. La terminal, en la qual aquests dies treballen fins a 150 operaris, en un dels moments ja de màxima activitat constructiva, és l'enllaç marítim del projecte industrial Phoenix, amb el qual la mineria bagenca fa un salt productiu de futur gràcies a una inversió de 400 milions d'euros. Només en la seva primera fase, que comprèn també la rampa de Cabanasses (que es preveu enllestir, després de retards considerables, a començament de l'any que ve) i la primera planta de tractament de la sal, ja operativa a Súria.\nUn salt qualitatiu i quantitatiu\nAmb la nova terminal, en les obres de la qual treballa una unió temporal d'empreses (UTE) formada per Dragados i Sorigué, la capacitat de càrrega anual de vaixells passarà de les 800.000 tones anuals a 4 milions. L'increment del transport ferroviari, que ajudarà a reduir el moviment per carretera del mineral bagenc, permetrà doblar la quantitat de producte que l'empresa trasllada per aquest mitjà al port, fins a més d'un milió de tones anual. Així, la capacitat de càrrega diària s'incrementa fins a les 25.000 tones, quan avui en són menys de 6.000 diàries. La nova infraestructura també permetrà quadruplicar la capacitat de càrrega dels vaixells, i se'n podran omplir dos de manera simultània: un Panamax i un altre de 30.000 tones. Avui, només es pot fer la càrrega d'un de 25.000 tones.\nAquest increment de potencial serà possible gràcies a la construcció d'una estació de descàrrega de trens (que tindrà quatre vies de fer-rocarril a més de dues de més curtes per a manteniment), amb una capacitat màxima de transport de 7.500 tones diàries; el condicionament d'una estació de descàrrega de camions que permetrà traslladar 300 tones per hora (12 camions); i la construcció de dos magatzems. Un es destinarà a la potassa, amb una capacitat de 120.000 tones, ampliables a 160.000; i un segon per a la sal, de 100.000 tones, que podrien ser en el futur 140.000. Aquestes dues instal·lacions, de les quals aquests dies s'estan erigint les cobertes, són dos espais diàfans de 150x65 metres (el de sal) i de 240x50 (el de potassa). A més s'hi construeixen un edifici per a les oficines corporatives de la companyia (300 metres quadrats, en els quals treballaran 23 persones; avui, les instal·lacions portuàries d'ICL ocupen 13 persones) i una zona de pàrquing de camions que permetrà acollir fins a 25 vehicles.\nLa cirereta del pastís portuari\nAmb tot, la cirereta del pastís de la nova instal·lació són les dues grans grues ( shiploaders), traslladades ja acoblades des d'Itàlia, d'una alçada superior als 53 metres i una amplada de 26 metres, i amb un pes de 380 tones cadascuna.\nAquestes dues grues, mòbils mitjançant una instal·lació en rails, i que atorguen el perfil de referència a la terminal d'ICL, tenen una capacitat de càrrega, segons explicava ahir l'empresa en una visita per a la premsa a les instal·lacions, de 1.200 tones per hora, fins a 25.000 tones diàries.\nL'empresa destaca a més el fet que la nova terminal aporta una «millora significativa en l'impacte mediambiental». Així, s'hi instal·la un nou sistema de captació de pols (generat en la descàrrega del mineral) amb filtres de gran capacitat en tots els punts de descàrrega i als carregadors. A més, totes les galeries externes seran estanques.\nD'altra banda, es confia en la reducció del trànsit de camions per l'ampliació de la capacitat operativa per via fèrria per reduir l'emissió de partícules nocives. En tercer lloc, apunta l'empresa, part del consum elèctric de les instal·lacions provindrà de la producció energètica pròpia amb plaques fotovoltaiques instal·lades a les cobertes dels edificis.\nLa terminal, avui\nEn l'actualitat, de totes les instal·lacions de futur previstes ja llueixen els dos imponents shiploaders i bona part de l'enorme rampa elevada en ziga-zaga que facilitarà el trasllat del diferent mineral des de la zona de recepció dels camions i dels trens fins als dos magatzems especialitzats, dels quals ahir s'estaven preacoblant les cobertes. L'edifici d'oficines, una instal·lació prefabricada encarregada a una empresa navarresa, s'estrenava ahir. També anava prenent forma el curt ramal ferroviari que ha de connectar la via de tren que dona servei al port amb les instal·lacions de la companyia minera.


