63 preguntes aleatòries per conèixer a algú millor - Destacats\nPreguntes aleatòries per conèixer algú pot ser molt útil quan ho siguis intentant obtenir més informació sobre una persona que acabeu de conèixer. És possible que necessiteu preguntes aleatòries per fer quan coneixeu per primera vegada un nou company de feina, un amic d’un amic o un nou membre de la vostra família. Fer preguntes és un una manera excel·lent de conèixer més sobre algú i conèixer els seus punts de vista o opinions.\nSi estàs atrapat per preguntes per fer algú nou, la llista següent hauria d’ajudar-vos realment. Aquests preguntes fantàstiques es pot utilitzar en gairebé qualsevol situació i us ajudaran a conèixer i comprendre l'altra persona. Memoritzeu o escriviu algunes de les vostres preguntes preferides per conèixer algú i sempre tindràs alguna cosa interessant que demanar. Si esteu a punt per veure’n alguns impressionant preguntes aleatòries per conèixer algú, segueix llegint.\n6 millors preguntes aleatòries per conèixer a algú\nJa sabreu que fer preguntes és la millor manera de conèixer algú i fer-ne un connexió duradora. Però sabíeu que hi ha una selecció de preguntes gairebé està garantit per iniciar una conversa? Aquests són alguns dels més fàcil de respondre i preguntes aleatòries més interessants per conèixer algú.\nA continuació, es mostren les 6 millors preguntes aleatòries per conèixer algú:\nAquesta és una pregunta molt fàcil de respondre gairebé tothom.\n2. Quina és la vostra beguda preferida?\nTe? Cafè? Coca-Cola? Podeu xatejar sobre begudes que us agradin a tots dos.\n3. Quins riscos val la pena assumir?\nAquesta és una pregunta aleatòria molt interessant que donarà respostes inusuals.\n4. Què és el millor de tu?\nUna bona pregunta per fer-ho a algú, ja que el fa pensar en els seus atributs positius.\n5. Què és el que més t’agrada de la teva família?\nSi voleu obtenir més informació sobre la vida familiar d'algú, aquesta és una bona pregunta.\nmitjançant: Unsplash / Dimitri Houtteman\n6. Què és el que més t’ha agradat de la teva ciutat natal?\nUna manera fantàstica d’esbrinar d’on és algú.\n6 iniciadors de converses aleatòries per conèixer algú\nSovint, pensar en un tema de conversa pot ser complicat quan parles amb algú que no coneixes molt bé. Utilitzeu aquests fantàstics iniciadors de converses per ajudar-vos a aprendre més sobre algú i xatejar fàcilment entre ells.\nAquí hi ha 6 iniciadors de converses aleatoris per conèixer algú:\n7. Si poguessis visitar un planeta, quin seria?\nSi us agraden les converses intergalàctiques, xatejar sobre planetes pot ser una bona manera de conèixer algú.\n8. Quin és el vostre primer record?\nAquesta pregunta pot sortir del no-res i fer pensar realment a algú.\n9. Com a quin animal voldríeu que es reencarnés?\nSempre és fantàstic relacionar-se per agradar o desagradar certs tipus d’animals.\n10. Quina llengua estrangera voldríeu aprendre?\nAquesta és una pregunta fàcil de respondre, és a dir, és un inici de conversa excel·lent.\n11. Quin menjar desitges més que cap altre?\nT'agrada cuinar? Si és així, és possible que pugueu conèixer algú descobrint el que els agrada menjar.\n12. Quin és el teu hàbit més estrany?\nTothom vol esbrinar quins hàbits o tradicions tenen els seus nous amics.\n4 preguntes aleatòries per conèixer una noia\nAlguns nois es posen nerviosos quan parlen amb noies, però realment no cal estressar-se per la situació. Fer preguntes és el la millor manera d’iniciar una conversa amb una noia i la millor manera de conèixer-la. Aquests preguntes per fer a una noia ofereixen una manera molt fàcil de xatejar.\nAquí hi ha 4 preguntes aleatòries per conèixer una noia:\n13. Recolliu alguna cosa?\nAquesta és una pregunta agradable si heu de recollir alguna cosa: tots dos podeu parlar de les coses que recolliu.\n14. Heu conegut mai algú famós?\nAssegureu-vos d’estar preparats amb una resposta si també heu conegut algú famós.\n15. Tens mascotes?\nAquesta és una pregunta molt senzilla, però que pot obrir la porta a una llarga conversa sobre animals.\n16. Què t’agrada fer en un dia de pluja?\nEscoltar algú parlant de les seves aficions us pot ajudar a conèixer-lo.\n4 preguntes aleatòries per conèixer a un noi\nEt sents una mica atrapat quan comences converses amb nois? Si és així, necessiteu una llista fabulosa de preguntes que podeu fer servir quan vulgueu parlar. Aquests preguntes per fer a un noi fer-ho molt més fàcil obtenir més informació sobre ell.\nAquí hi ha 4 preguntes aleatòries per conèixer a un noi:\n17. Quin animal representa millor la teva personalitat?\nAquesta és una manera fantàstica de conèixer ràpidament el caràcter i el tarannà d’algú.\n18. Què sembla deliciós però té un gust terrible?\nUna pregunta divertida que pot generar una resposta inesperada.\nSeria fantàstic tenir una història o una anècdota divertida basada en els roncs si feu aquesta pregunta.\n20. Qui és el vostre model?\nAquesta és una pregunta realment interessant que es pot fer a un noi i que potser no hauria contestat abans.\n4 preguntes aleatòries per conèixer les parelles\nDe vegades pot ser més difícil parlar amb parelles que parlar amb una sola persona. No obstant això, aquestes preguntes per fer parelles sens dubte, ajudarà a iniciar fàcilment una conversa i mantenir l’impuls. Tant si esteu de festa, com per sopar o per jugar amb nens, podreu fer-ho conversa casualment amb parelles.\nAquí hi ha 4 preguntes aleatòries per conèixer les parelles:\n21. Què hi ha a la llista dels vostres objectius futurs?\nUna pregunta fabulosa per a una parella perquè els farà pensar en els seus objectius compartits.\n22. Creus en un més enllà?\nPreguntes aleatòries com aquesta són bones perquè no hi ha respostes correctes o incorrectes.\n23. Creus en els extraterrestres?\nUna pregunta fantàstica que les parelles gaudiran discutint.\n24. Tens alguna pel·lícula per a mascotes?\nQuan ho pregunteu, és possible que la parella us parli de les estranyes molèsties que tenen.\n7 preguntes divertides aleatòries per conèixer a algú\nDe vegades voleu desprendre un ambient informal i espontani. Preguntes divertides per fer són perfectes per a aquestes èpoques, ja que estan fora del puny i sovint són una mica descarades, de manera que sorprendran la vostra parella de conversa. Aquestes preguntes són fantàstiques per fer-se en dates o en qualsevol moment que hi hagi una mica de pausa en una conversa.\nAquí hi ha 7 preguntes divertides a l’atzar per conèixer algú:\n25. Quin és el vostre gelat preferit?\nA qui no li agrada parlar de gelats? Aquesta és una bona pregunta aleatòria a la qual qualsevol pot respondre.\nmitjançant: Pexels / Teejay\n26. Quina és la vostra posició preferida per dormir?\nTothom té la posició de dormir més que els altres.\n27. Heu enviat mai un missatge de text a la persona equivocada?\nLa majoria de la gent ho ha fet per accident; és possible que escoltis algunes històries divertides quan fas aquesta pregunta.\n28. Quin és el fet més ridícul que coneixeu?\nA algunes persones els agrada respondre a preguntes que no són sobre si mateixes, ja que pot fer que se sentin menys com si estiguessin al moment.\n29. Quin és el millor tipus de formatge?\nSi us agrada el formatge, podeu fer servir aquesta pregunta per iniciar una discussió.\n30. Si poguéssiu viatjar en el temps, on aniríeu?\nTothom té una idea d’un període de la història que li agradaria visitar si pogués.\n31. Qui és el teu amor de celebritats?\nLa majoria de la gent té un amor de celebritats, de manera que no hauria de ser una pregunta difícil de respondre.\n6 Preguntes aleatòries per conèixer a algú\nPreferiu fer preguntes impressionants trencaclosques de gel perquè els podeu demanar a una persona o a tot un grup de persones. Prefereixes preguntes us pot ajudar a saber ràpidament quin tipus de personalitat té algú i quin tipus de vida li agrada portar.\nAquí hi ha 6 preguntes a l’atzar que preferiu per conèixer algú:\n32. Prefereixes ser un director famós o un actor famós?\nNo tothom vol ser famós, però probablement els que ho facin tindran una bona resposta a aquesta pregunta.\n33. Prefereixes viure en una cova o viure en una caseta d’arbres?\nUna gran pregunta per a les persones que els agrada l’aire lliure.\n34. Preferiu ser temut per tothom o estimat per tothom?\nSi realment voleu conèixer la personalitat d'algú, us ho hauríeu de preguntar.\n35. Prefereixes heretar la riquesa o treballar-hi?\nVoleu conèixer l'ètica laboral d'algú? Aquesta pregunta és un bon lloc per començar.\n36. Preferiu viure dins d’un museu o viure dins d’un zoo?\nSi coneixeu la vostra resposta a aquesta pregunta, probablement també en tingui una bona.\n37. Preferiríeu oblidar-vos de parlar o oblidar-vos de llegir?\nAquesta és una pregunta interessant que oferirà una resposta motivadora.\n5 preguntes d'entrevistes aleatòries per conèixer a algú\nSi teniu previst afegir un nou company a la vostra oficina o empresa, haureu d’entrevistar els candidats. Però preguntes d’entrevistes pot ser complicat pensar-ho a menys que us concentreu en l'historial laboral i res més. De vegades, les preguntes aleatòries poden ser les més freqüents eficaç perquè ajuden a agafar el candidat desprevingut i els permeten donar un resposta honesta.\nAquí hi ha 5 preguntes d’entrevistes aleatòries per conèixer algú:\n38. Qui t'inspira?\nAquesta és una pregunta bàsica però útil en un entorn d’entrevista.\n39. Ets una persona matinal o un mussol nocturn?\nSempre és útil esbrinar quan els empleats són més productius.\n40. Quina habilitat voldríeu millorar?\nTothom té coses en què no són tan bons com volen.\n41. Què és el que més et motiva?\nEls empleats i els companys haurien d’estar motivats quan arribin a treballar.\n42. Com et sents quan algú t’interromp mentre treballes?\nTothom té una resposta a aquesta pregunta, cosa que significa que no trigarà gaire a pensar.\nPreguntes aleatòries sobre el trencaglaç per conèixer a algú\nAlguna vegada heu estat en una situació en què conegueu una nova persona o un grup de persones nou i ho necessiteu preguntes sobre trencaclosques de gel a comença una conversa? Molts de nosaltres hem tingut aquesta experiència i ens pot semblar una mica incòmode tret que tingueu preguntes fantàstiques. Tots dos jocs de trencaclosques de gel i les preguntes sobre el trencador de gel poden ajudar a tothom a sentir-se una mica més relaxat i conduir-los a una discussió.\nAquí hi ha 5 preguntes aleatòries sobre el trencaglaç per conèixer algú:\n43. Quin és el primer concert al qual vas assistir?\nTothom recorda el seu primer concert: saps com respondries a aquesta pregunta?\n44. De què us apassiona realment?\nPot ser realment motivador sentir parlar de les seves passions.\n45. Què és una cosa que sempre fa riure?\nEl riure és la millor medicina de la vida i de les converses.\n46. Com t’agrada passar un dia de pluja?\nUna bona manera d’informar-se sobre les aficions i interessos d’algú.\n47. Quin so odies més?\nAquesta és una de les preguntes aleatòries per conèixer algú que probablement no se li haurà fet abans.\n5 A l'atzar Mai he tingut mai preguntes per conèixer a algú\nSi realment voleu conèixer algú, inclosos els seus secrets o records vergonyosos, heu de preguntar-vos 'mai ho he fet mai”Preguntes. Jugat amb honestedat i veracitat, aquest joc es revelarà divertit i sorprenent coses sobre nous amics i coneguts. Utilitzeu les preguntes següents per esbrinar-ne algunes divertides veritats sobre algú que intentes conèixer.\nAquí hi ha 5 preguntes aleatòries que mai no he tingut per conèixer algú:\n48. Mai he dormit amb roba normal.\nAixò pot conduir a una divertida història sobre algú que dorm amb la seva roba.\n49. Mai no he mentit mai sobre la meva edat.\nQui no ha mentit abans sobre la seva edat?\n50. Mai no he buscat en google el meu nom.\nSi no heu cercat amb google el vostre nom, heu de provar-ho.\nmitjançant: Empresa Pexels / PhotoMIX\n51. Mai he incomplert la llei.\nMireu si creieu que la persona menteix o diu la veritat.\n52. Mai he saltat l’escola.\nÉs possible que descobriu alguna cosa inesperada quan ho pregunteu.\n5 preguntes de cites a l’atzar per conèixer a algú\nMai és fàcil plantejar-se preguntes de cites ràpides, però la llista següent us recull. Aquests són preguntes curtes i fàcils de respondre que la vostra cita gaudirà de respondre. Podeu fer les mateixes preguntes a cadascuna de les vostres dates de velocitat o triar per triar les coses.\nAquí hi ha 5 preguntes aleatòries sobre cites ràpides per conèixer algú:\n53. Quina era la vostra assignatura preferida a l’escola?\nÉs fàcil de respondre, ja que tothom té una classe preferida i la menys preferida.\n54. Quins riscos creu que val la pena assumir?\nAquesta és una pregunta fascinant que es pot fer a tothom.\n55. Quin és el teu talent ocult?\nEstigueu preparats per mostrar també el vostre talent ocult.\n56. Té algun sobrenom?\nRàpid per preguntar i ràpid per respondre.\n57. Quina és l'experiència més estranya que heu tingut mai?\nAquesta és una pregunta molt aleatòria que pot donar lloc a una resposta divertida.\n6 preguntes aleatòries però profundes per fer\nLes preguntes aleatòries poden ser divertides, mentre que les preguntes profundes fan pensar tant a la persona que es fa com a la que la fa. Aquests preguntes profundes per fer els homes i les dones i les cites poden ajudar-te realment entendre com pensa l’altra persona.\nAquí hi ha 6 preguntes aleatòries, però profundes:\n58. Què us fa sentir més estimat?\nUna pregunta positiva i afirmativa per a parelles i persones solteres.\n59. Algú tornaria a recuperar algú que enganyés?\nProbablement la persona pensarà un moment abans de respondre a aquesta profunda pregunta.\n60. Quan has estat més satisfet a la teva vida?\nPrepareu-vos per obtenir una resposta interessant quan feu aquesta pregunta.\nAquesta és una pregunta profunda que pot estar carregada emocionalment.\n62. Què et manté despert a la nit?\nEsbrinar de què es preocupa algú us pot ajudar a entendre-los una mica millor.\n63. Com pot algú perdre la seva confiança?\nTots tenim una resposta a aquesta pregunta: comproveu si la vostra coincideix amb la persona que esteu fent.\nLlista descarregable de preguntes aleatòries per conèixer a algú\nAquí teniu la llista descarregable de preguntes aleatòries per conèixer algú (feu clic amb el botó dret i seleccioneu Desa la imatge com & hellip;):\nBusqueu encara més preguntes fantàstiques? El brillant Les preguntes següents poden ajudar-vos en diverses situacions, des de conèixer més sobre un nou conegut fins a pensar en temes sobre els quals parlar amb un ésser estimat.\nSi coneixeu un parell d'ocells que es van casar recentment, podríeu provar aquestes súper divertides preguntes sobre el joc de la recent casada sobre ells.\nCerqueu preguntes que us ho permetran aprendre realment sobre algú i les seves experiències? Aquests preguntes personals són exactament el que necessiteu.\nPotser hi haurà un moment en què t’esforces a pensar coses noves de les quals parlar amb el vostre xicot, xicota o parella. En aquests moments, alguns impressionants preguntes per fer al vostre altre significatiu pot ser realment útil.\nCom triar les millors preguntes aleatòries per conèixer a algú\nSeguiu els consells ràpids i senzills següents per ajudar-vos a triar les millors preguntes aleatòries en un tres i no res.\nA continuació s’explica com fer les millors preguntes a l’atzar per conèixer algú:\nLa situació en què intenteu conèixer algú és el més important a tenir en compte quan intenteu escollir les millors preguntes. Això es deu al fet que determinarà el tipus de pregunta que trieu. Per exemple, si teniu una cita, probablement escollireu preguntes diferents que quan conegueu la nòvia d'un amic per primera vegada.\n2. A qui preguntes?\nSeguint el punt anterior, heu de recordar a qui us pregunteu en mirar les preguntes. Si esteu en un esdeveniment de xarxa i voleu trencar el gel amb noves connexions empresarials, escollireu preguntes més serioses basades en el negoci. Tot i això, un sopar a casa d’un amic us permetrà fer preguntes informals i divertides perquè coneixereu els amics del vostre amic.\n3. Quin tipus de pregunta necessiteu?\nDes de preguntes d’entrevistes fins a preguntes sobre “mai no he tingut mai”, a continuació trobareu diversos tipus de consultes diferents. Un cop hàgiu determinat la situació i a qui coneixereu, hauria de ser fàcil triar el tipus de pregunta que s’adapta.\nLa propera vegada que parleu amb una persona nova, proveu el vostre favorit d’aquestes preguntes aleatòries per conèixer algú. Gairebé teniu la garantia d’agafar-los per sorpresa i aconseguir-ne un resposta honesta.


