Captat en imatges el moment exacte de la pèrdua de consciència durant l'anestèsia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCaptat en imatges el moment exacte de la pèrdua de consciència durant l'anestèsia\nAquest avenç obre la porta a un monitoratge més acurat i a millorar el procediment anestèsic\nredacció 15.04.2021 | 17:21\nMetge al Hospital del Mar El Periódico\nMetge al Hospital del Mar\nInvestigadors de l'Hospital del Mar han pogut determinar per primera vegada utilitzant proves de neuroimatge el moment exacte en què els pacients sotmesos a anestèsia perden la consciència, un avenç que obre la porta a un monitoratge més acurat i a millorar el procediment anestèsic.\nLa investigació, que publica la revisa 'Slepp', ha detectat la seqüència per la qual el cervell deixa l'estat de consciència i s'arriba a la inconsciència.\nEl Baxi suma la catorzena a costa del Saragossa (92-82).\nLa biblioteca del Lacetània aconsegueix el segell #biblioactivacovid que atorga Educació.\nEls metges han estudiat 21 voluntaris sans, que van ser anestesiats amb propofol i que, mentre se'ls administrava aquest fàrmac, havien de prémer cada dos segons un sensor, fet que permetia fer el seguiment de la pèrdua de la consciència.\nAlhora, es monitoritzaven les seves constants vitals i es controlava la seva activitat cerebral per mitjà de ressonància magnètica i d'un electroencefalograma.\nLes imatges del cervell obtingudes amb la ressonància magnètica van mostrar com, en el moment que els voluntaris deixaven d'estrènyer amb la mà i entraven en inconsciència, es produïa una pèrdua de connexió entre l'escorça cerebral, encarregada de les funcions executives del cervell, i la part subcortical i el tronc cerebral.\nEls investigadors han assegurat que és la primera vegada que s'identifica aquest precís moment amb imatges i registres.\nEl metge adjunt del Servei d'Anestesiologia de l'Hospital del Mar, Juan L. Fernández Candil, ha explicat que fins ara disposaven d'aparells que els ajudaven a identificar de manera aproximada quan el pacient està inconscient, «però no el moment exacte en què perd la consciència».\nAixò podria portar, en alguns casos, a una sobredosificació dels fàrmacs anestèsics per garantir que el malalt es manté inconscient, amb els problemes derivats d'aquest fet.\nSegons el cap de Secció del Servei d'Anestesiologia de l'Hospital del Mar, Lluís Gallart, els resultats obtinguts obren la porta a disposar d'una informació més pròxima del llindar de consciència del pacient, amb un increment de la seguretat i del control del procediment, garantint que el pacient no conserva cap record del procediment al qual s'està sotmetent.\nAjuda a la farmacologia\n«Sempre ha costat calibrar la situació del pacient, amb el risc de sobredosificació. Si tens un monitor que et permet ajustar les dosis de fàrmacs per saber si el pacient està conscient o inconscient es limita la sobredosificació i els possibles efectes secundaris dels fàrmacs anestèsics, principalment deliri i el deteriorament cognitiu postoperatori», ha detallat Gallart.\nAra els investigadors continuaran analitzant les dades obtingudes per intentar validar un mètode que permeti traslladar els seus descobriments al quiròfan, amb el control de l'estat de consciència dels pacients gràcies a les dades observades al seu electroencefalograma.\n«No podem posar una ressonància magnètica en cada quiròfan, però sí disposar d'un aparell que ens permeti fer el seguiment de l'electroencefalograma del pacient, de manera que, si correlacionem els resultats d'aquest estudi amb les dades de l'electroencefalograma dels voluntaris, tindrem una eina vàlida per saber en quin moment el pacient perd la consciència», ha assenyalat Fernández Candil.


Cinc còmis sobre pares i fills - Finestres\nEl pitjor d’enretirar llibres de biblioteques escolars és com d’afectades són les defenses que se’n fan, d’aquests llibres. La carrincloneria, després de la censura, és la pitjor enemiga de la lectura atenta. Maus és un testimoni colpidor d’un supervivent d’Auschwitz, sí. És el primer còmic a guanyar un Premi Pulitzer, oi tant. Però també és la captura indeleble d’un home que, amb el gas inclòs al lloguer i la voluntat d’estalviar mistos, sempre tenia un fogó engegat a casa. Que amonesta a la seva parella per penjar la jaqueta del fill en una perxa de filferro, i no en una de fusta. Que fa passar vergonya a l’autor, un Art Spiegelman enratolinitzat però incapaç, amb tot, de deixar d’escoltar el relat del seu pare. Umberto Eco tenia raó: és impossible tenir Maus a la tauleta de nit perquè, un cop t’hi poses, és impossible deixar-lo de llegir.\nMiguel Gallardo i Art Spiegelman tenen un arc heroic molt similar: els dos venen de l’underground més militant —Gallardo és corresponsable de Makoki, Spiegelman editor de la revista Raw—, i ambdós arriben al cim de les seves carreres amb dues obres que detonen gràcies a una relació paternofilial; en el cas de Maria y yo, el rol que ocupa Gallardo és el de pare. La María del títol és la seva criatura, una nena amb trastorn de l’espectre autista que va colonitzar el cor de milers de lectors amb un còmic que, des de la seva primera edició l’any 2007, ja acumula nou reimpressions. María cumple 20 años és la continuació d’aquell best-seller, on la Maria i el Miguel s’enfronten a reptes entrellaçats: ella, el d’entomar la vida adulta; ell, el de deixar-la anar sense deixar de ser-hi.\nL’accident de caça\nVa ser un matí, tot esmorzant, que Charlie Rizzo explicà la història del seu pare a David Carlson. Li va parlar de trets d’escopeta i bales perdudes, de fosos a negre i matrimonis fets miques, de cartes en braille i barrots de presó. De l’infern i de Chicago. Hi havia crim i hi havia poesia; hi havia una història, i una de molt bona. David Carlson va començar a rumiar com podria convertir aquella confidència en una obra de ficció i, d’aquella llavor, en sorgiria L’accident de caça. El còmic s’embolcalla en el noir per parlar-nos d’allò que es diu i d’allò que es calla, de cops de porta i d’errors que s’hereten i se salden com si fossin deutes patrimonials. L’apartat gràfic també fa xalar: els dibuixos ombrejats amb traçat creuat de l’il·lustrador Landis Blair són d’una turbulència captivadora.\nAquest no era el primer cop que el guionista Neil Gaiman i l’il·lustrador Dave McKean unien esforços per lliurar-nos una faula sobre pares absents: a Violent cases, la parella creativa s’endinsava en una història de gènere negre on la violència més crua no venia dels gàngsters de gavardina i barrets fedora, sinó d’estrebades de braç a nens entremaliats. El día que cambié a mi papa por dos peces de colores s’allunya d’aquest terreny ombrívol i ens ofereix unes vinyetes molt més naïfs, amb un plantejament de conte per explicar a la canalla abans d’anar a fer nones: uns infants que literalment han canviat el seu pare per dos peixos de colors han de fer mans i mànigues per recuperar-lo. El dibuix de McKean, pictòric però amb gust pel collage, és raó suficient per dedicar-li elogis.\nNo és gens fàcil ser adolescent, però encara ho és menys quan vius en una funerària amb un pare que sublima el disgust d’una heteronormativitat no desitjada dedicant-se, en cos i ànima, a restaurar la llar victoriana. Alison Bechdel fuig de l’entomologia de melic en què reincideix molta de l’autoficció en vinyetes per fer un joc de miralls entre el seu despertar sexual com a dona lesbiana i la becaina d’insatisfacció on dormitava el seu pare. Ple de subratllats —al còmic trobem cites de Fitzgerald, de Joyce, de Proust—, Fun home explora també la possibilitat que la mort del pare de l’Alison hagués estat, en comptes de l’accident que tothom a la família té per la versió oficial, un suïcidi en tota regla. D’una tendresa estoica, el còmic va ser guardonat amb el Premi Eisner a la millor obra de no-ficció.\nEn el moment de dissenyar i escriure aquesta peça no podíem imaginar que ens deixaria Miguel Gallardo, un dels autors de còmic més influents de les darreres quatre dècades, i també un dels més generosos i estimats del sector. DEP, Miguel.\n#David L. Carlson\nCòmis sobre pares i fills


Arxius de Divorcis - Pàgina 3 de 12 - Advocat Girona\nInici » Divorcis » Pàgina 3\nEl pas del temps o una crisi econòmica com la provocada pel coronavirus (covid-19), poden provocar que una sentència de divorci, separació o de guarda i custodia quedi desfasada i necessiti un reajust. Les mesures dictades pel jutge o establertes…\nDegut a l’emergència sanitària derivada del COVID19 i a l’estat d’alarma en que ens trobem actualment, el qual restringeix el moviment de persones d’acord amb el Real Decret 463/2020 de 14 de març de 2020, sorgeixen dubtes en relació als…\nFruit d’un divorci, separació o extinció d’una parella de fet, es produeixen una sèrie d’efectes de contingut econòmic que tenen transcendència fiscal. A continuació resumim uns primers aspectes bàsics que cal tenir en compte en les declaracions de IRPF: 1.-…\nEn el moment d’una separació sempre hi ha qui busca el culpable. Fins i tot en el nostre llenguatge parlem de que un ha deixat a l’altre. És a dir, identifiquem qui trenca una relació tot i saber que aquesta…\nEl dret col·laboratiu és una forma alternativa de resolució de conflictes nascuda als Estats Units. No tots els països són com el nostre, on els conflictes fàcilment es judicialitzen. Dotar d’autonomia i empoderar a les parts per resoldre els seus…\nExisteix la creença que en el sistema de custòdia compartida no existeix la obligació de satisfer una pensió d'aliments a la ex-parella. Encara que habitualment això sigui així, la realitat es que no existeix cap fonament legal que sustenti aquesta creença sinó…