LA DICTADURA ESPAÑOLA MANTIENE A LOS PRESOS POLÍTICOS EN LA CÁRCEL | WEBSEGUR.com\nLA DICTADURA ESPAÑOLA MANTIENE A LOS PRESOS POLÍTICOS EN LA CÁRCEL\nLa campanya electoral cap al 21-D començarà aquesta mitjanit amb presos polítics. El jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena ha acordat mantenir la presó provisional sense fiança per al vicepresident de la Generalitat, Oriol Junqueras, el conseller d'Interior, Joaquim Forn, i els líders de les associacions independentistes ANC i Òmnium Cultural, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. Per a la resta d'encausats que van declarar divendres davant seu, que també es trobaven a la presó de manera incondicional, els ha imposat una fiança de 100.000 euros.\nUna vegada que les dipositin, el magistrat els imposa compareixences setmanals al TSJ de Catalunya o al jutjat o tribunal de la seva conveniència, prohibició d'abandonar el país i retirada de passaport. El magistrat els adverteix que l'incompliment de qualsevol de les obligacions imposades comportaria el seu immediat ingrés a la presó. El jutge considera que no hi ha risc de fuga en cap dels casos, però aprecia risc de reiteració delictiva en el cas de les quatre persones que manté a la presó.\nEl Suprem obre ara el registre per a la recepció de la fiança en un compte judicial, que serà abonada aquest mateix matí, cap al migdia, per les associacions independentistes. L’ANC ja havia dit que estaven preparats per assumir-les gràcies a la caixa de resistència, si la fiança per als 10 encausats se situava prop de la que va imposar a la presidenta de la cambra, Carme Forcadell, que va ser de 150.000 euros. De fet, l’ANC ja estava preparada per fer efectiu el pagament divendres, quan els acusats van declarar davant del jutge, que havia assumit dies abans totes les causes relacionades amb el Procés. L’ajornament de la decisió del jutge, però, va truncar aquests plans, i va obligar els consellers a passar un cap de setmana més a la presó.\nLlarena analitza en la interlocutòria els requisits legals per acordar una mesura de presó, que en aquest cas concret s'ha centrat especialment en el risc de fuga i el de reiteració delictiva. En relació amb el risc de fuga, Llarena ho descarta i considera que la situació dels exconsellers i dels líders de ANC i Òmnium és similar a la que va apreciar en el cas dels membres de la mesa del Parlament, perquè compten amb un profund arrelament personal, laboral i social, així com disposició per a atendre les crides judicials que els han cursat fins ara.\nNo obstant això, respecte a la reiteració delictiva, el magistrat distingeix entre l'actuació dels membres de la mesa del Parlament, l'aportació dels quals es va limitar a desatendre totes les decisions judicials s'havien dictat, i l'actuació dels 10 querellats, en què el jutge s'aprecia un judici raonable de risc de reiteració delictiva, per la "lesivitat" que pot acompanyar a la reiteració de les seves aportacions. El jutge individualitza les actuacions dels querellats i, en el cas de Junqueras, Forn, Sànchez i Cuixart, entén que "les seves aportacions estan directament vinculades a una explosió violenta que, de reiterar-se, no deixa marge de correcció o de satisfacció als que es vegin afectats per ella". En aquest sentit, recorda diverses actuacions que qualifica de "violentes" com el "setge" a la conselleria d'Economia a Barcelona el 20-S.\n"El risc de reiteració de les seves conductes -afegeix el magistrat- imposa a aquest instructor un major grau de rigor i cautela, a l'hora de conjugar el dret a la llibertat dels investigats i el dret de la comunitat de poder desenvolupar la seva activitat quotidiana en un context despullat de qualsevol risc previsible de suportar comportaments que lesionin de manera irreparable, no només la seva convivència social o familiar, així com el lliure desenvolupament econòmic i laboral, sinó la pròpia integritat física".\nEn aquests quatre investigats, conclou Llarena, el risc de reiteració delictiva "reflecteix la probabilitat que puguin reproduir-se actes amb greus, immediates i irreparables conseqüències per a la comunitat". El perill, segons el jutge, no desapareix amb la formal afirmació que abandonen la seva estratègia d'actuació i amb la determinació judicial d'avaluar la seva situació personal si les seves afirmacions resulten mentides, "sinó que exigeix constatar que la possibilitat de nous atacs hagi efectivament desaparegut, o que de mica en mica es vagi confirmant que el canvi de voluntat és veritable i real ".


Berbena (verbena officinalis) | som Segarra\nFlora dimarts 18 juny 2013\nÉs una planta herbàcia perenne i vivaç de la família de les verbenàcies. Pot arribar a fer de 30 a 100 cm. Les tiges són subtils, rectes, quadrangulars, ramificades a la part alta, aspres a les arestes i sense pèl a la resta. Les fulles, aspres, es presenten oposades, les inferiors són oblongues peciolades, mentre que les superiors són més petites, estretes i una mica festonejades. El seu fruit és una càpsula comprimida lateralment i rugosa que conté quatre llavors. La seva floració es produeix entre el mesos de juny i octubre.\nParts útils: S'utilitza la planta sencera dessecada, sobretot la flor. El principi actiu de la berbena és un heteròsid anomenat berbenalòsid que té caràcter estimulant del sistema nerviós parasimpàtic\nTé usos diversos.\nSedant, Astringent i Antiinflamatòria\nLes infusions de berbena es recomanen per augmentar el volum de llet i per evitar menstruacions doloroses i reumatisme.\nTradicionalment s'utilitzava pel guarniment, a l'antiga Roma trenaven els talls de berbenes fresques per col·locar-les com corones als caps dels missatgers i ambaixadors per donar-los una distinció especial. Dioscòrides la considerava una herba sagrada, ja que era una de les espècies més emprades en les cerimònies religioses\nEs troba en llocs erms, vores de camins.\nNo s'ha de confondre amb la Verbena.\nLa Berbena (verbena officinalis, s'utilitza com a Sedant, Astringent i Antiinflamatòria\nBerbena (verbena officinalis. Dioscòrides la considerava una herba sagrada\nEtiquetes: verbenàcies sedant astringent antiinflamatòria plantes remeieres