14 de agost de 2020 (16:26 CET)\nServicios de limpieza en Paterna\nPaterna ha reciclat en la primera meitat de 2020 quasi 1.000 tones d'envasos lleugers, paper i cartó, la qual cosa suposa un 27% més que en el mateix període de 2019.\nEncara que l'increment s'aprecia ja en els primers mesos de l'any, va ser en el confinament quan es van registrar xifres molt més altes, que van arribar a incrementar fins a un 40% el reciclatge d'envasos lleugers i fins a un 60% el de paper-cartó.\nTal com ha explicat la regidora de Serveis i Neteja, Merche Navarro, "el canvi d'hàbits de vida pel confinament a causa de la crisi sanitària de la COVID-19 va suposar un important augment del reciclatge domèstic, que va obligar, també, a reforçar el servei per a poder assumir la recollida dels 150.000 kg més de residus generats respecte als mateixos mesos de 2019".\nMalgrat que les dades de recollida de residus van ser anormalment elevats durant aquesta etapa, tal com explicava la regidora Navarro, "sí que s'ha apreciat un notable canvi en els hàbits de reciclatge dels paterners i paterneres, que cada vegada estan més conscienciats de la importància de les bones pràctiques per a cuidar el nostre entorn i ser més sostenibles".\nEn el primer semestre de 2020, es van recollir 977.279 quilos de residus, la qual cosa suposen 219 tones més que durant els primers sis mesos de 2019. D'aquestes, 154 tones corresponen al període de confinament.\nEls residus domèstics que es reciclen són envasos lleugers, fonamentalment botelles i pots de plàstic, film, llandes i brics, i paper i cartó.\nEls serveis de neteja i recollida de Paterna, a càrrec de l'empresa FCC, transporten aquests residus a una planta gestora autoritzada, en la qual són separats i tractats, i en els quals se'ls dona una nova vida a aquests materials, produint nous envasos reciclats i fomentant la sostenibilitat mediambiental i protegint el nostre entorn natural.


Descarboxilació del piruvat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDescarboxilació del piruvat\nLa descarboxilació del piruvat és la reacció bioquímica que utilitza el piruvat per formar acetil-CoA, l'alliberació dels equivalents i la reducció d'emissions de CO2. La descarboxilació del piruvat, vincula les vies metabòliques com la glicòlisi i el cicle de l'àcid cíclic, que es denominen "la transició de reaccions", "el vincle de reaccions", o "la reacció descarboxilativa oxidativa". Aquesta reacció és catalitzada generalment pel complex pirúvic deshidrogenasa com a part de la respiració anaeròbica. En les cèl·lules eucariotes, la descarboxilació del piruvat es dóna exclusivament en els mitocondris; en les cèl·lules procaritoes es dóna en el citoplasma i en la membrana plasmàtica.\nL'oxidació de la descarboxilació del piruvat en els organismes anaeròbics és diferents que en la dels organismes aeròbics, procés on l'electró acceptor és un sulfat de ferro-proteïna, no de NAD+. La conversió és catalitzada per una tiamina depenent de l'enzima que també és un acetil coenzim A. La reducció dels equivalents són eliminats per la producció de l'h2 a través de la hidrogenasa.\n↑ Eric Chabrière, Xavier Vernède, Bruno Guigliarelli, Marie-Hélène Charon, E. Claude Hatchikian, Juan C. Fontecilla-Camps "Crystal Structure of the Free Radical Intermediate of Pyruvate:Ferredoxin Oxidoreductase" Science 2001, Volume 294, page 2559.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Descarboxilació_del_piruvat&oldid=20178876»\nDarrera modificació: 16 ago 2018 a les 20:47


Detalls Apartament Sant Adria Beach\nApartaments a Barcelona › Allotjament Barcelona › Sant Martí › Sant Adria Beach\nLloguer mensual al costat de la platja amb capacitat per a 5 persones amb 8 m2 de terrassa privada\nDistància del centre: 4.9 Km\nExtras: Cuna (sota petició) . Parking privat a la mateixa parcel·la: 20 € per dia,\nArribades des de 13:00 h. Sortides prematures sota petició (si la reserva anterior ho permet). Les arribades després de 21:30 h tenen un recàrrec addicional de 50 €. Les arribades en cap de setmana i/o dies festius tenen un recàrrec de 50 €. Les claus seran entregades a la propietat\nSortides fins a 11:00 h. Les sortides abans de les 08:00 h tenen un recàrrec de 75 €. Sortides tard sota petició (si la següent reserva ho permet)