cuina generosa: amanida de tomàquets amb areng, ruca i envinagrats\namanida de tomàquets amb areng, ruca i envinagrats\nQuan fa temps que publiques receptes en un bloc, com és el meu cas, al final acabes plagiant-te a tu mateix, i no pas per voluntat o mala fe, sinó de forma totalment involuntària. Com m'ha passat a mi amb aquesta recepta, que quan ja la tenia feta, fotografiada i menjada, m'he adonat que per ingredients i concepte, s'assembla força al mosaic de tomàquets amb ruca i envinagrats que vaig publicar un ja llunyà 8 d'octubre de 2008, o sigui, aviat farà quatre anys.\nAixò no obstant, us deixo la recepta, perquè no és ben bé igual; en qualsevol cas, millora l'anterior i, aquests dies de calor, es posa d'allò més bé. Jo me la vaig fer un dels escassos dies que he pogut sortit amb la bici de carretera; amb ben poca estona i esforç la vaig tenir a punt i em va deixar el cos a to després de la suada, que la calor ja comença a apretar.\nPer a muntar l'amanida, vaig posar a la base tomàquets de pera i tomàquets kumato, tallats en grills, alternant-los per donar més color al plat.\nA sobre, olives gordal tallades per la meitat, cogombres en vinagre a rodanxes, cebes en vinagre a quarts, tàperes petites senceres, els trossos d'areng i les fulles de ruca. Salem una mica el tomàquet i les fulles i ho reguem tot plegat amb un bon oli d'oliva.\nL'areng que faig servir per a les amanides és suec, i el compro a la botiga d'alimentació de l'Ikea; em sembla que ja he explicat a vegades que de tant en tant val la pena fer-hi una visita, per exemple, per la varietat de conserves d'areng, aquest peix que viu a les aigües fredes del nord i que venen, entre d'altres, amb salsa agredolça, amb mostassa o amb una vinagreta suau d'anet, que és el que faig servir per a les amanides.\nAmb els envinagrats, l'amanida ja queda prou forta de gust, però si li voleu donar un puntet més, hi podeu posar una mica del suc de la conserva del peix.\nPublicat per Manel Bonafacia a les 20:32\nMiquel 12 de maig de 2012 a les 0:36\nuna buena amanida y queda muy bien hasta como aperitivo con una buena cerveza\nmanel 13 de maig de 2012 a les 9:38\ngràcies, miquel. tens raó que amb una cerveseta per anar picant també és ben apropiada.\nMaryar 12 de maig de 2012 a les 9:44\nUmmm, a mi els arecs suecs no m'acaben de fer el pes però poder és que no els he tastat prou i aquesta pot ser una bona forma de fer-ho.\nSinó sempre es pot cambiar per arengada salada neta i amb oli.\nmanel 13 de maig de 2012 a les 9:39\nefectivament, una arengada neta i conservada en oli va de perles amb el tomàquet i amb les amanides en general, crec que en tinc alguna al bloc. les receptes sempre és millor adaptar-les al gust de cadascú!\nDolça 12 de maig de 2012 a les 20:18\nAmb arengada suèca... m'agrada!\nmanel 13 de maig de 2012 a les 9:41\nel peix li dóna un contrast interessant, segur que t'agradarà si la fas.\nAlfriston Cottage 13 de maig de 2012 a les 0:36\nNosaltres també comprem moltes coses de la botiga d'alimentació de l'IKEA però encara no hem tastat mai l'areng. La veritat és que l'amanida es veu molt bona i totalment diferent a les que acostumem a preparar a casa...i això d'entrada, ja m'agrada!\nja teniu motius per a una altra visita hehehe\ncelebro molt que us hagi agradat, i fins aviat!\nanna 13 de maig de 2012 a les 16:56\nLes amanides són senzilles, i alhora de bon menjar, però no pot ser catalana la arengada??\nmanel 13 de maig de 2012 a les 17:01\nl'arengada pot ser, i és, catalana, una sardina ben catalana. l'areng és una altra cosa, és un peix nòrdic, i l'he posat aquí perquè ve en conserva amb una vinagreta que lliga amb la resta. però es pot substituir per una bona arengada, és clar, dessalada i marinada amb oli.\nbons setmana també!\nanna 13 de maig de 2012 a les 17:13\nGràcies per l'aclariment, sempre s'aprenen coses noves, no ho sabia.\nanna 13 de maig de 2012 a les 17:16\nGràcies per l'aclariment, sempre s'aprenent coses noves. No ho sabia.\nEtiamEtiam 13 de maig de 2012 a les 20:31\nmmm quina pinta... com tots els teus plats.. ja ho provare jejje... ah si vols participar al sorteig del meu blog??.. fns ara\nmanel 15 de maig de 2012 a les 0:46\ngràcies, maite, ara vaig al teu bloc a veure aquest sorteig :-)\nel taller de cuina 14 de maig de 2012 a les 19:29\nQue fresqueta i gustosa aquesta amanida!!!\nmanel 15 de maig de 2012 a les 0:45\ngràcies, la veritat és que és molt refrescant, sí.\nkefta de vedella amb salsa especiada de iogurt gre...\nrisotto amb crema de fals botifarró\nentrepà de botifarra d'una altra manera\nquina carpanta que tenia, el pobre!\namanida de tomàquets amb areng, ruca i envinagrats...\npatates amb pell amb cigrons, trompetes i bacallà


Posem en marxa un nou format de visites: trobades virtuals amb estudiants Posem en marxa un nou format de visites: trobades virtuals amb estudiants\nPosem en marxa “La Fageda a l’aula”, un nou format de trobades virtuals amb escoles i instituts\nLa Cristina, del Servei d’Atenció al Visitant, en una trobada online amb alumnes d’un institut.\nEl nostre Servei d’Atenció al Visitant (SAV) ha posat en marxa aquest mes de març un nou tipus de visites per als estudiants que no tenen opció de venir-nos a conèixer presencialment. Es tracta de La Fageda a l’aula, que consisteix en una trobada online d’aproximadament una hora amb un/a dels guies del nostre projecte socioempresarial. És a dir, són visites virtuals.\nEn concret, La Fageda a l’aula s’adreça especialment a estudiants de 5è i 6è de primària, ESO, Batxillerat o cicles formatius d’atenció a persones en situació de dependència, als quals expliquem les principals característiques del nostre projecte i responem totes aquelles preguntes que tinguin.\nAquest nou format de visites respon a la voluntat de mantenir el vincle amb les escoles i instituts malgrat els entrebancs que suposa la pandèmia, i s’afegeix al projecte que vam engegar fa uns mesos de la mà de la Fundació per a la Creativació, que funciona també online a través del treball per reptes, i on ja s’han sumat prop d’una desena de centres educatius.\nLes noves visites virtuals actualment tenen un cost de 2 euros per alumne i es poden concertar a través del correu electrònic visites@fageda.com o el telèfon 972 68 10 11 (de dimarts a divendres, de 9 a 14 h). En cas que els docents o alumnes estiguin interessats en algun àmbit molt específic del nostre projecte, en el moment de fer la reserva poden sol·licitar-ho. En aquest sentit, podem valorar la possibilitat de preparar algun contingut audiovisual fet a mida.\nActualment, seguim oferint visites presencials per a estudiants amb totes les mesures de seguretat. Per demanar-ne informació o reservar, cal fer-ho de la mateixa manera que en el cas de les noves visites virtuals.