La tutela: funcions, deures i obligacions\n¿Quan s'inicia un procés de tutela i com funciona? Tots els detalls en aquest article.\nQuan una persona perd la seva capacitat d’obrar motivada per diferents causes, ja sigui per malaltia esdevinguda, accident o bé hagi estat per naixement, en la seva majoria d’edat, s’hauria d’instar un procediment judicial d’incapacitació o modificació judicial de la capacitat, terminología emprada d’acord amb la Llei de jurisdicció voluntària, 15/2015, de 2 de juliol, amb la finalitat d’una protecció integral en la seva persona.\nPot iniciar-se a instància dels propis familiars, de tercers o bé per la Fiscalia quan tingui coneixement de la vulnerabiltat d’una persona.\nDesprés de les proves d’exploració per especialista forense, i un cop finalitzi el procediment, es dictarà sentència, on es determinarà el grau d’incapacitació i com queda afectada la modificació de la capacitat d’obrar de la persona.\nSi s’estableix que és més idònea la figura de la tutoria, aquesta pot ser exercida de manera unipersonal, la qual recau en una persona, o bé, mancomunada (realitzada per varies persones).\nUn tutor es deu al seu tutelat i acturà en nom seu essent el seu legal representant en totes les actuacions que dugui a terme. El titular dels béns i drets sempre serà la persona incapacitada. Per exercir com a tutor haurà de jurar el càrrec amb nombrament judicial i amb l’obligatorietat d’assumir els deures i obligacions inherents a aquest càrrec.\nLes seves funcions serà d’actuar en nom del seu tutelat. Així vetllarà tant pel seu benestar personal en tots els seus àmbits de vida com en l’econòmic. Primerament haurà de presentar un inventari de béns del tutelat, i, gestionarà el patrimoni presentant anualment una rendició de comptes davant la Fiscalia.\nAquesta figura normalment recau en algún membre de la família que en principi estigui disposat a assumir el càrrec. Si la persona incapacitada no té familia o bé ningú, per la raons que siguin, no pugui assumir-ho, podria ser nomenada una fundació tutelar.\nDepenen del patrimoni del tutelat i de les tasques que hagi de responsabilitzar-se el tutor, aquest pot tenir una remuneració anual a càrrec del patrimoni del tutelat segons es determini judicialment.\nSi el tutor pretén realitzar actes patrimonials de determinada trascendència pel seu tutelat, com pugui ser per exemple, la venda de béns o certes inversions, caldrà d’una autorització judicial prèvia.\nEl tutor pot ser destituït de les seves funcions. Aquestes poden ser: per la concurrencia d’una causa legal d’inhabilitat, o sigui, una incapacitat especial; quan no desenvolupi correctament les seves tasques per incompliment dels deures del seu càrrec o bé per ineptitud; quan sorgeixen problemes de convivència greu i continuats entre el tutor i el tutelat.\nActualment cada cop més s’està instant aquest tipus de procediment atès que hi ha, sobretot en persones de determinada edat, malalties degeneratives que suposen una pèrdua en la seva capacitat cognitiva, i és clarament una eina per a la protecció integral de les persones vulnerables.\nSi vostè necessita instar aquest procediment per amparar un familiar o altra persona que ho necessiti, podem assessorar-lo amb més detall.


Hotel Unterrain Appiano sulla Strada del Vino Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 56 allotjaments a Appiano sulla Strada del Vino.\nUnterrainerstrasse 29, Appiano sulla Strada del Vino, Appiano sulla Strada del Vino, Itàlia, 39057 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Unterrain\nConvenientment situat a Appiano sulla Strada del Vino, Hotel Unterrain és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Unterrain, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, ascensor, bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Hotel Unterrain es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, mini bar, despertador, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com camp de golf (a 3 km), piscina coberta, parc infantil, pistes de tennis, ping pong. Hotel Unterrain és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Appiano sulla Strada del Vino.


