Comença la 6a edició de la Mostra de Cinema Documental de Montaverner – Portalcomarcal\nInicio>La Vall d'Albaida>Montaverner>Comença la 6a edició de la Mostra de Cinema Documental de Montaverner\nComença la 6a edició de la Mostra de Cinema Documental de Montaverner\n19 octubre, 2014 Portal Comarcal4750\nEls 38 documentals presentats al Premi MON•DOC suposen una participació tres vegades superior a la que va tenir el mateix premi l’any 2013, on només participaren documentals de producció valenciana. Des de la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Montaverner, organitzador de la Mostra, es mostren molt satisfets, tant per l’alta participació com pel nivell i qualitat dels documentals presentats.\nAmb la presència en l’acte inaugural d’En José Luis Moreno, Director General de Culturarts-IVAC, i de Na Pilar Albert, Directora General d’Acció Social, en representació de la Generalitat Valenciana, així com del diputat d’economia i hisenda de la Diputació de València, Máximo Caturla, a més d’altres autoritats tant comarcals com locals.\nLa Mostra projectarà un total de 12 documentals a concurs, 6 llargmetratgess i 6 curtmetratges, que optaran al Premi MON•DOC en ambdues categories, així com al Premi del Públic. A més durant la gala d’ahir, i fora de concurs, es va projectar el documental A 20 pasos de la fama, del director Morgan Neville i premiat amb l’Òscar 2014 a Millor Documental.\nDissabte 25 es donaran a conèixer i s’entregaran els premis als guanyadors durant la gala de clausura, després de la qual es tornaran a projectar els dos documentals guardonats amb els Premis MON•DOC.\nLa Mostra acull la segona edició del Premi MON•DOC\nDel 18 al 25 d’octubre Montaverner acull una nova edició de MON•DOC. La programació publicada a la web del festival inclou un total de 13 documentals.\nDel diumenge 19 al divendres 24 es projectaran els documentals finalistes del Premi MON•DOC, certamen que enguany va ampliar la participació a documentals de producció nacional. Del total de 38 documentals presentats a concurs entre les dues categories, llargs i curts, s’han seleccionat 12 finalistes, sis per categoria. Entre els documentals participants hi ha molta varietat, tant per la seua procedència com per la temàtica sobre la qual parlen.\nEls Premis MON•DOC són concedits per dos jurats especialitzats, formats per gent del món del documental i l’audiovisual. A més estos documentals també optaran al Premi del Públic, atorgat mitjançant les votacions que els espectadors de cada documental faran en finalitzar la projecció amb les paperetes preparades a tal fi. Els guanyadors de tots tres premis es donaran a conèixer durant la gala de clausura del festival que tindrà lloc el dissabte 25 d’octubre.\nTota la programació de MON•DOC es pot consultar a la web: http://montdoc.blogspot.com.es\nMostra recomanada per: Toimprove agency, BDLC-Noticias i Portal Comarcal.\nTagged Comença la 6a edició de la Mostra de Cinema Documental de Montaverner, Montaverner, MON·DOC, Mostra de Cinema Documental de Montaverner\nAquest acte servirà per a donar inici a una setmana plena de documentals; enguany amb la novetat que de dilluns\nCOR premiará a los usuarios que mayor uso hagan del Ecoparc Xàtiva


Acaba amb èxit el casalet de Nadal de Palafolls - Ràdio Palafolls\nInici » Acaba amb èxit el casalet de Nadal de Palafolls\nAcaba amb èxit el casalet de Nadal de Palafolls\nMarc Ferri , gener 8, 2021\t / 134 0\nEl passat dimarts va tancar-se el casalet de Nadal impulsat a Palafolls com a activitat lúdica pels més petits del municipi. L’activitat, que va arrencar el dimarts 22 de desembre, es va plantejar davant la impossibilitat de celebrar el tradicional i popular parc de Nadal Juga Juga degut a les circumstàncies sanitàries.\nEl casal s’ha estat duent a terme durant els dies no festius de les festes nadalenques a les antigues escoles de la plaça del Fòrum Palatiolo, en un sol torn de matí, de 9 a 1 del migdia, i hi han participat un total de 23 infants d’edats a partir de P3.\nMíriam Moreno, directora del casal de Nadal de Palafolls, explica que davant el coronavirus s’han potenciat, sobretot, les activitats a l’exterior.\nDurant els dies en què s’ha estat duent a terme el casal, els infants participants han pogut fer jocs, manualitats, gimcanes i excursions, tot plegat adaptat a les circumstàncies imposades per la Covid-19.\nEn aquest sentit, tot i l’afectació del coronavirus, Moreno afirma que s’ha pogut realitzar la programació prevista. La directora admet, però, que sense la pandèmia segurament s’haguessin pogut fer més tallers interiors.\nParal·lelament a aquesta activitat, també durant les festes de Nadal s’han estat oferint al Palauet diversos tallers adreçats a nens i nenes d’edats compreses entre els 0 i els 12 anys. Entre el 23 i el 4 de gener es van oferir jocs gegants, tallers de pals de tió i bombolles de sabó, un espectacle de màgia i una escola de circ; unes activitats per les quals també va ser necessària la inscripció prèvia com a mesura preventiva davant la Covid-19.\nPalafolls tanca l’any superant els 700 aturats\nSe suspenen de forma temporal les visites als pacients ingressats als hospitals de Blanes i Calella\nMarc Ferri, agost 20, 2014\nEl Parc de Bombers de Pineda es troba en una situació límit\nMarc Ferri, desembre 1, 2015\nMarineland celebra els 25 anys amb la previsió d’augment de públic nacional


Joan Patsy, amic de Cruyff: “El Johan estaria content de veure que Laporta ha tornat”\nEl director de futbol del City Football Group recorda el jugador i entrenador cinc anys després de la seva mort\nJoan Patsy va conèixer Johan Cruyff el 1988, quan va deixar de ser entrenador de l'Ajax.// Wikipedia - Rob Bogaerts\nActualitzada el 24-03-2021 19:21\nHan hagut de passar cinc anys de la mort de Johan Cruyff per sentir el testimoni del seu millor amic, Joan Patsy. En una entrevista a El món a RAC1, l’actual director de futbol del City Football Group ha explicat com es van conèixer, com van forjar una relació tan estreta i com el seu llegat ha marcat la història del Barça. Patsy, que durant molts anys va exercir de periodista, també ha parlat de la relació de Cruyff amb Joan Laporta, Ronald Koeman i Pep Guardiola.\nAval a Laporta i Koeman\nSegons explica, Cruyff estaria content de veure que Laporta ha tornat al club en un moment tan difícil. Si fos viu, assegura que estaria ajudant a redreçar el rumb de la institució.\nEl Johan estaria content de veure que el Jan té la il·lusió de revertir la història negra dels últims anys, ell hi seria, en tot això\nEl president del Barça, Joan Laporta // EFE - Enric Fontcuberta\nTambé creu que estaria content que Koeman fos l’entrenador actual del primer equip perquè sempre hi va tenir una bona relació.\nAmb Koeman sempre va tenir una bona relació, estaria content que sigués aquí\nL'entrenador del Barça, Ronald Koeman // EFE - Pablo García - RFEF\nPatsy va ser l’encarregat de presentar Cruyff al president del Barça. No creu que Laporta hagi de fer-li més homenatges perquè –diu– “el Johan ja el tenim on l’hem de tenir”. En aquest sentit no és partidari que el Camp Nou porti el seu nom.