Auditoria Ciutadana de Moià - Escorxador\nEL CAS DE L’ESCORXADOR MUNICIPAL DE MOIÀ (1992 – 2002\nL’Auditoria Ciutadana de Moià va ser promoguda per Moià Deute, ara fa tres anys, amb l’objectiu d’examinar algunes operacions importants, relacionades amb el deute municipal, que no estan incloses en el procediment d’investigació judicial que porta a terme el jutjat número 3 de Manresa.\nL’auditoria està oberta a la participació dels grups municipals de l’ajuntament i de qualsevol altra persona que pugui tenir interès en la investigació proposada.\nDurant el darrer any s’ha portat a terme l’estudi de la concessió d’ús privatiu de l’escorxador municipal de Moià, la construcció d’un nou escorxador i la posterior privatització del servei municipal. Ha estat una tasca complexa, pel llarg període que abraça (més de 10 anys), per la seva llunyania en el temps (es va acabar fa 15 anys), i pels mitjans que hem hagut d’utilitzar en la consulta de la documentació\nEl resultat l’hem de considerar aproximatiu pel que fa a les xifres, però, en canvi, creiem que és molt il·lustratiu del desmesurat afavoriment econòmic a una empresa privada amb diner públic, sense cap tipus de retorn social i que, a més ha anat acompanyat d’importants afectacions urbanístiques i mediambientals\nEn síntesi, els resultats d’aquest treball posen en evidència que tot el procés des de la concessió de l’ús privatiu de l’escorxador, passant per la construcció d’un nou escorxador i fins la seva privatització, va constituir una forma deliberada de regalar diner públic a una empresa privada per al seu negoci, sense cap contrapartida de retorn social en interès del poble\nD’aquesta manera s’ha pogut xifrar, que els costos en diner públic d’aquesta operació han estat, pel cap baix, d’un milió d’euros. Tot això sense tenir en compte les afectacions urbanístiques i mediambientals que s’han derivat de les moltes irregularitats que han acompanyat la construcció i el funcionament d’aquest escorxador\nEn l’estimació de costos econòmics hi tenen incidència també, les despeses judicials d’uns contenciosos, instats per un particular, contra la llicència d’obres l’escorxador. el seu permís d’obertura i l’ampliació de la zona industrial, degut a que l’escorxador està ubicat a una distància inferior de les seves granges, de la que establia la legislació vigent. Les sentències judicials, que van donar la raó al particular, ordenaven la clausura de l’escorxador, la qual va ser evitada a través d’un conveni amb l’ajuntament i una indemnització econòmica. Aquest conveni va ser declarat nul de ple dret pel nou consistori el 2013.i el tema encara està pendent d’actuacions judicials\nEn el document de privatització de l’escorxador hi figura el compromís de l’empresa de continuar donant servei als carnissers, cansaladers i ramaders de Moià i de la comarca, servei que fa un parell d’anys que es va interrompre, en negar-se a admetre bestiar boví i oví per concentrar tota la seva producció en el porcí\nEntre altres propostes d’actuació derivades de l’auditoria, es demana a l’ajuntament que, a través dels seus serveis jurídics, s’estudiï si hi ha possibles responsabilitats civils o penals que no hagin prescrit i, en funció d’aquest estudi, es prenguin les decisions polítiques adients, en defensa dels interessos municipals i de les quals s’informi públicament.\nPodeu consultar l’informe complet de l’auditoria en el següent enllaç:\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 9/15/2017 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPrimeres declaracions d'investigats en la denùncia presentada per l'associació\nAquest 2017 s'estan produint les primeres declaracions al jutjat, fruit de la denùncia presentada per l'associació al 2012:\nLa lentitud del procés evidencia la seva complexitat. Realitzarem les valoracions oportunes un cop finalitzades i analitzades les primeres declaracions i es conegui quins poden ser els propers passos en seu judicial\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 9/07/2017 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: ADMM - MoiàDeute, denúncia al Jutjat, instrucció judicial, MoiàFutur\nCal notar, segons diu l'article, que l'origen del judici va ser una querella de la fiscalia. L'advocat de l'ajuntament no va fer cap intervenció i l'alcalde Dionís Guiteras hi anava perquè el van citar com a testimoni 😕\n(clica sobre la imatge per accedir al PDF)\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 7/05/2017 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: deute, Fiscalia, Josep Montràs\nNo és fàcil desenvolupar la nostra feina. Una feina que, cal recordar-ho, no pertocaria fer als veïns sinó a les mateixes institucions i als seus mecanismes pensats per a garantir els drets dels veïns i veïnes i prevenir la mala gestió, les irregularitats i possibles delictes. Aquesta feina pensem que és responsabilitat, en primera instància, del mateix ajuntament i de l’equip de govern de torn, que ha de vetllar per l’interès públic. A Moià ho hem fet els veïns, amb una col·laboració de l’ajuntament intermitent i desigual, segons el tema i el moment. Fins fa dues setmanes, no hem pogut veure una part dels documents que fa dos anys vàrem demanar, els quals no ens han deixat indiferents. Què en penseu, per exemple, d’una factura de 1.219,35 euros d’una empresa d’un conseller de Moiàfutur, només per assistir a una reunió per demanar finançament a una entitat bancària, el qual no es va obtenir?\nMoià, 28 de Juny de 2016\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 7/01/2016 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: ADMM - MoiàDeute, denúncia al Jutjat, deute, Josep Montràs, MoiàFutur\n2ª fase de l'auditoria ciutadana - Privatització de l'Escorxador de Moià\nNotícia del Regió7 sobre l'auditoria\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/05/2016 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: ADMM - MoiàDeute, deute, exemples, Moià\nA Tarragona també tenen un Pàrking fantasma\nFa unes setmanes hem descobert que a Tarragona, també tenen un Pàrking fantasma. Una plataforma va posar una denuncia com nosaltres al jutjat, i com en el nostre cas, ja han passat diversos jutjes instruint el cas sense que cap d'ell resolgui el procediment. Com a associació tenim el repte per aquest 2016, de compartir experiències amb Veu Ciutadana de Tarragona.\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 3/14/2016 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: altres municipis, exemples\nJosep Montràs i un delicte ambiental\nA poc a poc la justícia va actuant, encara de manera insuficient i lenta, però es van obtenint els primers resultats. En aquest cas per un delicte ambiental on no s'ha jutjat el delicte administratiu que l'acompanya (per una obra no realitzada però si cobrada als propietaris de la zona industrial)\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 1/23/2016 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nTeyco segueix sent notícia! Quan falta perquè es destapi l'escàndol de Moià?\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 1/18/2016 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 1/07/2016 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCorrupció: Felip Puig vs Moià\nNotícia apareguda fa pocs dies al Mundo on explica la relació entre Moià, Felip Puig i el "Cas Manga"\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 12/28/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nENTRA COL·LABORA I PARTICIPA\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 12/02/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 11/11/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nTeyco, CatDem, Sumarroca, CDC i el que pensem que segurament ha passat també a Moià\nL'arquitecte Jordi Costa va detectar una possible adjudicació irregular a Teyco per les obres de la antiga Caserna de la Guardia Civil (a partir d'una puntuació subjectiva molt més favorable a la oferta de Teyco), i posteriorment un increment línial, sobre el pressupost inicial, del preu de tots els materials per a realitzar l'obra (terra, ciment, maons....), entre moltes altres coses.\nPodeu llegir al seu informe que trobareu a la pestanya documents d'aquest mateix bloc o visualitzar el vídeo resum de la pestanya audiovisuals.\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 9/06/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nI a Moià, què? (Teyco va ser l'empresa responsable de les "obres" de la Caserna de la Guardia Civil)\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 8/28/2015 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEscola de música, costos extraordinàris\nEnllaç a les notícies aparegudes sobre la escola de música de Moià i el seu tancament que finalment ha suposat un cost extraordinari a les arques municipals. Sense valorar a fons la qüestió de la escola de música, el que està molt clar, és que la pèrdua de serveis, és una conseqüència directa de l'important deute municipal, i en aquest cas, amb sobre costos:\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 8/03/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nVÍDEO - MoiàFutur al descobert per Jordi Costa\nOn l'arquitecte Jordi Costa ens presenta alguns detalls del seu informe sobre MoiàFutur. Vam entregar aquest informe a l'ajuntament i al jutjat de Manresa el passat Novembre. No us el perdeu!\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 6/15/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: ADMM - MoiàDeute, CAP de Moià, deute, exemples, Josep Montràs, Moià, MoiàFutur\nPresumptes contractes irregular de Montràs amb l'empresa de l'arquitecte municipal\nEn un l'últim ple extraordinari i urgent de la legislatura, s'ha fet un pas per aclarir noves irregularitats administratives del consistori Montràs: adjudicació reiterada de contractes a la empresa de qui en aquell temps era l'arquitecte municipal, per tant, empleat públic. Aquest pas no ha de ser el final, sinó un nou inici del procés, per tal d'esclarir uns fets que poden ser constitutius de frau i que afecten el deute municipal. Felicitem tots els regidors per votar a favor d'aquest procediment i encoratgem els propers, a seguir treballant de valent per esclarir i rescabalar els danys ocasionats, fruit d'aquestes irregularitats, al poble de Moià. Aprofitem també, per posar-nos a disposició del futur equip de govern, per col·laborar en tot allò que estigui a les nostres mans. Seguim treballant!\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 6/12/2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: deute, Fiscalia, Josep Montràs, Sindicatura de Comptes\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/22/2015 1 comentari:\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/21/2015 Cap comentari:\nNomés caldria afegir una bon revisió del que ha passat per desgranar l'origen del deute, i Moià estarà ben previngut de nous desastres econòmics en el futur. Nosaltres pensem que aprendre dels errors i posar les coses al seu lloc, és essencial per no arrossegar les generacions futures a repetir erros del passat!\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/19/2015 Cap comentari:\nEn plena campanya electoral, quan els candidats representa que fan un esforç més gran per apropar-se a la gent i les entitats, el nostre alcalde Sr. Dionís Guiteras d’AraMoià – ERC que es presenta a la reelecció, ens fa arribar aquesta resposta, una resposta que parla per ella mateixa, no s’aguanta per enlloc, i denota la negativa a col·laborar el més mínim, per assolir els objectius que persegueix l’associació ADMM-MoiàDeute en benefici de tots els veïns i veïnes. Els nostres objectius són desgranar l’origen del deute i prevenir que això no pugui tornar a passar.\nUs relatem breument aquesta història:\nOctubre 2014 – L’arquitecte Jordi Costa, després de dedicar llargues hores de manera desinteressada, remenant documents i mes documents, fent visites a les obres, redactant... ens entrega un informe molt complet sobre la empresa municipal MoiàFutur.\n7 de Novembre 2014 – Sense tenir cap obligació legal ni moral de facilitar aquest informe a l’ajuntament, l’entreguem amb esperit constructiu a l’equip de govern i aprofitem per fer un seguit de recomanacions i propostes exposades pel mateix Jordi Costa en el moment que ens entrega l’informe.\n28 de Gener 2015 – Reclamem una resposta i recordem que la llei defineix un termini de 31 dies per contestar a les instàncies presentades al registre municipal.\n10 de Març 2015 – Visitem al representant del Síndic de Greuges i li exposem la situació en relació a la instància no resposta, atès que no és la primera vegada que no es responen les nostres peticions.\n7 d’Abril 2015 – El Síndic de Greuges ens informa que formularà una reclamació a l’ajuntament.\n20 d’Abril 2015 – Fem entrega en mà al Sr. Dionís Guiteres de les nostres propostes per a les Municipals 2015. Ens comenta que estan preparant la resposta a la instància de 7 de Novembre 2014. Li agraïm, i després de preguntar-li, ens confirma que ha rebut una carta del Síndic de Greuges.\n13 de Maig 2015 – Al matí un regidor ens informa que ha entrat una nova reclamació del Síndic de Greuges. A les 19h ens entreguen aquesta resposta lamentable, i per primer cop ens fan signar un justificant de recepció. Ens imaginem que serà per a enviar al Síndic de Greuges i justificar així, encara que amb sis mesos de retard, que ja han complert amb la llei.\nTot plegat ens porta a pensar que l’únic objectiu de la resposta és tranquil·litzar al Síndic de Greuges i en cap cas atendre una petició dels veïns. Us recomanem una lectura dels nou punts que es varen proposar a l’equip de govern el 7 de Novembre del 2014 i una altra lectura de la resposta del dia 13 de Maig 2015, segurament no cal afegir gaire res més. La resposta diu ben poca cosa, parla d’aportar documentació a la justícia (només faltaria que no ho fes), comenta que tenim accés a tota la documentació (totalment fals, no ens han deixat accedir a un armari amb documentació de MoiàFutur custodiat a Aigües de Moià per l’exgerent de MoiàFutur), i no respon a cap dels nou punts de la instància, com tampoc van donar una resposta política (si es tindrà en compte per incorporar al pressupost) a les propostes que vam formular per al pressupost 2015.\nEns hagués agradat rebre una resposta respectuosa, ja fos acceptant o rebutjant les propostes formulades. En tot cas, a dia d’avui, interpretem aquesta minsa resposta com una negativa clara i rotunda. Aquesta és la voluntat del nostre alcalde Sr. Dinoís Guiteras per aclarir les coses (no volem pensar que aquest sigui el criteri del conjunt de membres del partit al que representa, preferim interpretar-ho com a una acció unilateral del nostre alcalde). Adjuntem també la resposta formal que entrarem pel registre municipal.\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/14/2015 Cap comentari:\nPla d'ajust de l'ajuntament de Moià aprovat pel Ministeri d'Hisenda\nEl ministeri aprova el pla d'ajustament de Moià del que ja varem informar en diverses entrades en aquest bloc entre el 17 de Març i el 9 d'Abril d'aquest any, una oportunitat per endreçar els comptes, fet a corre cuita com a conseqüència dels tempos marcats pel ministeri i amb molt poca informació pública, per tant, podriem dir que d'esquenes als veïns. Simplificant molt, el que això significa, a part d'unes mesures molt estrictes i restrictives (pel que fa inversions, hisenda municipal, Impostos, entre d'altres), és que hem deixat de deure més de 7 milions a Madrid per passar-los a deure als bancs, que faran negoci amb el nostre deute cobrant-se els corresponents interessos. Aquí els únics que hi perdem diners, com sempre, som els veïns!\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/13/2015 Cap comentari:\nRespostes d'AraMoià i CiU Moià a les nostres propostes per a les municipals 2015\nA continuació podeu consultar les respostes que han donat CiU Moià i AraMoià a les propostes que els vam proposar des de l'associació de cara a les municipals 2015. En els propers dies analitzarem els programes electorals per veure quines d'aquestes propostes s'han incorporat i passats 100 dies de govern farem una nova valoració de la seva posada en marxa. Agraïm a les candidatures el temps dedicat a preparar la carta i l'esforç per a incorporar les propostes al programa electoral. Finalment animem a tothom a rellegir, les propostes que els varem plantejar, i les seves cartes de resposta:\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 5/08/2015 1 comentari:\nPropostes per al pressupost 2015\nEn sintonia amb les propostes que vam entregar fa uns dies a les dues candidatures vam decidir preparar un seguit de propostes encarades a dotar de partida pressupostaria. És evident que si finalment incorporen les propostes al programa electoral necessitaran certs recursos per a poder-les desenvolupar. Ho vam presentar en format Al·legacions ja que el pressupost 2015 es trobava en exposició pública, però resulta que els dissabtes compten com a dies hàbils, encara que l'ajuntament sigui tancat, i ho vam presentar un dia més tard encara que nosaltres pensàvem que ho entregàvem dins de termini. En tot cas són propostes que es poden incorporar amb modificacions de pressupost durant l'any 2015 i així esperem que ho faci el futur equip de govern ja que voldrà dir que ha incorporat com a pròpies les nostres propostes en el seu projecte polític per a la propera legislatura.\nA continuació podeu consultar el text que vam entregar a l'ajuntament i la àgil resposta que hem rebut, si bé es cert que no dona resposta a la part política i només es dona una resposta tècnica. Es a dir, no sabem si es valoren positivament les aportacions són millores que es poden fer al pressupost durant el curs 2015 o si per contra es pensa que no s'ajusten a la realitat, i per tant, no es valoren positivament.\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 4/30/2015 Cap comentari:\nFruit de la tasca que l'associació ha realitzat aquests últims anys, hem detectat algunes necessitats que pensem poden ser millorades i d'altres iniciades de ben nou. Per aquest motiu hem decidit fer un seguit de propostes a les candidatures que concorren a les properes eleccions municipals, amb l'objectiu que s'incorporin als seus programes electorals. Per altra banda, els hem demanat una resposta per escrit a les nostres propostes per abans de l'inici de la campanya que publicarem en aquest blog, i els hem informat de que farem un seguiment dels diferents programes electorals, per tal de valorar si incorporen alguna de les propostes recollides en el document.\nEnllaç al document que els hem entregat:\nPublicat per ADMM MoiàDeute a 4/20/2015 Cap comentari:\nPrimeres declaracions d'investigats en la denùncia...


Segona aleta del 5 de 9 amb folre de la Colla Vella dels Xiquets de Valls, en la primera ronda de la diada de la Firagost de Valls ELOI TOST / ACN\nDijous, 08 Agost 2019 07:26\nLa Diada de la Firagost de Valls ha deixat bones sensacions a les dues colles vallenques que s’han citat a la plaça del Blat. La Colla Vella dels Xiquets de Valls ha completat els castells de més dificultat, amb tres estructures de gamma extra, el 5d9f, el 4d9fp i el 2d9fm. Finalment han descartat provar el 2d8sf i han culminat l’actuació amb el pd7f. Per la seva banda, la Colla Joves Xiquets de Valls ha fet dos castells de nou per primer cop aquesta temporada, amb el 3d9f i el 4d9f. L’han acompanyat del 3d8p i el pd7f, que han descarregat després d’un intent desmuntat del que hauria estat el segon pd8fm de la seva història.\nLa Colla Joves ha obert plaça amb un 3d9f que ha presentat molt bones mides i que no ha patit en cap moment. La canalla ha pujat fina i l’estructura s’ha mostrat molt ferma. La Colla Vella ha respost, ja de sortida, amb un castell de gamma extra, el 5d9f. Un castell de gran dificultat que els rosats han hagut de treballar de valent, especialment quan hi havia tota la canalla col·locada. Tot i que no ha anat al límit en cap moment, la sensació és que no han pogut respirar fins que han sortit els sisens.\n3de9f de la Joves, en la primera ronda de la diada de la Firagost de Valls (E.T.):\nEn segona ronda, els ‘Diables Vermells’ han estrenat el 4d9f en aquest curs 2019. Anteriorment havien fet tres intents desmuntats d’una estructura que aquesta temporada a les colles els està costant més de l’habitual. El quatre folrat de la Joves ha pujat amb un lleuger tremolí però s’ha assentat prou bé en coronar-se. En la descarregada, encara que no ha perillat, s’ha obert força de quarts. La Vella ha completat el seu segon gamma extra de la jornada amb el 4 de 9 amb folre i pilar, que ha desfermat la bogeria a la plaça del Blat. El castell l’han hagut de suar i patir, ja que en la baixada el quatre s’ha obert molt de terços a quints i un petit toc al pilar l’hagués pogut deixar en intent. Amb tot l’han pogut aguantar i el pilar ha estat molt sòlid tota l’estona.\nMoment en que es carrega el 4de9 amb folre i pilar de La Vella, en la segona ronda de la diada de la Firagost de Valls (E.T.):\nPer a la tercera ronda la Colla Joves ha escollit el 3d8p, que ha descarregat per vuitena vegada aquesta temporada. Tot i la fragilitat del castell l’han dominat amb mestratge i únicament durant la baixada del tres ha patit una mica. Per la seva banda, la Colla Vella ha fet el ‘hat-trick’ de gammes extra amb el 2d9fm, que han hagut de treballar força. Especialment les manilles, que han estat claus.\nAls pilars, la Joves ha buscat el seu segon pilar de 8 amb folre i manilles de la història, però s’ha quedat en intent desmuntat. Quan entrava l’acotxador, des de plaça, la tècnica, l’ha baixat. L’enxaneta tot just pujava per l’esquena del quart. En la repetició han completat amb molta solvència el pilar de 7 amb folre. Finalment, la Vella ha tancat la diada també amb el pd7f, que han descarregat amb autoritat. En tots dos casos sembla que poden plantejar-se en un futur proper l’assalt al pd8fm amb certes garanties d’èxit.