Reus ja sembla una ciutat del cinturó de Barcelona | Diari de Tarragona\nL’altra cara de les eleccions. L’altíssima abstenció i els resultats de Vox són idèntics als dels grans municipis de l’àrea metropolitana\n21/02/2021 13:34 | Actualizado a 21/02/2021 13:35\nTres col·legis electorals de Reus –el Pavelló Olímpic, la Fira/Tecnoparc i l’escola la Vitxeta– van registrar diumenge passat índexs de participació inferiors al 40%, xifres insòlites i amb una forta repercussió en el còmput global, especialment en el cas del Pavelló Olímpic que, amb 11.571 electors, és el més nombrós de la ciutat, molt per damunt de tota la resta.\nD’altres col·legis, com l’Institut Salvador Vilaseca o el Centre Cívic Migjorn, van superar per poc el llistó del 40%. Tot plegat es va traduir que al conjunt de la ciutat només el 46,7% dels reusencs amb dret a vot acudissin a les urnes. Unes dades rècord, molt per sota de la mitjana catalana, que també va ser històricament baixa, amb el 53,5%.\nCues el 14-F per poder entrar a votar al Pavelló Olímpic, el col·legi electoral més gran de la ciutat i un dels més abstencionistes. FOTO: Ivan Compte\nMés enllà de la seva incidència als resultats i de l’anàlisi de quins partits van sortir més perjudicats per una abstenció tan alta a determinats barris, el fet dibuixa un perfil electoral de la ciutat no gaire complaent. De fet, són xifres més pròpies dels municipis de l’àrea metropolitana de Barcelona tradicionalment més abstencionistes a les eleccions catalanes, que no pas d’una de les principals ciutats de la resta del país.\nReus s’equipara amb l’Hospitalet de Llobregat (47,1%), Badalona (45,7%) o Santa Coloma de Gramenet (44,6%) i s’allunya de Barcelona (57,1%), Girona (57,6%), Lleida (54,6%) o Tarragona (52,4%). Sobta que qualsevol de les principals ciutats del Baix Llobregat (Cornellà, Sant Boi, El Prat), el Vallès (Sabadell, Terrassa, Granollers) o el Maresme (Mataró) presenti nivells de participació superiors a Reus.\nL’independentisme, en la mitjana\nIgualment, si ens fixem en la realitat metropolitana més propera, les ciutats veïnes del Camp de Tarragona registren una participació més alta, excepte Salou.\nAixò vol dir que sociològicament Reus és cada cop més semblant als municipis del cinturó de Barcelona? El temps dirà si aquesta tendència es consolida, però de moment els resultats encara marquen diferències substancials, perquè allà el PSC ha tornat a ser clarament hegemònic i a Reus la victòria ha estat per ERC –encara que per poquíssim marge– i JxCat ha quedat a prop de socialistes i republicans, cosa que no passa a l’àrea metropolitana barcelonina. Tanmateix, el suport que allí obté En Comú Podem és superior, mentre el de la CUP està molt per sota del que té a la capital del Baix Camp. A més, aquí la suma dels partits independentistes (52%) iguala la mitjana catalana.\nPerò les urnes també apunten algunes tendències anàlogues més enllà de la baixa participació. La més cridanera fa referència a Vox. Els resultats del partit d’extrema dreta a Reus (10,1%) són idèntics als que obté a les ciutats barcelonines on l’abstenció ha assolit quotes superiors al cinquanta per cent. Així, Vox recull el 9,6% dels vots a l’Hospitalet de Llobregat, el 9,7% a Badalona, el 9,8% a Santa Coloma de Gramenet o el 10,7% a Mataró.\nTot i això, l’impacte del populisme d’extrema dreta a Reus és encara inferior al que registren les ciutats del seu entorn immediat com Tarragona (12%), Cambrils (13,1%), Salou (18,2%) i Vila-seca (19,3%).\nSi mirem a l’altre costat del ventall polític, els resultats de la CUP són molt millors a Reus que als esmentats municipis veïns, tot i que aquí intervé la forta implantació municipal que els anticapitalistes han assolit des de la seva entrada a l’ajuntament reusenc el 2011. Que el 14-F Vox aconseguís superar la CUP a la ciutat és una dada significativa en quant a la polarització dels votants.\nLa punxada del PDeCAT\nDes de la perspectiva estrictament municipal, els resultats del PDeCAT concentraven especial atenció. Recordem que Reus és la ciutat més gran amb l’alcaldia en mans dels postconvergents –ja era la més gran governada per JxCat abans del trencament– i, per tant, un feu on esperaven captar vots.\nMés enllà del primer examen electoral deslligat de Puigdemont, constituïa també una referència en clau local, especialment amb la vista posada al 2023. Presentant-se al marge de Junts, el partit de l’alcalde Pellicer aconseguiria arrossegar a part dels votants que li van donar el triomf a les municipals? El suport personal obtingut per Pellicer tindria alguna mena de continuïtat en unes eleccions completament diferents?\nL’anàlisi comparada també aporta dades sorprenents. Els resultats del PDeCAT a Reus (3%) són dels pitjors obtinguts pel partit als municipis on ostenta l’alcaldia. La comparativa amb Tortosa, (6,4%), Deltebre (7%) i Gandesa (14,2%) és dolenta. Fins i tot amb Vila-seca (3,1%). Igualment passa amb els feus demòcrates de fora de la demarcació, com Igualada, Vilafranca del Penedès, Puigcerdà, Lloret de Mar o Calella.\nCal anar-se’n a Martorell o Premià de Mar per trobar percentatges menors de vots al PDeCAT allà on governa. Municipis també del cinturó de Barcelona.


Cada setmana Jordi Planas comparteix amb nosaltres el més interessant que ha trobat a la xarxa. Capítol 4\nper Jordi Planas diumenge, 28 d’octubre 2012 - 13:00h\nAnar navegant de web en web… papallonejant de flor en flor… no és tan neutre com sembla. La xarxa ha incorporat mecanismes que produeixen un efecte semblant al del principi quàntic d’incertesa de Heisenberg (ràpidament: l’observació afecta allò observat).\nQuan observem una web, resulta que desencadenem tota una sèrie d’esdeveniments, dels quals molts observadors no tenen coneixement, que altera el resultat del que veiem, per exemple: saben a on som per l’adreça IP de la nostra connexió; saben si hem estat connectats abans i el que hem vist i fet; si estic en connexió amb alguna xarxa social, poden extraure d’allà gustos, preferències, contactes coneguts; saben si em connecto des d’un dispositiu de gama alta o baixa, etc.\nAmb tot això, la web pot decidir què és el que m'ensenya, com ho fa Google amb les cerques si es que m’he identificat prèviament (mireu vosaltres mateixos les diferències amb una cerca feta des d’una finestra d’incògnit).\nS’ha acabat l’observació neutral?\nAvui recopilem coses des de l’humor fins a la propietat de la terra, des de l’art d’escoltar fins al d’agafar aigua, des del menjar xinès a l’arqueologia clàssica i a la subjectivitat de la història.\n#Observant el reconfortant humor de la xarxa\nDe vegades ens excedim de seriosos, i de tant en tant és molt reconfortant trobar-nos amb tocs d’humor que ens posin una rialla a la cara. Aquesta gent dóna un toc de tractament periodístic que forma part de la gran broma de les seves notícies:\n#Observando: Eurovegas exige ahora que Madrid anochezca tres horas antes | Rokambol - kcy.me/bsa5\n— Jordi Planas Manzano (@JPlanas) octubre 19, 2012\n#Observant la terra de ningú\nVivim en una part del món en què fa segles cada mil·límetre quadrat ha sigut objecte de registres cadastrals, impostos de transmissions patrimonials, impostos de plusvàlues municipals, impostos de béns immobles o rústics, etc. Pot ser per això que ens resulti curiós que pel món hi hagi territoris que no pertanyin a ningú:\n#Observando: ¿Hay algún lugar en el mundo que no pertenece a ningún país? | curiosidatos - kcy.me/bsh3\n— Jordi Planas Manzano (@JPlanas) octubre 20, 2012\n#Observant l’escolta a distància\nCom s’ho feien els exèrcits per detectar amb antelació els bombardejos enemics abans del radar? Doncs, encara que sembli mentida, amb orelles gegants. Qui digui que la realitat no supera la ficció, va força equivocat…\n#Observando: The Denge Sound Mirrors: Radar’s Predecessor ~ Kuriositas - kcy.me/bsw3\n— Jordi Planas Manzano (@JPlanas) octubre 21, 2012\n#Observant una sénia\nSembla cosa del passat, sembla que només en queden vestigis als topònims… la imaginació se’ns en va a l’època dels romans amb les seves grans obres d’enginyeria hídrica, aquelles grans rodes pujant aigua que es van aprofitar a l’edat mitjana… Doncs, resulta que a Barcelona encara en queden, almenys una:\n#Observando: Tot Barcelona: Visita a una senia... - kcy.me/btgf\n— Jordi Planas Manzano (@JPlanas) octubre 22, 2012\n#Observant com formar-se en art oriental\nVoleu anar a un restaurant xinès i quedar bé? Aquí us ho expliquen. Personalment no ho trobo gaire higiènic, sobretot amb els plats comunals com és costum a la Xina. Et posen un peix sencer i tothom ràpidament a destrossar-lo amb la mateixa part del palet que es posen a la boca. És molt més civilitzat com fa la classe alta al Japó: toca el menjar del plat comunal amb la part gruixuda dels palets i només es fica a la boca la part fina… Així, sí.\n#Observant les meravelles clàssiques del Camp\nUna de les grans institucions que tenim al Camp i que molta gent no coneix és l’ICAC (Institut Català d’Arqueologia Clàssica —icac.net). És al costat de la plaça del Fòrum, a la part alta de la ciutat de Tarragona, i és un dels referents mundials en la seva especialitat. Al llarg de l’any fa nombrosos tallers i seminaris, que procuro no perdre’m, i d’aquí a poc el 1r Congrés Internacional d’Arqueologia i Món Antic a Tarragona. Tot un luxe per a les nostres contrades.\n#Inscrivint-me al 1er Congrés Internacional d’Arqueologia i Món Antic a Tarragona [pdf] - kcy.me/bw0q\n— Jordi Planas Manzano (@JPlanas) octubre 24, 2012\n#Observant la subjectivitat de la Història\nJa sabem tots que la Història l’escriuen els guanyadors; el que potser no tenim tan clar és que amb objectius clars poden anar donant-li la volta a tot, fins i tot canviar la Història que ja estava escrita, vet aquí un exemple:\n#Observando: La senyera catalana esborrada de l'escut de Puerto Rico - Institut Nova Història - kcy.me/bwel\n— Jordi Planas Manzano (@JPlanas) octubre 25, 2012


Apartment on Purtseladze Tbilisi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPurtseladze Street 16, Tbilisi Centre, Tbilisi, Geòrgia, 0105 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment on Purtseladze\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment on Purtseladze és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Tbilisi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment on Purtseladze ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Tbilisi, el Apartment on Purtseladze és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Apartment on Purtseladze de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (74) Parelles (23) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (25) Famílies amb infants grans (7) Grups (15)


In/Formació, bloc de l'Albert Pérez Bea: La "gran" Barcelona (?)\nLa "gran" Barcelona (?)\nL'àrea de Barcelona viu al límit del col.lapse. esquarterada entre diferents unitats orogràfiques -que s'intenta mantenir com a "parcs naturals". Conceptes pròpis de les grans àrees urbanes a què es podria homologar la "Gran Barcelona", com serien ara la radialitat, la policentralitat o el creixement sostenible són maltractats hipòcritament per una classe política que mira a curt terme (si és que mira a alguna banda més que no pas al propi interès) i la ciutat perd pistonada a simple vista d'una forma evident.\nQuan parlo de mapa o imatge via satèl.lit parlo de Barcelona, exactament de la Barcelona "real" o "funcional". Sí, perquè ens conviden a votar a les eleccions municipals pensant en petites realitats com si estiguessin inconnexes.\nA Catalunya, cada cop més, durant les campanyes electorals per a les municipals es viu una esquizofrènia comunicacional fora de tota lògica. Cada dia entren i surten de Barcelona milerts de persones que es troben que a l'hora de votar han de fer-ho pensant en petites realitat (la del seu municipi "perifèric") que no pas en la "gran realitat", que és la que viuen, i pateixen..., dia rere dia.\nLa regió metropolitana de Barcelona és una regió i unitat funcional real de Catalunya Abasta una extensió geogràfica de 3.236 km2 i compta amb 164 municipis amb una població total de 4.856.579 habitants el 2007 i una densitat de 1.496 hab/km2. És la novena àrea metropolitana d'Europa. Si bé Barcelona amb poc menys d'1'5 milions d'habitants és l'onzena ciutat europea en nombre d'habitants per ella mateixa, en ordre d'importància estratègica queda relegada força més avall per raons d'índole no menor:\nBarcelona encara, però, ocupa una posició capdavantera entre les zones industrials sent un dels eixos de major desenvolupament econòmic i empresarial en la Mediterrània Occidental. Dels prop de 2 milions de llocs de treball existents a la regió, gairebé un terç provenen del sector industrial. Ni la globalització ni la terciarització han aconseguit encara disminuir l'important paper del sector industrial. La regió metropolitana de Barcelona suposa el 10% de tot el territori de Catalunya i en concentra el 68% de la seva població, sent la segona aglomeració amb una major densitat d’Europa, tant sols superada per París amb 3.202 habitants perkm2.\nPer acabar hi ha dades que per elles mateixes deixen clara l'anomalia de la inexistència d'una veritable autoritat política que gestioni aquesta realitat. L'Àrea de Barcelona concentra el 58% del sòl industrial català i aporta aproximadament el 70% del PIB de Catalunya -una economia equivalent a la de Dinamarca, en el context europeu- i el 12% del PIB espanyol. És, doncs, el motor econòmic d'una regió europea més àmplia -Catalunya- i alhora ofereix un alt nivell de diversificació industrial. Cada dia s'hi produeixen 3,1 milions de desplaçaments, amb un percentatge d'utilització del transport públic d'un 59%\n- d’abril 19, 2007