L'ASSOCIACIÓ DE VEÏNS PER LA CONVIVÈNCIA PRESENTA AL·LEGACIONS CONTRA EL SANSAN FESTIVAL - Diari Serpis\nL’ASSOCIACIÓ DE VEÏNS PER LA CONVIVÈNCIA PRESENTA AL·LEGACIONS CONTRA EL SANSAN FESTIVAL\nL’Associació de Veïns per la Convivència de la platja de Gandia ha presentat al·legacions contra la concessió d’autorització per a la celebració del SanSan Festival, previst entre els dies 24 a 27 de març al recinte de la discoteca Falkata. L’associació argumenta que la petició d’autorització s’ha tramitat fora de termini, alhora que qüestiona els horaris i les instal·lacions.\nEls al·legants han demanat que l’escrit siga discutit pels grups polítics en la Junta de Districte Extraordinària de la Platja que se celebra este dimarts a les 18:30 hores.\nLes al·legacions són bàsicament 5, basades en la documentació que se’ls ha facilitat: Sol·licitud de l’esdeveniment amb data de 4 de març, presentació dels plans seguretat, projecte i altres amb data 7 de març, i informe del Tècnic competent de data 15 de març.\nL’escrit consider que el tràmit pel qual s’ha iniciat és incorrecte, atés que el procediment administratiu per a actes de més de 1000 persones és més exigent i més llarg que el de declaració responsable (per a menys de 1000), ja que l’administratiu necessita entre altres coses d’informes mediambientals i de Consellería que no s’han sol·licitat. “És clar que no és el mateix una instal·lació, eventual, portàtil i desmuntable d’un tiovivo (25/30 persones) que la del SanSan (13.000) també eventual, portàtil i desmuntable”, afirmen.\nD’altra banda, argumenten que el termini de presentació amb un mes mínim d’antelació, s’ha incomplit. La sol·licitud té entrada el 4/3 i l’esdeveniment s’inicia el 24, per la qual cosa al·leguen extemporaneitat per fora de termini, i a més fan referència a la protecció de menors, atés que l’organització del festival ha difòs que en certs horaris haurà entrada lliure de menors (menors de 12 no pagaran entrada, i entre 12 i 18 si), “i fins i tot estaven plantejant-se repartir taps per a les orelles, en l’informe que presenten i una de les deficiències que al·lega el tècnic municipal és que es parla d’entre 80/85 dBA”.\nQüestionen també la compatibilitat amb discoteca Falkata, i mantenen que l’horari sol·licitat és de 12:00 hores a 07:30 i es compatibilitza amb les instal·lacions i horari de la discoteca.\nL’associació confia que aquestes al·legacions siguen tingudes en compte i resoltes abans de donar el permís o autorització sol·licitada en l’expedient. Una resolució en eixe sentit representaria, no obstant, un problema, atés que l’organització ha anunciat este dilluns que té la totalitat de les entrades venudes.


Manual d'usuari GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer - descarregar GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer manual d'usuari - ManualsZoom.com\nHome > Manuals > Household appliances > Fridge-Freezers > GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer\nManual d'usuari GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer\nManual d'usuari pel dispositiu GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer\nDispositiu: GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer\nDescarregueu els manuals d'usuari de GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer! Descàrrega gratuïta de PDF per a l'GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer: manuals de propietari, guies d'usuari.\nSi aquest fitxer coincideix amb les guies de l'usuari, manuals d'instruccions o manuals d'ús, els conjunts de funcions que cerqueu, simplement descarregueu-los. ManualsZoom us proporciona un accés ràpid i senzill al manual d'usuari GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer. Esperem que aquesta guia d'usuari de l'GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer us sigui útil. Descarregar les instruccions GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer o el fullet GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer.\nFeu clic a "Descarregar manual" a la dreta d'aquesta pàgina, començarà la descàrrega del manual GE GSS23HSHSS Fridge-Freezer User Manual.


La Ruta de la Tramuntana by viscor pages - issuu\nQuan ens proposem a fer el treball sobre “La Ruta de la Tramuntana”, la primera pregunta que em faig és: Què és la ruta de la Tramuntana? Fins al final del treball no vaig descobrir quina era realment la resposta. El treball proposat és la contraposició de dos punts de vista: El primer, el d’una persona que coneix molt bé el lloc i actua com a fil conductor del recorregut. La segona persona és aquella que es deixa portar pel que veu i el que sent actuant així com una màquina de fotografiar amb un objectiu subjectiu. La Tramuntana és el nom que se li dóna a aquell vent que bufa del Nord i que ho fa amb especial vehemència a les comarques del Nord de Catalunya. Sembla que una cosa tant banal com el vent no sigui capaç de donar un caràcter i una personalitat a tota una regió, però la historia diu que grans artistes hi han creat un fort vincle i s’han nodrit de la font de inspiració de molts indrets d’aquelles terres. “La Ruta de la Tramuntana” és un recorregut subjectiu ple d’inspiració que cada persona n’extreu coses diferents sense deixar a ningú indiferent. Hem volgut experimentar el que aquests grans artistes han vist en aquest peculiar lloc. Aquest llibre és un recull de les experiències viscudes explicades d’una manera subjectiva. Creiem també que aquesta ruta és l’espina dorsal, l’essència del concepte i que permet moltes observacions i variacions. Així doncs, aquest és el nostre relat... Víctor Viscor\n-Vols viure la Ruta de la Tramuntana?\nCAPÍTOL I On en Víctor inicia la Ruta de la Tramuntana acompanyat del seu bon amic Aleix i estableixen la primera parada a Empuriabrava, maremàgnum d’estils i canals.\nCAPÍTOL II O després de succeir-se una sèrie de pràctiques de land-art a la sorra empordanenca. Quan es visita Roses, o més aviat la casa Rozes. El seu diàleg sobre la roca amb les onades i la sal.\nCAPĂ?TOL III Que tracta del trajecte curvilini passant pel coll de Perafita, punt de guaita del Golf de Roses i niu de Tramuntana, fins a la vila de CadaquĂŠs.\nCAPÍTOL IV Quan, després d’un bon àpat es fa el breu desplaçament fins a Port-Lligat, bressol real del surrealisme més comercial de Salvador Dalí, bressol de turistes i de cases niades. És aquí on observem al revés, de la terra al mar, és aquí on el subjecte comença a comprendre l’objectiu del viatge...\nCAPÍTOL V On els dos aventurers, tractats en aquest relat com si fossin herois amb mitologia personal en honor a Cervantes arriben a Portbou, frontera de cultures i punt de trobada d’una mitologia molt més universal. Serà en aquest paratge on, impedits per la breu presència hivernal del sol, posaran punt (i a part, sempre a part) al viatge...\nAcabo la Ruta de la Tramuntana i per fi puc treure conclusions i respostes a preguntes que m’havia fet al principi. Em dóna la sensació final que ha estat més un viatge que una ruta i he viscut experiències que no havia sentit mai. Així doncs, “la Ruta de la Tramuntana” per mi ha estat una experiència inoblidable i memorable en cada lloc on he estat. Torno cap a casa amb la sensació que no podia passar millor un dia de vacances. V.\nUn viatge místic i experimental de dos subjectes (un coneixedor i un iniciat) a través de paisatges pintorescos de l'empordà amb una forta p...