El Regne Unit subministrarà la vacuna de Pfizer la setmana que ve - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Regne Unit subministrarà la vacuna de Pfizer la setmana que ve\nL’Agència Reguladora de Productes Sanitaris i Mèdics ha donat llum verda a la vacuna per la via d’emergència\nefe. londres 02.12.2020 | 23:02\nEl Regne Unit començarà la setmana vinent a vacunar contra la covid-19 els grups més vulnerables després que els reguladors britànics hagin aprovat el preparat desenvolupat per l´estatunidenca Pfizer i el seu soci alemany BioNTech.\nPer la via d´emergència, l´Agència Reguladora de Productes Sanitaris i Mèdics (MHRA, per la sigla en anglès) ha donat llum verda a la vacuna, que ofereix un 95% de protecció i és segura per a tota la població, tant joves com ancians, va informar ahir el Govern.\nAmb aquest vistiplau, el Regne Unit és el primer país que aprova aquesta vacuna, després que l´Agència Europea del Medicament (EMA) indiqués ahir que ha començat a avaluar les sol·licituds d´ús «condicional» de les dosis. «El Govern ha acceptat avui [ahir] la recomanació de la MHRA d´aprovar per al seu ús la vacuna contra la covid-19 de Pfizer/BioNTech. Això després de mesos de rigorosos assajos clínics i una exhaustiva anàlisi sobre les dades per part dels experts de la MHRA», va assenyalar en un comunicat el Ministeri britànic de Sanitat.\nAquesta vacuna, que requereix un nivell de refrigeració d´uns 70 graus sota zero, serà subministrada en dues dosis, amb una diferència entre elles d´aproximadament un mes.\nSegons els reguladors, la vacuna serà efectiva set dies després que una persona rebi la segona dosi, si bé hi ha algun tipus de protecció 12 dies després de la primera. El Regne Unit té compromeses 40 milions de dosis, que permetran vacunar 20 milions de persones.\nEls reguladors britànics van puntualitzar en una roda de premsa que el vistiplau per la via d´emergència es va fer complint tots els estàndards internacionals i «sense ometre procediments». «La seguretat de la població sempre tindrà prioritat. Aquesta recomanació ha estat donada per la MHRA després de l´avaluació científica més rigorosa de cada dada», va insistir la responsable d´aquesta agència reguladora, June Raine, i va agregar que els experts han conclòs que les dosis compleixen «els estrictes nivells de seguretat, qualitat i efectivitat».\nEn el seu compte de Twitter, el ministre britànic de Sanitat, Matt Hancock, va dir que la sanitat pública està preparada per «començar a vacunar a principis de la setmana vinent». Raine va destacar que es van avaluar centenars de milers de dades i que diferents grups d´experts, entre ells científics i metges, van treballar de manerra paral·lela per accelerar l´aprovació.


SETMANA SANTA AMB MOLTA BONANÇA | El temps a Premià\nPublicat per Enric Gumbau el 11 abril, 2017\nAquests dies de mitjans d’Abril estic molt sorprès per les temperatures i el temps tan estable que tenim a Premià i bona part de Catalunya, estem tenint temperatures molt per sobre la mitjana, podem dir que són més pròpies de Maig que no de l’Abril.\nEl sol és el clar dominador i els núvols van cars de veure, tret de la tarda d’ahir Dilluns que van caure 4 gotes. Lo més normal per aquestes dates és que tinguem un temps força revoltat i amb més fresca.\nSi el Març va acabar amb el doble de precipitació del que seria normal, de moment aquest mes fa el contrari i sembla que no canviarà fins el dia 2o d’Abril aproximadament, on podem tenir un temps més Abrilenc, fins llavors calma, tret de la tarda del proper Dissabte que algunes tempestes poden afectar el Nord de Catalunya, difícilment poden arribar a Premià i la zona costanera Central, però be ho seguirem per si les mosques.\nFins i tot el dia de la Mona pot ser el dia més càlid dels propers dies festius, amb més de 20º a Premià, amb el permís si apareixen, de les boires marítimes típiques d’aquestes primeres calors i és que la temperatura de l’aigua del Mar arriba tot just els 15º.


L’Ajuntament d’Argentona contractarà tres persones en el marc del programa dels plans d’ocupació | Consell Comarcal del Maresme\nInici La Comarca L’Ajuntament d’Argentona contractarà tres persones en el marc del programa dels plans...\nL’Ajuntament d’Argentona contractarà tres persones en el marc del programa dels plans d’ocupació\nL´Ajuntament d´Argentona ha rebut una subvenció d´uns 13.000 EUROS (més de 2,1 milions de pessetes) amb aquest objectiu. La subvenció prové del Departament de Treball de la Generalitat de Catalunya per tal d´aconseguir la contractació temporal (per 6 mesos) de 3 persones, en el marc del programa dels plans d´ocupació, cofinançat pel Fons Social Europeu.\nAquestes persones permetran la realització de diversos programes d´interés per a la Vila i per que l´Ajuntament pugui donar uns serveis de més qualitat. Els programes/plans d´ocupació que es subvencionen son: la millora dels serveis d´atenció al ciutadà (1 persona); las actuacions de manteniment de zones forestals (2 persones).\nArticle anteriorEl Ple de l’Ajuntament d’Argentona accepta les noves subvencions per al Poliesportiu i per a l’escola Bressol Municipal\nArticle següentRegidories de Sant Iscle de Vallalta


Josep Maria Estela serà el nou comissari en ... - Govern.cat\nquery_builder 20 desembre 2021 12:39\nJosep Maria Estela serà el nou comissari en cap dels Mossos d'Esquadra\nEl conseller Elena i el nou comissari en cap oferiran una roda de premsa aquest dilluns a les 15 hores\nJosep Maria Estela serà el nou comissari en cap del cos dels Mossos d'Esquadra en substitució de Josep Lluís Trapero, que ha ocupat la màxima responsabilitat al cos en dues etapes diferents entre el 2013 i el 2017 i des del mes de novembre de 2020.\nEstela té 51 anys i és llicenciat en Dret per la Universitat de Lleida, té un màster en Polítiques Públiques de Seguretat i un programa superior de direcció i gestió de la seguretat pública per la Universitat Oberta de Catalunya. Forma part del cos de Mossos d’Esquadra des de l’any 1994 i ha treballat en sis de les nou regions policials del país. Ha estat comissari en cap de la Regió Policial de les Terres de l'Ebre i de la Regió Policial del Camp de Tarragona, càrrec que ocupava actualment. També ha estat sotscap de la Regió Policial de Ponent, inspector cap de l’Àrea Bàsica Policial (ABP) del Bages, sergent cap de l’ABP del Pallars Sobirà o agent de la unitat de seguretat ciutadana a la comissaria de Figueres, entre d’altres.\nHa impartit docència a l’Escola de Policia de Catalunya i l’any 2014 va formar part d’un projecte del comitè de prevenció de la tortura del Consell d’Europa, en el qual va treballar amb la policia d’Albània pel que fa als procediments de detenció i les garanties de les persones detingudes.\nAlhora, Joan Ignasi Elena ha volgut fer un reconeixement explícit a la feina duta a terme pel Major Trapero durant tots els anys que ha estat al capdavant del cos i ha expressat la voluntat de seguir comptant amb la seva experiència en benefici de la seguretat pública del nostre país.\nRosa Bosch i Eduard Sallent formaran part de la nova cúpula directiva del cos\nJuntament amb Estela, Rosa Bosch i Eduard Sallent s’incorporaran a la nova cúpula directiva del cos de Mossos.\nRosa Bosch té 49 anys i és diplomada Activitats i Empreses turístiques i postgrau en polítiques de seguretat. Forma part del cos de Mossos des de l’any 1995. Entre el 2008 i el 2012 va ser cap de l’Àrea Bàsica Policial de Sant Feliu de Llobregat, i l’any 2012 va passar a liderar l’àrea de Cooperació Internacional del cos, fins a promocionar convertir-se el 2019 en sotscap de la Comissaria General de Relacions Institucionals, Prevenció i Mediació. Ha estat convidada per la Secretaria d’Estat dels Estats Units al programa formatiu International Leadership Visitors Programme, orientat a la preparació de nous lideratges en l’àmbit de les relacions internacionals.\nPer la seva banda, Eduard Sallent té 49 anys i és llicenciat en Filosofia. Va ser comissari en cap del cos de Mossos entre juny del 2019 i novembre del 2020. També ha estat al capdavant de la Comissaria de Relacions Institucionals, Prevenció i Mediació i de la Comissaria General d'Informació, i actualment és el Cap de la Regió Policial Metro Sud. Ha estat també professor de l'Institut de Seguretat Pública impartint formació sobre deontologia policial i drets humans.\nAvui, dilluns 20 de desembre a les 15 hores, el conseller Joan Ignasi Elena i el nou comissari en cap, Josep Maria Estela, oferiran una roda de premsa a la sala d’actes del Departament d’Interior. Els mitjans que vulguin assistir-hi presencialment han de confirmar la seva assistència al correu comunicacio.interior@gencat.cat indicant nom i cognoms, DNI i mitjà per a cadascuna de les persones acreditades. Per motius derivats de la pandèmia, l’aforament serà limitat i els mitjans acreditats aniran en funció de l’ordre estricte d’arribada de les confirmacions. La roda de premsa es podrà seguir també per streaming al canal de Youtube del Departament d’Interior