\nEl Jan no ha de fer gaires més coses. El Johan el tenim on l’hem de tenir, no cal posar el seu nom al Camp Nou\nMÉS - Guardiola lloa Laporta: “Sempre ha estat impecable en la relació amb els jugadors i l’entrenador”\n“Guardiola i Cruyff eren el dia i la nit”\nPatsy destaca la relació apassionada que van tenir Cruyff i Guardiola . Relata com durant l’època del Dream Team Guardiola “va interpretar perfectament la seva idea de futbol”, i per aquest motiu el va apadrinar.\nEl Pep jugador va interpretar perfectament la idea de futbol del Johan, el va cuidar\nAra bé, quan va deixar la banqueta del Barça, es van distanciar. Primer quan Cruyff va considerar que Guardiola no havia defensat els germans Garcia Junyent davant de Van Gaal. I després, quan l’exjugador va donar suport a la candidatura de Lluís Bassat. Però aquesta relació es va refer quan Guardiola va començar a entrenar.\nEl Johan tenia la sensació que era la continuació del que ell havia iniciat, però molt millorat\nL'entrenador del Manchester City, Pep Guardiola // EFE - EPA - Tibor Illyes\nPatsy admet que tots dos tenen el mateix ADN futbolístic, però que el seu tarannà era la nit i el dia. “Guardiola treballa com un animal”, mentre que Cruyff “quan marxava del camp no pensava en el Barça fins l’endemà”. Per això creu que avui no podria competir amb el nivell de sofisticació del futbol actual.\nGuardiola i Cruyff són el dia i la nit. Conceptualment, tenen el mateix ADN, però el Pep treballa com un animal\nMÉS - Cinc anys sense Johan Cruyff: així el recordava Pep Guardiola\n“Érem els bons de la pel·lícula”\nEl gran antagonista de l’estada de Cruyff com a entrenador al Barça va ser Josep Lluís Núñez. Patsy recorda com ell, quan treballava a El Periódico, es va convertir en el portaveu de Cruyff abans del seu fitxatge pel Barça i que, de fet, va ser a través de les pàgines del diari que es va negociar l’acord.\nTraguem-nos les caretes. Jo jugava el paper de l’amic que tenia la possibilitat d’arribar al Johan. Érem Astérix i Obélix envoltats de romans. Podíem competir contra tot l’aparell nuñista\nExplica que va arribar al club perquè “el nuñisme no es podia permetre que aparegués a les següents eleccions sent la bandera d’un altre candidat”. Però segons Patsy, el president del Barça “no el volia de cap manera”. Per això assegura que tota aquella època va ser un constant estira-i-arronsa que el mateix Cruyff convertia en un joc.\nEl nuñisme no es podia permetre que aparegués a les següents eleccions sent la bandera d’un altre candidat. No el volia de cap manera. A cap dels dos li agradava l’estil de l’altre\nEscolta la conversa sencera de Jordi Basté amb Joan Patsy:\n10-10-2016 12:20 Johan Cruyff\nGuardiola lloa Laporta: “Sempre ha estat impecable en la relació amb els jugadors i l’entrenador”


Està buscant un perfil comptable i financer?\nOferim els nostres serveis de selecció de personal a empreses i professionals de qualsevol sector sense importar la mida, adaptant-nos a les necessitats de cada client. Ja sigui tant per a llocs de treball estables com temporals.\nEstem especialitzats en la selecció de perfils qualificats, comandaments intermedis i directius vinculats amb l'àrea de comptabilitat i finances com administratius, comptables, caps d'administració, controllers de gestió, directors financers, etc.\nAssessorem els nostres clients des de la planificació del lloc de treball fins al seguiment posterior de la nova incorporació.\nL'experiència prèvia de l'equip de consultors en direcció i gestió financera són garantia de màxima qualitat en els nostres eficaços processos de selecció.\nPer aquesta raó, identifiquem els candidats més adequats, seleccionats segons les especificacions dels nostres clients, tenint en compte les seves habilitats, funcions, experiència professional i motivacions. La nostra base de dades ja està classificada segons aquests paràmetres per oferir la màxima qualitat i rapidesa en els nostres processos de selecció.\nI si ets candidat, també sabem que a mesura que avances en la teva vida laboral, es fa molt necessari trobar un consultor de selecció de personal que entengui el teu sector i la teva àrea d'especialització ja sigui com a comptable o financer. Si necessites un reciclatge o una formació prèvia per accedir a un lloc de treball lligat a comptabilitat i finances pots comptar amb nosaltres.\nAssessorem i ajudem els nostres clients a trobar, primer, el tipus de perfil que millor encaixa en la seva empresa. I segon, un cop determinat el tipus de perfil, treballem per identificar el perfil adequat per cobrir les seves necessitats actuals i futures.\nL'especialització en l'àrea de comptabilitat i finances ens permet donar als nostres clients més flexibilitat, rapidesa, garantia i qualitat. Així aportem valor afegit als nostres serveis.\nUtilitzem la nostra base de dades, portals especialitzats i networking per arribar a tot el mercat laboral dins del sector financer. Tenim accés a candidats qualificats per satisfer les necessitats dels nostres clients ja que estem especialitzats en seleccionar personal de l'àrea de comptabilitat i finances.\nTambé tenim candidats laboralment actius, que volen nous reptes professionals en l'àrea de comptabilitat i finances que per aquest motiu es posen en contacte amb nosaltres per formar part de la nostra base de dades que sempre està actualitzada.\nI davant de qualsevol eventualitat, té el nostre suport ja que també som directors financers externs, consultors financers i formadors en comptabilitat i finances.\nPots deixar-nos el teu currícullum a: info@jmarinconsulting.com (en format .pdf o .docx).


Exterminadors de productivitat: com combatre'ls (1) – Oleoshop\n/ Exterminadors de productivitat i com combatre'ls (1)\nSaps quins són els principals exterminadors de productivitat en el teu dia a dia? Els desgranem en diversos posts i et donem tips per evitar-los.\nGestionar un eCommerce (o qualsevol tipus de negoci) és una tasca que requereix temps i sempre hi ha milers de coses a prioritzar –especialment si no comptes amb gaire més mans que les teves.\n"Gestionar un negoci" no és una tasca de per si: es composa d'infinites tasques successives que podria dir-se que no s’acaben mai –almenys, no fins al dia en què tanques el negoci, tot i que esperem que això no et passi.\nEn l'execució d'aquestes petites o grans tasques diàries, poden sorgir imprevistos que entorpeixin el que fas. O bé, davant la idea d'haver de fer una llista interminable de coses sense comptar pràcticament amb cap ajuda, potser no sàpigues bé per on començar i et deixis portar per la procrastinació.\nTambé pot passar que les eines o la tecnologia de què disposes no siguin les adequades per ajudar-te en la teva productivitat. O que la cultura empresarial que s'ha establert estigui frenant el desenvolupament del teu equip i l'augment de la productivitat general.\nAquests obstacles a la teva eficàcia diària i a la del teu equip són el que es coneix com exterminadors de productivitat, i en tot negoci n’hi ha uns quants. Per superar-los, és fonamental que els detectis i els eliminis, i avui t’explicarem com pots aconseguir detectar i eliminar els que tenen a veure amb els processos, la tecnologia i la cultura empresarial del teu negoci.\nQuè són els exterminadors de productivitat?\nEntenem com exterminadors de productivitat aquells esdeveniments que intervenen en les nostres tasques diàries i que ens obliguen a no mantenir una proporcionalitat entre el temps que invertim per dur-les a terme i la rendibilitat que suposen per al projecte.