MOTOR Sergi Notario assoleix el 13� lloc a It�lia, en el Campionat Europeu de Minicr�s\nEl circuit de Monti Coralli di Faenza, a Itàlia, va viure, els passats 6 i 7 de juliol una nova prova del Campionat Europeu de Minicross en les categories de 65 i 85 cc, en els quals hi participava el ganxó Sergi Notario. El crossodromo, com anomenen els italians als circuits de motocross, és la primera de les quatre proves de selecció de l’àrea del sud-oest europeu d’aquest Campionat de Minicross 2012. Un campionat reservat a les màquines de 65 i 85 cc, categoria en la qual corrre el nostre representant Sergi Notario. Més de vuitanta pilots, en representació de més de deu nacions europees, tots ells molt ambiciosos d’acabar entre els deu primers classificats, posició que els donava el bitllet per la gran finalíssima del 19 d’agost que es correrà al circuit anglès de Matterly Bassin, coincidint amb la prova del campionat Mundial de MX1. Sens dubte, una ocasió immillorable perquè les millors escuderies del món del motocròs es fixin en les noves promeses d’aquest esport. I el nostre representant local vol arribar-hi. En els entrenements, molt bones vibracions doncs en Sergi va aconseguir un desè lloc, comentant que es sentia molt a gust al circuit. En paraules textuals seves:“quin circuit més guapo!“. Els homes del Moto Club Monti Coralli s’havien lluït en l’adaptació del circuit per a les petites màquines. Després del període hivernal i de les curses del campionat italià i mundia,l la pista s’havia aplanat i compactat tota, cosa que donava molta seguretat als corredors. A la cursa de diumenge, dos bons resultats: un 13è a la primera mànega i un 16è a la segona, amb caiguda inclosa a la sortida, col·locant-se últim, però remuntant fins la 16ena posició amb els millors pilots europeus del moment. Personalment, donar l�enhorabona a en Sergi i a tot el seu equip per l’esforç que estan fent i ara, a per la pròxima a Portugal al circuit de Reixo. Compartir amb Facebook\nL�amena�a de pluja no aigualeix els actes de la 54a edici� de l�Aplec de Pedralta\nper Redacci� Tot i que la pluja va acabar deslluint els actes de tarda del 54è Aplec de Pedralta, ja que va obligar a suspendre´ls, va donar una petita treva per poder celebrar el VIII Aplec Jove i els tradicionals concursos de flors boscanes i de l´allioli.\nArt, gastronomia i m�sica per celebrar el Dia Internacional dels Museus\nper Redacci� El passat dissabte 18 de maig es va celebrar el Dia Internacional dels Museus, un esdeveniment mundial que organitza anualment l’ICOM (el Consell Internacional dels Museus).\nFUTBOL SALA, PREFERENT CATALANA - Tercera derrota consecutiva (CFS SANT FELIU 2 - RACING PINEDA 4)\nper Redacci� El Club Futbol Sala Sant Feliu va encadenar una altra derrota en un fatídic mes de maig en què tots els partits jugats s’han convertit en derrotes.


“Teixits del Vall del Nil. Teixits coptes de Montserrat i del CDMT”: nova exposició temporal – CDMT\n“Teixits del Vall del Nil. Teixits coptes de Montserrat i del CDMT”: nova exposició temporal\nHome/Exposicions, Tots els públics/“Teixits del Vall del Nil. Teixits coptes de Montserrat i del CDMT”: nova exposició temporal\n2 març 2017 / 18:00\nUs convidem a la inauguració d’aquesta exposició ubicada a la segona planta del CDMT i que es podrà visitar del 2 de març fins el 23 de juliol. Entrada lliure. Consulteu horaris i activitats associades a la nostra agenda o al telèfon 93 731 52 02.\nConta-contes: “Safari egipci…amb Crisspeta”