Puig i Cordón, Joan: (534) ERC garanteix la TDT pública de la Selva\n(534) ERC garanteix la TDT pública de la Selva\nEl Punt.-: L'alcalde de Blanes, Josep Trias (CiU), i la regidora d'Esquerra, Conxita Boldú, que dóna suport al govern des de fora, van fer ahir una roda de premsa en la qual van informar que l'Ajuntament ha decidit tirar endavant el consorci de la TDT pública de la Selva marítima.\nTreball, seriositat, diàleg i acords, aquesta és la nostra manera de treballar, fer possible la governabilitat, assumir la responsabilitat que ens han donat, ho portem fent des dels primers dies de la legislatura, a partir d’un acord de 50 punts signats i públics. L’acord que ahir és va presentar té una gran importància, garantir la TV pública de proximitat. Teníem molt clar que Blanes no podia perdre aquesta oportunitat, no podia perdre els molts anys de tradició de TV local, i l’única manera de fer-ho amb possibilitats era assumir el canal TDT de la Selva.\nAra comença un treball amb tots els municipis de la Comarca, per definir qui vol participar d’aquest consorci, però la voluntat de Blanes, fruit d’aquest acord és clara, garantir un servei públic de TV. En uns moments en que la TDT privada està degenerant cap a un model de baixa qualitat, és important garantir un model de comunicació lliure i d’un mínim de qualitat, plural i representatiu.\nPerò la feina continua, i tenim nous reptes claus per Blanes, la plica de la neteja, la sortida a l’Illa de Blanes i ciutat esportiva, piscina inclosa, aprovació del pla general d’urbanisme, treballar pels reptes socials que tenim i sobretot treballar per un Blanes real.\nAlguns només diuen que a Blanes tot és un desastre, no aportant res en positiu, només destruint, fins i tot malparlant per darrere de les persones que tenim la bona voluntat de fer governable la nostra vila. A Blanes, és treballa amb positiu, amb dificultats, però afrontant els reptes, i més encara després de que alguns van renunciar per motius d’orgull personal a governar Blanes, ells saben perquè ho van fer, no podíem paralitzar Blanes, per orgull.\nPublicat per Joan Puig i Cordón el dissabte, d’agost 29, 2009\ntres preguntes d'exàmen final:\n1 - en quina freqüència es pensa emetre si la Generalitat ja l'ha concedit al Grup Canal Català?\n2 - d'on es pensen treure els diners per fer el canvi d'analògic a digital dels aparells que es necessiten i per comprar o llogar la freqüència en cas que sigui així?\n3 - perquè a la roda de premsa no hi va assistir el regidor de mitjans de comunicació?\nanàlisi i reflexió: FUM, FUM I FUM\n30 d’agost, 2009 19:59\nt'han informat malament:\nla frecuencia ja la tenim concedida, una es la del canal privat i l'altre es la public.\nels diners estaran en el pressupost 2010\ni a la roda de premsa hi va assitir el regidor, que no ho has vist a la foto.\n30 d’agost, 2009 21:37\n(533) I tant que nega el franquisme!\n(532) Comentaris a un article\n(531) Sempre mentint\n(530) Negació del Franquisme\n(529) Que tornin la Cooperativa la Blandense a la ...


Xisca de Gardi: Més enllà de " l'esperxat ".\nMés enllà de " l'esperxat ".\nPossiblement si haguéssim d’escollir un nom per una marca d’algun producte molt nostrat amb la intensió que aquest fos encara més exclusiu de casa, “Esperxat” encapçalaria la llista de qualsevol pluja d’idees i em semblaria bé i lògic. Correm el perill, no obstant, de quedar embarrancats en aquesta paraula en detriment d’altres tan farcides d’identitat banyolina com la tortada de Can Boadella o la mateixa Araceli Claramunt.\nEn Pei, un banyolí a l’imperial Tarraco, és el masover d’un feisbuc anomenat “Parlar plaestanyí” un espai digne de ser venerat per tothom i que Xisca de Gardi ja ha iniciat gestions per convertir-lo en espai cultural protegit, patrimoni de la humanitat, d’estudi obligatori, temari de selectivitat i tot tipus d’oposicions.\nA “Parlar plaestanyí”, a part d’explicar que a aquí les pilotes s’esperxen, també si deixa constància que mentre nosaltres bastem figues, un altre bada la bossa i que sense “volguer” li cardes una branca pel cap i li surt una bossoga et ventarà un pet de crits o et fotrà una cossa a la clavia. Per si mai algú et diu que fulanita és una beca, a través de “Parlar plaestanyí” entendràs que no t’expliquen que es tracta d’una mossa subvencionada, sinó que t’estan informant de la seva manca d’hàbits d’higiene. Així, una beca és aquella que va pel món tirant-se veixines o manxiules, menjant-se torraines i que carda bravada. Com remarca en Pei, a Banyoles, els macarrons no cremen, en tot cas, el mucarrons pessiguen, i la infermera és aquella dona amb fandilla que posa indiccions. Passeu-vos pel feisbuc que ha fet en Pei. Allà hi ha un fotimer d’expressions i glossari d’imprescindible coneixement. Podeu ajuda’l si veieu que se deixat alguna cosa important però, encara que sigui per aiam qui carda el cap mé gros, aneu-hi a fer un vol.\nPublicat per Mestre Tentines a 8:25\nGratacós el patriota\nVam anar a veure teiatre\nQuè és un "banyolí de l'any"?\nL'Era de les Bruixes\nUnta són aquell prei?\nEls límits de la imaginació\nEnlarge your pennis/ free viagra\nL'amargant dolçor del Camp Vell\nNo ho dec pas haver entès bé


