La Música al Maragall: 2020\nJa podeu gaudir de les gravacions que vam fer de cada un dels grups. Aneu a l'apartat CONCERT DE NADAL i cliqueu a l'enllaç que més us interessi.\nAquest curs no podrem fer el nostre tradicional concert de Nadal al vestíbul de l'escola, però tot i això l'estem preparant igualment i us n'ensenyarem el resultat fent gravacions a cada una de les aules i de cada grup. Esperem que en gaudiu com sempre i que el proper curs puguem tornar a la normalitat! Gràcies per la paciència!!!\nPublicat per montse a 18:28 Cap comentari:\nAquest curs, l'alumnat de 6è estem aprenent a tocar l'ukelele. Hem començat amb una miqueta de tècnica de l'instrument, i a tocar melodies senzilles i a acompanyar-nos amb l'acord de Do i el de Fa.\nAl principi ens costava una miqueta, però poc a poc ho anem fent una miqueta millor. Intentarem tocar per Nadal "El noi de la Mare"; a veure si ho aconseguim! (... Ho vam aconseguir!!!!)\nPublicat per montse a 18:16 Cap comentari:\nPublicat per montse a 17:31 Cap comentari:\nNois i noies, com ha anat l'estiu? Heu fet alguna activitat musical? Segur que sí!!! Aquest serà un curs una miqueta diferent, però la Música continuarà com sempre, amb les mateixes ganes i il·lusió. Que la Música no pari!!!\nPublicat per montse a 17:33 Cap comentari:\nEl final de curs ja s'acosta!!!\nNenes i nens de l'Escola Joan Maragall. Ja estem acabant aquest curs tan estrany, però del que n'hem après moltes coses.\nDe deures d'estiu jo us demanaria que escoltéssiu molta música, que balleu, que canteu i que si teniu algun instrument el toqueu i en gaudiu.\nPodeu anar entrant en aquest blog de tant en tant. Si trobo cosetes interessants, les aniré penjant per a compartir-les amb vosaltres.\nEspero que ens puguem retrobar físicament al setembre a l'escola i que puguem fer música com sempre: tots junts!!!\nUna abraçada ben forta i que passeu un bon estiu!!!\nPublicat per Montse a 18:49 3 comentaris:\nTots els nens i nenes de l'escola Joan Maragall: inventem un ball!\nAquesta setmana haguéssim celebrat la Festa de l'Escola amb els tradicionals balls de Final de Curs.\nCom a feina setmanal us proposo que trieu una música que us agradi, de l'estil que sigui, i que us inventeu vosaltres una coreografia.\nM'agradaria veure les vostres propostes i, qui sap, potser el curs que ve les podem utilitzar per als balls de l'escola. A mi m'agrada molt aprendre i segur que teniu bones idees.\nNo cal que us inventeu un ball per a tota la música. Si voleu, amb un fragment n'hi haurà prou.\nEnvieu els vostres vídeos ballant a musicamaragall@gmail.com\nPublicat per Montse a 14:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 1r, 2n, 3r, 4t, P3, P4, P5\nAlumnat de P3 i P4: Sona o no sona?\nAquesta setmana us proposo que em digueu si, el que veureu, sona o no sona. Cliqueu el següent dibuix i us durà a l'activitat:\nExpliqueu-me en els comentaris com us ha anat, o bé a l'adreça musicamaragall@gmail.com\nPublicat per Montse a 18:02 Cap comentari:\nAlumnat de P5: Classifiquem instruments\nAquesta setmana us proposo que classifiquem els instruments:\n- de VENT: si es toquen bufant\n- de CORDA: si es fan sonar tocant unes cordes\n- de PERCUSSIÓ: si es toquen picant\nI ho farem a través del següent enllaç:\nM'agradaria que deixéssiu en els comentaris com us ha anat, o bé a l'adreça musicamaragall@gmail.com\nPublicat per Montse a 17:57 Cap comentari:\nAlumnat de 1r: Juguem amb les notes musicals\nAquesta setmana la dedicarem a les notes musicals i la seva col·locació en el pentagrama, i ho farem tot jugant. Cliqueu al següent dibuix i us portarà a les activitats.\nDeixeu-me en els comentaris com us ha anat!!!\nPublicat per Montse a 17:38 Cap comentari:\nAlumnat de 2n: Percussió corporal\nAquesta setmana farem ritmes amb diferents parts del cos tot acompanyant una música. Aquesta activitat s'anomena "Percussió Corporal". Us atreviu a fer-ho? Segur que sí!\nDeixeu-me en els comentaris com us ha anat!\nPublicat per Montse a 17:27 1 comentari:\nAlumnat de 3r: Percussió corporal\nPublicat per Montse a 17:08 1 comentari:\nAlumnat de 4t: Toquem la flauta (III)\nAquesta setmana us proposo el treball d'una nova cançó amb la flauta. Les notes que utilitzareu són les 4 que hem après en aquest curs: sol-la-si-do'. M'agradaria que m'enviéssiu la vostra interpretació a musicamaragall@gmail.com\nRecordeu la digitació:\nAlumnat de P3: Tot sona!\nAquesta setmana toca cantar i ballar "Tot sona"!!! Som-hi!!!\nPublicat per Montse a 18:59 Cap comentari:\nAlumnat de P4: El ball de l'abecedari\nAquesta setmana toca ballar una mica, tot aprenent les lletres de l'abecedari. Som-hi!!!\nPublicat per Montse a 18:53 Cap comentari:\nAlumnat de P5: Quins instruments sonen? (II)\nFa setmanes vam fer un exercici de reconèixer quin instrument estava sonant. Aquesta setmana ho compliquem una miqueta: sonaran 2 instruments a la vegada. Sabeu quins són?\nPublicat per Montse a 18:34 Cap comentari:\nAlumnat de 2n: Exercicis rítmics\nAquesta setmana toca practicar ritmes!\nPublicat per Montse a 18:27 Cap comentari:\nAlumnat de 1r: Línies i espais al pentagrama\nAquesta setmana treballarem el PENTAGRAMA. Practicarem amb les seves 5 línies i 4 espais amb la següent activitat. Cliqueu el següent dibuix i endavant!!!\nAlumnat de 3r: Practiquem ritmes\nAquesta setmana ens centrarem en el RITME del Tema A dels Fòssils. El recordeu?\nEl ritme és el següent. Sabríeu llegir-lo? (Recordeu els ritmes: ta, titi i "xt")\nA continuació, si cliqueu la següent imatge, podreu seguir practicant altres ritmes amb aquestes figures rítmiques tot jugant. Ja em direu com us ha anat!!!\nAlumnat de 4t. Juguem amb la melodia\nAquesta setmana us proposo jugar amb la melodia i les notes musicals. Cliqueu el següent dibuix i a practicar!!!\nAlumnat de P3: So-silenci ballant un Rock!\nAquesta setmana us proposo que balleu aquest divertit Rock. Hi haurà moments que la música pararà. En aquests moments, us haureu de quedar com estàtues. Quan la música torni a sonar, continuem balllant. Som-hi!!!\nPublicat per Montse a 19:08 Cap comentari:\nAlumnat de P4: Gats\nAquesta setmana recordarem l'època que vam dedicar als gats i la seva relació amb la música. Preparats per a recordar?\nComencem amb un fragment del musical "Cats" de Andrew Lloyd Webber. Cadascú de vosaltres sou un gat que està amagat. Quan arriba la nit, sortiu dels vostres amagatalls i aneu a la plaça de la ciutat on us esperen el Gran Gat i la Gran Gata. Allà us reben i us conviden a la gran festa!!!\nI també vam escoltar el "Duet còmic dels dos gats" de Rossini, on dos gats, tot "cantant", mantenen una conversa una mica tensa...\nPodríeu dibuixar dos gats, retallar-los i anar-los movent quan canti l'un o l'altre. Aquí teniu l'àudio sense les imatges per a fer vosaltres la vostra història:\nSi voleu, podeu gravar-vos i enviar-me el vídeo a musicamaragall@gmail.com\nAlumnat de P5: Schiarazula Marazula\nRecordeu aquesta música i com la ballàvem? Començava lentament i cada vegada anava més ràpid:\nAquesta setmana proposo que us graveu ballant-la i m'envieu el vídeo a musicamaragall@gmail.com\nPublicat per Montse a 18:19 Cap comentari:\nAlumnat de 1r: Seguim amb el ritme de negra i el seu silenci\nAquesta setmana practicarem amb la negra i el seu silenci:\nUs deixo unes quantes activitats per a que aneu practicant aquest ritme:\nPublicat per Montse a 13:19 Cap comentari:\nAlumnat de 2n: Les notes musicals mi-sol i la (II)\nAquesta setmana us proposo que tornem a practicar la lectura de les notes musicals mi, sol i la. Cliqueu la següent imatge i després feu només el grup de notes 1 (sol i mi) i el 2 (la-sol-mi)\nDeixeu-me en els comentaris com us ha anat. Gràcies i fins aviat!!!\nPublicat per Montse a 12:51 1 comentari:\nAlumnat de 3r: Audició "Els fòssils" de Camille Saint-Saëns (II)\nLa pregunta que us vaig proposar la setmana passada era si endevinàveu quina cançó tocava el piano en el tema B.\nCom alguns de vosaltres heu contestat, la resposta correcta era: "Cada dia al dematí" o "Quan les oques van al camp" o "Twinkle, twinkle little star" o "Estrellita dónde estás". Aquestes 4 cançons utilitzen la mateixa melodia:\nAquesta melodia, també la coneixia W. Amadeus Mozart i, quan tenia una edat semblant a la vostra, la tocava en el piano.\nCliqueu a continuació i podreu escoltar com la tocava:\nAquesta setmana m'agradaria que copieu la partitura de la cançó i, si us atreviu, poseu a sota el nom de les notes. Aquí us deixo una fitxa amb pentagrames per a que pugueu escriure-la: Fitxa pentagrames\nAlumnat de 4t: El laberint\nPublicat per Montse a 18:09 Cap comentari:\nAlumnat de P4 i P5: Quin instrument sona?\nObriu bé les orelles! Sabríeu dir quin és l'instrument que està sonant?\nCom ha anat? Expliqueu-m'ho en els comentaris o a musicamaragall@gmail.com Prometo contestar-vos a tots i totes\nPublicat per Montse a 18:18 Cap comentari:\nAlumnat de P3: Quin animal sona?\nEscolteu bé. Sabríeu dir quin animal és?\nQuè tal ha anat? Expliqueu-m'ho en els comentaris o a musicamaragall@gmail.com Prometo contestar-vos a tots i totes\nPublicat per Montse a 18:14 Cap comentari:\nAlumnat de 1r: Recordem l'audició "Música per a una pantomima" de W.A. Mozart\nA l'escola vam començar a treballar aquesta audició, que tenia dues parts molt diferents.\nLa vam ballar vàries vegades i en vam escriure la partitura. Podríeu escriure-la ara vosaltres tot escoltant de nou la música? Cliqueu i descarregueu-vos el següent enllaç i així ho podreu escriure amb paper: Fitxa "Música per a una pantomima"\nEns vam quedar que buscaríem amb quins instruments podríem tocar-la. M'agradaria que ho provéssiu ara des de casa amb instruments que tingueu, o inventats per vosaltres, i que m'enviéssiu les vostres propostes a musicamaragall@gmail.com\nPublicat per Montse a 20:03 Cap comentari:\nAlumnat de 2n: Cançó "Les ulleres de l'avi" de la Cantata\nNo deixeu d'anar cantant la cantata!!! Avui us proposo que aprenguem una nova cançó:\nLES ULLERES DE L’AVI\nL’avi va perdre les ulleres\nmentre collia pomes i peres.\nHi havia tanta feina a l’hort\nque no s’adonà de la seva sort.\nPerò quan passà el motocultor\nen sentir “crec” cridà amb esglai: Oh, no!\nLi van comprar unes de plàstic, li va semblar fantàstic.\nPerquè li cauen molt sovint,\ntant si va pel camp o a casa llegint.\nsi les ulleres no hagués destruït, “amb sol i aigua haguessin florit.”\nI per als més atrevits, aquí us deixo la versió karaoke per a que hi poseu la vostra veu a sobre:\nM'encantaria que us gravéssiu cantant-la (aquesta cançó o una altra de la cantata) i que m'ho enviéssiu a musicamaragall@gmail.com Us trobo a faltar!!!\nPublicat per Montse a 18:15 Cap comentari:\nAlumnat de 3r: Audició "Els fòssils" de Camille Saint-Saëns (I)\nAquesta setmana recuperarem l'audició que havíem començat a treballar a l'escola. La ballàvem com si fóssim esquelets, recordeu?\nAra la tornarem a escoltar fixant-nos en els instruments:\nSi analitzem l'estructura d'aquesta música, veurem que segueix la següent FORMA:\nEn reconeixes cada un dels temes?\nEscolteu bé cada una de les parts. Fixeu-vos bé en el Tema B. Reconeixeu quin trosset de cançó està tocant el piano? Espero les vostres respostes en els comentaris o al correu musicamaragall@gmail.com\nLa setmana vinent, més!!! 💪\nPublicat per Montse a 17:12 Cap comentari:\nAlumnat de 4t: La cobla\nCom porteu la nova cançó que us vaig proposar la setmana passada? Aneu-la practicant aquesta setmana també. A més a més, us encomano una nova tasca:\nRecordeu quan vam anar al Palau de la Música a veure l'espectacle de la cobla?\nAquesta setmana us proposo que repassem algunes cosetes que en vam aprendre tot jugant. Cliqueu a la següent imatge i ja us enllaçarà amb les activitats. Quan hagueu acabat, m'encantaria que m'expliquéssiu com us ha anat. Recordeu: musicamaragall@gmail.com\nPublicat per Montse a 13:35 Cap comentari:\nTeniu ganes de jugar amb la música i l'electrònica?\nCliqueu a la imatge i deixeu anar la imaginació!\nPublicat per Elisabet a 10:39 Cap comentari:\nAlumnat de P5: L'AGUT I EL GREU\nUs faig la mateixa proposta que a P4:\nTeniu a casa titelles? Agafeu-ne 2: UN SERÀ L'AGUT I L'ALTRE EL GREU.\nAra feu-los moure seguint la música següent:\nAquesta música es diu "Qui té raó?" de Dimitri Kabalevsky i és una conversa entre dos amics. Heu descobert qui és el que té raó? Expliqueu-m'ho en els comentaris!\nAlumnat de P4: Seguim amb l'AGUT i el GREU\nLa setmana passada vam conèixer el Senyor Agut i el Senyor Greu i vam experimentar amb la nostra veu fent-la més prima (aguda) i més gruixuda (greu). Aquesta setmana us proposo el següent:\nA continuació els haureu de fer moure seguint la música següent:\nPublicat per montse a 18:08 Cap comentari:\nAlumnat de P3: Els cavalls i la música\nA l'escola vam descobrir que hi havia uns cavalls que podien fer música, us en recordeu?\nDoncs mireu quina coral de cavalls he descobert avui. Heu vist com canten? Cliqueu la següent imatge i a gaudir-ne!!!\nPublicat per montse a 17:16 Cap comentari:\nAlumnat de 1r i 2n: Joc rítmic\nFa unes setmanes, vaig descobrir a les xarxes socials aquest senzill joc rítmic que utilitza la cançó "Cuckoo"\nAvui he trobat aquest vídeo que fa una proposta d'eco rítmic sobre aquesta mateixa cançó.\nAra us toca a vosaltres. Sou capaços de de fer-ho tant bé com la nena? Estic seguríssima que sí.\nEscriviu en els comentaris o a través de l'adreça musicamaragall@gmail.com com us ha anat. Prometo contestar-vos a tots!!!\nPublicat per montse a 16:26 Cap comentari:\nAlumnat de 3r: Dibuixem la clau de sol\nA l'escola ja vam començar a dibuixar-la, però hem d'anar practicant, que no se'ns oblidi! Us deixo unes activitats per a que pugueu dibuixar-la força vegades. Segur que quan ens tornem a veure, us sortirà molt i molt bé!\nI ara, cliqueu el següent dibuix:\nI aquí, un parell de fitxes per a fer-les en paper: Materials de 3r\nSi voleu retornar-me les feines fetes, podeu fer-ho a través de la següent adreça: musicamaragall@gmail.com\nI si teniu ganes d'enviar-me com canteu una cançó, balleu, etc. també ho podeu fer. Estaré encantada de saber de vosaltres. Una forta abraçada!!!\nPublicat per montse a 14:24 Cap comentari:\nAlumnat de 4t: Toquem la flauta (II)\nAquesta setmana us proposo que aprenguem una nota nova amb la flauta: la nota do'\nPer a practicar-la, ho farem amb una cançó nova que es diu "Muffin". M'agradaria que m'enviéssiu a l'adreça musicamaragall@gmail.com què tal ha anat i poder veure com la toqueu. Ànims!!!\nTots els nens i nenes de l'escola Joan Maragall: i...\nAlumnat de 1r: Seguim amb el ritme de negra i el s...\nAlumnat de 3r: Audició "Els fòssils" de Camille Sa...\nAlumnat de 1r: Recordem l'audició "Música per a un...\nAlumnat de 2n: Cançó "Les ulleres de l'avi" de la ...\nTeniu ganes de jugar amb la música i l'electrònica...