Montrebei vertical: Ressenyes Jordània. Wadi Rum\nBlog de ressenyes d'escalada\nEnvia les teves ressenyes noves, originals o actualitzades a montrebei.vertical@gmail.com Gràcies!\nRessenyes Jordània. Wadi Rum\nGuia Pràctica Wadi Rum, Jordània:\nPer arribar al Wadi Rum tenim dues opcions, podem volar a Amman o a Aqaba. La primera opció és més econòmica en el vol, però ens deixa a unes quatre hores de taxi (90JD cada viatge aprox). En la segona opció tot i que el vol normalment és una mica més car, ens estalviarem el taxi ja que hi podem arribar amb autobús públic o amb un curt trajecte de taxi 1h per uns 30JD. A part en l'aeroport d'Aqaba no acostumen a cobrar el visat que són 40JD. Anem per on anem, haurem de pagar l'entrada al Parc Wadi Rum (5 JD), el transport ens deixarà directament al poble on estàn els allotjaments que és el lloc que s'utilitza com a Camp Base.\nEn el poble del Wadi Rum hi han nombroses opcions d'allotjament, aquests acostumen a incloure en el preu dormir, sopar i esmorzar. A part alguns t'inclouen te, berenar i aigua embotellada. Val la pena portar sac i esterilla per als allotjaments ja que en alguns dorms directament sobre les alfombres i la majoria no inclouen llençols. A part en les nits que passem en el desert les pernoctes són en bivac sobre la sorra i també cal portar sac i esterilla. Nosaltres us recomenem l'allotjament de l'Atayek desert_guide@yahoo.com\nTot i que els allotjaments ens inclouen sopar i esmorzar en el poble hi han nombroses tendes on podrem comprar menjar tant barretes per a les vies com algún plat per a dinar.\nTipus de roca i escalada.\nPodem trobar gran quantitat de vies i graus, és un molt bon lloc tant per a escaladors sense gaire grau i per a experts amb més nivell però en els dos casos cal tenir en compte que les vies són d'aventura, a equipar i amb aproximacions i baixdes llargues i complicades.\nLa roca que trobarem és arenisca, normalment la més clara és més tova i com més fosca és va augmentant la seva duresa. La majoria de vies van per franques fisures que es poden equipar al gust però en els trams de placa és més exposat i és fàcil que s'ens trenqui algún canto. Com que la roca és molt abrasiva les tirades acostumen a ser curtes ja que ràpidament el roçament de les cordes ens limita la movilitat. Després de dies de pluja és recomanable no escalar vies de placa ja que la roca queda humoida i es trenca molt fàcilment.\nTotes les vies s'escalen amb corda doble de 60m, per al Wadi Rum cal tenir en compte que la roca és molt abrasiva i que gasta molt les cordes, per aquest motiu és recomenable portar alguna corda de recanvi.\nEn la majoria de vies trobarem molt poc material fixe a les tirades i en moltes tampóc a les reunions. Moltes de les assegurances fixes que hi ha són ponts de roca, motiu per al qual és recomenable portar cintes desplegables i molts anells per a assegurar-nos i per a abandonar en cas de necessitat. En les vies de fisura agraïrem els guants per a empotrar tot i que no són imprescindibles.\nPer a totes les vies en que no està indicat el material, és recomenable portar dos jocs de totems del negre al taronja, camalots 3 i 4 i un joc de fisurers. Encara que no ho utilitzem tot agraïrem poder assegurar-nos sense estar pendent de si ens quedaràn numeros per més endavant.\nLa característica d'aquesta zona és la calor, per això cal anar-hi en els mesos més freds de l'any, de novembre a març. En aquestes èpoques escalarem còmodament a l'ombra amb pantaló llarg i una jaqueta i al sol amb màniga curta. A les nits la temperatura baixa i cal portar abric ja que les cases estàn molt mal aillades i les nits al desert són fredes.\nMapa General amb la situació de les vies\nAquesta és una petita selecció d'algunes vies que varem escalar nosaltres, algunes d'elles són grans clàssiques imprescindibles i d'altres autèntiques desconegudes. Normalment els visitants escalen les vies més conegudes però val la pena aventurar-se a fer-ne alguna de les que surten al llibre i que no hi ha cap referència, ja que amb sort podem trobar agradables sorpreses. En aquest article les vies més desconegudes estàn ben detallades però les més comercials estàn incompletes, es pot trobar facilment la informació que falta per internet.\nA: 55steeps to the hell.\nPer arribar a aquesta via sortim caminant del poble per la carretera en direcció Aqaba, al cap d'uns 2 kms a l'esquerra entra una vall que al final es bifurca en dos. En la part dreta de la vall hi ha un petit campament bedoui. Agafem el ramal dret que és més curt i sortim de la sorra del desert per entre grans blocs anar remuntant, fins quasi al final d'aquesta. La via va per la dreta per una gran paret fosca amb dos dièdres molt marcats a la part alta. 1H 30min\nLa vía comença per un dièdre molt marcat característic i després fa dos llargs poc definits. Els tres primers llargs tenen molta sorra degut a les poques repeticions. A partir d'aquí la sorra desepareix i gaudirem de 4 espectaculars llargs en fisura, molt verticals, sobre bona roca i semiequipats amb parabolts. És una via amb poca exposició on trobarem nombroses assegurances intemitges i les reunions equipades a més a més escalarem en un racó molt solitàri i poc visitat. El descens és rapelant per la mateixa vía.\nB: Black Magic\nDe l'entrada del poble sortim cap a les petites runes que hi ha al peu del Jebel Rum i d'es d'allà seguim el torrent sec que puja en direcció nord per en poca estona enfilar-nos cap al vesant Est fins a peu de via. 20Min\nEs tracta d'unes de les víes més repetides de la zona per la seva bona roca i el grau assequible. Va seguint el sistema més lògic i sencill del vessant dret de l'agulla, per acabar amb uns magnífics llargs de dièdre. Descens en ràpel per la via fins a R4 on hi arribem caminant per una vira. D'allà rapelem des de l'arbre que queda més a la dreta cap al Nord, per agafar unes vires cap a una canal per on baixarem desgrimpant. Cal seguir les fites.\nC: Insh allah factor\nDe l'entrada del poble sortim cap a les petites runes que hi ha al peu del Jebel Rum i pujem directament direcció oest fins al peu de paret, on haurem de fer unes grimpades de màxim III, fins arribar a una repisa amb dos químics on comença la via.\nVia imprescindible i de visita obligada. Té tres parts molt diferenciades. Els primers 6 llargs segueixen una marcada fisura amb graus mantinguts i reunions equipades. Per al llarg de 6c s'han de portar fisurers petits. Després del 6é llarg comencem unes llargues travesies cap a la dreta per després de pujar-nos per terreny indefinit arribar al peu d'una gran xemeneia. Els dos úñtims llargs els fem per dintre d'aquesta xemeneia gegant fins a sortir a un forat amb un arbre ja a la part superior.\nDescens: Des del punt oc acaba la via surt una gran cova (l'Ull d'Alah) cap al sud que s'ha de creuar per l'interior fins a trobar un primer ràpel. Des d'auesta instal·lació s'han de fer 8 ràpels de 30m (no empalmar-los, les cordes s'enganxen), l'últim val al pena fer-lo en diagonal cap a l'oest (cap a dintre de la muntanya). Arribem a un gran torrent que creua tot el Jebel Rum. Hem de seguir aquest cap a l'oest per unes vires aerees fins arribar a un pito, en aquest punt podem creuar a l'altre banda i hem de seguir pujant el següent torrent fins a poder tornar a creuar. D'allà per una canal cap a l'est anar direcció cap a una petita carena. Un cop dalt de la carena baixem cap al sud per una canal i fem dos `rapels a baix de tot, de 30 i 40m respectivament. Des d'aquest punt ja baixem caminant. Unes dues hores de descens.\nD: Integral Insh Allah - raid mit the camel\nDes del primer dia que vam arribar ens va cridar molt l'atenció un gran dièdre/sostre situat a la dreta de la via Insh allah. Buscant informació no vam trobar res de res i ningú en tenia informació, així que varem decidir anar-hi igualement i provar sort. Finalment vam trobar un pitó en una de les fisures així que en desconeixem la primera ascensió. La vía són 5 llargs que comuniquen la part inferior de la Insh allah amb la veïna raid mit the camel. Val molt la pena la convinació i ens ha semblat una integral molt recomenable.\nAproximació igual que la insh allah. En el quart llarg de la vía quan trobem un pont de roca ens hem de desviar a la dreta per un sistema evident fins a dalt d'una petita agulla. Des d'aquesta pujem per una fisura del 4 que surt una mica a la dreta i en el següent llarg per un marcat dièdre fina a montar reunió sota el gran sostre. (hi van deixar-hi un pito) Superem el sostre i ens fiquem dintre de la fisura per muntar reunió. El següent llarg és una mica claustrofòbic però molt curiós ja que puges per l'interior d'un forat fins a sortir a l'exterior. Des d'allà per terreny fàcil arribem a la\nRaid mit the camel per a fer els llarg superiors (força equipats) Rapelem per la via fins a on comuniquen amb la Rock fascination (via de parabolts) per on acabem de baixar.\nE: Wisdom pilar\nDes del poble ens situem a sota el vessant Est del Jebel Rum i ens dirigim direcció sud per un camí molt ben marcat que seguirem durant 10 minuts fins que ens situem a sota mateix del pilar. Un cop allà i seguint les fites arribarem a peu de paret, cal fer dos tirades de III/IV per arribar a peu de via. La via ressegueix el marcat esperó visible des del poble per un sistema de fisures molt lògic. Finalment la via acaba amb un llarg de placa equipat que ens farà apretar de valent 6b. Aquesta també és una de les grans clàssiques de la zona i malgrat no hi hagi en aquest article la ressenya la trobarem facilment per les xarxes.\nDescens. Primer a través de dos lloms acabem d'arribar al punt més alt. Un cop allà, direcció nord anirem trobant fites que ens van indicant el camí, cal fer dos ràpels fins a un jardí a l'interior d'un torrent. Sortim per l'única sortida possible seguint fites fins a una canal, al final d'aquesta hi ha un petit rapel de 3m. Continuem per fites. Tornem a trobar 2 rapels curts equipats i un llarg de 50m (Al tanto amb el roçament) que ens deixen a una canal molt estreta la anem seguint fins que veiem una possible sortida a ma dreta (A partir d'aquí la baixada és comuna amb Insh Allah Factor). Pugem per la canal fins a dalt d'una carena per baixar direcció sud per una canal que finalitza amb dos ràpels de 30m i 40m respectivament. 2H de descens\nF: Lion hearth\nSortim del poble cap al desert i uns 20 min més tard podem girar cap al vessant Est. En aquest punt hi ha un gran arbre i després un petit campament bedoui. Des d'aqui és visible la via al fons d'una canal cap a l'oest. Pujem cap a la canal i hem de superar amb un pas de IV un bloc empotrat, seguim la canal amb alguna grimpadeta fins a peu de via. 1h\nLa vía és una successió de fisures perfectes que es protegeixen al gust amb les reunions equipades però sense assegurances intermitges. És ideal per a un dia trànquil per gaudir de l'escalada en fisura amb poca aproximació i una escalada ràpida. El descens es fa per la mateixa vía, també hi ha una línea de ràpels just per l'esquerra que ens poden anar bé en cas de trobar-hi altres cordades.\nG: Corner Line\nDes del poble caminant ens dirigim cap al nord est, fins arribar a la segona vall més marcada. Per aquesta comencem a pujar per ràpidament desviar-nos per una subvall que surt a l'esquerra. Amb alguna grimpada superem la primera part i després ens dirigim amb tendència a l'esquerra per situar-nos a la base del gran dièdre que baixa del vessant oest de la punkl tower 1h 15min\nAquesta vía ens va regalar una gran sorpresa, ja que hi anavem sense cap informació i ens va semblar una de les vies més bones de les que vam fer. La part inicial és menys definida i la roca no és molt bona però a la que agafem el gran dièdre groguenc del cinqué llarg fins a dalt de tot és espectacular. També és una vía exigent i un pel exposada en algun punt, la retirada no és gens fàcil.\nUn cop a dalt de la Punkl tower baixem per un torrent direcció oest. Cal fer algún ràpel fins a arribar a una gran canal per on seguirem baixant rapelant. Cal parar molta atenció a la baixada i intentar fer passar les cordes per el costat dret de la canal, on hi trobarem instal·lacions. Nosaltres ens vam tirar per el mig de la canal i vam haver d'abandonar les cordes en un dels ràpels. Sort que anavem dues cordades i teniem dues cordes de més. El final dels ràpels ens deixen a peu de via.\nH, I: Beauty, Alan and his perverse frog\nLa Beauty és segurament la vía més famosa del Wady Rum. Vía de visita obligada però que s'ens pot fer curta, per això val la pena convinar-la amb la veïna Alan.\nPer arribar a la paret cal sortir del poble cap a l'Est (Rakabat canyon). Ens situem al final de dos torrents que s'ajunten en la part final. En el desert hi ha un petit camp bedoui. Agafem el canal de la dreta i anem seguint fites ja que el cami no segueis exactament la part baixa d'aquest. Va superant els ressalts per la dreta o per l'esquerra. Arribarem a un punt amb una triple bifurcació després de baixar una mica. A ma dreta aniriem a la guerra santa, a davant queda tancada per una gran canal xemeneia, hem de seguir a l'esquerra (nord). Una mica més endavant cal pujar per una rampa de roca a sota d'un desplom que ens porta a peu de via. En aquest article no hi han les ressenyes d'aquestes dues vies però es tracta de dues vies de 5 llargs de grau assequible. La beauty sobre lògiques fisures i la Alan buscant el cami més fàcil per les plaques a l'esquerra de la beauty.\nLes dues vies es baixan rapelant per la Beauty. Un cop a peu de via tornem a la canal i acabem de seguir-la direcció nord. Allà hi trobarem un ràpel de 30m que ens deixa a una altre canal que separa el massís d'Est a Oest. La seguim cap a l'oest fins a arribar de nou al poble.\nJ: Jolly jocker\nLa via és visible des del poble. Per arribar a peu de via agafem el casmí més lògic fins a peu de paret 20/30 min. Comença per una petita agulla enganxada a la paret amb alguna grimpada fàcil als primers metres.\nLa vía supera l'espectacular cara oest del Nasranni N buscant el camí més sencill en tot moment. És una via molt llarga però amb llargs trams sense grans dificultats. Cal destacar la travessia del llarg 9. Finalemt els 3 llargs de dalt de tot ens posaràn a prova en l'escalada sobre roca sorrenca i de dubtosa fiabilitat. En conjunt és un itineràri molt recomenable tot i que en trams és una escalada exposada i de molt difícil retirada.\nPer baixar cal arribar dalt del cim i dirigir-nos cap al sud-oest. Anirem a buscar el punt on finalitza la via Hickers Road. Una mica a l'oest i marcat amb una fita hi ha el primer rapel. Amb tres rapels de uns 50m arribarema una gran terrassa que cal baixar cap al sud est seguint fites fins a un nou sistema de 4 rapels que ens situen al fons d'una canal. Baixem per aquesta canal fins que queda tallada i cap a la dreta cal pujar una grimpada de III cap a dalt d'una agulla on hi ha un rapel d'uns 40m. Al final d'aquest agafem unes vires cap a la dreta per fer un últim rapel de 45m. Aquesta baixada és entretinguda i complicada.\nK: Atayek Route\nAquesta ruta està situada al monolit que es veu al mig del desert des del poble del Wadi rum. Podem anar-hi caminant 1h 30min o en 10 min de cotxe que ens deixa just a peu de via. Els primers metres són una mica indefinits però des de peu de via són visibles els primers ponts de roca i s'identifica facilment la fisura del segón llarg.\nLa vía és una espectacular escalada exterior sobre ponts de roca i formes de sorra. Nosaltres no la vam poder acabar ja que quan ens faltaven els dos últims llargs s'ens va possar a ploure, però fins a aquell punt ens va sembla una de les vies imprescindibles si anem comòdes escalant sisé grau. La vía no té expansions però està força equupada amb ponts de roca als llargs i a les reunions.\nP: Guerra Santa\nAquesta es tracte de la vía comercial de Jordània, ben equipada i grau molt amable. És la que tothom coneix i la que tothom repeteix. A diferència de les altres vies està totalment equipada i amb un joc de cintes exprés ens serà suficient per a repetir-la. A més a més la via és repelable. Malgrat tot això, és una escalada recomenable, on tot i estar completament equipad, en algún tram les assegurances allunyen.\nPer a arribar a peu de via el més recomenable és anar-hi amb cotxe que ens deixa a 5min de l'inici. Val la pena fer el retorn per el Rakabat canyon per on en una hora llarga retornem directament al poble.\nQ: Vies curtes\nAl costat del peu de via de la Insh allah hi ha un segit de vies curtes que ens permeten escalar si tenim només mig dia o com a primer contacte amb la zona. En la foto surten ressenyades tres d'aquestes vies però n'hi ha moltes més i tenim diferentes opcions sense gaire aproximació ni compromís.\nDintre de les zones d'escalada és de visita obligada el Barrah Canyon. Per arribar-hi cal anar-hi amb cotxe. (dues hores). Normalment els mateixos allotjaments ja t'ofereixen la possiblitat de passar algún dia en aquesta zona fent bivac al desert. Ells s'encarreguen del menjar i de portar-te i recollir-te però cal dur esterilla i sac.\nEn aquesta zona les vies, majoritariament, són curtes. Per aquest motiu és factible fer-ne dues o més cada dia. En aquest article en surten 4 però hi ha moltes més possiblitats.\nL: Star of abu judaiah\nMagnífica via que ressegueix tot un sistema de fissures de totes les mides. El grau màxim és un pas a bloc de 6c al segón llarg, que es pot fer en A0. Exceptuant aquest pas l'escalada és molt agrïda i es protegeix al gust ja que en tot moment tenim fissures on col·locar peces. L'últim llarg tot i ser el més fàcil de grau és exposat ja que creua tota una placa sense possiblitat d'assegurar-se. El descens és repelant per la mateixa via.\nM: Merlin's wand\nLa vía més repetida del Barrah canyon. Aquesta vía recorre una marcada fissura de 4 llargs. La roca és molt bona i es tracte d'una escalada atlètica sobre bones preses ja que en tot moment trobem molts cantos fora de la fissura. És molt provable que coincidim amb altres cordades.\nN: Les rumeurs de la pluie\nAquest gran dièdre és una altre bona opció per a escalar al Barrah canyon. Aquesta via és menys frecuentada que les dues anteriors i podrem gaudir amb més trranquilitat de l'escalada. Es baixa rapelant per la mateixa via.\nRessenaya de Les rumeurs de la pluie (esquerra) i de la Merlin's (dreta)\nO: Neige dans le desert\nAquesta última via és només per a si tenim ganes d'escalar alguna ruta amb més compromís i exposada. No és una via gaire repetida i per tant la qualitat de la roca és pitjor, a més a més gairabé no trobem material fix en tota la ruta i hem d'escalar una placa de sisé grau difícil de protegir. Si tenim ganes de fer alguna via diferent de les clàssiques del Barrah pot ser una bona opció.\nLínea de la via\nZona de baix (18)\nZona de dalt (56)\nPart de Baix (12)\nArrels del cel\nCorredor de les aguiles\nCrucero crosta dorada\nEl buit del mestre tei-chi\nen las rutas del voyager\nEsperó de l'oblit\nGood by bonny\nIntegral francesos fliposis\nLos jovenes estan en la calle\nPa sens tumaka\nVia del kike\nGuia Pràctica Wadi Rum, Jordània: Com arribar-hi? Per arribar al Wadi Rum tenim dues opcions, podem volar a Amman o a Aqaba. La prim...