\nDit d'una altra manera: pots estar tot el dia molt ocupat, però ser molt poc productiu. Els exterminadors de productivitat són tots aquells esdeveniments que es colen en el que estàs fent, dilatant el teu temps d'execució de tal manera que la cosa comença a no resultar-te rendible.\nI això és molt dolent per al teu negoci. Hi ha diverses categories dins d'aquestes situacions que ens ajudaran a explicar millor allò al que ens referim.\n#1 - Exterminadors de productivitat procedimentals\nSón els més habituals i també sovint són difícils de detectar.\nTenen lloc quan, en un moment determinat de la trajectòria del negoci, es defineix un procediment que ha de ser realitzat d'una manera determinada. Aquest procediment, que podia ser productiu i lògic en aquell moment, roman inalterat en el temps i no s'adapta a la nova realitat de l'empresa quan aquesta canvia.\nDiem que és molt difícil adonar-nos-en perquè la minva en la productivitat es produeix de manera progressiva. El procediment va perdent eficiència de mica en mica, alhora que es va institucionalitzant dins de l'equip. Així, progressivament es converteix en una càrrega de la qual no en som conscients.\nEXEMPLE: Imagina que una empresa fundada el 1990 com a retail manté la mateixa manera de treballar al 2019, quan ja s'ha transformat digitalment i ven més online. Absurd, oi?\nEXEMPLE: Fa uns anys, vaig treballar a títol personal en una empresa que, per a qualsevol despesa, requeria dues sol·licituds: una de fons i una altra de despeses. Les dues sol·licituds havien de fer-se davant del departament financer mitjançant documents impresos.\nAquest les remetia a Direcció que, un cop a la setmana, les revisava totes juntes i donava o no la seva aprovació, signant el Director i l'Adjunt a la Direcció.\nDesprés, les remetien de nou per missatger al departament financer, que estava en una altra seu, i, llavors sí, t’autoritzaven a augmentar la inversió en AdWords (l'actual Google Ads). Sona ridícul, però és 100% real.\n#2 - Política de Recursos Humans deficient\nUn dels exterminadors de productivitat més clars i recurrents és la manca de capacitat per a delegar.\nQuan comences un negoci, li dediques moltes hores i molt d'esforç; no pots evitar sentir que és una prolongació de tu mateix. És llavors quan caus en l'error de pensar que només tu l'entens i vols controlar-ho tot.\nLlevat que tinguis el do de la ubiqüitat o no et calgui dormir ni veure a la teva família, la realitat és que és impossible estar a sobre de tot el que passa a l'empresa.\nQuan intentes fer-ho, tu mateix suposes un fre i crees colls d'ampolla que aturen la producció i fan que perdis oportunitats, a més d'anar frenant la teva empenta, entusiasme i/o salut.\nTornem a la sol·licitud de fons i despesa de la qual parlàvem abans: per què es va establir aquest procediment? Perquè el CEO de l'empresa volia tenir un control exhaustiu de cada moviment.\nA la pràctica, això feia que qualsevol imprevist suposés, com a mínim, una setmana sencera d'inacció. Amb la qual cosa, encara que es detecti l'oportunitat, aquesta incapacitat per delegar en la persona que has contractat per a la gestió d'una àrea farà que perdis agilitat i cintura.\nEvidentment, també està l'assumpte de contractar una persona que no és l'adequada per a un determinat lloc. Això és una cosa que entra dins del possible i que no es pot saber a priori. També és una situació que pot arribar a ser desagradable i difícil de resoldre, però quan es dóna, cal ser ràpid no deixant que s'enquisti.\nIntenta buscar equips cohesionats, dóna la responsabilitat a qui se la mereixi i, quan no hi ha manera de reconduir una situació, pren mesures dràstiques si no hi ha altre remei.\n#3 - Exterminadors de productivitat tecnològics\nSembla obvi, però no totes les empreses tenen clar el que la tecnologia pot fer per incrementar (o disminuir) la productivitat dels seus negocis. Molts d'aquests frens tecnològics són al mateix temps procedimentals –com en el primer cas–, tot i que ja hem vist que no tots.\nEn el dia a dia d'una empresa, hi ha infinitat de funcions i tasques que es poden optimitzar d'una manera brutal utilitzant recursos tecnològics. Això és així a tots els nivells i en tots els estaments, però posem un exemple.\nImagina una empresa que porta la seva comptabilitat a través de fulls d'Excel penjats en un servidor: imagines quant de temps i qualitat de treball guanyaria utilitzant un software específic que permetés gestionar despeses, ingressos, facturació, automatització d'informes...? El mateix es podria aplicar a la informatització de la gestió d'inventaris i logística.\n#4 - Manca de medició\nTenim molt clar que el principal avantatge del model digital és que podem mesurar el resultat de cada acció. Ens trenquem el cap buscant els KPIs per a l’eCommerce que millor quantifiquen els nostres esforços però... mesurem la nostra actuació com a empresa en el back-office?\nNo, no es tracta de posar un rellotge de fitxar davant del qual els treballadors facin cua a les 8 del matí. Ens referim a utilitzar eines i metodologies provades (des d'algunes complexes com Slack a d’altres bàsiques com Toggl) i que funcionen per poder fer la medició del temps que dedica cada treballador a cada projecte i a cada tasca concreta dins del mateix.\nNo es tracta d'auditar ni de fiscalitzar el treballador ni nosaltres mateixos. El que es persegueix és trobar els exterminadors de productivitat per poder prendre mesures correctores i equilibrar els recursos d'una manera més eficient.\nAquests són els exterminadors de productivitat més generals, els que tenen a veure amb els processos i la cultura de la teva empresa. Els reconeixes en el teu negoci? Què fas per combatre'ls? Comparteix la teva saviesa en els comentaris.


L'extraordinari conjunt visigòtic de la Seu d'Ègara -15/01/22 -9h – Centro Europeo\nL’extraordinari conjunt visigòtic de la Seu d’Ègara -15/01/22 -9h\nArqueosortides: L'església romànica de Sant Pau de Riu-Sec i el conjunt episcopal de Terrassa, un patrimoni singular de Catalunya.\nDescripció: Sortirem de Barcelona per visitar primer l’església romànica de Sant Pau de Riu-sec (Sabadell), que tot i haver estat consagrada el 1054 aprofita l’estructura anterior d’una basílica paleocristiana que al seu torn s’ubica sobre una antiga vil·la romana; al s.XIV l’església estava sota domini dels hospitalers, que probablement la haurien rebut arran de la supressió de l’Orde del Temple. Amb gairebé mil anys d’història, Sant Pau de Riu-sec resisteix avui enmig d’autopistes i grans superfícies.\nSeguidament, ens dirigirem a Terrassa, que conserva un ric patrimoni, com la torre del Palau de l’antic castell. A la tarda, després de dinar, descobrirem la Seu d’Ègara, un extraordinari conjunt episcopal del segle V format per 3 esglésies i que manté visibles mosaics, pintures i elements arquitectònics excepcionals com les piscines baptismals. Al capvespre, després d’haver conegut els vestigis més importants d’època visigòtica i preromànica que tenim a Catalunya, tornarem a Barcelona.\nUna sortida que us recomanem especialment pel seu gran interès cultural, artístic i arqueològic.\nPreu de la visita a Sant Pau de Riu-Sec i la Seu d’Egara: 5 € (a confirmar; es recollirà al lloc)