Són legals els preus de les matrícules universitàries?\nAlbert Corominas i Antoni Ras - Observatori del Sistema Universitari\n19/11/2012 - 14:35h\nNous preus: un tant per cent d’una quantitat desconeguda\nEl sistema per fixar els preus de les matrícules a les universitats públiques ha sofert un canvi radical aquest curs 2012-2013. Fins ara, els preus s’apujaven cada curs igual o una mica més que el cost de la vida. Però el reial decret-llei 14/2012, de 20 d’abril, estableix que, quant als estudis de grau, “els preus públics cobriran entre el 15% i el 25% dels costos [de prestació del servei] en primera matrícula” i percentatges superiors, que poden arribar al 100%, en el cas de matrícules successives o d’alguns màsters. També diu que això és un primer pas, cap a l’objectiu d’aproximar gradualment la matrícula al cost total del servei. En tot cas, la pega és que, com reconeix palesament el mateix decret-llei, i per estrany que pugui semblar, ningú no sap a hores d’ara quant costa aquest servei, és a dir, quin cost té un ensenyament universitari. Les universitats, a més de la docència, desenvolupen altres activitats, com la recerca i els contractes amb empreses. Per tant, cal distingir quina part dels costos del sistema universitari corresponen a cada activitat, amb la dificultat afegida que no són independents. És a dir, caldria disposar d’una comptabilitat analítica amb criteris homogenis, cosa que ara per ara no existeix. En conseqüència, la norma legal crea inseguretat jurídica, en basar els preus en un valor indeterminat.\nQuant pagava, fins ara, l’estudiant?\nA la pràctica, s’ha adoptat com a punt de partida que les matrícules cobrien fins ara el 15% del cost. Això s’ha volgut convertir, per la via de repetir-ho insistentment, en una veritat inqüestionable, però que realment és perfectament discutible, com ho ha posat de manifest un informe de l’Observatori del Sistema Universitari.\nA Catalunya el govern, per calcular el cost de l’ensenyament universitari, ha sumat els diners que aporten al conjunt del sistema (universitats públiques i altres institucions, com ara el Consorci de Biblioteques) els estudiants (a través de la matrícula), l’Estat (amb les seves beques) i la Generalitat (mitjançant la partida d’educació universitària del seu pressupost). Aquesta darrera aportació el govern la valora en 823,4 milions d’euros el curs 2011-2012; però no ha explicat com ha arribat a aquesta xifra. I ho hauria d’haver fet, atesa la transcendència social del resultat d’aquests càlculs. En tot cas, el fet, inaudit, és que el govern imputa tots els costos del sistema a la docència: si les coses fossin tan senzilles, és clar que el decret-llei no reconeixeria que no se sap el cost de l’ensenyament i que cal una comptabilitat analítica.\nA partir d’aquestes xifres, la secretaria d’Universitats dedueix que l’estudiantat assumia fins ara el 14,97% del cost (només un 0,03% per sota del mínim que fixa el decret-llei!). Aleshores, pel curs 2012-2013 ha augmentat genèricament un 67% els preus a Catalunya, amb què no ultrapassaria el 25% del cost establert en el decret-llei . Tanmateix, a posteriori, se sap que aquest any 2012 la Generalitat aportarà a les universitats públiques menys diners dels que havia pressupostat, perquè reduirà la xifra prevista en una quantia igual a la de les retallades retributives del personal de les universitats (això significa una reducció d’aproximadament el 5%). Per tant, en tancar el balanç del curs actual, els percentatges s’hauran de calcular sobre unes dades diferents, amb menys aportació pública de la prevista, amb la qual cosa la part que correspon a l’estudiantat podria superar el 25% legal.\nAra mateix, el cert és que els graus a Catalunya són els més cars de l’Estat: més d’un 68% per sobre de la mitjana de la resta de comunitats.\nPer reduir l’impacte polític d’aquest augment de preus tan sensible, el govern la Generalitat s’ha empescat unes mal anomenades beques Equitat que, en funció suposadament de la renda familiar de l’estudiant, rebaixen en un cert percentatge el cost de la matrícula.\nDe beques en tenen poc, perquè la Generalitat no aporta efectivament els diners que cobreixen la diferència entre el que paga l’estudiant i el preu oficial, sinó que, simplement, la universitat deixa d’ingressar-los.\nI, d’una altra banda, el que anomenen renda familiar s’obté amb un càlcul complicat a partir de les declaracions de renda. Per tant, d’equitat, poca, perquè és conegut que l’IRPF dóna una informació molt limitada sobre el nivell econòmic real dels declarants. Fins i tot si deixem de banda el frau fiscal, l’IRPF és ara un impost que grava, essencialment, les rendes del treball. A l’exercici 2009, l’últim de què Hisenda ha publicat dades, la mitjana de les rendes del treball (és a dir, salaris i pensions) era de 19.359 €, mentre que empresaris i professionals declaraven només 8.275 € en concepte d’activitats econòmiques. La puja de la matrícula a les universitats s’aplica, doncs, essencialment, als assalariats, no als empresaris. A més, a partir d’un cert nivell d’ingressos en amunt, tothom pagarà el mateix: tampoc no és cert, doncs, que es paga d’acord amb el nivell de renda.\nCada retallada fa augmentar la proporció que paga l’estudiant\nCada vegada que el govern fa una retallada en els pressupostos universitaris, es redueix el cost teòric del servei (segons el seu mètode de càlcul o qualsevol altre que s’adopti) i, en conseqüència, augmenta automàticament el tant per cent que en paga l’estudiant.\nPer tant, vist l’augment de preus del curs 2012-2013, el govern s’ho hauria de pensar molt abans de fer noves retallades, perquè correria el risc de transgredir, si no ho ha fet ja, la llei que tant ha celebrat.\nAntoni Ras és president d’UpiC.\nAlbert Corominas i Antoni Ras\nsón professors de la UPC i membres de\nl’Observatori del Sistema Universitari


Missió diplomàtica | Hospitabulis\n« La taca\nLa llei/la justícia »\ngener 26, 2011 per hospitabulis\nHi pensava l’altre dia a la graderia d’un poliesportiu d’Arenys de Mar. El meu fill era a la pista i jo xerrava amb el pare d’un jugador de l’equip contrari. Donava voltes a un fet que em sembla que tenim poc en compte: cada cap de setmana desaprofitem centenars d’ambaixadors( i ambaixadores) badalonins que visiten, durant unes hores, ciutats i pobles que ens són propers.\nParlant amb els pares i mares dels contrincants, t’adones sovint que el coneixement que es té de Badalona sol ser estereotipat i que la majoria d’ells, quan ens han visitat, ho han fet guiats pel GPS del cotxe, que els ha deixat a la porta del pavelló i que els ha ajudat, després, a trobar la sortida més ràpida cap a casa seva.\nBé, doncs, em sembla que no hauria de ser difícil, ni car, facilitar als clubs que ho desitgin material suficient, -res de luxes, eh?-, per vendre el producte, -Badalona-, els caps de setmana. M’imagino un pla pilot, per exemple en alguna ocasió puntual: la Magna Celebratio o la Cremada del Dimoni, potser. El cap de setmana anterior a la celebració en qüestió, els delegats de tots els equips rebrien la petita publicació feta per l’ocasió. I abans de començar cada partit, els jugadors nostres en farien entrega als seus rivals. Una mica com allò, que abans s’estil.lava, de les entregues dels banderins entre els jugadors de la Penya i els de l’equip contrincant, en el moment de saltar al camp, però posat al dia.\nEm sembla que aconseguiriem, com a mínim, tres coses: la primera, que els nostres nanos guanyessin orgull de ciutat; després, fer difusió del nostre patrimoni; i, finalment, potser ajudariem, de forma modesta, a l’economia local, (o què us penseu que vaig fer jo dissabte a Arenys a part d’animar al Círcol? Abans de començar el partit vaig aprofitar per comprar verdura al mercat, vaig fer un cafè, vaig pagar un pàrking i vaig fer una llambregada a la destil.leria del Calisay).\nTots som, quan ens presentem col.lectivament, – com a equip o com a ciutat -, ambaixadors d’un projecte de comunitat. Sense que haguem d’anar amb safates de Ferrero Rocher pel món, sí que estem obligats a deixar el llistó alt i a actuar amb responsabilitat. Per entendre’ns, el ximple que va tirar la cadira a la pista del Palau Olímpic l’altre dia, no seria el model a seguir.\nA fora, ja sigui a Mollet, a Horta o a Sant Andreu de Llavaneres, quan hi arriba un equip de Badalona, hi ha d’arribar un grup de gent que estima el fair play, que xerra amb els pares de l’equip contrari, que ven en positiu el producte “Badalona” i que deixa una empremta positiva.\nEp, i si pot ser, a guanyar!\na gener 27, 2011 a 9:29 am | Resposta Liliana Setó\nSaps, estic molt d’acord amb tu, jo encara no faig d’embaixadora de Badalona d’aquesta manera perque el meu fill encara petit, no practica cap esport d’equip (pero ho fara segur). He pensat que a mi m’agradaria molt que al anar a cualsevol lloc tambe m’expliquesin el que no se sap de la ciutat en qüestio. Així que des d’ara m’apunto a ser embaixadora a la meva manera, amb el teu permis.