2017, reptes: redacció a València i nova web - Diari La Veu\nEscriba el número 645622\nFa quatre anys ja que el projecte de La Veu ocupa l’espai comunicatiu dels mitjans digitals en llengua pròpia del nostre País Valencià. Uns anys intensos, tremendament apassionants i que ens han dut a una nova etapa que només s’entén des de la il·lusió que sempre hem mostrat per fer periodisme amb gent del nostre país i parlant de la nostra terra.\nÉs precisament aquesta il·lusió la que ens empenta a continuar a pesar de les dificultats i assumir nous reptes, noves esperances i, sobretot, seguir treballant pel país des de la humilitat i l’honestedat que sempre ens han caracteritzat. Ara tot just comença un nou any i és hora d’obrir-nos a nous projectes i idees que vénen a millorar el nostre major repte: fer periodisme de qualitat, amb credibilitat, fet per valencians i sempre en valencià. Som conscients dels dos reptes essencials per al futur de La Veu que tenim per davant i per a fer un gir propositiu de 180º: incorporar més periodistes per millorar els continguts d’actualitat amb una nova redacció a València capital, i renovar la web amb nova tecnologia responsive i nou disseny adaptat a qualsevol dispositiu (mòbils, tauletes, portàtils, pc).\nEl 2017 es presenta ple de motivacions per al nostre equip. La Veu és un projecte profundament vinculat a quatre pilars bàsics que basteixen innegociablement la nostra aposta pel valencianisme mediàtic: llengua, periodisme, dignitat i país. De fet, pensem que ningú podrà dubtar que no hem fallat mai a la premissa que s’extrau d’aquests quatre puntals, perquè tot i la manca de recursos sempre hem intentat fer periodisme en valencià, per a recuperar la dignitat que els governants del nostre país li havien fet perdre durant els 20 anys que governaren.\nAmb tot aquest bagatge, afrontem aquest 2017 amb les il·lusions renovades i el nostre compromís de millorar cada dia el projecte. I ho volem fer, com sempre, anunciant els objectius que s’albiren en el nostre horitzó més proper, i que vindran amb la intenció de continuar creixent en punts tan importants com qualitat, disseny i professionalització.\nAixí, a partir de la proposta de confluència amb un grup de periodistes de València ciutat, enguany obrirem una nova redacció amb seu a la capital del nostre País Valencià, per a cobrir des del Cap i Casal tota l’actualitat que es cou a les principals institucions valencianes. Amb això, volem garantir que els nostres lectors gaudisquen cada dia de nous continguts, propis i actualitzats cada 24 hores, i amb el segell progressista, de país i d’esquerres que sempre ens ha caracteritzat, i com no, íntegrament en valencià, perquè és el nostre compromís absolut per defensar la nostra maltractada llengua. A més, i com vam anunciar ja fa temps, estem treballant per a llançar definitivament, i en el moment de l’esmentada confluència, una nova web amb la tecnologia necessària per a oferir als nostres usuaris els millors continguts, amb el millor format.\nDefinitivament, tots els esforços de tots els que d’alguna manera han ajudat a tirar endavant aquest projecte, s’han de veure consolidats i reflectits en un diari important, que tinga en la qualitat el gran repte a complir. La Veu del País Valencià s’ha convertit en un enorme ventall de possibilitats que ha de continuar ventant per a ajudar a construir el país que tots volem i necessitem: un país socialment just i nacionalment sobirà. I ho hem de fer amb la major professionalitat possible. És hora d’apostar per fer periodisme valencià i en valencià, fer servir aquesta professionalitat de què parlem per a guanyar una credibilitat necessària i continuar fent arribar a tot el territori la informació de cada racó del nostre benvolgut País Valencià.\nLlíria presenta la seua candidatura a Ciutat Creativa de la Unesco en Música\nLa capital del Camp de Túria ja ha sigut batejada per les Corts com la Ciutat Valenciana de la Música\nLes Corts bategen Llíria com la Ciutat de la Música\nLa localitat del Camp del Túria té les dues societats musicals més reconegudes a nivell estatal\nEscriba el número 960444


Els pingüins d’ulls grocs. – Quaderns de Viatge\nAvui anem cap a Dunedin. Parem a esmorzar a Gore encara a Southland i resulta que es al lloc mes al sud pel que passem en aquest viatge. Continuem i parem per estirar les cames al llac Waihola, ja a la regió de Otago, on veiem cignes negres. Finalment arribem a Dunedin a les dotze. Anem al Hotel Mercure que es de quatre estrelles, però queda a les afores de la ciutat. Resulta que a l’hotel a on anàvem era mes cèntric, però s’ha cremat. Deixem les coses a l’habitació i el Txomin ens porta al centre. Ens deixa a l’Estació de Tren que es un edifici preciós d’estil renaixentista flamenc dissenyat pel conegut arquitecte neozelandès George Troup i es va inaugurà al 1906. Ens hi estem una bona estona estudiant els detalls i veiem una exposició de pintura que hi ha al pis de dalt. En front de l’estació veiem l’edifici del Tribunal de Justícia.\nEls primers que van arribar a aquesta area van ser els maoris waitana a l’any 1100 i li van donar el nom de Otepori. Dunedin vol dir Edimburg en gaèlic i es que al 1848 van arribar dos bucs escocesos i van colonitzar aquesta zona. La ciutat te edificis interessants que perduren dels dies de gloria que van seguir a la febre de l’or de 1860.\nPugem a Bell Hill on s’aixeca la First Church que es el cap de l’església presbiteriana de Otago. Va ser dissenyada per l’arquitecte Robert Lawson e inaugurada al 1873, d’estil neogòtic ha tingut moltes reconstruccions posteriors. La recorrem per dintre i per fora i ens criden l’atenció uns dragons i unes cares que hi ha esculpides a l’exterior.\nPugem per Viewst St. que sembla ser el carrer mes empinat de la ciutat i ens arribem fins la catòlica i romana St Joseph’s Cathedral, d’estil neogòtic, dissenyada per Francis Petre e inaugurada al 1886. De baixada ens topem amb la St. Paul’s Anglican Cathedral de estil neogòtic que va ser dissenyada per Edmund Harold Sedding i consagrada al 1919. Passem per davant de les Càmeres Municipals (1880) on es troben les càmeres del Consell i la plaça Otagon on hi trobem algú tocant la gaita, literalment tocant la gaita i la seva musica ens acompanya una estona. Quan es va crear el nou Edimburg es va planificar l’Otagon com a focus central de la ciutat i actualment ho continua sent. Es el lloc de celebracions, protestes, benvinguda als herois de l’esport i de les visites reials. Dinem en una cerveseria propera a la plaça. Tornem caminat a l’hotel per George St. i veiem la façana de la Knox Church que es la segona congregació presbiteriana de la ciutat.\nA les quatre de la tarda sortim cap a la península d’Otago. Primer parem a Talaroa Head, davant del Royal Albatross Centre, però ara no es època d’albatros i ens limitem a veure el far i les algues que omplen al mar. Continuem una mica mes i arribem al Penguin Place, una reserva de pingüins d’ulls grocs que presenta un projecte de conservació d’aquest pingüins que va començar al 1985 i esta finançat per les visites organitzades que fan. Primer ens donen una explicació i després veiem l’hospital on hi ha els pingüins malats. N’hi ha un que cau, es veu que te el maluc malament, i tots estan canviant el pel i per tant no entren a l’aigua. A continuació ens porten amb un autocar atrotinat fins a la vora del mar. Sembla ser que actualment hi han mes de deu pingüins i nosaltres, entre camuflatges per no molestar-los, aconseguim veure quatre parelles i un pingüí solitari que surt del mar. Cada un d’aquests pingüins te la seva personalitat, tots porten un cèrcol de metall al voltant de l’aleta dreta i tots tenen nom. També veiem algunes foques descansant.\nEls pingüins d’ulls grocs (Megadyptes antipodes) son anomenats per els maoris hoiho que vol dir sorollosos i cridaner. El seu crit es molt agut i fan servir les seves veus per a reconèixer-se, reclamar territori, buscar parella i amenaçar. Tenen els ulls i el cap groc, fan una alçada de 65-70 cms, es el tercer pingüí més alt, i pesen entre 5 y 6 kg. Els ulls son el millor sentit pels pingüins, una membrana els ajuda a tenir una bona vista tan dintre com fora de l’aigua. El seu sentit de l’oïda es bo, però l’olfacte es de poca importància. Poden viure uns 12 anys. Els de ulls grocs son diferents d’altres pingüins en molts aspectes de la seva biologia i es l’única espècie que no es domèstica. Només viuen a Nova Zelanda i son uns dels pingüins mes rars del mon amb una població entre 5.000 y 6.000 animals. Al voltant d’un quart viuen a la costa est de l’Illa Sud i a Steward Island. Originàriament varen néixer en el bosc coster, però ara la seva distribució es restringeix als arbustos costers després de que s’han tallat molts arbres en els últims 150 anys.\nLes femelles son sexualment madures als dos anys i els mascles als tres, ambdós son fèrtils fins a la mort i sembla ser que crien cada any. La parella te un territori ampli al voltant del niu i el defensen agressivament dels intrusos. Normalment posen dos ous a finals de setembre i els dos comparteixen per igual el període d’incubació de sis setmanes, alimenten tres mesos i mig als nadons i després els petits es fan independents, se’n van al mar i s’anomenen juvenils. Els juvenils no tenen el groc del cap i el iris es gris. Al cap de l’any canvien per primera vegada el pel, apareix el cap i el iris groc i ja son considerats adults. Tots els pingüins canvien un cop a l’any el pelatge, primer ho fan els juvenils al febrer i després els adults entre març i abril. Prèviament han acumulat pes per poder sobreviure durant les quatre setmanes que dura el canvi de plomatge i no es poden mullar.\nTornem a Dunedin per la carretera que contorneja la costa del Pacific i circula a pocs metres de l’aigua, entre la muntanya i el mar, i de tant en tant ens trobem petits ports amb vaixells atansats. Tot esta molt tranquil i dona sensació de pau. Anem a sopar al centre de Dunedin, al Wig E Pen Restaurant, un lloc senzill.