serveis | Anoia Motor, Servicio Hyundai en Igualada, província de Barcelona\nDisposem de tots els vehicles de la Gamma Hyundai, així com d’un ampli estoc de vehicles semi nou i d’ocasió. A més, recompra del seu vehicle d’ocasió com a part del pagament per a la seva actual compra.\nTaller de Mecanica i Electricitat\nEl seu cotxe és la seva imatge. Totes les operacions són realitzades pels nostres professionals qualificats, utilitzant els últims avenços tecnològics en instal.lacions, equips productes i sistemes de pintura de la màxima qualitat i amb les garanties de Hyundai. A més disposem d’un servei de Carrosseria Ràpida especialitzat en la reparació de petits cops i esgarrapades. Amb la màxima fiabilitat i en menys de 24 hores.\nRecanvis Originals Hyundai\nNomés utilitzem Recanvis Originals Hyundai, totes les operacions realitzades tenen 2 anys de garantia en materials I mà d’obra. Demani pressupost previ sense compromís i aprofiti la nostra experiència.\nAccessoris Originals Hyundai\nLlantes d’aliatge, volant i fins i tot les barres portants, la qualitat de la gamma d’accessoris ha estat rigorosament comprovada. El Disseny Original li garanteix que cada Accessori s’adapti al seu automòbil, assegurant els màxims nivells de qualitat i seguretat.\nVehicle de Substitucio\nBusquem el millor preu per l’assegurança del seu vehicle, col.laborem amb les principals companyies tramitant tots els requisits necessaris.


1,6 tones a Fornells i 5 a Sant Antoni de Portmany extretes a la neteja del fons marí organitzada per PortsIB - El Iris.cat - Digital d'informació i cultura\n1,6 tones a Fornells i 5 a Sant Antoni de Portmany extretes a la neteja del fons marí organitzada per PortsIB Aquest matí més de 200 persones han participat a Fornells i Sant Antoni de Portmany de la neteja del fons marí dels dos ports.\nEn el marc del Dia de les Illes Balears, Ports de les Illes Balears (Ports IB) ha organitzat una jornada de conscienciació sobre la de neteja del fons marí i terrestre. Es tracta d’una acció destinada a l’educació mediambiental, a conscienciar sobre la quantitat de fems que acumula el fons marí i les seves conseqüències per a la fauna.\nS’han recollit diversos tipus d’escombraries com per exemple llaunes, pneumàtics, vidre, bosses de plàstic, rodes, motos, carrets de supermercat etc.\nA Sant Antoni de Portmany han col·laborat de forma voluntària: Arenal Diving, Eivisub, Voluntarios sin fronteras, Club nàutic Sant Antoni, Ajuntament de Sant Antoni, UTE Portmany, GEAS, 50 voluntaris, 20 submarinistes i 30 terrestres. En total han recollit 5 tones de fems.\nA Fornells han participat: secció d’escafrondisme del club nàutic Ciutadella, Per la Mar viva, 24 submarinistes, 14 terrestres.\nArticle anterior Es confirma un nou cas positiu per SARS-CoV-2 a Mallorca\nSegüent article El Servei de Salut ha atès 20.995 urgències en la darrera setmana