Super 8 Rochelle Rochelle (IL) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n601 East Hwy 38, Rochelle, Rochelle (IL), Estats Units, 61068\nbasat en 53 comentaris "The room had wide open setup and very clean. Staff was frien..."\nSobre Super 8 Rochelle\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Rochelle (IL), Super 8 Rochelle és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Super 8 Rochelle, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, premsa per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Super 8 Rochelle la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Rochelle (IL).


Arxius de Revolució cubana - Ab Origine Magazine\n[caption id="attachment_4080" align="alignright" width="201"] Retrat de José Martí[/caption] L'any 1953 va ser una data de gran importància per a la població cubana perquè s'entrava en l'any del centenari del naixement de José Martí. Tot i que això pogués semblar una qüestió merament anecdòtica, no ho era de cap manera ja que per a la població cubana aquest esdeveniment constituïa una veritable cita amb la història. No podem deixar de banda el fet que el poble cubà dóna una gran importància a totes les experiències d'alliberament i lluita per la independència nacional. Per tant, el component emocional que suposava entrar en l'any del centenari del naixement d'un dels principals herois de la independència cubana va esdevenir un tot revulsiu que es manifestà de forma especial en el moviment estudiantil de les principals ciutats cubanes. "Parecía que el Apóstol iba a morir en el año de su centenario, que su memoria se extinguiría para siempre, ¡tanta era la afrenta! Pero vive, no ha muerto, su pueblo es rebelde, su pueblo es digno, su pueblo es fiel a su recuerdo". Gràcies a la tasca dels estudiants el record de José Martí va esdevenir més viu que mai i s'inicià així tot un procés de mobilització ideològica al voltant de les doctrines martianes, les quals aconseguiren articular i congeniar en un mateix bloc (malgrat les discrepàncies internes) a bona part d'una societat que vivia en la més absoluta misèria. Així doncs, s'observa com bona part del poble cubà estava disposat a agafar el relleu i l'herència revolucionaria que havia quedat mig enterrada des de la seva mort. Vegem, doncs, quins són els principals esdeveniments que antecedeixen l'esclat de la revolució. Es tracta d'una sèrie d'accions protagonitzades pel sector estudiantil en contra del govern dictatorial i al marge de qualsevol partit opositor a la dictadura. Ens trobem davant d'una mobilització estudiantil sense precedents a l'illa de Cuba: Acte commemoratiu de l'assassinat de Julio Antonio Mella [caption id="attachment_4077" align="aligncenter" width="300"] La premsa es fa ressò de l'assassinat de Julio Antonio Mella[/caption] El dia 10 de gener de 1953 es varen complir 24 anys de l'assassinat de Julio Antonio Mella, membre fundador del Partit Comunista Cubà, i la Federación de Estudiantes Universitarios (FEU) decidí honrar la seva memòria tot col·locant el seu bust en una coneguda plaça de la ciutat de L'Havana. L'acte commemoratiu va transcórrer amb certa normalitat però el dia 15 de gener el bust de Julio A. Mella va ser profanat amb elements de propaganda batistana i amb pintura. Aquest acte va ser respost de forma immediata per part dels estudiants, els quals varen convocar per aquell mateix dia un míting on s'acusava el govern dictatorial d'aquell acte de degradació i alhora es criticava durament el sistema estatal en general. El míting no va poder concloure perquè la policia va fer acte de presència, cosa que provocà que la concentració estudiantil degenerés en un fort enfrontament entre les forces de l'ordre i els estudiants que va acabar amb un tiroteig. D'aquest enfrontament en van resultar ferits diversos estudiants i en especial Rubén Batista Rubio, que va ser ingressat de gravetat i que acabaria morint al cap de poques setmanes. Els estudiants de Santiago de Cuba en celebració del Centenari de Martí [caption id="attachment_4076" align="alignleft" width="242"] Jose Martí[/caption] En commemoració del natalici centenari de l'heroi nacional José Martí els estudiants de la Universitat de Santiago i en col·laboració amb la Federación de Estudiantes Universitarios de Oriente (FEUO) varen programar diverses activitats a Santiago de Cuba. Dels diversos actes celebrats convé destacar-ne un: a la mitjanit del 27 de gener, després de la ofrena floral al bust de Martí situat a la Plaza de Marte, diversos estudiants van signar un Manifest on es comprometien que enfront de la Dictadura de Batista: "responderemos los estudiantes con nuestra conducta, con una conducta sinceramente martiana (...) luchando por todos los medios a nuestro alcance por el restablecimiento de las libertades públicas y estamos dispuestos a honrar a Martí con nuestra vida si ello fuera necesario". D'aquest fragment del Manifest d'estudiants hem de destacar-ne dos aspectes d'especial importància. El primer és que la joventut cubana estava disposada a lluitar davant d'una situació que cada cop es tornava més insostenible i el segon és que aquests estudiants tenien un referent ideològic clar i indiscutible: José Martí. Desfilada de les Torxes a L'Havana [caption id="attachment_4079" align="alignright" width="251"] Marxa de torxes pel centenari de Martí[/caption] A la ciutat de L'Havana, per celebrar el centenari de l'heroi nacional, com es va fer a Santiago de Cuba, també es van organitzar nombrosos actes commemoratius. De tots aquests actes va tenir especial rellevància la imponent desfilada de torxes protagonitzada pels estudiants universitaris els quals es desplacen en formació des de la zona universitària fins a la "Fragua Martiana" de la capital. Va ser un acte multitudinari on gran part de la ciutadania es va adherir i del qual destacarem que, entre els diversos col·lectius participants, crida l'atenció un grup de milers de joves que desfilaven en perfecta formació militar, al capdavant dels quals trobem a un jove Fidel Castro. Aquests últims es convertiran en els abanderats del moviment social que avui dia es coneix com a Generación del Centenario i entre els quals podem identificar els futurs protagonistes de l'Assalt al Cuartel Moncada així com també alguns participants de la Revolució que s'iniciaria l'any 1956. Entre aquests milers de joves, hi trobem a persones de diferents estrats socials i de professions diverses. No només estava integrat per estudiants, sinó que també hi trobem obrers, joves recentment graduats i antics membres de partits polítics opositors, especialment del Partido Ortodoxo. Aquests últims, desencantats per la ineficàcia de les accions de la seva organització veien en la figura de Fidel Castro un líder que els obria el camí envers nous horitzons de lluita. Els donava esperança. La mort de Rubén Batista La mort de Rubén Batista Rubio a causa d'un tret a l'estómac per part de la policia del règim va esdevenir un punt d'inflexió en la lluita opositora a Batista, ja que esdevindria el primer màrtir de la Generación del Centenario. El seu fèretre va ser transportat a la Necròpolis de Colón a esquenes dels seus companys universitaris, de professors i d'activistes en contra la dictadura que tots plegats conformaven un sepeli proper a les 20.000 persones. [caption id="attachment_4075" align="alignleft" width="298"] L'oposició al règim de Fulgencio Batista (fotografia) va acabar amb diverses víctimes mortals al llarg dels anys.[/caption] Entre tota la multitud novament trobem un grup de joves que destacava sobre tots els altres i els quals, després de rendir culte al màrtir, varen desfilar pels carrers de la capital amb crits en contra la dictadura tot destruint els diversos elements propagandístics del règim de Batista que es trobaven al seu pas. Al capdavant d'aquests joves hi torna a aparèixer Fidel Castro. Aquí ja es comença a entreveure de forma clara com aquest grup liderat per Castro intentava anar més lluny i conduir la lluita contra la dictadura cap a un àmbit més radical. Els actes de protesta després de la mort de Rubén Batista es varen estendre fins a la Universitat de Santiago, on també trobem un nombrós grup de joves que es manifestaven obertament en contra de la dictadura pels carrers de Santiago de Cuba. A més a més, també s'organitzà un enterrament simbòlic en honor del primer màrtir estudiantil. L'efecte dominó va fer acte de presència i les accions de protesta van arribar fins a diferents punts de l’illa com Matanzas i Camagüey on els estudiants universitaris i de secundària decidiren ocupar els diferents centres d'ensenyament en acte de protesta. Les manifestacions es varen generalitzar arreu de l'illa durant els dies següents i la dictadura va respondre amb una dura repressió policial i fins i tot militar. La reacció del govern de Batista no fa altra cosa que augmentar la radicalitat de les protestes fins arribar a una situació on es reporten una gran quantitat de ferits i detinguts arreu del territori cubà. La dictadura es sentia amenaçada i per això es mostrava més violenta que mai. Manifestacions en protesta del primer aniversari de "el cuartelazo" [caption id="attachment_4078" align="alignleft" width="296"] Manifestació universitaria del FEU contra la dictadura de Batista[/caption] Els actes de protesta dels estudiants i els actes de repressió del règim no es varen aturar durant les setmanes següents, s’arribà a un punt de màxima conflictivitat el dia en què se celebrava per part del règim l'ascens de Batista com a cap de govern després d'un cop d'estat militar. Per aquell dia es van convocar nombroses manifestacions des de la FEU i d'altres organitzacions estudiantils i opositores, tot declarant el 10 de març com a dia de dol nacional. Es tracta d'uns actes als quals també es varen adherir sindicats obrers i camperols. Així doncs, d'aquell dia 10 de març també queden documentats diversos enfrontaments entre estudiants i policies on resultaren ferits un gran nombre de manifestants i s’arribà fins i tot a situacions de tirotejos. Fundació del Bloque Estudiantil Martiano i II Assemblea Nacional d'Estudiants: Gràcies a l'acció de les organitzacions universitàries de Santiago de Cuba es va fundar el Bloque Estudiantil Martiano (BEM) a través del qual es pretenia fomentar a tota la població l'estudi de la vida, el pensament i l'acció de José Martí. Aquest havia d'esdevenir el símbol de la lluita en contra del règim dictatorial. El Bloque Estudiantil, amb poc temps, es va estendre per diferents regions de l'illa com L'Havana, Manzanillo, Holguín i altres centres importants de població fins arribar al punt que sobrepassà l'àmbit universitari, ja que també s'hi adheriren fins i tot les escoles de secundària. Tot i que els actes reivindicatius en contra de la dictadura van ser força prolífics, des de les organitzacions estudiantils s'arribà a la conclusió que a tots aquests actes de protesta els mancava cohesió a nivell estatal. És per aquest motiu que es decideix celebrar una nova assemblea estudiantil. Aquesta tenia com a objectiu "la unidad nacional entre el estudiantado, la juventud y todas las fuerzas antagónicas al Gobierno". I especialment: "la determinación de un método que condujera a la contienda de las masas irredentas, y propiciar la movilización de todo el alumnado en cada protesta que se organizaría contra el régimen represivo" Així doncs, i com a conseqüència de la ineficàcia de les diferents forces polítiques opositores, els estudiants varen optar per la lluita insurreccional com l'única via de solució possible per tal de garantir el retorn a l'estabilitat institucional i democràtica del país. En conjunt, aquests esdeveniments que van tenir lloc durant els 6 primers mesos de 1953, esdevenen una bona mostra de la tensió que s'estava vivint a la República de Cuba. Una tensió que es va expressar i canalitzar magníficament a través del moviment universitari, el qual va ser l'encarregat d'introduir en les seves reivindicacions un component ideològic eminentment martià. Com ja s'ha comentat, els actes de protesta dirigits per l'Assemblea Nacional d'Estudiants es van escampar arreu de l'illa tot sobrepassant l'àmbit estudiantil i aglutinant, per fi, a bona part de la societat cubana. Ens trobem davant d'un moviment social que està guiat per uns objectius els quals són compartits per quasi la totalitat de la ciutadania i on les discrepàncies tan sols es troben en termes d'estratègia a l'hora d'aconseguir l'alliberament nacional del país. [caption id="attachment_4074" align="alignleft" width="299"] Fidel Castro (primer per l'esquerra) universitari.[/caption] Entre aquestes discrepàncies estratègiques, hi trobem un grup que ja hem anat assenyalant des d'un bon principi i que coneixem com a Generación del Centenario i que, amb Fidel Castro al capdavant, han estat planificant una acció armada per tal de donar inici al procés d'alliberament nacional que explicarem a continuació. Amb tot, convé no oblidar en cap moment que aquest grup en concret es trobava inserit de forma irrefutable dins de tot d'un moviment estudiantil de gran envergadura i que neix gràcies a la gran capacitat de convocatòria que aquests tenien, cosa que propicià que molta gent abandonés els seus antics partits polítics per unir-se a aquest moviment on veien més possibilitats d'èxit. És important fer abstracció de tota idea preconcebuda que tenim al voltant de la Revolució Cubana i deixar de banda tot filtre i/o component marxista i socialista. En aquells moments, la ja esmentada Generación del Centenario es definia com un corrent profundament nacionalista, sobiranista i antiimperialista, un moviment social basat en les doctrines de José Martí.