Barcelona acull el 6è Fòrum Regional de la Unió per la Mediterrània\nArtículo30 noviembre 2021Representación en España – Barcelona\nEl VI Fòrum regional de la Unió per la Mediterrània (UpM) ha reunit aquest dilluns a Barcelona ministres d’Afers Exteriors de la regió euromediterrània, sota la copresidència del Regne Haiximita de Jordània i de la Unió Europea, per fer balanç dels a\n6è Forum Regional de la UpM\nLa reunió ha brindat una oportunitat valuosa per reconèixer la importància que té la UpM com a plataforma singular orientada a les accions concretes, que promou el diàleg i la cooperació continuats i que treballa específicament per respondre als reptes comuns amb l’objectiu d’assolir una regió mediterrània més pacífica, segura, verda, pròspera i inclusiva.\nS’ha posat l’accent en la necessitat de redoblar els esforços per resoldre els conflictes i crisis prolongats que priven la regió del seu dret a la pau i l’estabilitat.\nL'alt representant i vicepresident de la Comissió Europea, Josep Borrell, va dir: “El nostre objectiu és avançar en l'agenda comuna en les àrees prioritàries i aprofitar encara més les oportunitats d’aquesta associació. Hem de tancar la bretxa econòmica i social entre les dues ribes, la Mediterrània ha de ser un lloc de progrés compartit. Per al nostre benefici mutu, hem d'enfortir la nostra cooperació, millorar les condicions de vida i les oportunitats econòmiques i construir junts un futur comú. En aquest context, la transició econòmica verda i el pas dels combustibles fòssils a les energies renovables és tant una necessitat com una oportunitat per a la diversificació econòmica i el creixement a les dues ribes del Mediterrani”.\nEl comissari de Veïnatge i Ampliació, Olivér Várhelyi, va afegir: “L'any passat vam reflexionar sobre les lliçons apreses 25 anys després de la Declaració de Barcelona i vam establir les bases d'una nova Agenda per a la Mediterrània. El nostre objectiu comú: crear una àrea comuna de prosperitat i estabilitat on les persones puguin prosperar. El Pla Econòmic i d'Inversions ajudarà a estimular la recuperació socioeconòmica a llarg termini, crearà creixement econòmic i llocs de treball, donarà suport a la inversió en capital humà. Ara és el moment de la implementació".\nLluita conjunta contra el canvi climàtic\nLa reunió va ser una oportunitat per mantenir l'impuls de l'acció climàtica en un lloc destacat a l'agenda política, després de la reunió ministerial de la Unió per a la Mediterrània (UpM) sobre Medi Ambient i Acció Climàtica celebrada a l'octubre, la recent Conferència de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (COP 26) i per preparar el camí per a la COP 27 a Egipte l'any vinent. La Mediterrània és un dels principals punts calents del canvi climàtic, s'escalfa un 20% més ràpid que la resta del món i ja provoca grans problemes a les societats d'ambdues ribes.\nEl primer Dia de la Mediterrània\nEl primer Dia de la Mediterrània, que es va celebrar el diumenge 28, va confirmar la vibrant cooperació en tota la Mediterrània i ens va recordar la importància de fomentar una identitat mediterrània comuna i d’augmentar la visibilitat i l’apropiació de la cooperació regional. Va ser una oportunitat de reforçar els vincles, promoure els intercanvis i el diàleg interculturals i encomiar la diversitat de la regió.\nPàgina web de la UpM\nNota de premsa del Servei d’Acció Exterior de la UE


Lamentacions des de La Ribera\nSábado, 09 Febrero 2013 13:35\nDiu el diccionari que lamentació és una queixa dolorosa amb plor. Queixar-se significa manifestar disconformitat amb algú. Unes de les "lamentacions" més famoses són les atribuïdes al profeta Jeremíes i que el poble jueu utilitza per expressar el penediment per haver desobeït el seu Déu, convençut de que aquesta infidelitat havia sigut la causa de la destrucció del temple i de la dispersió del mateix poble bíblic. Però aquestes lamentacions de l'A.T. tenen dos característiques importants a considerar: Que es fan des de l'autocrítica al reconéixer que no han complit la promesa de fidelitat al seu Déu i que hi ha un compromís ferm de canviar de vida i de no repetir la Història.\nHe triat aquest títol de "Lamentacions des de la Ribera" per emmarcar en ell les meues col•laboracions amb aquesta nova revista digital, a la que he sigut invitat a participar, nascuda als inicis de 2013, i a la qual desitge un futur informatiu replet de les qualitats pròpies d'una societat democràtica, avançada i civilitzada. El mapa de la Ribera vol ser, per a mi, com el "mur de les lamentacions" on reflexionaré, em queixarè i deixaré el meu escrit en algun dels badalls que té el nostre mur comarcal, però sempre buscant el més positiu, encara que a vegades no seré capaç d'expressar-ho donada la mala llet que em provoca el present injust.\nMalgrat que alguns pensen què no hi ha lloc per al "tango", perquè diuen no aporta res a la solució dels problemes, pense que la lamentació té la seua força transformadora de la realitat i per tant negue dita afirmació, ja que el tango no sols és lament sinó també força de viure i, si és necessari, de transgredir les normes imposades per una classe privilegiada que prohibeix tot el que és diferent només per dominar. Diuen que no hi ha lloc per a "la cultura de la queixa" i és cert, si aquesta queixa està mal entesa, si només s'utilitza com a plany de "mea pilas" o si és simplement un clam excusa per no actuar. La queixa sempre ha de ser autocrítica si és socialitzada i sempre te que aportar impuls cap un futur millor si està feta des de la racionalitat de la persona humana i des de la responsabilitat de sentir-se ciutadà de la Comarca. Com diu Swami Parthasarathy, mestre de la filosofia que condueïx al coneixement personal: "La cultura de la queixa és la raó de la decadència d'Occident. Perquè, a més d'insatisfets, eixa cultura dels drets individuals sense cap responsabilitat social ens fa egoistes i improductius". És bo exercir el dret a la queixa ( "al pataleo") compromesa amb la millora de la Ribera que espere es convertisca en l'espai efectiu económic, social i polític-administratiu de futur per a tots els que viuen i trenallen a la nostra Comarca.


Bols tibetans – ProfundaCalma · Banys de So\nSons · Bols tibetans\nEncara que molt sovint es diu que els bols tibetans es feien amb un aliatge de set metalls, hi ha molts dubtes al respecte ja que no hi ha referències en l’alquímia oriental sobre ús dels 7 metalls i la seva relació amb els 7 planetes (alquímia occidental). El que si està clar és que des de fa centenars d’anys la composició dels bols és de coure (en una proporció més elevada) i estany, aliatge conegut com a bronze.\nLa seva procedència és bàsicament de la zona del Himàlaia.\nEl seu so metàl·lic és fascinant, intrigant i alhora misteriós.\nAlguns autors citen que els bols tibetans han estat creats amb intencionalitat i són utilitzats com guies en ritus cerimonials, en el despertar de la consciència i en la curació de malalties tant físiques com psíquiques.\nSi omplim un bol amb aigua i activem el seu so observem figures geomètriques en la superfície, i en augmentar la intensitat del so l’aigua arriba a saltar com si estigués en efervescència.\nAixò ens dóna una idea de l’efecte que produeixen aquests instruments en el cos, que com sabem està format en més d’un 70% per aigua. En aquest sentit el Dr. Jeffrey Thompson, director del Centre d’Investigacions Neuroacústicas a l’Institut de Ciències Humanes de Califòrnia, diu: “Atès que el so viatja cinc vegades millor per l’aigua que per l’aire, l’estimulació en el cos de la freqüència sonora és una forma molt eficaç d’estimulació corporal total, sobretot a nivell cel·lular. l’estímul directe del teixit cel·lular viu, utilitzant la vibració de la freqüència de so, ha mostrat un marcat metabolisme cel·lular, i amb això la possible mobilització d’una resposta cel·lular de curació “.\nEl so dels bols tibetans deté el diàleg intern, calma la ment i calma el cos.\nEl seu so recàrrega el nostre sistema energètic, és útil per alleujar el patiment físic i emocional, per reduir l’ansietat, la depressió, la tristesa o la hiperactivitat, alleujar els mals de cap, musculars o d’esquena i regular la pressió arterial.\nI això es basa en el principi de ressonància, la capacitat que té una freqüència per modificar a una altra, quan una vibració més intensa i harmònica contagia a una altra més feble, dissonant o no saludable.\nSón també eficaços per millorar la concentració i la creativitat.\nEls sons dels bols tibetans ens ajuden a establir una vibració saludable en el nostre organisme, desenvolupen la consciència i afavoreixen els processos de meditació. Les oportunitats de desenvolupament són tan àmplies i variades com les ones que emeten, i actuen en cada persona i en cada ocasió de forma diferent.\nSón un mitjà meravellós per equilibrar els chakres i canviar la ment des d’un estat alterat d’ansietat i estrès cap a un estat de relaxació i serenitat.\nLes seves vibracions ens conviden a entrar en el nostre espai de pau interior i a ressonar amb la nostra veritable consciència.


La zona TRAC organitza un curs de monitores i monitors d’activitats de lleure a Roda de Berà | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nLa zona TRAC organitza un curs de monitores i monitors d’activitats de lleure a Roda de Berà\nDetall del cartell del curs de monitors.\nEls Punts d’Informació Juvenil de la zona TRAC –Torredembarra, Roda de Berà, Altafulla i Creixell-, en el marc del projecte Propera Parada, han organitzat un curs de monitors i monitores d’activitats de lleure infantil i juvenil, en col·laboració amb el Consell Comarcal del Tarragonès i amb el recolzament de la Direcció General de Joventut.\nEl curs, impartit per la Fundació Pere Tarrés, inclou 100 hores presencials, 25 hores virtuals, 25 hores corresponents a l’elaboració de la memòria i una etapa pràctica de 160 hores en un centre de lleure. La part presencial es durà a terme al Punt d’Informació Juvenil de Roda de Berà durant els mesos d’abril i maig, en horari de 9 a 14 hores i de 15.30 a 20.30 hores, i de 9 a 14 hores els diumenges, fins el 13 de maig.\nEl preu és de 205 euros i les places són limitades. Els destinataris, els joves majors de 18 anys, un cop superat el procés formatiu podran obtenir el carnet i el diploma oficial de monitor/a d’activitats d’educació en el lleure infantil i juvenil.\nLes inscripcions es poden formalitzar a qualsevol dels Punts d’Informació Juvenil de la zona TRAC fins el divendres 7 d’abril.\n14/02/2014 El projecte ‘Propera Parada’ organitza un curs de monitor d’activitats de lleure a Roda de Berà\n19/05/2017 El Punt d’Informació Juvenil de Roda de Berà busca joves amb talent\n21/12/2015 Dimecres s’inaugura l’exposició ‘Síria, la paraula de l’Exili’