Els Mossos fomenten la denúncia en les conductes d'odi i discriminació - Empordà\nEls Mossos fomenten la denúncia en les conductes d'odi i discriminació\nSota el lema 'T'escoltem' la iniciativa preveu informar de quins són els comportaments que poden constituir aquests delictes\nACN 21.03.2016 | 16:39\nEl Departament d'Interior, a través dels Mossos d'Esquadra, han posat en marxa aquest dilluns una campanya per promoure la denúncia en casos relacionats amb conductes discriminatòries. L'objectiu de la campanya, que porta per lema 'T'escoltem', és explicar quines conductes poden ser discriminatòries i aconseguir que es denunciïn tots els casos relacionats amb aquestes conductes per tal que la policia, en coordinació amb el Servei de delictes d'Odi i Discriminació de la Fiscalia Provincial de Barcelona, pugui identificar i detenir els autors implicats en aquests fets. El 2015 es van denunciar 292 casos, 9 menys que els registrats l'any anterior.\nAquesta campanya té per objectiu explicar quines conductes poden ser discriminatòries i contribuir a augmentar la confiança de la ciutadania amb els Mossos d'Esquadra. Per aquest motiu, s'ha elaborat un vídeo corporatiu, que a partir d'avui es difondrà a través de les xarxes socials twitter.com/mossoscat, facebook.com/mossoscat i youtube.com/mossoscatalunya, on participen diferents agents del cos de Mossos d'Esquadra amb la participació del comissari en cap, Josep Lluís Trapero.\nLes Oficines de Relacions amb la Comunitat (ORC) i els Grups de Proximitat de tot Catalunya executen els plans de prevenció per lluitar contra conductes discriminatòries en diferents àmbits com ara el racisme, l'aporofòbia i l'homofòbia, entre d'altres. Aquestes accions formen part del treball transversal realitzat de forma conjunta pel Cos de Mossos d'Esquadra amb altres organitzacions amb l'objectiu de contribuir a la plena integració dels grups en risc d'exclusió social i per a la prevenció dels delictes d'odi i discriminació, com són el servei de delictes d'Odi i Discriminació de la Fiscalia Provincial de Barcelona, els departaments de Benestar Social i Família i Ensenyament.\nL'any passat es van denunciar 292 casos relacionats amb conductes d'odi i discriminació, 9 casos menys que els registrats l'any anterior. En relació als fets denunciats, destaquen l'àmbit ètnic i racial seguit de l'orientació política i l'homofòbia. La distribució a Catalunya de les dades globals durant l'any 2015 va ser a Barcelona 232 fets, Tarragona 35, Girona 13 i Lleida 12.\nÀmbit de prevenció\nConjuntament amb el Departament d'Ensenyament, l'any passat es van realitzar 134 xerrades del taller sobre els delictes d'odi i discriminació amb un total de 3.840 assistents. Aquest taller està adreçat als estudiants de secundària de tots els centres educatius de Catalunya. En aquesta activitat formativa, es defineixen totes les conductes delictives d'odi i discriminació, posteriorment, a partir d'un diàleg dirigit, i amb el suport de dos vídeos i un cas pràctic, es tracten més profundament les conductes homòfobes, les racistes i les d'aporofòbia. En aquest sentit, els Mossos continuen realitzant la presentació per prevenir les conductes discriminatòries que ja es venia fent des de fa uns anys. Durant l'any 2015 es van realitzar 221 xerrades a un total de 6.559 persones.\nAmb l'objectiu de millorar els mecanismes d'informació, prevenció i detecció dels delictes d'odi i discriminació es va crear el correu electrònic mossos.delicte.odi@gencat.cat que permet fer consultes i sol·licitar assessorament a una unitat especialitzada dels Mossos. Aquesta eina permet garantir una resposta individualitzada i personalitzada amb l'interlocutor. L'any passat aquesta bústia de correu va gestionar 56 correus de consulta i denúncia.


Hora del conte pels més menuts Archives - Pàgina 3 de 8 - Biblioteca Municipal de Ripollet\nDissabte 14 d’abril, a les 11.30h.\nCabres, cabretes, què ha passat, l’herba s’ha acabat? Per menjar, el pont cal travessar. Sota el pont hi viu un ogre terrible, aspre i horrible que se les vol menjar. Què passarà?\nA càrrec de Mon Mas. Per a infants fins a 4 anys. Places limitades. Cal inscripció prèvia.\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Hora del conte pels més menuts i s'ha etiquetat amb Activitats infantils el 11 d'abril de 2018 per biblioteca.\nDemà Dissabte 10 de març, a les 11.30h torna una nova sessió de Els més petits fem dissabte, amb “La lluna la pruna”\nPer a infants fins a 4 anys. Places limitades. Cal inscripció prèvia\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Hora del conte pels més menuts i s'ha etiquetat amb Activitats infantils, contes infantils, Infantil el 9 de març de 2018 per biblioteca.\nEsquitx de contes i cançons a cau d’orella\nDemà Dissabte 10 de febrer, a les 11.30h torna una nova sessió de Els més petits fem dissabte, amb “Esquitx de contes i cançons a cau d’orella”\nA cau d’orella us narrem un conte, vestit d’enfilall de cançons i jocs, que els més menuts reconeixeran i que els adults que els acompanyen gaudiran com la quitxalla.\nA càrrec de Pep Tort i Josep Noguera.\nPer a infants de 1 a 3 anys. Places limitades. Cal inscripció prèvia\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Hora del conte pels més menuts i s'ha etiquetat amb Activitats infantils, Els més menuts fan dissabte, Infantil el 9 de febrer de 2018 per Biblioteca.\nTaller: Juguem amb la nostra capacitat d’atenció\nDissabte 20 d e gener, a les 11.30 h.\nJuguem amb la nostra capacitat d’atenció\nVivim en una societat molt rica en estímuls i escassa en quant a límits i pautes. Per això, us oferim un taller on mitjançant activitats lúdiques desenvoluparem els sistemes de control i la capacitat d’atenció.\nA càrrec de Creixent entre Rialles. Per a infants d’1 a 3 anys. Places limitades. Cal inscripció prèvia.\nUs deixem un vídeo sobre el tema dels límits i a partir de quina edat aplica’ls.\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Hora del conte pels més menuts i s'ha etiquetat amb Activitats infantils el 17 de gener de 2018 per Biblioteca.\nPreparem el Nadal: Activitats\nEstem a punt d’arribar al Nadal i per començar a preparar-nos com cal, la biblioteca us ofereix una setmana farcida d’activitats plenes d’esperit nadalenc:\nDilluns 18 de desembre, a les 17.30h.\nA càrrec de la Biblioteca de Ripollet. Per a infants a partir de 4 anys. Cal inscripció prèvia.\nDimarts 19 de desembre, a les 17.30h.\nFem ornaments per a l’arbre de Nadal\nUs convidem a venir a la biblioteca per a crear els vostres propis ornamentals per decorar l’arbre de Nadal.\nDimecres 20 de desembre, a les 17.30h.\nLa Nadala, ha descobert una maleta antiga plena de pergamins, ens ajudeu a descobrir quines histories hi ha escrites a dins?\nA càrrec de Els contes de la Momo. Per a infants fins a 4 anys.\nDijous 21 de desembre, a les 17.30h.\nVeniu a la biblioteca a fer la vostra postal de Nadal per regalar-la a qui vulgueu!\nDivendres 22 de desembre, a les 17.30h.\nVine a la biblioteca per fer els teus ornamentals per decorar el teu arbre de Nadal.\nDissabte 23 de desembre, a les 11.30h.\nXim-xim de contes\nA càrrec de Susagna Navó. Per a infants fins a 4 anys. Cal inscripció prèvia.\nAquesta entrada s'ha publicat en General, Hora del conte, Hora del conte pels més menuts, Tallers i s'ha etiquetat amb Activitats infantils el 18 de desembre de 2017 per Biblioteca.


Pension Garni Hochmoos Lermoos Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMosle 2, Lermoos, Lermoos, Àustria, 6631 - Veure al mapa\nMés informació sobre Pension Garni Hochmoos\nDissenyat tant per oci com per negoci, Pension Garni Hochmoos està situat idealment a Lermoos; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Pension Garni Hochmoos, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, habitació familiar, caixa forta, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, telèfon, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de camp de golf (a 3 km), esquí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Lermoos, el Pension Garni Hochmoos és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


M2 Lux - Apartament al club nàutic Platja d'Aro, Costa Brava.\nCodi: 2787 PDA VEN Apart\nMagnífic apartament ben cuidat, lluminós i acollidor ubicat al Club Nàutic Port d’Aro a Platja d’Aro, Costa Brava.\nLa superfície de l’apartament és de 119 m2.\nConstruït en 2001.\nL’apartament es troba a la planta baixa d’un conjunt residencial de tres plantes. Només hi ha 2 apartaments a cada planta; l’edifici té un ascensor.\nL’apartament disposa de tres dormitoris (un d’ells és una suite amb bany privat amb banyera), un bany amb dutxa. Ampli saló-menjador amb accés a una gran terrassa de 12 m2 amb vistes a canal. Cuina independent totalment equipada amb petit safareig i traster.\nL’apartament està elegantment moblat. Cada habitació té armaris encastats. Calefacció de gas.\nAire condicionat al saló-menjador.\nInternet de fibra òptica d’alta velocitat.\nPlaça d’aparcament en garatge subterrani tancat.\nBonica zona verda pública amb piscina i dutxes.\nTambé hi ha un gimnàs amb taula de tennis a l’edifici.\nImpost anual sobre béns immobles (IBI) – 860 € (apartament) i 55 € (plaça d’aparcament).\nPagament anual pel manteniment del territori del complex residencial (despeses de comunitat) és de 1710 €.\nLa ciutat turística mediterrània de Platja d’Aro és àmpliament reconeguda com una destinació familiar per la seva elegant costa, belles platges de sorra i pintoresques cales solitàries.\nAls voltants de la casa (400 metres) hi ha supermercats Aldi, Lidl, Caprabo, botiga de bricolatge Leroi Merlin, botiga d’articles esportius Decathlon, centre mèdic Bofill, centre d’entreteniment Ocine amb pista de bitlles i cinema, així com nombrosos cafès i restaurants.\nUn passeig fins a la platja de la ciutat Platja Gran, que és a 500 metres de la casa, no trigarà més de 6 minuts a peu.\nL’estació d’autobusos de Platja d’Aro és a 1 quilòmetre de la casa, hi paren els autobusos regulars a Girona i Barcelona, així com als seus aeroports.\nCasa Construït: 268 M 2 Mida del terreny: 1018 M 2 Dormitoris: 5


«Vivim en un món ple de merda. I el poema ha de saber explicar-ho» - El Temps\nEntrevista a Pau Sif\n«Vivim en un món ple de merda. I el poema ha de saber explicar-ho»\nEl poeta i traductor Pau Sif (la Pobla de Farnals, 1978) fa una passa endavant més amb ‘Veles’, un poemari molt narratiu sobre els indrets que han marcat la memòria de l’autor com ara Croàcia o Venècia. Llibre successor del molt notable ‘Arnes’, un poemari que ja contenia la indutable depuració del discurs de l’autor.\n—Recorde Arnes com un llibre més amarg i introspectiu que Veles. És una qüestió vital o té a veure amb el procés d’escriptura?\n—És una qüestió de procés. De fet, l’escriptura de Veles és, en gran part, anterior a Arnes. Les vicissituds fan que es publiquen els llibres quan es pot [riures]. Però sí, el to d’Arnes és notablement diferent. Veles està escrit amb més temps per davant, és un procés de composició diferent. I sí que respon a diversos moments vitals, hi ha pel mig el tema del viatge i això li atorga un to més amable.\n—El que em fa l’efecte és que el nou poemari continua el procés de depuració. “Els ossos de la ciutat” transmet una sensació molt sòbria, elegant. Dit això no com a sinònim de clàssic.\n—Tant en Arnes com en Veles el que he buscat és fer el que intentava fer sempre, treballar unes imatges a partir de l’instant, amb més o menys narrativitat, segons el cas. Però buscant sempre una cosa per a mi molt important, l’exactitud. Potser això provoca aquestes lectures sobre la sobrietat. Però a mi m’agrada dir el que vull dir, buscar la imatge precisa. Si ho aconseguisc, no ho diré jo, però estic més satisfet d’aquests dos llibres que dels anteriors.\n—El tema narratiu està encara més marcat, hi ha moltes històries en Veles.\n—Sempre m’ha agradat fer poemes en els quals, si no s’explica totalment una història, que almenys es puga entreveure. Tot i que no he fet mai narració, sempre m’ha agradat, potser influït per certes lectures...\n—I poètiques. Hi ha poetes que conten històries molt ben explicades. Però sóc molt lector de narrativa breu i novel·la.\n—Un tret dels inicis que no ha perdut és el de jugar amb els registres i l’humor, com ara en “Conte d’estiu”. O amb l’aparició del “calamar intrèpid”.\n—Ho he fet sempre. La poesia és un joc que pot ser molt seriós o per riure, però la ironia no ha de faltar. Hi ha poemes que em passe molt bé fent-los, com aquest “Conte d’estiu”. També m’ho passe molt bé recitant-lo, està fet expressament per això.\n—Es nota pel joc basat en la fonètica i el ritme. Té sentit que siga per recitar.\n—Molt abans de publicar el llibre ja el recitava en els festivals pels quals vaig rodant. S’hi presta, s’entén molt bé, el joc fonètic capta l’atenció del públic i té un final divertit que ajuda que siga un poema d’escenari, sí.\n—Suren les referències als Balcans, sobretot a Croàcia, fruit d’una estada seua que després ha donat lloc a traduccions i intercanvis. Es nota l’estima.\n—Per a mi és una etapa fonamental. Els anys a Croàcia em van ensenyar un idioma, però sobretot van ser sis anys d’aprenentatge... Jo no havia pescat mai, però a Veles apareix un poema que és “Escenes de pesca”, que ve de quan anava amb els companys de facultat de Croàcia a pescar. Allò que veia després s’ha convertit en poemes. No és un llibre de memòries poètiques, però el paisatge hi té un paper fonamental. Croàcia és un món amb una història molt dura, però la bellesa no deixa veure el que hi ha darrere.\n—Més calamars: “El calamar recorda haver estat una vaca que feia formatge”. És un vers molt Pau Sif.\n—[Riures] Sí, existeixen versos Pau Sif. El calamar, de fet —això ho va detectar Pere Ciscar— és un animalet que apareix en tots els meus llibres. De vegades és intrèpid, de vegades té vel·leïtats. Tot parteix d’una broma, un homenatge al calamar de Ferrater. Però el calamar és el poeta.\n—“Li cal molta ferralla al poema”?\n—Aquest és un vers irònic. Al poema normalment li demanem lleugeresa, però també s’ha de ser greu. A voltes, la ferralla que anem deixant acaba tornant i és la clau de volta que ens explica el món. Vivim en un món ple de merda. I el poema ha de saber explicar-ho.\nPoesia, 62 pàgines