La CUP denuncia que l'Ajuntament està malvenent terrenys municipals | NacióTarragona\nSegons els cupaires, l'objectiu del consistori és aconseguir l'adquisió de "La Font dels Lleons" amb aquests diners\nper Redacció, 2 de juny de 2016 a les 19:06 |\nLa CUP de Tarragona creu que l'Ajuntament està malvenent uns terrenys a les Gavarres amb la intenció de poder adquirir "La Font dels Lleons" – un monument arqueològic que està situat al carrer Pere Martell-.\nEls cupaires han explicat que aquesta adquisició implica un malbaratament de finques municipals, que ha requerit diverses valoracions i fins i tot d'una modificació de l'annex de les basses d'execució del pressupost. Els independentistes creuen que "s'estan regalant els terrenys". Els passos que s'estan seguint per aconseguir el monument "són perjudicials per tota la ciutadania", ha destacat Laia Estrada, portaveu de la CUP a l'Ajuntament de Tarragona.\nEstrada ha volgut remarcar el fet que hagin estat necessàries diverses valoracions "fins al punt que inicialment es permutaven dues finques municipals i amb la darrera valoració, l'Ajuntament es veu obligat a reduir-ho a la meitat i tot i així el preu del metre quadrat continua sense ajustar-se al de mercat".\nEls regidors de la CUP es basen en la comparació entre els diferents preus de les valoracions de les finques municipals a les Gavarres (que són les finques 1371/0 i 1371/1 de l'inventari municipal, de 5.998 m2 i 4.643 m2, respectivament): 252,42 €/m2 en la valoració de març de 2015 i 385,15 €/m2 en la valoració de desembre de 2015 i el preu que han calculat que han calculat que va pagar Mercadona a la mateixa zona per 827,78 €/m2 fa un parell d'anys.\nPer la seva banda, el regidor Jordi Martí ha demanat que, tal com preveu l'article 206.4.c de la llei municipal i de règim local catalana i l'article 38 de la Llei 9/93 del patrimoni cultural català, s'expropiï la Font dels Lleons al seu propietari. Segons Martí, "es tracta d'un espai que es vol museïtzar per al gaudi públic i per a això no es pot descapitalitzar el municipi. Es tracta d'un Bé Cultural d'Interès Nacional i és aquesta, la institució de l'expropiació, la figura legal que caldria aplicar si el que volem és salvar i fer accessible la Font dels Lleons".\nLaia Estrada ha afegit que, "si no es volgués portar a terme aquesta figura i s'optés per continuar les permutes, caldria adequar-les als preus de mercat que garantissin que Tarragona no hi perdés res".\nPolítica, La Font dels Lleons, CUP Tarragona, terrenys, Les Gavarres


¿Què li succeeix al nostre cos amb altes temperatures? | Onada de calor\n¿Què li succeeix al nostre cos amb les altes temperatures? | Onada de calor\nTot el que succeeix dins teu quan la temperatura puja, efectes, causes i conseqüències\nEls experts aconsellen evitar la calor extrema, hidratar-se i acudir a un metge en cas d'emergència\nBarcelona 30 de de juliol del 2020. 11:11\nLa primera onada de calorde l’estiu coincideix amb el final del mes de juliol i l’inici del mes d’agost, cosa que per a molts suposa el principi d’unes anhelades vacances. Aquest període es converteix en sinònim de desconnectar, descansar i passar més temps a l’aire lliure, unes pràctiques beneficioses per a la nostra salut física i mental però que, no obstant, poden portar-nos problemes durant aquests dies d’intensa calor.\nEn ple augment de les temperatures, exposar-nos a ambients amb temperatures elevades durant molt temps pot portar-nos a patir les conseqüències de la calor a les nostres carns.\nAixí que pugen les temperatures, el nostre cos reacciona intentant adaptar-se a la calor. És a dir, activa uns determinats mecanismes per regular el termòstat intern i mantenir la temperatura dins d’uns límits acceptables. En el cas d’un individu sa, la temperatura corporal estàndard ronda els 37 graus. Una cosa que pot anar variant aproximadament 1 grau durant el dia, depenent de factors com, per exemple, el nivell d’activitat física realitzada.\nA mesura que pugen les temperatures, el nostre cos comença a treballar per equilibrar la càrrega de calor. Per a això el primer pas és l’augment de la freqüència cardíaca, cosa que permet bombar més sang cap a la pell i les extremitats. Per això una major producció de suor, el mecanisme del cos per refredar-se. D’aquesta manera, el cos comença a treballar per evitar el col·lapse per la pujada de les temperatures.\nEl consell principal per fer front a l’onada de calor és evitar exposar-nos a situacions en què la temperatura sigui excessivament alta. El segon pas, mantenir-se hidratat / John Locher\n¿Però què succeeix quan no som capaços de fer front a tanta calor? El cos continuarà produint suor per poder-se refredar. Com més sang destinada a la pell, menys disponible per a la resta de funcions corporals. Músculs, cervell i altres òrgans interns es poden veure afectats per una sudoració prolongada. Una cosa que, en situacions extremes, pot donar lloc a malalties associades amb la calor.\nEfectes d’un cop de calor\nSi arribem al punt que el nostre cos es veu exposat a una calor extrema, arribant a rondar els 40 graus de temperatura interna, podem patir un cop de calor. Aquest es caracteritza per dos símptomes principals: augment de la temperatura corporal (hipertèrmia), d’una banda, i afectacions al sistema nerviós central, de l’altra. Per això, els primers senyals que el nostre cos es col·lapsa davant la calor són una sensació de calor extrema unida a un quadro de malestar general.\nAlguns dels símptomes característics dels cops de calor són fatiga, debilitat, confusió, mals de cap, nàusees, vòmits, ansietat, marejos, taquicàrdia i somnolència. En alguns casos, tot i que menys freqüents, també es produeix icterícia (pell groguenca), sensibilitat muscular, hipotensió, hemorràgies gastrointestinals, morats i sagnats de pell. En casos extrems, aquests símptomes poden desembocar en la pèrdua de consciència (desmai), una fallada multiorgànica i la mort.\nLes víctimes potencials\nSegons apunten els experts, tot i que els cops de calor poden afectar a qualsevol, hi ha dos perfils que es veuen més exposats a patir els efectes de la pujada de les temperatures. D’una banda, persones sedentàries, grans o amb debilitats i exposades durant dies a condicions de calor extrema. En segon lloc, persones actives físicament exposades de manera puntual a situacions de calor extrema arran d’un excessiu esforç o activitat física.\nA partir d’aquests perfils, els experts dibuixen dos possibles escenaris en els quals encaixen la majoria de persones afectades per cops de calor. En primer lloc, els casos de persones grans trobades inconscients a les seves llars després de dies de patir els efectes de la pujada de les temperatures. En segon lloc, joves actius físicament que col·lapsen després de fer una intensa activitat física en hores punta. En els dos casos, aquests escenaris acaben donant lloc a cops de calor que desemboquen directament a les sales d’urgència d’hospitals i centres d’atenció primària de tot el món.\nTot i que en alguns casos els cops de calor poden quedar en un ensurt, per a alguns col·lectius els efectes de la pujada de temperatures poden resultar mortals. Persones d’edat avançada, pacients amb medicació o individus exposats a entorns excessivament calents poden morir a causa de l’augment de temperatures propiciat per les onades de calor.


Thermae 2000 Valkenburg Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHabitació Superior Doble de luxe o amb 2 llits - Bany\nKuurpark Cauberg 25-27, Valkenburg, Valkenburg, Països Baixos - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Thermae 2000\nEl Thermae 2000, de 4 estrelles, ofereix un spa i centre de benestar de luxe, piscines i un restaurant elegant, amb vista sobre el turons de Limburg. L'establiment es troba a 15 minuts a peu del centre històric de Valkenburg. Les habitacions són espaioses i inclouen TV, minibar i bany privat amb dutxa i banyera. L'hotel organitza dies temàtics: - Els dimarts se celebra el dia amb roba. - Els dijous se celebra el dia sense roba. - Tots els primers caps de setmana de mes són dies amb roba. A la cafeteria restaurant The Lounge se serveix un bufet d'esmorzar abundant, que podreu prendre vestits amb el barnús. La cafeteria ofereix begudes i plats lleugers. Al bar Delight i al Grand Café Fresh es preparen varietat de plats saludables i de plats típics, com ara el flam de Limburg. L'hotel té WiFi gratuïta a les zones comunes, piscina coberta i exterior, banys termals i un complex de sauna. A més, ofereix una gran varietat de massatges relaxants i de tractaments de bellesa, com ara exfoliacions i tractaments facials. El Thermae 2000 Hotel es troba a 220 m del Holland Casino Valkenburg i a poc més de 10 minuts a peu del castell de Valkenburg i de les famoses coves de Vellut.\nComentaris d'Agoda (2)Comentaris de Booking.com (1356)


Setmana 'horribilis' (Albert Om)\nALBERT OM 16/04/2011 00:00\n260x366 Setmana 'horribilis' / ÀLEX GALLEGO Setmana 'horribilis' / ÀLEX GALLEGO\nHi ha una frase que el persegueix des de dilluns: "Perquè em dóna la gana". Així és com vostè va justificar per què havia revelat el sentit del vot de la vicepresidenta Joana Ortega a la consulta de Barcelona. D'aquesta manera tan impròpia en un polític seriós, responsable i tan poc donat als estirabots com vostè. "Perquè em dóna la gana" no és una frase. És un estat d'ànim.\nEl reflex, potser, d'una certa inquietud que el país es mogui i a vostè l'agafi amb el peu canviat. L'home que ha representat permanentment la centralitat des de fa trenta anys, qui sap si té un cert neguit interior que el país es desplaci i, havent-se quedat al mateix lloc, ja no sigui just al mig, sinó que es vegi desplaçat cap a un dels extrems.\n"Perquè em dóna la gana" no és una frase, li deia. És el reflex d'una nova etapa en la seva carrera política. L'home que es mou com ningú a les altes esferes del poder empresarial, mediàtic i polític; el que controla passadissos i despatxos, el que mou fils i obre portes; el que ha tocat i toca poder a Madrid i a Brussel·les, aquest home, ara que CiU ha tornat a governar Catalunya, ara que Jordi Pujol ja no el pot collar de tan a prop i ho deixa en mans (i mai millor dit) de la seva dona, ara que Artur Mas sembla que li ha donat via lliure, aquest home -deia- ara fa un pas endavant, aparentment imperceptible però d'una gran rellevància.\nVostè que sempre havia manat sense que es notés, ara em fa l'efecte que vol manar i que es noti que mana. Com si tingués ganes de mostrar el poder que durant tants anys li han negat en públic. Vostè no és conseller, però la sensació que transmet és que està molt per sobre de la vicepresidenta i que treballa en paral·lel al president, "això tu i això jo".\nFer ostentació de tenir més poder del que un mateix realment té comporta el risc de perdre la immunitat mediàtica. Abans, qui volia desgastar Pujol l'havia d'elogiar desaforadament a vostè. Els que ara volen desgastar Artur Mas fan just al revés: el posen a vostè al mig de la diana. Potser és que a l'ombra tampoc s'hi està tan malament.