Oferta d'assignatures per al curs acadèmic 2007-2008 - Administració i Direcció d'Empreses\nL'objecte de l'assignatura és proporcionar els coneixements i les eines per la direcció dels recursos humans en les empreses. Es fa èmfasi en el punt de vista econòmic però s'inclouen també alguns temes que n'estudien la vessant psicològica. Les dues primeres parts del curs, l'enfocament serà acadèmic. La darrera part del curs serà més propera a la realitat empresarial. OB A 2\nAnàlisi macroeconòmica dels objectius i instruments de la política econòmica internacional. OP ER 2\nOrganització interna de l’empresa. Models d’agència. Fusions i adquisicions. Modelització via a la teoria de jocs. Diferenciació de productes. Decisions d’entrada i competència potencial. Temes de política industrial: Liberalització, privatització i defensa de la competència. OP ER 2\nCompetència en els mercats turístics: diferenciació, fixació de preus i relacions verticals. OP A 1\nMetodologia d’enquesta: mostreig, disseny de qüestionaris i recollida de dades. Tècniques qualitatives, models estadístics i econòmics per a la presa de decisió en màrqueting. OP ER 2\nHistòria econòmica de Catalunya (3107AD0034)\nAnàlisi dels diferents elements que componen les dimensions claus de les estructures organitzatives. Disseny organitzatiu. Els processos de comunicació, presa de decisions i socialització. L'empresa com a organització humana. OP ER 2\nSociologia de les relacions laborals (3107AD0042)\nEl treball com a base de les relacions laborals. Principals transformacions en el treball. Els actors socials del treball: patronal, estat i sindicats. Concertació social, negociació col·lectiva i conflictivitat laboral. Relacions laborals a Catalunya, Espanya i Europa. OP A 1\nBases socials del consum. Del consum de masses al consum segmentat. Tipologies de consumidors. Desigualtats socials i consum. Noves formes de consum: oci i turisme. OP ER 2\nActivitat financera internacional. Finançament del comerç internacional. Mercats de capitals, derivats i divises. Determinació del tipus de canvi. Institucions financeres. OP A 2\nFixació de preus i política de producte. Segmentació de mercat i discriminació de preus. Subhastes. OP A 2\nPresa de decisions en l'empresa i anàlisi dels resultats. Simulació a partir de paquets informàtics i casos pràctics. OP ER 2\nDesenvolupament del comerç exterior. Regulació. Instruments de foments de l'exportació. Pagaments internacionals. OP ER 2\nEl control de la gestió des d'una perspectiva integral. Quadres de comandament, indicadors de resultats. Vinculació entre estratègia i control de gestió. Els temes de control pressupostari propis del control de gestió es tracten en una altra matèria optativa (Control econòmico-financer). OP ER 2\nAnàlisi i diagnòstic de pimes (3107AD0056)\nElements bàsics per a l’anàlisi i diagnòstic de PIMES. Factors principals a valorar. Diagnòstics de competitivitat. OP A 2\nLa imposició sobre el benefici empresarial dels empresaris individuals i de les societats. La fiscalitat de les activitats i operacions agràries, industrials i mercantils. OP A 2\nControl economicofinancer de l'empresa (3107AD0060)\nElaboració de plans econòmics i financers. Sistemes de control. Anàlisi de desviacions. Disseny de sistemes d’incentius. OP A 1\nPrincipals instruments de política financera: política d'endeutament i política de dividends. Mètodes de valoració de l'empresa. OP A 1\nDret laboral col·lectiu i de la protecció social (3107AD0063)\nRègim jurídic de les relacions col·lectives de treball a l’empresa. Elements bàsics de Dret de la Seguretat Social per a la gestió empresarial. OP A 2


La pretemporada del FC Barcelona, al detall\nL’equip disputarà la International Champions Cup i el Trofeu Joan Gamper abans d’iniciar de forma oficial la temporada\nLa pretemporada del FC Barcelona ja està definida. El Barça disputarà, tal com va fer el curs passat, la International Champions Cup. El Celtic de Glasgow, el Leicester City i el Liverpool seran els rivals dels blaugranes en aquesta prestigiosa competició estival. Per tancar la preparació, el Barça s’enfrontarà a la Sampdoria italiana en la 51a edició del Trofeu Joan Gamper, que es disputarà el dia 10 d’agost a les 20.30 hores al Camp Nou.\nL’equip debutarà a la International Champions Cup el 30 de juliol (19 hores) contra el Celtic de Glasgow a l’Aviva Stadium de Dublín. Serà després de cinc dies de stage a les instal·lacions de St. George’s Park. Quatre dies més tard, el 3 de juliol, els homes de Luis Enrique es veuran les cares amb el Leicester City –l’actual campió de la Premier League- al Friends Arena d’Estocolm, en un matx que es disputarà a les 20.00 hores.\nEn el darrer partit d’aquesta competició estival, el Barça i el Liverpool es veuran les cares a Wembley, que presentarà un ple absolut per gaudir de l’enfrontament entre dos equips històrics del futbol el dia 6 d’agost a les 18.00 hores, hora de Barcelona.\nEl Gamper, contra la Sampdoria\nL’equip tancarà la pretemporada a casa, al Camp Nou, amb la disputa de la 51a edició del Trofeu Joan Gamper contra la Sampdoria italiana. L’edició del Gamper d’aquesta temporada, que es disputarà el 10 d’agost a les 20.30 hores, serà l’inici de la commemoració del 25è aniversari de la Final de Wembley, quan el FC Barcelona va aconseguir la primera Lliga de Campions de la seva història.\nDesprés del Trofeu Joan Gamper, el FC Barcelona, com a campió de Lliga i de Copa del Rei, començarà la temporada de forma oficial amb la disputa de la Supercopa d’Espanya contra el Sevilla –finalista de Copa-. L'anada es disputarà el 14 d'agost al Sánchez Pizjuan i la tornada el 17 al Camp Nou.