No parlis de generacions al sentiment literari | Clàudia Rius\nUna vintena de persones, majoritàriament dones que vénen soles, esperen davant de la Biblioteca Jaume Fuster. Un cop assegudes a la sala, creen una sanefa: una cadira plena, tres de buides, dues de plenes, cinc de buides. Rosa Regàs i Llucia Ramis, escriptores, pugen a l’escenari junt amb Valentí Puig, vocal de CoNCA (Consell Nacional de la Cultura i de les Arts), entitat que ha participat amb la Fundació Palau i Arcàdia en l’organització de tot el cicle de xerrades intergeneracionals. Avui ens trobem parlant de literatura, o aquesta era la idea. Un representant de la biblioteca Jaume Fuster agraeix que l’acte es dugui a terme en el seu recinte i dóna pas a la xerrada. Valentí Puig, l’encarregat d’introduir-la i de conduir-la, comença permetent-se la llicència de presentar a cada escriptora per la relació personal que hi ha tingut. No explica que la Rosa Regàs és una escriptora tardana, fet que ella relatarà més endavant, ni apunta que ha rebut diversos premis. Sí que subratlla el seu passat com a editora. De Llucia Ramis deixa clar que és mallorquina, com ell, i la mateixa noia s’encarrega d’explicar que és periodista i escriptora. Potser Valentí considera que el públic tot això ja ho sap. I de fet, sobretot tenint en compte l’edat que tenen, probablement qui assisteix a l’acte és perquè ja està familiaritzat amb la vida i obra d’almenys l’autora de més edat.\nEl perquè i el com de ser escriptores\nRosa Regàs és qui respon primer a la pregunta de per què van decidir escriure. “Vinc d’una família de lletraferits i artistes”, explica, “M’agradaven moltes coses, en volia fer moltes, i a la literatura li va tocar quan li va tocar: als 67 anys”. En aquesta breu introducció als seus inicis, Regàs recorda que sentia dins seu la necessitat de l’escriptura però que primer va tenir fills, i fins que no va arribar el moment adequat no es va posar a escriure. Llucia Ramis n’és l’altre extrem. Relata que el primer escrit que és conscient de fer és una carta al príncep Felip quan ella tenia 7 anys, dient-li que era molt guapo. Cada dia esperava rebre la resposta. “I així sóc: romàntica, desenganyada i, clar, antimonàrquica”. Les dues grans passions de la Llucia són el periodisme i la literatura, per la qual cosa fa broma dient que ara ha de trobar una tercera feina per poder dedicar-se a les altres dues, amb les que costa guanyar-se la vida.\nLa Rosa i la Llucia s’entenen bé i el diàleg flueix entre elles sense necessitat de la intervenció directa del Valentí, que de tant en tant fa alguna pregunta o explica alguna anècdota. Les escriptores divaguen sobre el que senten quan escriuen. Les dues es mostren passionals sobre el tema. No parlis de generacions al sentiment literari: totes el senten per igual. “No tens ganes d’escriure però si no ho fas tens remordiments”, diu la Rosa Regàs. Llucia hi està d’acord. “I quan finalment escrius, t’obsessiones. Tot gira al voltant d’allò”, afegeix la jove. “Sí”, continua Regàs, “Quan comences un llibre has de fer un esforç però quan hi estàs posada és brutal, tot hi té relació”. Comparteixen el sentiment literari, però no la rutina. Llucia admet que té una certa disciplina, perquè si no es guarda espais per la literatura, al final mai en trobaria el moment. Regàs ho té clar: la disciplina i ella no estan fetes l’una per l’altra.\nValentí explica que les dues dones que té al costat comparteixen una mirada lúcida sobre els passats familiars. En el cas de la Rosa, queda molt plasmat en l’obra Entre el seny i la rauxa. “La meva família per part de pare era molt dura, i per part de mare la tenia molt mitificada”. Llucia comprèn aquesta dicotomia: la família de la seva mare era moderna i la del pare, de Mallorca, tot i no ser franquista, acceptava el franquisme. Res estrany entenent el context de l’illa, que de seguida va caure en mans dels nacionals. De més gran, Llucia va veure en Mallorca una metàfora de la seva família: un refugi, però alhora, un llaç.\n“Quan escrivim descobrim coses que no sabíem que sabíem”\nRosa Regàs té clar que quan escriu parteix del que sap. “La ficció ve d’una introspecció, d’alguna cosa que tenim a la memòria o a l’experiència”. La manipulem, diu, mitjançant la creativitat, el pensament, i aleshores creem literatura. “Si algú em diu que s’inventa de zero el que escriu, em menteix”. Fins i tot els monstres els imaginem a partir del cos humà, amb ulls o cames. Llucia hi està d’acord i contribueix al tema dient una frase que agrada a Rosa Regàs: “Quan escrivim descobrim coses que no sabíem que sabíem”. Jo escric per saber el que penso, continua l’escriptora de més edat: la meva sensació al fer-ho és la d’anar estirant un fil dins meu. I Ramis diu una cosa que sorprèn a la seva interlocutora: “Si he escrit una novel·la i no m’agrada, l’esborro”. Regàs s’exalta i fa broma: “És com matar un fill! Matar-lo perquè no t’agrada no està bé, no?”. Llucia respon que si no veu en l’obra el que ella hi volia aconseguir, no li costa gaire eliminar-la. “Jo els agafo carinyo, per molt que n’estigui insatisfeta”, confessa la Rosa Regàs, a la qual cosa Llucia constata: “Si no em surt bé, m’enfado i ho esborro. No me’n penedeixo gens”. I riu, cosa que fa sovint.\nValentí aprofita per intervenir a la conversa i els pregunta què esperen d’un lector. Rosa Regàs s’ho ha de pensar, i de fet conclou que sobre la novel·la no sap què contestar, però que sobre els llibres de viatge desitja que la persona que llegeix viatgi amb ella. Llucia Ramis no té temps de contestar, perquè la pregunta acaba convertint-se en una reflexió sobre la crítica i els crítics. Ella, la més jove, diu que fa cas al que diuen de les seves obres, tot i que creu que cada cop s’escolta menys la crítica. Regàs s’estén més: “Quan he acabat un llibre sé el que li falta i sé a què no he arribat. Si algú em diu que és meravellós, no me’l crec. Si algú em diu que un altre era millor, tampoc. La crítica t’ajuda a veure moltes coses, però no me les crec totes”.\nRosa Regàs i Llucia Ramis convidades al cicle Creadors en dos temps\n“Això són mariconades”\nA partir d’aquí i sense saber gaire com, la literatura queda en un segon pla. El Valentí pregunta quin tipus de beguda els agrada, i en parlen una estona. Quan Regàs ha de contestar quin tipus de gintònic beu, respon: “Això són mariconades”, i fa riure al públic. Amb el pressupòsit d’estar parlant d’autopromoció, els tres conferenciants enceten el tema de les xarxes socials. Exhibicionisme, infoxicació. A meitat del tema el Valentí baixa de l’escenari. Desapareix una estona, mentre elles dues segueixen donant voltes al tema de les noves tecnologies. Rosa Regàs de tant en tant ho intenta lligar amb el tema de l’escriptura: “Enyoro l’època de finals del segle dinou i principis del vint. Els escriptors tenien pocs diners, llogaven habitacions, vivien mirant la lluna i donant importància a la memòria”.\nValentí torna i es disculpa, però la xerrada fa estona que ha perdut el fil. Mentre segueixen explicant anècdotes de Facebook i altres xarxes, Regàs deixa anar: “Això no té res a veure amb la creació literària”. Tema del que, en teoria, havien començat parlant. Però la temàtica no canvia i parlen des del Pequeño Nicolás fins a teories sobre els selfies. Per sort, poca estona abans que s’esgoti el temps, Regàs uneix el tema de la realitat a les xarxes socials amb la literatura, i diu: “Crec en la realitat literària”. A la qual cosa Llucia conclou: “La narració converteix en mentida la realitat”.\nCreadors en dos temps – Rosa Regàs i Llucia Ramis (27 de novembre de 2014) biblioteca Jaume Fuster from Fundació Palau on Vimeo.


Ylenia i Telecinco no dubten a intercanviar-se retrets | GTRES\nA 'Sálvame' s'ha parlat dels últims comentaris de l'excolaboradora i ella ha esclatat\nper María Merino 10/09/2021 11:55h\nYlenia és notícia en els últims dies pels seus atacs cap a Irene Montero i Telecinco. A aquesta cadena, en què va treballar durant molts anys, l'ha arribat a denominar com a «telemerda». És més, fins i tot ha dit que el que es fa és teleporqueria.\n'Sálvame' s'ha fet ressò de totes aquestes declaracions que l'alacantina va fer en directe en xarxes, i ara han dit la seva. Una cosa que no li ha agradat gens a Ylenia, que ha advertit que prendrà mesures legals. Així doncs, hi ha una autèntica guerra oberta entre ells.\nL'origen del conflicte entre Ylenia i 'Sálvame'\nAl programa de Telecinco es va emetre un vídeo on es recollien algunes de les afirmacions més polèmiques de Padilla durant l'esmentat directe. I entre aquestes, els seus atacs a l'espai: «L'he dessintonitzat de la meva tele. Jo el veia perquè treballava allà i facturava, però ara no perdo el meu temps en veure aquestes escombraries».\n«Van trucar-me l'agost per aixecar les audiències d'aquest 'Sálvame' de merda, però els he bloquejat». D'altra banda, Belén Esteban, amiga de la jove, es va connectar al directe i li va deixar un missatge: «Hola, amor meu, demà et truco».\nUnes paraules que van provocar que Ylenia respongués: «Belén es va ficar simplement perquè algú de 'Mediaset' li ho va demanar per coaccionar el que pogués dir. Després ni em va trucar ni em va escriure ni res, fa 200.000 anys que no parlem».\nEls col·laboradors donen el seu punt de vista\nDesprés de veure tot el vídeo, els integrants del programa van voler parlar al respecte i va ser Esteban la primera a fer-ho. Així, va exposar: «Li he trucat i no l'ha agafat. No diré res perquè sé el que passarà, però em fa mal que digui això».\n«Ella té la seva vida i jo tinc la meva. És veritat que abans coincidíem més a la televisió. He estat molt enfeinada i és veritat que ella em va dir de quedar», relatava.\nA això va afegir: «Que faci el que vulgui, el que diu no ho tindré en compte. Soc la seva amiga, encara que ella cregui que no». I, per descomptat, va negar que accedís al seu directe per ordre de 'Mediaset'.\nAixí mateix va dir: «És molt bona noia i no m'agrada veure-la així. Ara cal deixar-la perquè està en brot». Kiko Matamoros, per la seva banda, va definir la seva excompanya com a «ciclotímica» i després va afegir que no entraria en les seves crítiques.\nEns referim a les quals havia exposat dient que era «un ionqui que fa apologia de les drogues». Tanmateix, Matamoros ha deixat clar que seria respectuós amb ella perquè «crec que està malalta. Però tu i jo sabem on hem estat i les coses que hem fet».\nMaría Patiño també va voler opinar al respecte. Les seves paraules van ser: «Ella és molt pura per a aquest negoci, és massa sensible, i no entén els canvis de cadira o els perdons. A més, s'afegeix una problemàtica que pot tenir, que jo desconec».\n«En l'última etapa, necessitava ajuda i ella era conscient. Jo li vaig passar els telèfons dels qui la podien ajudar», confessava la col·laboradora.\nYlenia carrega contra el programa\nDesprés de sentir totes aquestes coses dels col·laboradors de Telecinco, la de 'Gandia Shore' ha fet ús de Twitter per carregar contra ells. I ho ha fet dient: «No tenen ni idea. Quin quadre!».\nPerò aquí no ha quedat la cosa. Sobre Belén ha afirmat: «Si vols, pujo les captures de cada vegada que t'he dit de quedar».\nUnes paraules a les quals ha afegit de forma contundent: «Si a això és al que es dedicaran, a difamar i inventar, ens veurem al jutjat. Res més a dir ni veure».


TAC12 TV - El subministrament d'aigua al polígon de Constantí serà públic a partir del 2020\nL’Ajuntament de Constantí ha aprovat per unanimitat canviar la data que el consistori havia d’assumir la gestió de l’aigua del polígon. Ara serà a partir de l’1 de gener del 2020 quan aquest subministrament serà de gestió pública.\nEl passat més de juliol el ple va aprovar tenir la gestió d’aquest servei de subministrament a partir de finals d’aquest any. Les juntes de compensació però van presentar una al·legació perquè no s’havia posat una data concreta. Ara s’ha acordat per a principis del 2020 i durant l’any que ve es farà tot el traspàs d’informació, perquè d’aquesta manera ningú es vegi perjudicat pel canvi de gestió.\nMés en aquesta secció: « Apuntalen un tram de la muralla de Constantí Els ajuntaments commemoren el Dia contra la violència envers les dones »


The Long Stone abaixa la persiana després de 264 anys - Liffey\nThe Long Stone abaixa la persiana després de 264 anys\nFaçana del pub The Long Stone / Foto: The Long Stone via FB\nAquesta nit passada la capital irlandesa ha perdut un dels seus pubs més antics quan The Long Stone, establert a Townsend Street (Dublin 2) l’any 1754, ha abaixat la persiana definitivament posant punt final a 264 anys d’història. Durant tot aquest temps, el pub ha sadollat la set de diverses generacions d’irlandesos, amb menció especial per als estudiants del Trinity College que, com els quedava just al costat, sempre l’han tingut com un dels seus pubs predilectes.\nSegons el responsable de l’establiment, Dan Ryan, ja feia temps que sabien que haurien de tancar però que així i tot, quan el moment ha arribat no ha estat fàcil de pair-ho, sobretot pel fet de ser un pub amb tanta història i amb una clientela molt heterogènia en què hi havia estudiants, locals (veïns del barri) i turistes a la recerca d’un pub com els de tota la vida.\nDe tota manera, una de les parts positives d'aquesta història és que la plantilla formada per 15 persones no perdrà la feina i serà redistribuïda per altres pubs del Murray Group, que l’ha gestionat durant els darrers onze anys i que, segons explica Ryan, ha estat un molt bon negoci atesa la seva centralitat i popularitat.\nAmb tot, The Long Stone, nom que té l’origen en la pedra llarga que els vikings feien servir per a indicar que havien conquerit les terres que hi havia al seu voltant, és una víctima més de la renovació d’aquesta zona de Dublin, que combina edificis antics amb altres de construïts a mitjan segle passat, quan la cultura del formigó va causar estralls al centre de la ciutat.\nEn aquest sentit, la lletgíssima Apollo House va ser enderrocada fa uns mesos i la Hawkins House, considerada un dels edificis més lletjos de Dublin, encara més que l’Apollo, anirà a terra ben aviat. A l’espai resultant s’hi construirà un complex mixt que combinarà oficines i comerços.