El riu Francolí és tres vegades el riu Ebre a conseqüència de les intenses pluges - Imagina Ràdio\nEl riu Francolí és tres vegades el riu Ebre a conseqüència de les intenses pluges\nTwitter: Josep Suñé @pepsunye\nPel riu Francolí han arribat a baixar més de 1.200 metres cúbics per segon, en canvi, en aquests moments, pel riu Ebre al seu pas per Tortosa, en prou feines se superen els 400 metres cúbics per segon. El Francolí ha portat tres vegades més aigua que el riu Ebre i això ha provocat molts problemes i moltes afectacions a les poblacions properes.\nL’Espluga de Francolí ha estat un dels municipis més afectats per les tempestes i l’augment dels rius i rieres. Les canyes i runa que dimarts a la nit baixaven amb força pel riu Francolí van taponar un dels ponts i això va fer que el nivell de l’aigua pugés uns metres. Es va endur un restaurant sencer i un habitatge, a més de cotxes que hi havia aparcats al carrer. El carrer de la Font ha estat un dels més afectats. La línia de l’aigua es veu a les façanes, a quasi dos metres d’alçada. Els baixos de les cases es troben plens de fang i runa i el que hi havia a l’interior està destrossat, inclosos tractors, cotxes, maquinària o eines. Els veïns treballen des de primera hora d’aquest dimecres per recuperar la normalitat.\nL’afectació de la llevantada al Camp de Tarragona ha sigut molt més destructiva que no pas a les Terres de l’Ebre, on en aquests moments ja s’està començant a recuperar la normalitat.\nUn dels ponts de l’Espluga de Francolí afectats per la crescuda del riu\nCamp de Tarragona ebre Francolí llevantada pluges pluja riu ebre riu Francolí temporal Terres de l'EBre\nAgenda setmanal del Campus Terres de l'Ebre de la URV\nEl Fòrum Amposta Empresa arriba a la seva 8a edició


Tractaments per a la COVID-19: què sabem i què queda per conèixer? | ASSCAT\nTractaments per a la COVID-19: què sabem i què queda per conèixer?\n14/04/2020 | Notícies de premsa\nUna àmplia activitat formativa espanyola, amb experts en malalties infeccioses nacionals i internacionals sobre l’últim en SARS-CoV-2 i COVID-19, va analitzar les teràpies més prometedores amb antivirals i antiinflamatoris, que compten amb assajos clínics en marxa, amb hidroxicloroquina, remdesivir, tocilizumab i baricitinib.\nL’1 d’abril, la Societat Espanyola de Malalties Infeccioses i Microbiologia Clínica va organitzar una àmplia activitat formativa, en col·laboració amb Gilead, a través d’un webinar amb experts en malalties infeccioses nacionals i internacionals, emesa en streaming sota el títol An update on SARS-CoV-2 and COVID-19 on van participar més de 8.000 persones.\nCentrats en el bloc terapèutic, el Dr. Oriol Mitjà, cap de la Unitat d’Infeccions de Transmissió Sexual de l’Hospital Germans Trias i Pujol, de Barcelona, va centrar la seva exposició en saber si hidroxicloroquina pot ser una resposta real enfront al nou coronavirus. Va recordar que juntament amb cloroquina són fàrmacs ben coneguts des de fa anys, que s’empren sobretot contra la malària i en patologies reumàtiques cròniques; són ben tolerats i segurs, amb senzills esquemes d’adherència.\nEl Dr. Mitjà va voler diferenciar l’ús del fàrmac en profilaxi postexposició per a treballadors sanitaris amb exposició viral documentada sense els equips de protecció adequats, després d’un triatge inadequat d’un cas sospitós, o bé davant la manca d’equips de protecció individuals adequats.\nTambé és una estratègia a considerar en membres familiars que cuiden a un cas en aïllament domiciliari. La teràpia amb hidroxicloroquina precisa d’una dosi inicial elevada per obtenir nivells protectors i mantenir-los durant un període de 14 dies. D’altra banda, quant a la profilaxi preexposició, seria només pels treballadors sanitaris altament exposats, en els quals la teràpia postexposició és inadequada per a una protecció adequada.\nEn aquests casos no és tan urgent assolir els nivells terapèutics, pel que hem de centrar-nos en la tolerància al fàrmac. Quant a l’ús del fàrmac com a profilaxi en els contactes, s’estima que la taxa de contagi a les llars és del 15%, i la taxa en els contactes estrets, del 10%, pel que és precís desenvolupar estratègies per protegir a persones d’alt risc, com a treballadors sanitaris i contactes estrets de casos confirmats.\nFortalesa in vitro i a la cerca de la dosi òptima\nEl Dr. Mitjà va exposar algunes dades importants sobre resultats in vitro amb hidroxicloroquina, on ha mostrat bons resultats com antiviral en infeccions per SARS-CoV i MERS-CoV , amb inhibició de l’increment de l’ARN viral de 50% a una concentració d’aproximadament 5 micro moles, dada fonamental per trobar la dosi òptima d’inhibició del virus.\nAixí mateix, hidroxicloroquina va ser més potent que cloroquina per inhibir in vitro a SARS-CoV-2. L’especialista també va comentar els resultats d’un estudi francès recent no aleatoritzat, sobre 36 pacients, que va mostrar que hidroxicloroquina sola o en combinació amb azitromicina redueix la detecció de l’ARN viral al sisè dia de tractament en un 70% front a un 12,5%.\nEl Dr. Mitjá va fer un recorregut pels diferents estudis que s’estan duent a terme amb hidroxicloroquina en combinació amb diferents fàrmacs, esquemes de dosificació i objectius primaris, tant per postexposició (Universitat de Washington, Toronto, Universitat de Minnesota i Barcelona) com per a preexposición (Oxford, South-East Àsia).\nEntre aquests estudis es troba el que coordina el Dr. Mitjà sobre profilaxi postexposició, amb dosis d’hidroxicloroquina de 800 mg d’inici i 400 mg del segon al setè dia, amb el qual es busca reduir el nombre de dies en què una persona pot contagiar el virus. Quant a aspectes farmacològics d’hidroxicloroquina, va ressaltar la seguretat del fàrmac, destacant que amb altes dosis s’aconsegueixen nivells plasmàtics elevats que es corresponen amb els aconseguits a nivell pulmonar, tot i que s’està en espera de conèixer les concentracions en les cèl·lules epitelials pulmonars.\nQuant al fet que hidroxicloroquina estigui indicada en majors de 80 anys, el Dr. Mitjà va senyalar que és un fàrmac molt segur, però entre les seves principals contraindicacions estan insuficiència renal, QT prolongat i tractament amb antiarítmics, trastorns més prevalents en la gent gran que hauria d’identificar i valorar el risc de complicacions. D’altra banda, quant a la necessitat de sol·licitar prova d’anticossos immunoglobulina G previs a la teràpia preexposició i postexposició amb el fàrmac per veure l’estat immunitari front al virus, va comentar que és rellevant realitzar-la, sobretot en contactes estrets i persones grans per veure si han adquirit o no la infecció, així com en el personal sanitari, per la possibilitat de transmetre el contagi; per tant, es recomana determinar immunoglobulina M i immunoglobulina G front al virus abans de tractar.\nCada fàrmac en el seu moment segons l’estadi de la malaltia\nEn la seva presentació, el Dr. José María Miró, consultor del Departament de Malalties Infeccioses de l’Hospital Clínic de Barcelona, va parlar sobre l’ús de remdesivir i tocilizumab en l’abordatge de la COVID-19. Va introduir el tema recordant amb una gràfica els estadis clínics de la malaltia, on va explicar que la teràpia amb antivirals té la seva indicació en la fase precoç de la infecció, és a dir, en la primera i meitat de la segona setmana després de la infecció; i la teràpia amb antiinflamatoris estaria indicada a continuació, en la fase de resposta hiperinflamatòria de l’hostatger.\nL’especialista va destacar la importància de tractar precoçment els casos de la COVID-19 i que els estudis on s’administren els antivirals en la fase molt avançada de la malaltia impedeixen observar l’autèntic efecte d’aquests fàrmacs. Així, es va referir a un dels primers assajos aleatoritzats controlats que es va publicar a NEJM, amb els antiretrovirals lopinavir-ritonavir, i que no va obtenir els resultats positius esperats, perquè es van administrar en pacients en estat crític i molt deteriorats. Però si s’observaven les dades d’aquest mateix estudi en malalts que van rebre el tractament durant els primers dies de la infecció, l’efecte era diferent.\nEl més potent front al nou coronavirus\nRemdesivir és un antiviral que inhibeix l’ARN polimerasa, efectiu in vitro en animals amb síndrome respiratòria aguda severa i síndrome respiratòria de l’Orient Mitjà. Inhibeix la infecció epidèmica i zoonòtica del coronavirus. A més és actiu en MERS-CoV en macacos Rhesus, s’ha vist que disminueix la càrrega viral en mucoses nasofaringes i a nivell bronquial, i redueix la lesió pulmonar testada mitjançant histologia. També hi ha estudis que apunten un paper profilàctic de remdesivir. Auqest inhibidor de la polimerasa és l’antiviral més potent in vitro i in vivo front al nou coronavirus.\nEl Dr. Miró va senyalar que a l’1 d’abril hi havia 10 estudies amb remdesivir comparat amb diversos fàrmacs, com hidroxicloroquina, lopinavir/ritonavir, i interferón beta1b, que es duen a terme a la Xina, Europa i els Estats Units; a Espanya n’hi ha 2 amb més de 100 pacients.\nDels assajos clínics en marxa amb remdesivir, Espanya participa amb vuit centres, i ajudaran a determinar la durada de la teràpia, la seva eficàcia i seguretat en pacients amb pneumònia moderada a greu. Els primers resultats d’aquests estudis podrien estar disponibles a finals de maig, no només amb aquest fàrmac, sinó amb alguns altres, va senyalar l’expert.\nD’altra banda, quant al fàrmac tocilizumab, que és un inhibidor de dos receptors de la interleucina-6 (siL-6R i miL-6R), ja es té gran experiència en artritis reumatoïde, poliartritis idiopàtica, arteritis de cèl·lules gegants, i síndrome d’hiperactivació macrofàgia, similars al que passa en la COVID-19. S’usa una dosi de 8 mg/Kg; en pacients amb pes major de 80 Kg serien 600 mg via intravenosa, i es pot considerar una segona dosi a les 12 hores; en menors de 80 Kg s’usen 400 mg via intravenosa, i és possible considerar una segona dosi a les 12 hores. Té llarga vida mitjana detectant-se en plasma durant aproximadament 14 dies. Els principals efectes secundaris consisteixen en infeccions del tracte respiratori superior, cefalea, hipertensió, i alteracions de funció hepàtica.\nResultats preliminars espectaculars\nL’únic assaig clínic amb aquest fàrmac trobat a PubMed és un realitzat a la Xina sobre 21 pacients (17 amb pneumònia severa, i 4 crítics) que va senyalar que en tots els casos va disminuir la febre el primer dia, així com alguns símptomes clínics (sense especificar massa quins). Així mateix, l’analítica d’interleucina-6 va disminuir el primer dia en un 50%, el que podem qualificar com a resultats preliminars espectaculars.\nLes lesions pulmonars controlades mitjançant tomografia computadoritzada, van disminuir la seva mida i extensió als 7 dies. No es van registrar reaccions adverses greus.\nLes indicacions, segons els assajos clínics en marxa, serien donar-lo com a teràpia precoç de malaltia moderada/greu, pneumònia severa, i en pacients crítics en cures intensives.\nAltres 7 assajos amb tocilizumab comparats amb fàrmacs com favipiravir, i anakinra, entre d’altres, es duen a terme en pacients amb pneumònia i síndrome de distrès respiratòria aguda. El Dr. Miró va repassar alguns estudis amb tocilizumab, encara oberts per avaluar la seva seguretat i eficàcia en pneumònia greu i crítica, així com per determinar el nombre de dosi idoni.\nL’especialista va contestar a una pregunta sobre el moment adequat d’introduir tocilizumab en la teràpia, senyalant que en pneumònies amb insuficiència respiratòria que precisen oxigenoteràpia, amb saturacions por sota del 93%, elevació de paràmetres inflamatoris com la interleucina-6, o quan augmenta el dímer D.\nVa respondre a una altra pregunta sobre combinacions de remdesivir i inhibidors de interleucines, senyalant que hi ha assajos en marxa que analitzen aquesta combinació amb tocilizumab i anakinra, però s’hauran d’esperar resultats per respondre sobre aquesta opció terapèutica de forma adequada.\nUn regulador de l’endocitosi i del tràfic intracel·lular\nUna altra intervenció del Dr. Peter Richardson, del Imperial College, de Londres, Regne Unit, va començar parlant de la plataforma BenevolentAI, que és la major base d’informació mèdica estructurada, amb aproximadament 140 milions de dades no estructurades, i 400 bilions de dades de pacients, que inclou moltes connexions extretes de la literatura científica mitjançant l’aprenentatge automàtic. És una eina innovadora que transforma els descobriments farmacològics i els dirigeix per desenvolupar fàrmacs eficaços.\nEl receptor del nou coronavirus podria ser ECA2, una proteïna de la superfície cel·lular present en diversos teixits, entre ells les cèl·lules epitelials alveolars pulmonars. Un regulador conegut de l’endocitosi és la proteïna cinasa 1, denominada AAK1. La interrupció d’aquesta proteïna podria bloquejar el pas del virus a les cèl·lules i també l’assemblatge viral intracel·lular.\nDels 378 inhibidors d’AAK1 coneguts, 47 han estat aprovats per a ús mèdic, i sis van inhibir AAK1 amb alta afinitat. Algun d’aquests sis fàrmacs d’alta afinitat d’unió a AAK1 inhibeix la cinasa Janus, que s’uneix a una altra cinasa que regula de l’endocitosi, mecanisme pel qual el virus envaeix la cèl·lula.\nEl Dr. Richardson va indicar que van buscar fàrmacs aprovats que poguessin bloquejar el procés d’infecció viral, i es van centrar en reguladors de l’endocitosi i del tràfic intracel·lular, el qual també és antiinflamatori, i en fàrmacs antiinflamatoris inhibidors d’AAK1 i GAK, inclosos baricitinib, fedratinib i ruxolitinib. D’aquests es va prioritzar baricitinib per una millor previsió d’inhibir l’AAK1, precisar només d’una dosi oral diària, no tenir toxicitats en tractaments curts amb dosis de 10 mg, bon aclariment renal, i possibilitat de combinar-se amb antivirals d’acció directa.\nHi ha diversos estudis en model murí que mostren un bloqueig del senyal antiviral del interferó 1, en coronavirus com la síndrome respiratòria aguda severa i síndrome respiratòria de l’Orient Mitjà.\nAixò ens fa pensar que en la malaltia en humans el interferó només hauria d’usar-se de forma precoç després de la infecció, i no més tard. Per això baricitinib hauria de ser administrat quan el pacient ingressa a l’hospital, no abans després de la infecció.\nL’expert va afegir que hi ha diversos estudis en marxa amb baricitinib, com el de Prato, a Itàlia, un altre a Nova Scotia (Canadà), el de Southern Califòrnia, i també al Regne Unit. També hi ha algunes dades clíniques en pacients, s’han documentat dades d’almenys 4 a Milà, i altres dos pacients més van ser donats d’alta sense càrrega viral detectable i amb baixa xifra d’interleucina-6, entre algunes dades més d’altres malalts.\nAutor: Dr. Javier Cotelo\nPronòstic dels pacients amb COVID-19 que tenen mal...