la pèrdua de poder adquisitiu pel creixement de la inflació converteix el sou en una prioritat\n16 de de gener del 2022. 17:32\nAls Estats Units, fa mesos que està succeint un fenomen que han batejat com la ‘gran renúncia’. El terme fa referència al fet que milions de persones estan abandonant els seus llocs de treball, especialment en sectors com el comerç o l’hostaleria, per agafar-se un descans o per trobar millors condicions.\nDesprés de dos anys de pandèmia, aspectes com la conciliació i el teletreball s’han fet un lloc en la llista de desitjos dels treballadors. També han guanyat rellevància qüestions com l’ansietat, que s’ha incrementat entre els professionals en primera línia, però també ha impactat en molts altres perfils laborals.\nTot i que ara per ara a Espanya no s’hagi reproduït aquesta sortida massiva, les necessitats de millora són presents. I entre totes elles, el sou és predominant. Segons un informe recent d’InfoJobs, a 6 de cada 10 espanyols (el 58%) els agradaria aconseguir una millora salarial, contra el 21% que volia demanar un augment el 2019. Per darrere se situa conciliar, reduir l’estrès o obtenir reconeixement professional. «El salari sempre ha sigut l’element de valoració principal: condicions i beneficis com l’assegurança de salut, la formació interna o la conciliació influeixen, però en una altra mesura», afirma Mónica Pérez, directora de Comunicació i Estudis d’InfoJobs.\nL’últim ‘Baròmetre sobre preocupacions dels espanyols en relació amb l’ocupació’ del portal d’ocupació revela que al 55% dels treballadors els inquieta que el seu sou es congeli o es redueixi. Només provoca més preocupació el retard en l’edat de jubilació i perdre la feina.\nTambé senten fatiga i desmotivació, però arribar a final de mes és la prioritat per a la majoria dels espanyols. «No ens estranya, tenint en compte que els salaris al nostre país no són alts i que la precarietat és una característica pròpia del nostre mercat de treball. El salari és un element determinant per a una vida digna», diu Mari Cruz Vicente, secretària d’acció sindical i ocupació de CCOO.\nDes del sindicat recorden que el 2021 no ha sigut un bon any en aquest epígraf. La pujada salarial mitjana pactada en conveni va tancar el 2021 en l’1,47%, molt lluny del repunt del 6,5% interanual de l’IPC de desembre i del 3,1% que es van encarir els preus de mitjana l’any passat. I tot i que pugui fer curt respecte a la inflació, es tracta d’una sort que no tenen tots els contractes. Segons l’estadística del Ministeri de Treball, en la major part dels convenis a Espanya no hi ha clàusula de garantia salarial amb què forçar una actualització. Dels 2.886 convenis comptabilitzats a tancament del 2021, només el 15,8% (456, que afecten 1.201.627 treballadors) inclouen aquesta clàusula i, d’ells, només 354 tenen efectes retroactius, és a dir, que l’empresa es posa al dia amb els retards.\nDurocrom, companyia familiar gallega especialitzada en recobriment i tractament de metalls, es regeix pel conveni col·lectiu del sector d’indústries del metall i l’octubre del 2021 va aplicar una pujada de l’1,75% amb efecte retroactiu, i n’aplicarà una altra aquest mes de gener. La revisió dels sous d’aquest any dependrà de la dada d’inflació: «Si és menor d’1,75%, hem de pujar l’1,75%, però si és més es puja l’IPC», explica Laura Veiga, gerent de l’empresa. «Sempre l’apliquem –afegeix– i busquem una altra manera d’estalviar, mai a costa de les persones».\n¿Podrien totes les empreses actualitzar sous en funció de l’IPC? Des de Foment del Treball asseguren que, generalment, «no estan en condicions d’afrontar una revisió a l’alça dels salaris proporcional a l’increment de l’IPC». Fonts de la patronal catalana assenyalen «frens al creixement», entre els quals es comptabilitzen els problemes de proveïment, el major nombre de vacants en el mercat laboral i la pujada del preu en energia i matèries primeres, i criden a la prudència davant la tensió dels preus, que «es preveu que serà temporal».\nFins ara, dos casos han sigut notoris: el de Mercadona i Supercor, que pagaran el 5% més a les seves plantilles. Mentrestant, els sindicats insten a reactivar la negociació col·lectiva, que el 2021 es va alentir. Vicente defineix com un «objectiu fonamental» reprendre «al més aviat possible» el diàleg social per al cinquè Acord per a l’Ocupació i la Negociació Col·lectiva (AENC). «Amb el salari congelat –planteja–, més la inflació disparada, evidentment hi ha un desfasament important en la capacitat de compra dels treballadors i treballadores». El repte serà, incideix la representant de CCOO, abordar la pèrdua de poder adquisitiu i fer-lo compatible amb el funcionament del teixit productiu.


Tres de cada quatre directius d'empreses a Catalunya preveu incrementar les vendes aquest 2018 - Empordà\nEl 76% dels enquestats qualifica la situació econòmica catalana de positiva o regular i només el 24% la considera dolenta o molt dolenta\n05·03·18 | 12:38\nUn operari de Seat equipat amb un exosquelet ACN\nEl 78% dels directius d'empreses establertes a Catalunya preveu que en aquest exercici del 2018 les seves vendes s'incrementaran i un 14% creu que s'estabilitzaran, segons una de les conclusions de l'informe 'Perspectives Espanya 2018' que elabora la consultora KPMG amb la col·laboració de la CEOE. Tot i que les conclusions de l'estudi s'han realitzat en base a una enquesta realitzada els mesos de novembre i desembre passat, en plena crisi política catalana, el 44% dels directius d'empreses radicades a Catalunya valoren la conjuntura catalana de ''regular'' i un 32% la considera ''positiva''. Només un de cada quatre empresaris, el 24%, creu que la situació política és ''dolenta'' o ''molt dolenta''. De cara a les perspectives d'aquesta conjuntura per aquest any, el 38% creu que tot seguirà igual, el 35% confia que millori i un 27% tem que empitjori.\nL'informe anual que ja acumula 14 edicions, i que inclou apartats específics per cada autonomia, s'ha elaborat a través d'una enquesta realitzada a 256 empresaris i directius radicats a Catalunya entre els mesos de novembre i desembre, en plena deslocalització de seu social fora de Catalunya d'unes 3.000 empreses.\nEn el conjunt de l'estat espanyol, el 60% dels empresaris espera incrementar les inversions, set punt percentuals més que Catalunya, i el 45% afirma que augmentarà la seva plantilla laboral, també set punts percentuals més que Catalunya.\nEn relació amb la situació política a l'estat espanyol, les valoracions són més positives que les recollides per Catalunya. Així, el 60% dels empresaris enquestats qualifica la conjuntura de ''bona'' o ''excel·lent'', 23 punts percentuals més alta que en l'informe de l'any passat, mentre que el 37% la qualifica de ''regular''.\nEls empresaris del País Basc i les Illes Balears són els més optimistes en l'edició de l'informe d'aquest 2018. Així, el 87% dels empresaris de les Balears opina que la situació actual és ''bona'' i en el cas del País Basc aquest percentatge baixa fins el 80%.\nEn relació amb les perspectives per aquest any, els empresaris del País Basc tornen a destacar com els més optimistes seguit dels de la Comunitat de Madrid i la Rioja.\n5 El xef dels presidents