Van sospitar de l'actitud de l'home, que va trigar en obrir la porta i va sortir amb una tovallola perquè s'acabava de dutxar\nRedacció/ ACN Vilanova i la Geltrú 05-06-2018 12:59 Lectures 8297\nPla general del carrer de Vilanova i la Geltrú on ha aparegut morta amb signes violents una nena de 13 anys el 4 de juny de 2018 . ACN\nEls Mossos d'Esquadra han explicat aquest matí en roda de premsa les primeres informacions sobre la investigació del crim de la Laia, la nena de 13 anys que va ser assassinada ahir a la tarda presumptament per un veí dels seus avis paterns. Un ampli dispositiu de voluntaris i policies van estar buscant la nena durant prop de dues hores, després que els pares de la menor fessin una crida a la col·laboració a través de les xarxes socials. El pare de la Laia havia anat a recollir-la a casa dels avis, però la nena no va arribar a baixar al portal, on l'espera amb el cotxe, ja que el veí del primer pis d'aquest bloc de l'avinguda de Cubelles la va assaltar presumptament a les escales.\nEn la recerca, els dos oncles de la menor van tornar al pis dels avis per buscar-la per si s'havia amagat a l'habitatge i per demanar la col·laboració dels veïns. Van ser ells els que van sospitar del pressumpte assassí, que va trigar en obrir la porta i va sortir amb una tovallola perquè s'acabava de dutxar. Els germans dels pares de la Laia van entrar al pis, van regirar la casa i van trobar una habitació a les fosques i amb la porta tancada. Allà van descobrir el cos sense vida de la menor, amb evidents mostres de criminalitat, segons han relatat els Mossos en la roda de premsa.\nEl cap de la Divisió d'Investigació Criminal (DIC), l'intendent Antoni Rodríguez, ha explicat que els tiets van entrar de "manera molt coratjosa i, mentre un es va quedar a la porta amb l'home, l'altre va revisar les estances", ha relatat Rodríguez. En una habitació que estava tancada, un dels tiets va trobar un matalàs fora de lloc i, a sota, el cos sense vida de la nena. El detingut, de 42 anys i molt lligat a la vida cultural de Vilanova i la Geltrú, té un antecedent per un requeriment judicial per amenaces lleus a la seva exparella i a la seva filla.\nEl que hauria portat aquest home a assassinar la nena és ara com ara una de les principals incògnites. "Estem davant uns fets gravíssims, sense cap explicació coherent o aparentment raonable i l'haurem de trobar", ha afirmat el cap de la DIC. "Pensem que és atzarós que la nena es trobés amb l'home, però haurem de valorar quant de temps portava al pis i les seves rutines", ha assenyalat Rodríguez, sense descartar cap possibilitat. Els pares del detingut viuen des de fa anys al pis on van trobar la nena i el fill s'hi hauria traslladat des de feia algun temps. Els veïns el coneixien perquè l'havien vist en alguna ocasió. En el moment en què hauria comès l'assassinat, tot apunta que l'home estaria sol.


Arquitectura sostenible: La Pobresa Energètica\nActualment la paraula "pobresa" està a l'ordre del dia, per desgràcia. Avui m'agradaria parlar d'una pobresa en concret: la pobresa energètica.\nAquesta pobresa, actualment, l'està patint molta gent a la nostra pròpia ciutat, comarca, país... No cal marxar lluny, no cal esperar que ens ho expliquin al TN de la TV, no cal esperar més temps per obrir els ulls i prendre consciència del que està passant al girar la cantonada; dades com aquestes ens donen una idea de la gravetat:\nMés del 18% de la població catalana viu sota el llindar de la pobresa (IDESCAT)\nEspanya és un dels països de la UE amb més excés de mortalitat a l'hivern (Estudi: Excess winter mortality in Europe: a cross country analysis identifying key risk factors)\nEl 60% dels habitatges estan construïts sense criteris d'eficiència energètica (INE)\nEl 12% de la població no pot mantenir casa seva a una temperatura adequada (INE)\nEl 17% dels habitatges presenten humitats, goteres o altres problemes derivats d'un mal aïllament (INE)\n"Dificultat o la incapacitat de mantenir la llar a unes condicions adequades de temperatura a un preu just" Ecoserveis, Referent en cultura energètica\n" Incapacitat d'una llar de satisfer la quantitat mínima de serveis de l'energia necessaris per satisfer les seves necessitats bàsiques, com és mantenir la llar en unes condicions de climatització adequades per la salut (18º a 20º hivern i 25º estiu)" Iurbana\nAra cal estudiar aquest concepte per conèixer les seves víctimes, les seves causes i conseqüències.\nQuè causa la Pobresa Energètica?\nHi ha varis factors que ajuden a travessar el llindar de pobresa energètica.\nBaix Nivell de Renda: Vivim sota un model polític-econòmic capitalista, i no podem negar que aquest sistema afavoreix l'aparició de classes socials i a l'hora accentua cada cop més la diferència entre elles. En l'actualitat es poden veure "millor" que mai aquestes diferències. El desconegut Quart Món és una realitat que pateixen cada dia més persones.\nIncrement preus de l'energia: Al provenir, en la seva major part, de materials fòssils amb "data de caducitat" i amb un preu que augmenta exponencialment, crec que l'energia ja es pot considerar com un "bé preuat". Aquest increment de preus pot fer inassumible el pagament de factures en les famílies amb menys recursos.\nBaixa qualitat en l'edificació: Actualment hi ha un immens parc d'edificis amb sistemes constructius i materials no adequats a la normativa actual (CTE), i per tant podem dir que tenim un parc d'edificis immens sense assolir els mínims d'habitabilitat, funcionalitat i estabilitat necessaris. En aquests casos ens podem trobar en situacions de propietaris que no volen invertir diners per rehabilitar els seus pisos, ja que malgrat no facin aquestes obres, ells continuen llogant els habitatges o bé ens podem trobar en famílies que van poder comprar un habitatge en un moment de bonança econòmica i ara és possible no puguin permetre's rehabilitar els seu pis.\nCom veieu les 3 causes analitzades de forma superficial van unides entre si.\nQuines conseqüències pot tenir la Pobresa Energètica?\nImpactes sobre la salut física i psíquica: Viure en condicions per sota els mínims d'habitabilitat pot provocar problemes de salut. El fred i la humitat poden provocar problemes respiratoris com asma, bronquitis etc. Les persones més vulnerables són els infants, la gent gran o persones amb malalties cròniques. Per altre banda no hem d'oblidar, que viure sota aquests mínims d'habitabilitat pot provocar malalties psíquiques ja que pot provocar angoixa, ansietat i depressió provocada per el sentiment d'aïllament i exclusió social.\nDegradació de l'estat de l'edifici: "És un peix que es mossega la cua" si vius en situació de pobresa no tens els diners necessaris per poder rehabilitar l'edifici o habitatge i així poder atenuar o eliminar les causes d'aquesta situació de ineficiència energètica o inhabilitat.\nAcumulació de deutes: Sovint els usuaris d'aquests habitatges amb aquestes condicions tenen rendes baixes i despeses a fer front, en la majoria dels casos no poden fer front a les seves despeses i causen una acumulació de deutes que va creixent desmesuradament.\nEmissions de CO2: La situació precària d'aquests edificis provoca una ineficiència energètica que fa augmentar les emissions de CO2, causades per la baixa qualitat de l'edificació i de les baixes prestacions energètiques.Per exemple: els usuaris han de fer més ús de calefacció per poder calefactar un habitatge sense aïllament o amb entrades directes d'aire, i en canvi aquest usuari és el que te una renta més baixa i el que menys pot fer front a les factures. Tot plegat contradictori però cert.\nEls deures pendents de l'arquitectura\nCom ja hem vist són varies les causes que ens porten a la pobresa energètica, em centraré en parlar de la causa relacionada amb l'arquitectura, ja que és la meva especialitat i l'objectiu d'aquest blog. Per descomptat no resto importància a la recerca de solucions per les altres causes, però crec que hi ha gent qualificada i especialista que ens ho pot explicar millor que jo mateixa.\nEl títol d'aquests blog ho diu ben clar "Arquitectura Sostenible" sense matisar quin tipus de sostenibilitat, normalment parlem de la sostenibilitat mediambiental però és en articles com aquest on es pot veure la necessitat del teixit de les tres sostenibilitats: Econòmica - Social - Mediambiental una sense les altres perden sentit.\nSuposo que alguns dels lectors d'aquest article no sou especialistes en edificació, i crec que abans de continuar llegint, cal que us expliqui la situació actual: Al 2006 va entrar en vigor el Codi Tècnic de l'Edificació (CTE), normativa que regula la construcció. Aquesta normativa va fer grans avenços en termes de sostenibilitat (són avenços però no suficients) malgrat tot, en l'actual parc d'edificis la major part són construïts en anys anteriors al 2006, fet que provoca tenir un gran nombre d'edificis no adequats al CTE ja que aquest no és retroactiu, i conseqüentment estan regits per normatives antigues, les quals no eren gens estrictes en sostenibilitat ni eficiència.\nCaminar cap a l'obligatorietat del compliment del CTE (normativa actual) en el parc existent dels edificis. Amb la possibilitat de rebre subvencions o ajudes en cas que el propietari demostri no poder pagar el 100% de les obres.Actualment hi ha organismes que estan oferint ajudes per aquest tipus d'obres: IDAE és una d'elles.Segurament, els lectors tècnics, ja coneixeu les famoses ITE (Inspeccions Tècniques de l'Edifici) que obliguen d'aquesta manera a mantenir l'edifici en un estat de seguretat i estabilitat estructural correctes, en aquestes revisions periòdiques és on es podria avaluar, més detalladament, l'aïllament (tèrmic i acústic), l'estanquitat (aigua i aire) i avaluar la necessitat de rehabilitació en aspectes d'habitabilitat i funcionalitat. D'aquesta manera es podria aconseguir un document que recollís tot aquesta informació alhora de llogar o comprar un habitatge.\nAconseguir un certificat energètic al llogar un habitatge, on se't informi (com a llogater) de la qualificació energètica que té l'habitatge que traduït es pot assimilar a saber quan gastaràs per condicionar aquell habitatge. Aquest certificat ja és una realitat en altres països com França. Trobem normal i evident que quan comprem un cotxe o una rentadora ens expliquin quant consumeix, i en canvi quan comprem o lloguem un pis ningú ens explica quant gastarem en climatització, ni en enllumenat etc. El punt 1) i punt 2) serien complementaris un de l'altre.\nL'actuació d'alguna Associació de Tècnics especialistes en edificació que donessin solucions tècniques, administratives-burocràtiques, assessorament general etc.a famílies o persones que es troben en situacions de Pobresa Energètica. Especialistes en edificació + treballadors socials crec que fem un bon equip per oferir solucions a les famílies que es troben en situacions de pobresa energètica. Evidentment caldria realitzar un previ estudi, per analitzar les situacions especifiques de cada una de les famílies, i establir un ordre d'actuació segons necessitats etc.\nPerquè aquestes mesures puguin ser realitat és necessària voluntat política.\nSegurament mai tothom podrem viure en igualtat de condicions, però sí que hem de poder viure complint uns mínims que les mateixes normatives estableixen.\nGuia Pràctica: Com actuar davant de la pobresa energètica Ecoserveis\nEscrit per Unknown a les 18:04\nlucia joglar 12 de març de 2012, a les 11:22\nmolt interessant clara! felicitats\nThe Sea 6 d’abril de 2012, a les 16:00\nTrobo que és molt clar i que va més enllà del vessant tècnic, per mostrar-nos una realitat sociològica i trista com és la del Quart Món. O ja en diuen cinquè?\nElena Torra 14 d’abril de 2012, a les 23:30\nL'actuació nº2 "certificat energètic en habitatge de lloguer" ho considero molt interessant,bàsic i exigible. Com a usuaris hem de tenir la suficient informació dels consums de l'habitatge per saber de quin "mal que hem de morir", no sé quan entrarà en vigor però malauradament amb aquest país tinc la sensació de que serà allò de "feta la llei, feta la trampa", bé esperem que no sigui així!\nAndreu 7 de març de 2013, a les 20:09\nMolt interessant aquest article. Més clar ja no pot ser.\nClara 17 de març de 2013, a les 14:36\nGràcies a tots pels vostres comentaris i el vostre suport!