Com convertir els recursos de la comunitat en oportunitats educatives? – BLE\nHome/Recursos/Com convertir els recursos de la comunitat en oportunitats educatives?\nExperiència de l’escola Jaume Miret, Lleida\nEn el marc de la proposta Educacio360, que busca impulsar i donar suport pràctiques educatives que connectin els espais i els temps educatius de la vida dels infants i joves tant dins com fora de l’escola, es presenta en aquest vídeo l’experiència educativa de l’escola Jaume Miret de Sose.\nL’escola ha impulsat un projecte educatiu convertint els recursos de la comunitat en oportunitats educatives. A partir de la campanya d’excavacions al jaciment íber de Gebut, el nou equip directiu del centre ha elaborat un projecte educatiu entorn el jaciment que inclou la participació d’agents educatius tant diversos com el grup d’aqueòlegs de la Universitat de Lleida, el Museu de Lleida, les famílies, l’ajuntament i el Centre de Recursos Pedagògics del Segrià.


Els anarquistes acusats de voler atemptar a Montserrat diuen que hi van anar d'excursió - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls anarquistes acusats de voler atemptar a Montserrat diuen que hi van anar d'excursió\nEls dos processats neguen haver llançat un artefacte al Pilar i d'haver-ho intentat al monestir bagenc\nefemadrid 09.03.2016 | 08:09\nLa parella d´acusats, durant el judici ahir a l´Audiència Nacional EFE\nVinculen dues anarquistes detingudes amb el grup que volia atemptar a Montserrat\nJutgen dos anarquistes acusats de voler atemptar a Montserrat\nEl matrimoni anarquista acusat d'haver atemptat a la basílica del Pilar i d'haver-ho intentat al monestir de Montserrat, l'any 2013, van negar ahir els fets, durant el judici celebrat a Madrid. Els acusats van negar integrar cap organització terrorista, cosa que, van dir, seria contrari a les seves idees.\nEls dos acusats, d'origen xilè, van assegurar que no havien participat en l'atemptat contra la basílica del Pilar, el 2 d'octubre del 2013, on va resultar ferida una dona, i que tampoc no n'havien preparat un altre a Montserrat. Segons van assegurar, el dia que van ser gravats per les càmeres del monestir hi havien anat per visitar-lo com a turistes, "per interès cultural".\nL'Audiència Nacional va iniciar ahir el judici de Francisco Javier Solar Domínguez i Mónica Andrea Caballero Sepúlveda, per a qui la fiscal demana 44 anys de presó per diversos delictes, entre aquests pertinença a organització terrorista.\nEls dos acusats, que només van respondre preguntes dels seus advocats, ja van ser jutjats en una causa similar a Xile, en la qual van resultar absolts. Segons la fiscal, tots dos formaven part del Comando Insurreccionalista Mateo Morral, que estava integrat al seu torn en els Grups Anarquistes Coordinats, una estructura que es va crear el 2012 per organitzar els grups anarquistes que fins a aquell moment actuaven aïllats.\nEls processats van negar pertànyer a cap organització terrorista, perquè és contrari al seu ideari anarquista, que considera "perjudicial per a l'ésser humà qualsevol cúpula de poder", ja que "afecta la llibertat individual".\nSolar va dir que havia estudiat antropologia i que en arribar a Barcelona va fer un màster universitari a l'Escola de Filologia en què va treure una nota de 8,5. Va reconèixer que havia participat en manifestacions i en assemblees amb anarquistes i representants d'altres col·lectius polítics, però que no havia comès cap atemptat, ni tingut armes ni explosius ni integrat cap organització terrorista.\nLa seva dona va dir que té estudis universitaris en pedagogia en arts visuals i que està matriculada a la UNED. Com el seu marit, Caballero va assegurar que mai no havia estat a Saragossa i que a Montserrat hi havia anat d'excursió.


Mesures especials en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia | PIMEC\nMesures especials en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia\nEs prohibeixen les trobades i reunions de més de deu persones tant en l'àmbit privat com en l'àmbit públic. No es consideren incloses en aquesta prohibició les activitats laborals.\nLa Resolució SLT/2107/2020, de 28 d'agost, inclou un seguit de mesures especials en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19 al territori de Catalunya.\nLes mesures contingudes en aquesta Resolució són aplicables a totes les persones que es trobin i circulin per Catalunya, així com a les persones titulars de qualsevol activitat econòmica, empresarial o establiment d'ús públic o obert al públic ubicat en aquests territoris.\nPel que fa a les reunions i/o trobades (familiars i de caràcter social), es prohibeixen les trobades i reunions de més de deu persones tant en l'àmbit privat com en l'àmbit públic. No es consideren incloses en aquesta prohibició les activitats laborals, les activitats de culte, actes religiosos com casaments, serveis religiosos, celebracions i cerimònies fúnebres ni els mitjans de transport públic.\nTambé resten excloses de la present Resolució les activitats culturals, d'arts escèniques i musicals, cinema o exposicions en recintes estables, com ara teatres, cinemes, carpes de circ o similars, sempre que es compleixin les indicacions dels plans sectorials aprovats pel Comitè de Direcció del Pla d'actuació del PROCICAT.\nAquesta limitació serà igualment aplicable a les taules ubicades en terrasses, restaurants i bars, amb un màxim de deu persones per taula o agrupació d'aquestes, sense perjudici del compliment de les distàncies mínimes entre taules o grups de taules que estableixin les resolucions de les autoritats sanitàries.\nNo hi poden participar persones que tinguin símptomes de COVID-19 o que hagin d'estar aïllades o en quarantena per qualsevol motiu.\nAquesta limitació no és aplicable al dret de manifestació, el qual podrà ser exercit en les condicions que determini l'autoritat competent, i sense perjudici del compliment de les limitacions establertes amb caràcter general per les autoritats sanitàries en els espais públics.