Nadejda Dúrova - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n17 setembre 1783 (Julià)\n21 març 1866 (Julià) (82 anys)\nAutora, escriptora i militar\nInvasió francesa de Rússia, Quarta Coalició i Sisena Coalició\nNadejda Andréievna Dúrova (en rus: Наде́жда Андре́евна Ду́рова) 28 de setembre [C.J. 17 de setembre] de 1783 - 2 d'abril [C.J. 21 de març] de 1866 també coneguda com a Aleksandra Andréievitxa Aleksàndrova en rus: Алекса́ндра Андре́евича Алекса́ндрова, fou una dona que, disfressada d'home, va esdevenir un soldat condecorat en la cavalleria russa durant la invasió francesa de Rússia. Habitualment se la considera la primera dona oficial en l'exèrcit rus, però això en general no es correspon amb la veritat.[К 1]Les seves memòries, Notes d'una donzella de cavalleria en rus: Записки кавалерист-девицы Zapiski kavalerist-devitsi, són un document important de la seva època perquè pocs joves oficials de les guerres napoleòniques van publicar les seves experiències, i perquè és una de les primeres autobiografies escrites en rus.\nNadejda Dúrova va néixer en un campament a Kíev, i era filla d'un major rus. El seu pare la va posar a cura dels seus soldats després d'un incident que gairebé la mata en la infància, quan la seva abusiva mare la va llançar per la finestra d'un carro en marxa. Quan encara era petita, Dúrova va aprendre totes les ordres estàndard de marxa i la seva joguina favorita era una arma descarregada.\nDesprés que el seu pare es va retirar del servei, va continuar jugant amb sabres trencats i espantant la seva família en domar en secret un semental que consideraven indomable. En 1801, es va casar amb un jutge de Saràpul anomenat V.S. Txernov i va donar a llum a un fill en 1803. Alguns relats afirmen que es va escapar de casa amb un oficial cosac en 1805. En 1807, a l'edat de vint anys es va disfressar com un noi, va abandonar el fill i el seu marit, i portant el seu cavall Alkid, es van allistar al regiment polonès de cavalleria (més tard classificats com a ulans) amb l'àlies Aleksandr Vassílievitx Sokolov, fill d'un terratinent. Va triar aquest regiment perquè els seus soldats no estaven obligats a portar barba, a diferència dels cosacs, i per tant era més difícil que es descobrís el seu engany. El regiment se sorprengué que un cavaller portés uniforme cosac, però van creure les seves històries, i es va allistar al regiment amb el rang de towarzysz ("company", rang normal per a algú d'origen noble) .\nNadejda Dúrova al voltant de l'edat de tretze anys\nDúrova era ferotgement patriòtica i considera la vida de l'exèrcit com a llibertat. Ella gaudia dels animals i l'aire lliure. Sentia que tenia poc talent per a les feines de les dones tradicionals. En les seves memòries, va descriure una relació infeliç amb la seva mare, escalf cap al seu pare, i res en absolut sobre la seva pròpia vida matrimonial.\nVa lluitar en els principals compromisos russos de la campanya de Prússia de 1806-07. Durant dues d'aquestes batalles, va salvar la vida de dos soldats russos companys seus. El primer va ser un recluta que va caure del seu cavall en el camp de batalla i va patir una commoció cerebral. Ella li va donar els primers auxilis sota un intens foc i el va portar a un lloc segur, ja que l'exèrcit s'estava retirant al seu voltant. El segon va ser un oficial, desmuntat, però no lesionat. Tres dragons francesos se li estaven tirant al damunt. Ella va agafar la seva llança i va dispersar a l'enemic. Després, en contra de les regulacions, va deixar que l'oficial li manllevés el seu propi cavall per accelerar la seva retirada, el que la va deixar més vulnerable als atacs.\nDurant la campanya, va escriure una carta a la seva família per explicar la seva desaparició. Aquesta utilitzà les seves connexions en un intent desesperat de localitzar-la. La remor d'una amazona en l'exèrcit va arribar al tsar Alexandre I, que va prendre un interès personal. La cadena de comandament de Durova va informar que el seu valor incomparable. Convocada al palau de Sant Petersburg, va impressionar tant al tsar que se li va atorgar la Creu de Sant Jordi i la van ascendir tinent en una unitat hússar (Regiment Mariúpol d'Hússars). La història que hi havia una heroïna a l'exèrcit amb el nom d'Aleksandr Sokolov havia arribat a ser ben coneguda en aquest moment. Per aquest motiu el tsar li va atorgar un nou pseudònim, Aleksàndrov, basat en el seu propi nom.\nL'aparença juvenil de Durova va afectar les seves possibilitats de promoció. En una època en què s'esperava que als oficials russos els creixés un bigoti, ella semblava un noi de setze anys. Es va traslladar lluny dels hússars al Regiment d'ulans de Lituània per tal d'evitar la filla del coronel que s'havia enamorat d'ella. Dúrova va veure l'acció de nou durant la invasió francesa de Rússia en 1812. Va lluitar a la Batalla de Smolensk. Durant la Batalla de Borodinó una bola de canó la va ferir a la cama, però, ella va continuar servint a ple rendiment durant diversos dies fins que el seu comandament li va ordenar que es retirés a distància per recuperar-se. Ella es va retirar de l'exèrcit el 1816 amb el rang de stabs-rotmistr, l'equivalent a capità-tinent.\nUna trobada casual li va presentar a Aleksandr Puixkin uns vint anys més tard. Quan va saber que ella havia escrit un diari durant el seu servei militar, la va animar a publicar-lo com un llibre de memòries. Va afegir antecedents sobre la seva infància, però va canviar la seva edat per set anys i eliminà tota referència al seu matrimoni. Dúrova va publicar aquest llibre com a Notes d'una donzella de cavalleria el 1836. Dúrova també va escriure cinc novel·les. Dúrova va continuar usant roba masculina durant la resta de la seva vida, va seguir signant com a Aleksàndrov i s'enfadava quan algú s'adreçava a ella com a dona. La historiadora Elena Seniàvskaia no descarta que aquest comportament pogués explicar-se per la seva transsexualitat.Va morir a Ielàbuga i va ser enterrada amb honors militars.\n↑ Entre les seves predecessores es poden citar Tatiana Markin, així com les oficials de la companyia Amazon, que tenia el seu propi cos d'oficials. Sense oblidar, per exemple, Laskarina Bubulina, una heroïna de la Guerra d'independència de Grècia, que va esdevenir Almirall de l'Armada Imperial Russa. A més, l'emperadriu de Rússia també tenia dones oficials a les seves files - com ara el coronel del regiment Preobrajenski.\n↑ Mersereau, John Jr.; Lapeza, David Nadezhda Durova: The Cavalry Maid. Ardis, 1988. ISBN 0-87501-032-6.\n↑ Mersereau i Lapeza, pàg. 21\n↑ 3,0 3,1 3,2 (rus) Rulex.ru\n↑ Article "Nadejda Dúrova" al Diccionari Enciclopèdic Brockhaus i Efron\n↑ Elena Seniàvskaia. «Психология войны в XX веке: исторический опыт России. Гл. 4. Женщины на войне — феномен XX века. Дореволюционная ситуация: исключение из правил». [Consulta: 15 juliol 2014]. (rus)\nA History Net: sumari de la vida de Dúrova.\nLa Campanya de Rússia vista per una dona soldat russa (anglès)\nMemòries de Dúrova (rus)\nNadejda Dúrova al Diccionari Enciclopèdic Brockhaus i Efron - (rus)\n(rus) Biografia de Dúrova\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a:Nadejda Dúrova\nVegeu texts en rus sobre Nadejda Dúrova a Viquitexts, la biblioteca lliure.\nISNI: 0000 0001 0870 4852\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nadejda_Dúrova&oldid=22089061»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 oct 2019 a les 10:08.