Ports instal·la cinc punts de càrrega de vehicles elèctrics a la costa ebrenca - Món Rural\nEls ens portuaris tindran una furgoneta i dues motos elèctriques i quatre vehicles híbrids\na Cooperació per al desenvolupament, Pesca, Portada\nPla general de l'alcalde de la Ràpita, Josep Caparrós, el director general de Ports, Joan Pere Gómez, i la directora de Territori a l'Ebre, Lídia Pino, en la presentació del carregador al port rapitenc. Imatge de l'1 de juliol del 2'20 (horitzontal)\nPorts ha instal·lat cinc estacions de recàrrega per a vehicles elèctrics als ports de l’Ametlla de Mar, l’Ampolla, Deltebre, Sant Carles de la Ràpita i les Cases d’Alcanar, quatre són semiràpides i la de la Ràpita és de càrrega ràpida. La inversió ha estat de 90.000 euros. L’administració portuària també renova el parc mòbil per al personal dels ports ebrencs. Enguany s’han adquirit dues motocicletes elèctriques per als ports de Sant Carles de la Ràpita i l’Ametlla de Mar i una furgoneta elèctrica per a la Ràpita. També s’ha dotat amb quatre nous vehicles híbrids amb GLP i benzina els port de la Ràpita i l’Ampolla. L’objectiu és anar renovant el parc mòbil dels ports per impulsar la mobilitat sostenible.\nEtiquetes: mobilitat sostenibleparc mòbilportsports ebrencsrecàrregavehicles elèctrics


1939 LA GENERALITAT A L'EXILI\n"Fou la demostració de com sense recursos podia també crear-se l'èpica i actuar amb dignitat"\nper Josep Maria Figueres 19 de desembre de 2012 18:00\nLa derrota militar de la República espanyola provocà l'ocupació de Catalunya i la retirada i exili dels quadres polítics i culturals dirigents del país. Un fet que estroncà el creixement normal de la col•lectivitat catalana fins pràcticament destruir com ha passat que costà tant de normalitzar-se. A l'exili hom no podia desenvolupar activitats polítiques, només culturals. Així es desenvolupà, tot i els pocs mitjans, la Fundació Ramon Llull i es reprengué la Revista de Catalunya i El Poble Català entre altres iniciatives editorials. La prioritat del govern català era ajudar als centenars de milers de refugiats molts d'ells tancats als camps de concentració del Rosselló.\nAvui coneixem millor l'obra i el paper de la primera Generalitat a l'exili gràcies a l'excepcional, així la bateja en Jaume Sobrequés al pròleg, obra de Mercè Morales sobre el tema que dissecciona amb tot detall. La Generalitat a l'exili fou presidida, és clar, per Lluís Companys i arran la seva detenció l'agost del 1940 i l'afusellament l'octubre del mateix any recaigué en mans de Josep Irla que li corresponia en ser president del Parlament. Situació de debilitat per les finances escasses i pels moments complexos polítics: guerra europea, ocupació de França per Hitler, etc. No fou fins quinze anys més tard amb en Tarradellas que pogué actuar diferent. Ho feu amb un mínim de projecció pública, eficàcia política i racionalitat tot i la manca de governs --que no es formaren--, de recursos materials --que no es tenien-- i de voluntat d'actuar globalment ateses les profundes divisions que deixà la guerra civil a les files republicanes: comunistes i anarquistes; comunistes ortodoxos i comunistes heterodoxos; nacionalistes i comunistes; nacionalistes conservadors i nacionalistes d'esquerra, etc. Tot quedà tocat.\nFinalment, hom constituí un govern de personalitats a París el 1945 (Pompeu Fabra, A. Rovira i Virgili, Josep Carner...) com a demostració de la voluntat d'unitat, cultura i catalanitat. Després de l'acció d'Irla hi hagué una embranzida amb la fermesa de Tarradellas que aconseguí, amb el suport valuós de molts patriotes, que arreu el món hi haguessin delegats fidels, per exemple a Veneçuela amb Marc Aureli Vila, i amb secretaris també abnegats que la institució, per a desesper dels franquistes, mantingués l'essència, el nom i la fidelitat d'una institució com a evidència de la voluntat de ser i resistir malgrat la destrucció que s'imposava a Catalunya amb un brutal genocidi que volia exterminar tota mostra, símbol i producció en català. Les noves autoritats reservaven el català per a la cuina; al país basc es volia fos la "lengua de granero" com ens recorden els dignes demòcrates populars que no gosen condemnar el franquisme encara. Ací no gosen dir el que pensen.\nLa Generalitat a l'exili fou la demostració de com sense recursos podia també crear-se l'èpica i actuar amb dignitat. Amb errors i desencerts com els atacs tarradellistes contra Òmnium, Montserrat i altres centres. O amb la grandesa de mantenir a tort i a dret la dignitat. Fos com fos Tarradellas preservà la institució. No fou per un atzar que el 1977 explotés la gran campanya pel seu retorn i, cas insòlit en la transició, la força del poble aconseguí que Catalunya fos plena de cartells exigint la Generalitat, el retorn del president i reclamant la normalitat democràtica i que tornés, al costat de Pere Portabella amb els carrers de gom a gom recordant l'altra entrada d'un president foragitat, la de Companys quan tot el país es bolcà al carrer aquell febrer del 1936. Tarradellas repetí la història. de la presó o l'exili al Palau i el poble –d'aquest mot ara en diuen la gent- aplaudint i victorejant. Des del 1954 arran la votació a Mèxic, Tarradellas, assumí un paper central i la Generalitat en posició honorable.\nPer a saber-ne més: Mercè Morales: La Generalitat de Josep Irla i l'exili polític català. Barcelona, Base, 2009.