L'emoji de la Senyera serà possible ben aviat - Softcatalà\nEstà previst que Unicode publiqui al juny la versió 10 del seu estàndard. Això inclourà novetats en l'annex UTR #51 que defineix els emojis. Amb la nova versió, les empreses tecnològiques, com ara WhatsApp, Twitter, Apple, Google o Samsung, sí que podran codificar la Senyera i, en aquest cas, el usuaris podran usar-la en els sistemes de missatgeria, aplicacions web, Internet, mòbils i tauletes.\nbandera emoji emojis Senyera Unicode\nLa nova versió d’Unicode eliminarà les limitacions tècniques que impedeixen definir l’emoji de la Senyera. La disponibilitat final d’aquest emoji dependrà dels fabricants d’aparells i aplicacions.\nQuè és Unicode?\nUnicode és un consorci, amb seu a Califòrnia, format per empreses tecnològiques, organismes estandarditzadors estatals i ciutadans que defineix un estàndard internacional amb l’objectiu de poder codificar digitalment text en qualsevol llengua, alfabet i sistema d’escriptura, i de manera universal. Per a fer-ho, Unicode defineix una taula de codis immensa, on assigna un codi únic a cada pictograma i n’estableix les propietats semàntiques. També publica un recull d’annexos on es defineixen algorismes útils en la codificació de llengües, per exemple com dividir un text en frases i paraules i elabora el CLDR, una gran base de dades amb informació de moltes llengües. A tota aquesta informació que conforma l’estàndard se la coneix amb el mateix nom del consorci: Unicode.\nEl consorci, de forma regular, publica noves versions del seu estàndard, de manera que els fabricants que l’usen saben que la compatibilitat i interoperabilitat són garantides. Això és, qualsevol informació codificada digitalment usant Unicode es pot transmetre entre diferents plataformes i emmagatzemar-la, sense que hi hagi cap error ni pèrdua d’informació. Seria molt difícil que Internet hagués tingut el desenvolupament actual sense l’existència d’Unicode.\nEls emojis i Unicode\nUnicode, en el seu objectiu d’unificar tots els jocs de caràcters mundials, va incloure també els caràcters usats per les companyies japoneses de telefonia mòbil, que usaven uns jocs de caràcters propis. Aquestes companyies, a més dels caràcters necessaris per al japonès, també oferien els emojis als seus aparells. Per a poder adoptar Unicode en els seus sistemes, els fabricants japonesos van sol·licitar al consorci que els emojis també s’afegissin a l’estàndard global. És així com Unicode va afegir els primers emojis al seu estàndard i va esdevenir l’organisme que en regula la seva inclusió a l’estàndard.\nActualment, qualsevol persona o organisme interessat pot proposar emojis nous al consorci Unicode. Regularment se n’afegeixen a l’estàndard, sempre que compleixin uns criteris determinats. Poc després els fabricants adopten la nova versió de l’estàndard Unicode, els sistemes operatius o aplicacions s’actualitzen i l’emoji en qüestió es pot usar als aparells, aplicacions i plataformes web. Un exemple proper d’aquest procediment és l’emoji de la paella. Després un procés relativament curt ja es pot usar a Internet i en la majoria d’aparells i aplicacions.\nEmojis de banderes\nLes banderes són un cas particular d’emojis. Avui es poden triar moltes banderes, molts ciutadans troben a mancar-ne algunes de molt populars. Per exemple, a Texas usen la bandera de Xile, que hi té molta retirada. També s’han fet campanyes per a demanar banderes no estatals al WhatsApp, per exemple de la Senyera, l’Estelada i les banderes d’Escòcia, Gal·les. Per a entendre el perquè aquest tipus de banderes no són disponibles, cal tenir present la història dels emojis de banderes i com les codifica Unicode.\nEls emojis de banderes actuals són conseqüència del fet que les operadores japoneses tenien 10 banderes en els seus jocs de caràcters. Quan Unicode va incorporar aquests caràcters al codi estàndard universal va haver de decidir com incorporar-les. Les banderes sempre són font de conflictes i Unicode no volia maldecaps, així que va dissenyar un mecanisme per a rodejar la qüestió. En comptes de definir un codi per a cada bandera (i haver de definir quines banderes tenien codi i quines no), va definir 26 caràcters especials, de la A a la Z, anomenats Regional Indicator Symbols (RIS) i l’esquema següent: cada parella de codis RIS defineix un territori, segons el llistat internacional ISO 3166 d’estats, territoris dependents i àrees especials d’interès geogràfic. Així, la parella AD defineix l’estat Andorrà, US els Estats Units d’Amèrica, GI Gibraltar, IC les Illes Canàries i EA el conjunt format per Ceuta i Melilla. Els fabricants poden (noteu la potestat) representar aquestes parelles de codis RIS amb la bandera del territori corresponent, o bé mostrar la parella de codis RIS. És per això que segons la plataforma algunes vegades es veuen parelles de lletres, amb una tonalitat blavosa, en comptes de la bandera. Són els codis RIS. I també per això les banderes compten com a dos caràcters a Twitter en comptes d’un, perquè internament són dos caràcters (una parella RIS).\nAquest mecanisme per als emojis de banderes és prou flexible. Unicode no ha de definir què és un Estat, ni quines banderes han de mostrar-se. Cada fabricant pot triar quines banderes representar, i quines no. El MS Windows, per exemple, no en mostra cap. El mecanisme d’Unicode per a les banderes només té un però: les úniques banderes que es poden implementar s’han de correspondre amb territoris amb codi ISO de 2 lletres (Andorra, França, Estats Units, Gibraltar…). Si tens codi ISO de 2 lletres, pots tenir bandera, però sense codi ISO de 2 lletres no pots tenir bandera. Hi ha unes poques excepcions recollides en el mecanisme UTR #51. Per exemple, les banderes de la Unió Europea i de l’ONU, codificades amb les parelles EU i UN, respectivament. L’altra excepció és Kosovo, que tot i no tenir encara codi ISO 3166 assignat, es representa amb el codi XK en tot l’estàndard Unicode, també en els emojis de banderes, per un acord dels fabricants principals.\nLa limitació de l’esquema vigent és prou evident en casos com Escòcia, Anglaterra o Catalunya. Aquests territoris no tenen codi ISO de 2 lletres i per això no es poden representar les banderes en l’estàndard Unicode, tot i que un bon nombre d’usuaris voldrien poder-les usar. El cas de les banderes britàniques, per exemple, ha tingut molta repercussió a les xarxes i als mitjans de comunicació britànics i recentment WhatsApp va afegir aquests emojis a la popular aplicació de missatgeria de forma unilateral, amb una codificació que no segueix l’estàndard Unicode, de manera que no és possible intercanviar aquestes banderes fora d’aquesta plataforma de missatgeria.\nLa necessitat d’ampliar el catàleg de banderes fa que els fabricants diguin la seva en el consorci, i el consorci és sensible a les peticions, sempre que siguin justificades i no es creïn incompatibilitats. Així doncs, atès que els fabricants reclamaven a Unicode poder representar banderes d’entitats territorials més enllà del primer nivell de l’estàndard ISO 3166, Unicode ha variat l’esquema per a poder-ho fer.\nLa proposta de l’annex UTR #51 està en una fase molt avançada d’elaboració i es va debatre en el darrer comitè d’Unicode que es va fer entre el 23 i 26 de febrer a la seu d’Apple, Cupertino. La versió amb els canvis acordats en aquestes sessions es va publicar el passat 3 de març. Aquesta és l’última fase abans no es publiqui definitivament el nou esquema dels emojis de banderes i formi part de la nova versió de l’estàndard, l’Unicode 10, que es publicarà cap a finals de juny de 2017.\nEn el nou esquema es poden definir territoris de 2n nivell de l’estàndard ISO 3166. Per exemple, es poden definir estats dels Estats Units, departaments francesos, els länder alemanys o les comunitats autònomes de l’Estat espanyol. Com passa ara, cada fabricant decidirà quins territoris mereixen ser representats amb la bandera corresponent i quins no.\nUn fet important a observar és que aquest nou esquema no permet definir banderes històriques, moviments polítics, ni regions que no siguin subdivisions d’estats en l’estàndard ISO. Per exemple, no es podran definir les banderes de la II República Espanyola, l’Estelada, del Tibet ni l’esperantista.\nUn altre factor a tenir en compte és que Unicode preveu que aquest nou mecanisme s’aplicarà en poques banderes i de moment comença amb només 3: Anglaterra, Escòcia i Gal·les. Segons el calendari previst, a finals d’aquest any 2017 aquests emojis començaran a arribar als mòbils, segons cada fabricant, i potser abans a les aplicacions web i de missatgeria. No hi haurà cap limitació tècnica a implementar qualsevol bandera de les comunitats autònomes de l’estat espanyol. En aquest sentit, els fabricants podran definir les banderes de, per exemple, el Principat de Catalunya, les Illes Balears o el País Valencià. Només cal que en tinguin la voluntat.\nÚs de les banderes\nLa possibilitat de representar la Senyera en l’estàndard Unicode és molt important. Es pot usar per a representar Catalunya, o els catalans presents en actes internacionals. Un altre cas d’ús és per a representar la llengua catalana. Les banderes només representen territoris però, tot i que es considera una mala pràctica, sovint les banderes també s’usen per a representar llengües. Així, és força habitual trobar menús o documentació on la Senyera representa la llengua catalana. Per exemple en caixers, punts de venda, pàgines web, fulletons turístics, jocs…\nIncorporació de la Senyera\nCal tenir present que amb el nou estàndard no és automàtic que aparegui la Senyera. Amb el nou esquema desapareixen les dificultats tècniques per a codificar-la, però seran els fabricants que tindran la facultat de mostrar la Senyera, no hi estaran obligats. Si decideixen mostrar la Senyera, aleshores caldrà esperar l’actualització corresponent als dispositius perquè els tipus de lletra digitals incorporin la Senyera. Està previst que els fabricants es coordinin i acordin quines banderes mostrar. Té sentit pensar que si, per exemple, Google mostra la Senyera, Apple també ho faci, i viceversa. O si la Senyera apareix a WhatsApp, també aparegui a Twitter.\nÉs important que ciutadans, associacions, empreses i administracions facin pressió als fabricants per mostrar la utilitat i necessitat de poder gaudir de l’emoji de la Senyera. Ara sí, la tecnologia ho permet, cal reclamar-ho.\nPoques hores després de publicar aquest article, el consorci Unicode ha publicat la versió beta de l’estàndard Unicode 10.0. Aquest és el pas preliminar a l’aprovació definitiva el juny. En aquesta versió beta no apareixen canvis en el document UTR #51 relacionats amb les banderes. Això vol dir que el consorci ha desacoblat l’actualització dels emojis de l’actualització de l’estàndard Unicode. De fet, l’esborrany UTR #51 està en fase de consulta pública de comentaris, tant podria aprovar-se definitivament a l’abril com a la tardor, però està en una fase molt avançada i res fa preveure que afecti al nou mecanisme de banderes referit en aquest article.\nEl mecanisme per a banderes descrit en aquest article es va aprovar el maig de 2017 a l’estàndard Unicode. Així doncs, l’emoji de la Senyera té la codificació <U+1F3F4, U+E0065, U+E0073, U+E0063, U+E0074, U+E007F>. Malgrat això, només unes poques banderes regionals (Escòcia, Gal·les i Gran Bretanya) tenen la consideració de recomanades a Unicode i el compromís dels fabricants per a fer-ne la implementació.\nL’octubre de 2017, el consorci d’Unicode va debatre d’afegir la recomanació per a les banderes de Catalunya, País Basc, Bretanya, Irlanda del Nord i els estats dels EUA. La recomanació d’aquestes banderes es rebutjà per manca d’interès dels fabricants membres d’Unicode.\nAixí doncs, des de maig de 2017, qualsevol fabricant pot implementar l’emoji de la Senyera, afegint el grafisme adient a les fonts digitals que usa, però mentre no sigui recomanada a Unicode el seu ús no és garantit a la majoria de plataformes.\nEstaria bé tenir-la ara abans del referèndum. Necessitem expressar-nos amb igualtat.\nEncara estem esperant...\nBona vesprada, Antoni. Sí, encara estem esperant, mentre els grans fabricants i empreses tecnològiques no vegen que hi ha interés, em pense que seguirem esperant (encara que tècnicament ja és possible).