Paranoies RiKanna: Paranoies Rikanna 49: Impressions prèvies a la temporada d'anime d'estiu de 2017\nParanoies Rikanna 49: Impressions prèvies a la temporada d'anime d'estiu de 2017\nTemporada Estiu 2017\nDoncs res, estic de nou aquí escrivint una entrada quan tinc pendents moltes altres que haurien d'estar sortint abans. De moment em fa gràcia continuar amb aquest model d'entrades on parlo de les impressions prèvies i on em forço a llegir els mangues en els que es basen els animes que venen per aquesta nova temporada. Així que som-hi que això porta feina.\nContacte parcial/complet amb el que he trobat de l'obra original en el cas de ser manga.\n-New Game 2. Porto llegint el manga des que es va estrenar la primera temporada i el cert és que el trobo molt entretingut. No és la gran cosa, no l'actualitzen gaire així que espero que aquesta segona temporada porti traduccions del manga però vaja que està bé per passar l'estona. El manga és un 4-koma i com és habitual en aquest gènere és molt fàcil de llegir i crec que si us agrada un manga/anime de quotidianitat mostrant com treballen els personatges, en aquest cas com és evident, en una empresa de videojocs li podeu donar un cop d'ull. Els personatges són agradables i no em cauen del tot malament però precisament en ells està el problema d'aquest tipus de manga, en fi són tot personatges femenins i hi ha massa queerbait. De debò, estic un pel farta del queerbait i em cansa haver de veure interaccions entre personatges que no porten enlloc i estan pel suposat plaer del lector o espectador, en fi... En qualsevol cas és entretingut però poc més i tampoc ajuda que totes tinguin l'aspecte massa infantilitzades pel meu gust. Però en fi, crec que estic sonant més negativa del que pretenia, si us agrada l'slice of life en general no és un mal manga i suposo que l'adaptació serà prou fidel ja que no sembla gaire difícil d'adaptar i ha rebut crítiques positives en general.\nInterès previ. Nul – baix (no crec que vegi l'anime tinc prou amb el manga i abans encara em quedaria veure una temporada).\n-Koi to Uso. Anem a veure, imagineu-vos que us trobeu qualsevol tipus d'història, en el format que preferiu, que es diu Amor i Mentides oi que us donen ganes de sortir corrent i ignorar-la completament? Oi que sona completament a melodrama estúpid? Doncs aquest és el cas, Koi to Uso és precisament això una història de romanç que es situa en un món distòpic on el govern decideix amb qui et cases i ja podeu imaginar què passa, oi que sí? Si no és el cas us ho dic jo, no confio en la vostra intel·ligència (us podeu ofendre...), amor prohibit i a més molt de drama fàcil i personatges tan plans que en fi, es tradueix en un amor amb drama en el que no paren de sorgir problemes però que, i ara ve el que fa que hagi pogut llegir-me 130 capítols que porta més o menys, fa que sigui molt fàcil de llegir. Ajuda a que és molt entretingut tot i que sigui tòpic a més no poder, que el dibuix és agradable (tot i que tinc problemes amb els personatges femenins, en certa manera, he vist coses molt pitjors) i que els capítols són molt curts (alguns de 10 pàgines fins i tot). Tot plegat fa que tot i que em sembli una obra poc recomanable sigui entretinguda. De nou, com en el cas anterior em quedo amb el manga, que ja tinc prou amb els romanços melodramàtics, ara bé, he de dir que el tràiler m'ha semblat que adaptava bastant bé el disseny de les dues noies i que en canvi el protagonista no acabava de ser com en el manga, o aquesta és la impressió que m'ha donat, en fi, és igual. En qualsevol cas no crec que sigui un manga que demani una animació gaire complexa així que mentre conservin l'aspecte dels personatges no crec que hi hagi gaire dificultat, com sempre mai se sap si després decideixen anar per lliure a nivell de guió o coses però no crec. Ah, abans d'acabar, com si encara no m'hagués enrotllat prou, em recorda a les distopies adolescents (concretament a Junts que anava del mateix tema i no vaig passar del primer llibre) que la part distòpica era simplement un context per fer el romanç i que no hi havia res d'exploració, en aquest cas tothom està molt pendent dels seus amors prohibits i de la seva desgràcia i ningú té cap comentari per parlar del govern (alguna excepció molt poc notòria hi ha cal dir-ho), i després està el tema de l'amic del protagonista, que no vull fer spoiler però em sembla a mi que no portaran gaire bé el seu interès amorós quan podria donar per qüestionar el sistema de forma directa, però voldria intentar no perdre la fe encara...\nInterès previ. Nul – Baix (no crec que vegi l'anime, ja tinc prou amb el manga...)\n-Ballroom e Youkoso. Traducció del títol: Benvingut a la pista de ball i suposo que diu bastant de què va l'obra, no? Sí, de balls de saló concretament competicions. Com en els anteriors casos aquest és un altre manga que he llegit tot el que he trobat per Internet, uns 40 capítols més o menys, i el cert és que no ha estat malament. Vull dir, tampoc m'ha enamorat tant com sembla que ho ha fet a d'altres (al MAL té nota mitjana superior a 8 que almenys per mi sempre significa que és una obra que agrada bastant), però és molt entretinguda, enganxa molt i el dibuix em sembla una meravella, sobretot pel dinamisme que transmet en els balls. El cert és que tot i que no tinc cap tipus d'interès en els esports en generals, m'estic adonant que el manga d'aquest tipus em sembla molt entretingut, la qual cosa no deixa de sorprendrem. Ara bé, tinc problemes amb els personatges i les seves relacions i la forma que té de narrar-les... Sobretot perquè amb l'excusa dels balls de saló els rols de gènere són en certa manera un pel problemàtics, tinc esperances en la parella que es segueix ara mateix ja que sembla que subverteix alguns estereotips però no tinc clar cap on vol tirar el manga i em dóna la sensació que la traducció que he llegit no col·labora. Dic això últim amb poques certeses ja que el que té llegir en anglès sense que sigui la teva llengua és que mai acabes de saber del tot la qualitat del text que llegeixes, l'únic que puc dir al respecte és que quan tinc la sensació estranya llegint on acostuma a ser una qualitat molt alta, però en fi, podria ser problema meu només. En qualsevol cas, sobre l'anime tinc certa curiositat ja que crec que pot resultar un anime prou interessant si es fa bé i sobretot m'agradaria veure almenys com animen alguna escena de ball perquè de debò, les escenes de ball al manga em semblen una meravella difícil d'adaptar així que vegi o no l'anime (i coneixent-me és probable que no ho faci) crec que si veuré algun ball animat per veure si aconsegueixen o no mantenir el nivell.\nInterès previ. Mig – Baix (curiositat per les escenes de ball que és probable que faci que acabi veient alguna, no sé si l'anime sencer, ho dubto)\n-Hajimete no Gal. El meu odi pel manga en el que es basarà l'anime és infinit. D'acord, exagero, coses pitjors he llegit, segur, vull dir em passo la vida llegint mangues amb històries sentimentals que sovint són tòxiques no, el següent així que reconec que em diverteix llegir coses dolentes. Tanmateix, reconec que aquest manga acaba amb la meva paciència a molts nivells... He llegit els 30 capítols que he trobat a la meva web habitual de llegir mangues i simplement es tracta d'una comèdia basada en una premissa estúpida com és la típica d'un noi molt poc popular que de sobte resulta que tota noia de l'institut comença a estar-ne completament enamorada. Però a banda de la premissa típica aquí la comèdia ve donada pel contrast del noi verge (ens ho repeteixen a cada segon que tenim i òbviament està molt acomplexat per aquest fet) i la que esdevindrà la seva primera xicota que és una Gal (gyaru o como li vulgueu dir, una mena d'apel·latiu per noies que van molt maquillades, amb roba cridanera i que es considera que només estan preocupades per lligar i sortir de festa) i on veurem constantment que el noi imagina situacions sexuals amb ella, ella a vegades se'n riu d'ell i el provoca però els dos acaben sense fer res perquè resulta que no és sexe el que volen sinó amor. I tot el manga igual, després apareixen rivals i totes tenen pits que han de deixar l'esquena força malament i tot ple de situacions amb tocs eròtics però que mai arriben a ser plenament sexuals, almenys de moment. I em cansa, em cansa la hipocresia a la que juga aquest manga i com tot i que està constantment parlant de sexe segueix sempre havent-hi un pudor al seu voltant i sense atrevir-se a parlar-ne amb normalitat. A més, darrere de com els personatges sempre acaben sentint vergonya de les situacions, almenys els dos principals, i sent molt més innocents del que semblen, tenim la idea, que em molesta força, de que el sexe és quelcom que s'ha de fer només amb la persona que estimes i els que no ho fan així cal veure'ls negativament, com a indecents, gairebé... I sincerament a mi veure un manga que sexualitza tot tipus de situació, que veus el protagonista que només pensa en sexe constantment però que alhora va amb tota aquesta moral per darrere de que sí, que els homes pensen molt en el sexe però l'important és fer-ho sempre amb amor i prou, i no caure en la temptació, a més de tot l'estereotip tan negatiu de les gyaru i els marginats a l'institut, em cansa i em produeix cert fàstic. Però en fi, com dic, sempre hi ha coses pitjors, potser seria millor no conèixer-les però n'hi ha, sempre n'hi ha...