Bosch (Housfy): "Ningú té diners sense invertir en immobiliari"\nAlbert Bosch, fundador i CEO de Housfy, considera que l’èxit del seu negoci és haver digitalitzat un sector tan tradicional com l’immobiliari\nper Margalida Vidal Barceló Barcelona. 13 de novembre de 2019 13:22\nAlbert Bosch, fundador i CEO de Housfy, en una imatge d'arxiu | ACN\nEl dinosaure s’ha convertit en el símbol emblema de Housfy. Molta gent va conèixer aquesta startup a Catalunya arrel dels anuncis que TV3 va començar a emetre ara fa dos anys. La publicitat deia que s’iniciava una “nova era immobiliària” i el ninot de dinosaure va aconseguir cridar l’atenció. “Volíem fer el mateix que Airbnb, però en lloc de lloguer turístic, compravenda residencial”. El fundador i CEO de l’empresa catalana, Albert Bosch, ho ha explicat en conversa amb l’inversor Carlos Blanco al First Tuesday. Fa dos anys i 10 mesos que Housfy va convertir-se en realitat i l’empresa s’ha situat en el top tres d’immobiliàries a Barcelona i el top cinc del conjunt de l’Estat espanyol, amb previsió d’arribar als 2.000 habitatges venuts enguany.\nEl secret de l’èxit, en el seu cas, ha estat digitalitzar un sector molt tradicional. “Hi ha una optimització interna molt gran”, assegura Bosch, que afegeix: “Vaig calcular que un agent immobiliari dedicava unes 400 hores a vendre un habitatge, mentre que a Housfy un comercial ho aconsegueix en unes 40”. I encara més xifres: en un any, un agent tradicional tanca la venda d’uns sis pisos; a Housfy, la mitjana és de 140 operacions completades. Tot això és possible, explica el CEO, perquè hi ha molts processos automatitzats. Aquesta digitalització permet que cada comercial pugui gestionar més habitatges i que se centrin en l’etapa final, tancar el negoci. Així, la rendibilitat puja.\n“Què et motivava més, digitalitzar el sector o la fragmentació que hi ha?”, li pregunta Blanco. “El que més em motivava d’entrar al mercat immobiliari era que no hi ha ningú que tingui diners i no hagi invertit en aquest sector”, respon. Els pares de Bosch són arquitectes i el seu avi havia estat promotor. Tot i que ell es va decantar per estudiar ADE a Esade, “a casa sempre hem parlat d’habitatge i m’encanta”. L’empresa emergent va néixer d’un acord entre el venture builder Nuclio i els socis inicials: el mateix Bosch i Miquel A. Mora.\nAlbert Bosch, fundador i CEO de Housfy, amb l'inversor Carlos Blanco, al First Tuesday | Cedida\nLes dues parts havien vist què estava fent Purple Bricks al Regne Unit i van voler portar el model a casa. Blanco tenia l’equip, però no trobava els directius adequats per muntar el negoci. És per això que va començar a difondre-ho entre els seus cercles fins que li va arribar a Bosch. A l’hora, un amic en comú recomanà a l’inversor que fitxés l’actual CEO i així començà la relació. “No va ser una decisió gens fàcil, però vaig arribar a la conclusió que podia ser un negoci molt gran i que als sis mesos de començar n’hi hauria d’altres que farien el mateix”, indica Bosch. Finalment, pacten que Nuclio tindrà un 50,5% del capital i els socis fundadors, el 49,5%, una proporció que Blanco explica que sol ser 60%-40%, “però ells venien amb la mateixa idea que jo tenia”.\nL’aprenentatge que ha fet Bosch al capdavant de l’empresa li permet mirar enrere i identificar els errors que va cometre. Assegura que les decisions més complicades que ha hagut de prendre estan relacionades amb la contractació. “El més important és que les persones que entren tinguin la mateixa cultura que l’empresa, especialment en els llocs directius, perquè adaptar-se no és gens fàcil”, diu. Els ha passat amb alguns fitxatges que provenien de grans empreses –com la de videojocs King– i de sous estratosfèrics.\n“El més important és que les persones que entren tinguin la mateixa cultura que l’empresa, especialment en els llocs directius, perquè adaptar-se no és gens fàcil”\nFins i tot ho han vist amb els mateixos fundadors de Housfy: “Els emprenedors es troben amb cofundadors que de cop no els serveixen o no evolucionen amb l’empresa: quan una startup creix tan ràpid com nosaltres, les etapes també se succeeixen molt ràpid”. Un dels primers fundadors “és molt bo en alçar negocis des de zero”. Ara, ja no és a la companyia. En el cas de Mora, expliquen Blanco i Bosch, és molt polivalent i ha sabut reubicar-se en el si de l’empresa fins arribar a sortir del comitè de direcció.\nQuina és la cultura de Housfy en què costa adaptar-se? “Està molt marcada: es viuen intensament tant les emocions bones com les dolentes”. La transparència és el que volen que la defineixi i arriba al nivell que tots els comercials veuen a temps real la quantitat d’habitatges que ven el seu company. “Quina pressió!”, fa broma Blanco. Això introdueix el factor competició. Bosch explica per què segueixen aquest model: “Si vols una bona organització comercial, hi ha d’haver ullals i ser millor que el del costat; jo crec que els nostres comercials, si han de mossegar, mosseguen”.\n"Si vols una bona organització comercial, hi ha d’haver ullals i ser millor que el del costat; jo crec que els nostres comercials, si han de mossegar, mosseguen"\nLa primera ronda de finançament que va tancar Housfy va aportar a l’empresa 500.000 euros i va ser “fàcil” d’aconseguir, “estirant de contactes en dues setmanes”. La facturació en aquell moment era alta i portaven poc temps en marxa. Bosch creu que la clau per a una ronda espanyola és “tenir bones mètriques”. De cara a la segona, “no sé si per error o ambició”, van decidir que buscarien inversors internacionals. La resposta no va ser tan bona. “És difícil obtenir inversió internacional si només factures a Espanya”, diu recordant una de les altres lliçons que li ha aportat l’empresa emergent.\nMés info: Housfy capta 6 milions d'euros més per a la seva internacionalització\nLa clau, assegura, és guanyar la seva confiança, “que perdin la por”. Un altre punt important per a les startups és trobar el moment idoni per internacionalitzar-se. Preguntat pel model d’expansió de Housfy, admet que amb la primera experiència –a Itàlia– “ha costat molt”, però que la segona –Portugal– “té molt d’èxit”. Creu que ara ja sap quin és el model correcte per sortir a un altre país, tenint en compte que els mercats són molt diferents. Bosch destaca, tanmateix, que “l’únic portal immobiliari que ha sortit del seu país és Idealista i nosaltres hem demostrat que també ho podem fer”.\nMés info: Housfy s'estrena a Portugal\nCEO als 30 anys\nHousfy no és la primera empresa en què Albert Bosch ha estat el CEO. Amb menys de 30 anys es va convertir en el director executiu de Groupalia, el gegant de les ofertes i descomptes d’oci. Era al començament de la fusió de l’empresa amb Offerum, dues companyies amb cultures molt diferents. “Per les dues parts vam ser molt naïfs i volíem quedar-nos amb el millor dels dos mons; però em va servir per aprendre que una fusió d’igual a igual no funciona, sempre hi ha una cultura que prima sobre l’altra”, relata. I afegeix: “Així que si a la vostra empresa anuncien una fusió així, fugiu corrent!”.\nLa situació d’aquell moment va fer que alguns socis fossin, alhora, els seus treballadors: “Em vaig trobar en un sandvitx que era molt difícil de gestionar”. Abans d’això, havia treballat a Everis. L’ascens ràpid que va fer a Groupalia l’atribueix en un 60% a la sort. “També s’ha de ser a la llista, quan busquen algú per cobrir un lloc de responsabilitat, i ser un simple motivat, fer molt més del què se’t demana perquè en tens ganes, no per la compensació que puguis tenir”.


Guanyar Alcoi referma el seu perfil feminista amb la incorporació de Marieta Romà | GUANYAR ALCOI\nTé una llarga i reconeguda trajectòria en moviments pels drets i la igualtat\n“Vull un govern per a la meua ciutat que faça polítiques útils, senzilles, pròximes i honestes”\nLa candidatura de la plataforma ciutadana Guanyar Alcoi creix en el seu vessant feminista amb la incorporació de Marieta Romà, una activista amb una llarga i reconeguda trajectòria en diferents moviments socials i cívics per la igualtat i els drets.\nTal i com expressa la pròpia Romà, “vull per a la meua ciutat un govern que faça polítiques útils, senzilles, pròximes i honestes”. Marieta Romà Pinillos és jubilada del sector tèxtil i durant dècades ha treballat en moviments ecologistes, pacifistes i feministes; ha estat una destacada membre del Col·lectiu 8 de Març durant dècades, sent una pionera dels moviments feministes i igualitaris a les nostres comarques. Per a Marieta Romà, hi ha exemples de polítiques concretes que podrien portar-se a terme des d’un Ajuntament sensible i eficaç: “M’agradaria que el govern local s’ocupara de les dones grans, perquè moltes d’elles viuen una situació molt dura a la nostra ciutat. Després de tota una vida de treball, de tindre cura dels xiquets, de la gent major, d’ajudar als fills amb la criança dels nets… ens trobem amb moltes llars amb dones d’edat que viuen soles, amb una vida molt trista i amb unes pagues de misèria”.\nRomà explica finalment que “estic recolzant Guanyar perquè crec en les persones, i crec que Guanyar com a plataforma ciutadana pot ser una ferramenta que porte a l’Ajuntament d’Alcoi polítiques d’igualtat, feministes i de serveis públics i de qualitat”.\nRomà es presenta com a membre de la candidatura en un audiovisual en què conversa amb la número 6 de la llista de Guanyar Alcoi, la mestra d’Educació Infantil Rebeca Sanjuán, qui remarca que “no podem oblidar que nosaltres també hem estat cuidades i cuidats, per això la cura la tenim al centre de les nostres propostes, ja que pensem que només prenent consciència i respectant les necessitats de la gent, de la ciutadania, podrem fer d’Alcoi una ciutat més forta”.\nGuanyar Alcoi, en aquest sentit, incorpora al seu programa un programa d’activitats de suport a les persones majors amb l’objectiu d’evitar l’aïllament i la solitud, amb nombroses mesures per impulsar xarxes de suport social.