SorroBloc: Castell de Commarque - La Roque-Saint-Christophe - Cova de Lascaux II... (04)\nAvui, dijous 26, visitarem en primer lloc un lloc emblemàtic, misteriós i solitari. El castell de Commarque.\nCom que l'accés fins a l'indret on és ubicat el castell, es fa pràcticament a peu per un camí enmig del bosc d'uns 600 metres, és pel que se li ha donat el nom de "fortalesa oblidada".\nEs troba ubicat al fons de la Vall del riu Beune, entre Sarlat i Les Eyzies. Els seus orígens es remunten al segle XIIè i consta de diversos edificis dominats per una torre d'homenatge i un gran Saló.\nEl lloc on està ubicat és realment espectacular, damunt d'una base de roca en la que hi ha excavades unes coves que foren antics habitatges troglodites de fa uns 15.000 anys.\nDamunt d'aquesta prehistòria es va construir aquest fabulós complex que era més aviat un habitacle medieval, amb la seva capella, les seves cases nobles i el castell dels senyors feudals.\nSi llegiu atentament la història del castell, en l'enllaç de la Wikipédia (aquí), podreu veure com el castell va anar passant d'una propietat a una altre al llarg dels segles, fins i tot va passar a mans dels anglesos el 1406 que el conservaren durant uns quants anys, però ja a partir del 1500 el Castrum de Commarque va ser abandonat paulatinament pels seus habitants.\nGuy de Beynac fou el darrer propietari i va morir el 1656. Des d'aleshores es va anar despoblant, i especialment a partir del segle XVIIIè. va quedar totalment abandonat. Tant és així que la vegetació el va anar cobrint gairebé totalment.\nVa ser quan l'any 1968, Hubert de Commarque, va adquirir aquestes ruïnes i va començar a consolidar les parts més conservades. A partir del 1994 s'han succeït diverses campanyes de recuperació i també d'excavacions arqueològiques del seu passat neolític.\nLa visita a quest indret fou llarga i interessant i mentre el guia explicava pormenoritzadament cada un dels llocs i les restes de l'església i dels murs de les cases nobles, nosaltres vam anar ascendint seguint el circuit marcat fins assolir el meu objectiu, que no era altre que poder pujar al punt més alt del castell.\nAl cim del Donjon, o torreó, damunt la quadrada, monumental, i encara ben conservada torre de l'homenatge, amb les seves diverses sales...\nDes d'una de les seves terrasses es podia fer la típica foto del castell veí, el château de Laussel, que en èpoques històriques passades va estar enfrontat amb aquest, ja que estava en poder dels anglesos.\nDes de dalt de tot de la torre la vista de la vall era esplèndida...\n(la resta del grup al peu de la torre)\n(la darrera plataforma i escala abans de pujar al Donjon final,\namb el castell de Laussel al fons)\nFinalitzada la visita a aquest interessant castell, va arribar l'hora de dinar i ens traslladem a la localitat de Les Eyzies-de-Tayac, on dinarem a l'Hôtel Les Glycines, on vam tastar un pâté de campagne excel·lent...\nDesprés d'un cafetó reemprenem les visites i aquest cop ens arribem a un indret realment extraordinari, un dels llocs més excepcionals del Perigord, La Roque-Saint-Christophe.\nUn lloc singular, inòspit, escarpat a la roca, ocupant una llarga bauma de gairebé 900 metres de llargada, repartits en cinc nivells, que serviren d'habitatge i refugi des de la prehistòria* fins a les darreres guerres de Religió. Està situada al cor de la Vall de la Vézère.\n(*) es calcula que aquesta immensa terrassa natural, una de les més grans d'Europa, fou habitada des de l'època mousteriense (-70.000 anys).\nEl lloc fou ocupat inicialment pels homes caçadors-recol·lectors, probablement la van ocupar per primera vegada l'home de Neandertal (50.000 anys a.C.) i més endavant pels homes de Cro-Magnon (25.000 anys a.C.), pels del Neolític (3000 aC), els de l'edat del bronze\n(1500 aC), els de l'edat del ferro (800 aC), i els de l'època gal·lo-romana i de l'Edat Mitjana. Fins arribar al Renaixement, fou quan el 1588 el lloc va ser destruït i abandonat, víctima de les Guerres de religió.\n(una maqueta de l'ocupació a l'Edat mitjana)\nEl periode àlgid d'ocupació sens dubte va ser l'Edat Mitjana, a partirt del segle Xè. quan el Bisbe Frotaire de Périgueux decideix edificar una fortalesa per a protegir la població de les invasions dels vikings. Des del seu emplaçament es domina a uns cent metres d'alçada la carretera i el riu Vézère.\nEls diversos objectes trobats durant les excavacions arqueològiques del s.XX han permès conèixer la successió dels períodes d'ocupació del lloc des de la prehistòria.\n(aparells per moure pedres i mercaderies)\n(Tenien fins i tot la seva esglèsia...)\nEl conjunt comprèn unes cinc terrasses excavades des del seu origen per l'erosió de les aigues del riu i per l'acció del gel. Actualment no es poden visitar tots els nivells per motius de seguretat.\n(aquesta escala és una de les més grans monolítiques d'Europa, amb 32 graons tallats a la roca i permet l'accés a la cinquena terrasa del complex... tancada per motius de seguretat)\n(lloc de vigilància)\n(recreació d'un habitatge)\nL'emplaçament forma part del Patrimoni Mundial de la humanitat per la UNESCO.\nLa Roque-Saint-Christophe és el quart lloc "site" turístic més freqüentat de la Dordonya, amb més de 180.000 visitants el 2012.\nEncara aquesta tarda ens donava temps per a noves descobertes i ens vam acostar per visitar les molt famoses coves de LASCAUX II, una reproducció del jaciment original que va ser trobat per casualitat l'any 1940.\nConsta d'un recorregut per diferents corredors i sales anomenades la Sala dels toros,\ni el Diverticle axial.\n(reproduccions preses a partir del cartell exterior)\nTot un mostrari i representació històrica de les magnífiques pintures rupestres policromades més importants de la Prehistòria (de aprox. 15.000 anys a.C.)\n(tres fotografies preses d'internet, ja que no és permés fer-ne dins de la cova)\nLascaux II, és la còpia exacta en tres dimensions, d'algunes de les pintures més importants de la cova original (un 90%), que va ser tancada al públic en 1963.\nLes coves reben cada any la visita de més de 250.000 persones.\nAcabem aquí la jornada del nostre penúltim dia per terres del Perigord.\nDemà divendres encara ens queden dos objectius interessants per conèixer:\nLa Gouffre de Padirac (una increible aventura subterrània), i el famós santuari de Rocamadour\nLa crònica continua aquí...(05)\nPublicat per Salvador a les 20:26\nEtiquetes: Castell de Commarque, Cova de Lascaux, Dordonya, La Roque-Saint-Christophe, Lascaux II, Périgord\nInteresante historia ilustrada con magníficas fotografias.\n21 d’octubre, 2013 16:32\nUna tardor atípica...!!\nLa Gouffre de Padirac i el Santuari de Rocamadour....\nCastell de Commarque - La Roque-Saint-Christophe -...\nSARLAT-la-Canéda - Les Jardins du Manoir d'Eyrigna...\nLa ciutat gal·lo-romana de PÉRIGUEUX, al cor del P...\nLa Bastide de Domme - Castelnaud - La Roque-Gageac...


ADP ‘reté’ com a mínim fins al 31 d’agost el servei de transport sanitari - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa que hauria de ser la nova concessionària encara no ha rebut les ambulàncies que preveia adquirir i el SAAS decideix allargar el termini en tractar-se de “causes de força major”\n10/05/2022 (14:57 CET)\nUna ambulància d'ADP. Toni Solanelles\nAmbulàncies del Pirineu (ADP) continuarà assumint el transport sanitari, com a mínim, fins al 31 d’agost. La que hauria de ser la nova concessionària des d’aquest mes no pot complir amb els terminis que havia inclòs en la seva oferta per una qüestió de “força major” i el consell directiu del Servei Andorrà d’Atenció Sanitària (SAAS) ha acordat prorrogar els terminis i, alhora, allargar el contracte amb ADP ja estès en altres ocasions.\nL’esmentada pròrroga ve motivada per causes de força major derivades del conflicte bèl·lic ucraïnès, segons que hauria acreditat la UTE formada per ambulàncies Carlemany, Valira i la catalana Egara, i de les restriccions globals de les cadenes de subministraments, que ha comportat que el fabricant dels vehicles no pugui lliurar les ambulàncies encomanades en els terminis establerts. La nova adjudicatària ha acreditat el fet mitjançant els corresponents certificats emesos pel fabricant.\nLa nova data límit d’implantació del servei fins l’1 de setembre d’enguany, quedant en tot moment garantida la continuïtat del servei atès que fins que no es produeixi el canvi d’adjudicatari efectiu aquest continuarà sent assumit per Ambulàncies del Pirineu. Es prorrogarà excepcionalment i de forma mensual fins al canvi efectiu d’adjudicatari el contracte de prestació de serveis relatiu al transport sanitari assistit intern amb ADP.\nFeia setmanes que hi havia molta intranquil·litat entre els treballadors del transport sanitari i empleats per ADP, que han de ser subrogats per la nova concessionària. Per mirar d’aplacar els ànims, el consell directiu del SAAS ha acordat aquest dimarts. L’esmentat organisme, en un comunicat, ha agraït la seva disponibilitat per ajudar-nos a fer front a aquesta situació sobrevinguda, evitant d’aquesta manera un impacte econòmic en els pressupostos d’aquesta parapública.


Óscar Valero gestionarà Benestar Social, Família i Majors a Onda\nÓscar Valero gestionarà les carteres més socials de l'Ajuntament d'Onda: Benestar Social, Família i Majors. Tres grans àrees que assumeix Valero amb l'objectiu de millorar l'atenció social dels onders.\nÓscar Valero és un onder molt implicat el món social d'Onda i que coneix de primera mà l'acció social en formar part d'ONG’s del municipi. Per davant té el repte d'apostar per una ciutat més justa i que de la mà a tots els veïns que el necessitin.\nValero ha assenyalat que “és un honor assumir aquestes àrees amb tant pes i amb tanta implicació que, a més, contemplen una ajuda indispensable per a tenir una ciutat millor”. Valero gestionarà l'atenció social a majors, el CIM, la integració de persones amb diversitat funcional, el centre de dia, el voluntariat, la defensa dels joves, de les persones amb problemes d'exclusió…\nValero, qui serà regidor per primera vegada, explica que “volem una Onda més justa, en la qual tothom tingui les mateixes opcions de sortida perquè tots els veïns tinguin les mateixes oportunitats” i per això “l'administració ens bolcarem a millorar l'atenció als veïns”.\nA més, Valero comptarà amb la regidoria de Família des de la qual s'impulsaran ajudes per a les famílies d'Onda i es realitzarà una important labor per la conciliació.


EMA - Àrea Metropolitana de Barcelona\nEuropean Metropolitan Authorities (EMA)\nL'EMA és una trobada entre autoritats metropolitanes europees impulsada per l'AMB, amb la voluntat de compartir experiències, impulsar projectes conjunts i posicionar-se i defensar els seus interessos davant la Unió Europea i els estats.\nLa plataforma EMA engloba grans metròpolis europees amb dimensions i realitats urbanes similars i permet que els seus representants comparteixin i debatin metodologies, iniciatives, experiències i projectes innovadors aplicats a l'àmbit metropolità.\nL'EMA fa possible el debat entre els representants de metròpolis europees a partir de la celebració d'un fòrum anual en el qual es poden sumar forces de cara a la reivindicació d'un paper més rellevant davant la UE. Són temes que cal debatre a escala metropolitana internacional, donada la impossibilitat, en molts casos, per part de les autoritats locals de fer-hi front.\nReforçar les relacions entre autoritats metropolitanes europees.\nDebatre, intercanviar experiències i contribuir a la generació de solucions comuns als principals reptes metropolitans.\nAconseguir el reconeixement de les Àrees Metropolitanes com a actor clau de la Unió Europea que participi en el disseny, definició i implementació de les polítiques.\nAconseguir un tracte diferencial en la gestió de recursos del pressupost europeu.\nCohesió social i territorial, Governança\nCohesió social i territorial


Camps podria ser jutjat abans de les autonòmiques\nCalendari en mà, Francisco Camps podria ser jutjat abans de les eleccions autonòmiques i municipals que se celebren al maig. I és que el jutge que investiga al President de la Generalitat Valenciana per suborn passiu ja ha acabat la seva investigació.\nSegons la Ser, el magistrat manté els càrrecs que imputava a Camps, això és, suborn passiu per acceptar regals de gent a qui després adjudicava obres i esdeveniments. Ara, el jutge Flors ha donat cinc dies a les parts perquè presentin el seu escrit de conclusions provisionals.\nA més de Camps, també estaven imputats el coordinador d'economia del PP a València i ex mà dreta del President, Ricardo Costa, i els ex alts càrrecs del Govern valencià Víctor Campos i Rafael Betoret.\nAixí doncs, podria donar-se el cas que Camps s'enfrontés a les eleccions del mes de maig en ple judici. De moment el PP no té intenció de canviar al seu candidat, encara que oficialment no ha estat proclamat com a tal.


L’Ajuntament de l’Arboç destinarà 1M d’euros al desenvolupament estratègic del municipi en consonància amb els objectius de la UE – Pla Horitzó Arbocenc 2030\nL’Ajuntament del municipi posa en marxa el procés d’elaboració del Pla Horitzó Arbocenc 2030, un projecte estratègic de desenvolupament transversal del poble que planificarà les polítiques de futur en àmbits tan destacats com l’educació, l’ocupació, els equipaments, la cura del medi ambient, l’atenció a les persones o la inclusió social.\nEls treballs han començat aquest mes de novembre i tenen per objectiu continuar la transformació de l’Arboç iniciada ara fa 10 anys, posant les bases d’un municipi preparat per fer front als reptes del futur i alineat amb les prioritats estratègiques que marca la UE per a recuperar i transformar l’economia post-pandèmia, que són la transformació digital, la transició ecològica i la inclusió social.\nLa dotació econòmica inicial del PHA2030 serà d’1M d’euros, provinents del romanent de tresoreria de l’Ajuntament de l’Arboç. No obstant, aquesta xifra es veurà incrementada amb els recursos que el consistori pugui obtenir de les subvencions i programes de finançament que la UE vagi impulsant al llarg dels propers anys per mitjà del Marc Financer Plurianual (MFP) 2021-2027 i el mecanisme de recuperació Next Generation EU. En total, ambdós programes invertiran fins a 1,8 bilions d’euros en projectes i polítiques de desenvolupament que s’emmarquin en els eixos esmentats anteriorment.\nEn aquesta primera fase del procés, l’Ajuntament donarà a conèixer el projecte, objectius i fases. Tot seguit es duran a terme un seguit de treballs participatius amb agents socials, econòmics i educatius del poble a fi de recollir idees, propostes i opinions sobre el present i el futur de la vila. I un cop finalitzades les sessions participatives es procedirà a l’elaboració del Pla, que vol ser un projecte de progrés i desenvolupament transversal i equilibrat per al municipi.\nEn aquest sentit, el PHA2030 inclourà accions i polítiques a desenvolupar per part de l’Ajuntament durant els propers anys, que abordaran temàtiques de gran importància en la qualitat de vida de les persones, com ara el desenvolupament econòmic, l’educació, la transició ecològica, la participació ciutadana, els equipaments, la cura del medi ambient, l’atenció a les persones o la inclusió social.