\nInterès previ en l'anime. Nul (no el veuré, em nego...)\n-Netsuzou TRap. Si hi ha una cosa que odio en el yaoi és el tòpic del gay for you, és a dir, que el personatge quan li preguntin sobre si és homosexual respongui que no, que només està enamorat de la seva parella que resulta ser un home, no sabeu la ira que desperta en el meu interior cada cop que llegeixo això i sobretot com en gairebé cap manga els personatges es qüestionen activament la seva sexualitat o simplement arriben a la conclusió, força raonable, que podrien ser bisexuals (però, no, en el manga no existeix la bisexualitat, mai, o almenys gairebé mai, ja m'enteneu...). En aquest cas ens trobem amb un yuri i probablement tot això que acabo d'exposar us sembli poc rellevant però és que en aquest manga ens trobem diversos capítols on la protagonista pensa quelcom encara pitjor, que simplement és una fase o que si es tenen relacions sexuals entre noies “no val” com a relacions sexuals. D'acord, la cosa evoluciona, però aquest manga m'ha frustrat força, de fet a moments crec que m'ha indignat i tot, però jo amb aquestes coses m'indigno amb facilitat. D'altra banda tenim el problema del NTR (és a dir posar les banyes, és un subgènere que tothom es cansa de dir que detesta, almenys una gran quantitat de gent, i alhora és un fetitxe força comú, sobretot en el hentai) que ha fet que bona part dels lectors odiïn el manga per com el personatge masculí a qui posen les banyes cau força bé, i m'incloc en part. Ara bé, el meu problema no és tant amb la temàtica sinó com està posada pel drama i per donar morbo, ens trobem amb un manga on constantment tenim escenes pujades de to (tot i que sembla que mai arriben a res concret...) i on ens trobem amb la típics moments de consentiment qüestionable que és tant típic trobar-se en qualsevol manga sentimental amb tocs picants i que una part de mi té greus problemes mentre que l'altra ho ha acabat naturalitzant de forma perillosa. En qualsevol cas, seguiré llegint i indignant-me perquè el cert és que enganxa i tinc molta curiositat per saber quin tipus d'excusa/explicació donaran pel comportament de la Hotaru, però sincerament la relació entre les protagonistes és tan tòxica, el desenvolupament dels personatges tan pobre que no us recomano gaire el manga i dubto que l'anime sigui millor. I és una llàstima perquè sempre tinc ganes de llegir més yuri (sobretot comparat amb les quantitats ingents de yaoi que llegeixo, sempre penso que hauria de llegir més yuri ja que jo gaudeixo de qualsevol relació sentimental com a entreteniment tot i que em decepcionin i m'enfadin constantment) però aquest manga és força dolent i el pitjor de tot és que crec que amb la mateixa premissa es podria haver fet quelcom més centrat en els sentiments complexos que pot despertar posar les banyes i el qüestionar-te la teva sexualitat i no tan centrat en els sentiments possessius, la luxúria i els constants canvis d'actitud de la Hotaru. En fi, una llàstima, tot i que és força entretingut. Si sabeu d'algun manga que toqui bé aquests temes m'encantaria que me'l recomaneu, ja que estem.\nAh, se m'oblidava, una qüestió que també em fa molta ràbia dels mangues amb sexe de per mig és que gairebé sempre (diria que sempre, però no és bo generalitzar) els personatges només tenen sexualitat en relació a la persona que estimen o potser en relació a algun pretendent per fer un triangle amorós, sobretot amb els considerats “passius” de la relació. Amb això vull dir que a excepció del yaoi on la gent si es masturba, però sempre ho fa pensant en el seu interès amorós així que estem en les mateixes, el cert és que estic molt farta de personatges, sobretot femenins, que no tenen cap tipus de sexualitat si no estan amb la persona de la que s'han enamorat, fins i tot arribant a casos com aquest on sembla que l'únic contacte sexual que ha tingut hagi estat sempre amb la Hotaru. Em sembla problemàtic per com aquest tipus de trama s'organitza sobre la idea de que ningú els pot fer sentir d'aquesta manera a excepció de la persona de la que s'han enamorat i es lliga la sexualitat a la part activa de la parella. Però no em feu parlar de actius i passius que ja és tot una altra divisió que em molesta molt, sigui del gènere que sigui la parella el món seria millor sense aquest tipus de divisió. Si és que les obres sentimentals tenen tants problemes en general... Però en fi, és un tema que m'interessa molt així que quan començo no paro, perdoneu.\nAh i encara no acabo, sóc una plasta, he vist un tràiler de l'anime i he de reconèixer que no m'ha acabat de fer el pes com han adaptat els personatges el dibuix original tira a una estètica adorable que decideix trencar amb la sexualització de les dues noies (si això té sentit), però a l'anime no han acabat de trobar-li el punt, almenys en el tràiler. I després està la veu de la Hotaru, sincerament un personatge com ella no me l'imaginava amb una veu tan ensucrada, per dir-ho d'alguna manera, tan aguda i sincerament, al meu parer, força desagradable.\nInterés previ: Nul (en general tots els animes dels que he llegit el manga dubto que els vegi, tot cal dir-ho, però aquest especialment crec que tinc suficient amb el manga.\n-Kakegurui. La boja de les apostes. I si us dic que això és més o menys la traducció del títol? D'acord, potser la meva manera d'expressar-ho té més connotació negativa que el títol original, potser no, ni idea, però la qüestió és que el manga va exactament d'això d'una boja per apostes de tot tipus que va a un institut on tothom comparteix la bogeria per apostar. A favor del manga cal dir que enganxa de mala manera i el cert és que és entreteniment pur i a mínim que us interessi un shonen que es centri en les apostes i es basi en aquest tipus de jocs us pot entretenir força. Jo he de reconèixer que les apostes em sembla un tema que pot resultar bastant entretingut de bones a primeres pel component psicològic, ara bé en això el manga té algun petit problema. És a dir, el manga exagera tot, des de les apostes que arriben a nivells sense sentit (tot el que us pugueu imaginar, des de parts del cos fins a el teu futur passant òbviament per quantitats de diners ingents) i el dibuix va en consonància cares de satisfacció que de tant en tant juguen amb la sexualització dels personatges ja que gairebé que sembla que tinguin un orgasme pel que està passant. No cal que digui que són dones les que són presentades així i podeu imaginar-ne que en penso, a més també cal dir en relació a això que el manga té una abundància de personatges femenins i gairebé no hi han nois. És molt curiós perquè el personatge masculí que se'ns presenta al primer capítol i que sempre segueix a la veritable protagonista semblaria el típic que ens presentarien com a protagonista del que seguim els seus pensaments constantment en relació a la bogeria de la Yumeko però el cert és que tot i que de tant en tant ho fa el manga es centra poc en la perspectiva i acaba per prioritzar les apostes. En qualsevol cas un altre problema que li veig al manga és la Yumeko mateixa ja que col·labora a la sensació de que tot és sumament exagerat i com sempre està per davant de l'adversari. Però en fi, suposo que l'exageració és el que fa que el manga sigui tant divertit. En qualsevol cas és entretingut però per mi té força problemes, no coincideixo amb les boníssimes opinions que he llegit en alguns llocs.