L'art (i la tècnica) de negociar | Fulls d'Enginyeria\nL'art (i la tècnica) de negociar\nPer Redacció, 02 October, 2020\nSegons el diccionari negociar és tractar un afer mútuament amb un altre persona o grup per procurar arribar a un acord. Amb aquesta definició es pot entendre que negociar forma part de la vida. I és que negociem amb els fills, amb els amics, amb la parella, a la feina i amb altres empreses, sempre amb l'objectiu d'arribar a un punt favorable per les dues parts. Així ho considera el consultor Salvi Hernández, que afegeix que és un acte ''bàsic'' que parteix de punts en comú i de discrepàncies que s'han d'anar polint i llimant per a aribar a un acord. Però, es pot aprendre a negociar?\nLa resposta, per Hernández, és clara: “Sí.” Reconeix que hi ha persones que tenen més habilitats i acaben sent grans negociadors i persones a qui els costa més adquirir aquesta competència, però considera que negociar és una tècnica que s'aprèn i s'ensenya. Hi ha ''mestres gurús'' de la negociació, diu Hernández que dominen totes les estratègies, tàctiques i fins i tot el llenguatge no verbal que tanta informació dona durant les iteracions de la negociació.\nPrecisament definir estratègies i tàctiques i aprendre el significat dels principals tics de llenguatge no verbal són aspectes bàsics que Hernández s'encarrega de difondre a través de tallers, cursos i formacions. Cada negociació té un objectiu diferent i uns tempos que també s'han de saber jugar, per exemple, a l'hora de proposar recessos, o llençar un “Farol” entre altres punts a tenir en compte. Un dels punts claus que destaca, és la necessitat de fer una bona preparació ''per ser eficient en el moment de realitzar-la i arribar a bon port''. Alerta que sempre hi ha una petita part de la gestió ''improvisada'' perquè per molt que preparis i estudiïs els diferents escenaris que es poden donar, poden sortir variables o fets inesperats. Però l'èxit,en gran part, dependrà del treball previ a la trobada.\nHernández comenta que, en general, interessa sempre arribar a un ''win-win'', és a dir, arribar a un acord satisfactori per les dues parts. Per saber els límits, Hernández fixa la relació de continuïtat com un dels factors que més s'han de tenir en compte. En aquest sentit, posa d'exemple la diferència en la negociació per la compra-venda d'un pis, on el propietari vol aconseguir al màxim i el comprador el mínim, però no tindran relació més enllà d'aquest acord, o la negociació per un salari o d’un contracte laboral o dins d’un projecte entre proveïdor i client, en què la relació serà més llarga i per tant, cal arribar a un acord beneficiós per les dues bandes.\nPer Hernández, la negociació és una 'softskill' imprescindible per liderar equips i més en l’etapa actual de pandèmia, pertenir autoestima i per aprendre a gestionar conflictes, delegar o treballar altres aspectes relacionats amb la gestió de persones i per això, en professionals que volen dirigir projectes i equips cal treballar-la. En el món de l'enginyeria, argumenta, l'experiència acadèmica en general sempre s'ha centrat en la vessant més tècnica i normalment, les competències personals s'han deixat una mica més de banda. Per això, creu que és molt important poder superar aquesta ''mancança'' perquè qui no sap negociar té ''un punt feble'' en el seu dia a dia. Hernández està convençut que ''a la vida et valoraran el que sàpigues negociar, no per la teva vàlua.''


Gir.cat | La Bàscula\nL’Espai Jove La Bàscula és un equipament municipal del districte de Sants-Montjuïc que lidera projectes juvenils i culturals. Compta amb una àmplia programació d’activitats, concerts i tallers orientats a donar suport a la creació cultural, especialment en l’àmbit musical.\nL’equip de Gir.cat hem dissenyat i desenvolupat el lloc web a mida a partir de la recollida de necessitats de l’equipament. El web compta amb múltiples continguts dinàmics i amb els camps i formats adequats per a la fàcil gestió i difusió d’esdeveniments, projectes, tallers i notícies. S’ha prestat especial atenció a la categorització transversal de tota la informació per promoure una navegació conduïda a partir de continguts relacionats.\nEl web, desenvolupat amb el CMS WordPress.org, compta amb la integració d’eines externes per a l’enviament de Newsletters, opcions de compartició a les xarxes socials, integració de vídeos i mapes i eines de SEO i analítica web entre d’altres recursos.


L'aplicació 'Aparcar' permet gestionar l’estacionament regulat amb limitació horària, així com la localització, activació i monitorització a temps real dels punts de recàrrega de vehicles elèctrics\nL'app 'Aparcar' ofereix les mateixes solucions als usuaris de les zones blaves i del vehicle elèctric de Reus, Cambrils, Tarragona i Salou ARXIU / INFOCAMP\nDijous, 30 Mai 2019 11:14\nLa mateixa aplicació per a dispositiu mòbils servirà per fer més fàcil el pagament de l’estacionament a la zona blava en quatre poblacions de la demarcació de Tarragona, amb la previsió d’ampliar el servei a més municipis. Els ajuntaments de Salou i Tarragona han signat recentment un conveni de col·laboració amb l’Ajuntament de Reus per estendre l’ús de l’app 'Aparcar' als respectius municipis. Actualment, l’aplicació ja es pot utilitzar a Cambrils i Reus.\n'Aparcar' és una aplicació desenvolupada per l’Ajuntament de Reus a través de l’empresa municipal Reus Mobilitat i Serveis; i s’emmarca en l’acord de col·laboració signat entre els ajuntaments de Reus i Cambrils per al desenvolupament de projectes smart city aplicades a la mobilitat.\nActualment, 'Aparcar' ofereix solucions tant als usuaris de la zona blava com als del vehicle elèctric: permet gestionar l’estacionament regulat amb limitació horària, així com la localització, activació i monitorització a temps real dels punts de recàrrega de vehicles elèctrics de cada municipi.\nA través de l’aplicació, l’usuari de la zona blava pot pagar per aparcar de manera més pràctica i ràpida, sense necessitat de desplaçar-se al parquímetre per extreure el tiquet corresponent. Gràcies al sistema de geolocalització del telèfon mòbil, l’usuari pot localitzar el carrer on estaciona el vehicle i pagar la tarifa corresponent.\nUn dels avantatges d’'Aparcar' és que els usuaris només paguen la zona blava pel temps exacte d’aparcament: cal activar l’aplicació en el moment de l’estacionament –”iniciar estada”– i desactivar-la quan es torni al vehicle –”finalitzar estada”.\nL’aplicació disposa d’un sistema d’avisos que notifica quan s’està a punt de sobrepassar el temps autoritzat d’estacionament. En cas de superar-lo, es pot anul·lar la denúncia des de la mateixa aplicació. A través de la càmera del mòbil i d’un lector de codis de barres que l’aplicació incorpora, es pot llegir l’avís de denúncia en paper i anul·lar-lo.


Antecedents i motivació — Valorització en origen de residus orgànics en el Parc Mediterrani de la Tecnologia — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nLa generació de residus municipals a Catalunya l'any 2009 va ser de d’1,54 kg per habitant i dia, dels quals aproximadament un 36% s’estima que és fracció orgànica (ARC, 2011). Això implica que la generació de fracció orgànica per persona i dia es pot estimar en uns 540g.\nActualment els índexs de recollida selectiva encara es troben lluny de l’òptim, fet que es reflecteix en una encara elevada quantitat de fracció de rebuig (que va a l’abocador). No obstant, cal destacar que en els últims anys s’ha observat una disminució d’aquesta fracció en benefici de les de recollida selectiva.\nLa recollida selectiva a Catalunya es va establir al 1993 mitjançant la Llei 6/93 de residus. A partir d’aquell moment es van crear les primeres experiències de recollida selectiva de la fracció orgànica i el seu compostatge en plantes com per exemple, la de Torrelles de Llobregat. No obstant, després d’una trajectòria de 17 anys, les actuals taxes d’eficiència del sistema indiquen que no s’han assolit uns valors en sintonia amb el temps d’execució, la qual cosa permet obtenir una segona lectura: potser no s’ha realitzat una difusió adequada, ni en durada ni en intensitat. Un estudi recent sobre les actituds i les conductes en la separació de la fracció orgànica indica que la gent que no recull aquesta fracció separadament ho fa majorment perquè no vol (Villacampa, 2010).\nEl Decret 1/2009, de 21 de juliol, pel qual s’aprova el text refós de la Llei reguladora dels Residus, regula la gestió de residus de Catalunya, inclosos els municipals. En aquest aspecte, es poden destacar els següents articles:\nArticle 5: “Establir i consolidar el servei de recollida selectiva, inclosa la fracció orgànica, en els municipis de menys de cinc mil habitants en què la distància, la dispersió demogràfica i la quantitat de residus produïts condicionen econòmicament la prestació d’aquest servei, i també en els municipis en què l’afluència de la població estacional condiciona econòmicament i logísticament la prestació d’aquest servei”.\nArticle 42: “El municipi, independentment o associadament, ha de prestar, com a mínim, el servei de recollida selectiva, de transport, de valorització i de disposició del rebuig dels residus municipals”.\nArticle 49: “Promoure la previsió en els edificis d’habitatges i d’oficines, i en els comerços, els tallers i altres establiments emplaçats en medis urbans, d’espais i d’instal·lacions que facilitin la recollida selectiva dels residus i, en general, les operacions de gestió descrites per aquesta Llei”.\nArticle 53: “Amb l’objectiu d’afavorir el reciclatge i la valorització material dels residus municipals tots els municipis han de prestar el servei de recollida selectiva de les diverses fraccions de residus. Els municipis han de prestar el servei de recollida selectiva fent servir els sistemes de separació i recollida que s’hagin mostrat més eficients i que siguin més adequats a les característiques de llur àmbit territorial" i que “el lliurament separat de residus orgànics s’ha de dur a terme d’acord amb el pla de desplegament de la recollida selectiva de la fracció orgànica de l’àmbit territorial corresponent”.\nTambé el PROGREMIC (Programa de gestió de residus municipals de Catalunya) 2007-2012 preveu el foment de la recollida selectiva de la fracció orgànica per aconseguir al 2012 un 55% de valorització i amb menys del 15% d’impropis. Una de les eines que promou és precisament el foment del compostatge domèstic en zones rurals, centres docents i espais verds, així com mesures per prevenir el malbaratament d’aliments.\nD’altra banda, s’ha de tenir en compte els inconvenients generats per una gestió deficient de la fracció orgànica de la brossa domèstica, ja que: (a) contribueix a embrutar els materials inerts dificultant el seu reciclatge, (b) produeix gasos i lixiviats en els abocadors i, (c) es perd el potencial d’obtenir un recurs valuós per a l’obtenció d’un adob orgànic, el compost, a partir de la transformació biològica i aeròbica d’aquest residu. En relació a la presència de la fracció orgànica en els abocadors, la Directiva 31/1999, insta a la seva reducció amb objecte de reduir els inconvenients anteriorment esmentats.\nAquestes raons indiquen que la gestió de la fracció orgànica dels residus municipals és una acció necessària i imprescindible degut a les directrius marcades per la normativa i a la millor sostenibilitat en la gestió dels residus municipals.\nARC [Agència Catalana de Residus]. 2011. Estadístiques de residus municipals i recollida selectiva. Disponible a: <http://www20.gencat.cat/portal/site/arc/>. [Consulta: Març de 2011].\nVillacampa, O. 2010. Actituds i conductes en la separació de la fracció orgànica. Conferencia pronunciada el 30 d’abril de 2010. Transparències. Disponible a: http://www.amb.cat/c/document_library/get_file?p_l_id=5649&folderId=214760&name=DLFE-6747.pdf. [Consulta: Març 2011].