\nHe vist un tràiler de l'anime i he de reconèixer que li han pillat molt bé l'essència i crec que en anime serà encara més exagerat en les expressions, gestos, i “orgasmes” (si m'enteneu... en fi, ) que el manga així que suposo que serà un anime força entretingut com el manga vaja.\nInterès previ en l'anime: Baix – Nul (em repeteixo però si ja he llegit el manga tinc poc incentiu, almenys de bones a primeres, per veure l'anime, sobretot amb la manca de temps que tinc).\n-Jikan no Shihaisha – Chronos Ruler\nEn aquest cas crec que ens trobem davant d'un manga d'acció molt típic normalet i força oblidable. N'he llegit només els 20 capítols (22 exactament) que he trobat sense buscar gaire i no m'ha semblat res de l'altre món, de fet ha faltat poc perquè m'avorrís. En qualsevol cas si alguna cosa destaca negativament del manga és que els personatges femenins van vestits de maneres que desafien tota lògica i que només estan fetes per ensenyar carns. A part d'això, tenim un sistema de combat utilitzant el temps (concretament accelerant les coses o retardant-les) combinat, a vegades, amb poders de tipus elemental (aigua, foc, aire, aquestes coses) i sincerament tot plegat em desperta mandra, perquè ho he vist altres vegades i no crec que estigui gaire ben desenvolupat.\nD'altra banda els personatges són mitjanament simpàtics alhora força genèrics, però almenys la relació entre els dos protagonistes em sembla força agradable ja que no és tan habitual. Tot i això crec que podria ser molt més interessant i no està portada amb tota la gràcia que es podria. L'humor em sembla força fluix i el canvi entre drama i humor a vegades es fa de forma poc fluida creant un efecte estrany. En general, que voleu que us digui, em sembla un manga molt poc memorable i que tot just l'acabo de llegir i ja em costa recordar-ne alguna cosa.\nPer cert crec que el one-shot d'on s'origina el manga era millor que el manga continuat... I em sembla curiós que sigui un manhua que ha aconseguit publicar-se en japonès de forma digital a la Shonen Jump+ i que ara tinguem anime. Vull dir sembla que últimament estan havent-hi animes fets a altres països o amb col·laboracions o coses així i em sembla curiós i fins i tot interessant.\nInterès previ en l'anime: Nul.\n-Tsurezure Children. La veritat és que no esperava res d'aquest manga però m'ha sorprès molt gratament. No és que sigui la gran cosa, però el cert és que m'ha entretingut moltíssim i feia temps que no llegia un manga que es basés en relacions amoroses tan “pures”, perquè de debò, alerta amb les dosis de sucre, de malentesos i d'innocència que desprèn aquest manga ja que tenen tela, la veritat. Però centrant-nos una mica més en el manga en sí cal dir que es tracta d'un manga amb una quantitat ingent de personatges (no he contat les parelles que seguim però estic segura que són més de deu segur) entre les quals mai t'acabes de perdre i sempre inciten a seguir llegint per si un cas surt la parella que més t'agrada i per si d'una bona vegada acabaran entenent que els seus sentiments són mutus alguns dels personatges. En aquest sentit crec que pot ser problemàtic el pas a l'anime ja que el principi (almenys com l'he llegit jo, que no l'he llegit a Tsurezure Children sinó a un manga anterior de l'autor autopublicat que després passaria a la publicació setmanal amb aquest nom, si no ho entès malament) ens trobem amb un principi on cada capítol es presenta una nova parella. Posteriorment sí que conviuen les parelles ja que totes van al mateix institut i és força divertit veure com interactuen entre si personatges que en un principi només coneixiem en relació a la parella, però aquest principi no sé com l'adaptaran. D'altra banda, el cartell de l'anime només han decidit posar quatre parelles, dura 15 minuts per capítol i espero que no posin una parella per capítol perquè es farà molt pesat. El manga original no es fa pesat perquè tot i que els personatges són innocents (gairebé la parella principal de Kimi ni Todoke sembla llançada en comparació amb algunes parelles...) el format 4-koma i el canvi sempre present de parella el fan molt entretingut. I sens dubte, hi han parelles que no m'agraden (de fet, una de les que apareix en el cartell és de les que menys m'agrada la de la noia fumadora i el noi del consell escolar), però en general el trobo força simpàtic. Almenys sembla que en l'anime sí que posaran més parelles que les del cartell ja que apareixen en un tràiler almenys dues més, però no sé si resultarà tan simpàtic com el manga i el cert és que tinc els meus dubtes com veieu.\nEn qualsevol cas el manga és força agradable de llegir tot i que recordo que està ple de tòpics, malentesos evitables fàcilment, que s'allarguen molt bèstia, personatges innocents i una yandere a la que no suporto (sobretot perquè la seva presentació em sembla nefasta i en general l'odio una mica com tot personatge yandere...). Però en fi tot sigui per veure personatges innocents estimant-se i sentir una mica d'amor ridícul a través de personatges ja que la teva vida és una merda i t'encanta evadir-te amb narratives sentimentals, dona-li una oportunitat sé que ho necessites, és la teva droga (és broma, segur que tens una vida plena i meravellosa, però si és el cas no sé que fas llegint això...).\nInterès previ. Nul (em quedo amb el manga que em sembla molt entretingut i que no sabeu com algunes parelles em fan sofrir de manera que no és bona per la salut amb els seus estúpids malentesos, no miro a ningú... Chizuru x Sugawara, el professor i l'alumna o la noia bibliotecària i el noi dels qui espero més sempre o Takase x Kanda que estan al mateix nivells que els primers...).\nBé, a partir d'aquí els mangues no m'ha donat temps de llegir-los completament i he decidit arribar fins al capítol 10. La idea és que quan tingui temps seguiré llegint però almenys volia crear-me una primera impressió a veure què tal. D'aquest manga he llegit 11 capítols concretament i el cert és que em sembla que si us agraden els mangues sobre intrigues polítiques té pinta de que anirà en augment i com el protagonista va descobrint, a la vegada que el lector, els problemes i distribució de l'imperi otomà. Potser la relació entre fets reals històrics i el manga no sigui gaire clara i el cert és que agraeixo que el traductor de tant en tant aclareixi algunes coses o usos de paraules en turc que, pel que es veu, en algunes ocasions, està usat sense gaire sentit. El cert és que sempre tinc els meus problemes amb la utilització de moments històrics de forma poc rigorosa o almenys permetent-se més llibertats de les necessàries. D'altra banda em recorda molt a Arslan Senki suposo que influeix que fins i tot els protagonistes comparteixen mascota, per dir-ho d'alguna manera, i que potser estic un pel saturada de mangues d'aquest estil. Tanmateix tinc ganes de continuar-lo quan em senti amb més ànims i en general trobo que és força recomanable si us ve de gust un manga d'aquest tipus. A més, crec que pot donar per veure com va evolucionant el protagonista i pot ser bastant interessant.\nHe llegit 10 capítols d'aquest 4-koma que em sembla, a línies generals, molt mediocre. Vull dir intenta ser una comèdia d'estereotips que amb uns personatges que actuen sempre de la manera esperada però el cert és que per mi no m'ha funcionat. I és una llàstima perquè a mi la comèdia de personatges l'acostumo a gaudir força així que normalment no li demano gaire, però en aquest cas tot i que continuaré llegint quan tingui temps no em sembla la gran cosa. Sobretot he odiat molt a la protagonista, no sé si m'hauria de fer gràcia però l'humor en general em sembla estúpid, no em fa gràcia que mengi bananes i en general veia poca química entre els personatges. Això sí, el format ajuda a que la lectura sigui molt àgil i que de tant en tant amb tota l'exageració que es gasta alguna escena et pot arribar fins i tot a fer gràcia. Els capítols de l'anime posa que seran de 15 minuts però tot i així a mi em dóna la sensació que és probable que els capítols de l'anime resultin pesats.\nInterès previ en l'anime: Nul (no tinc cap tipus d'interès).\nSe m'ha vingut el temps a sobre amb aquesta entrada i com volia publicar-la el primers dies de juliol o abans que és quan crec que comencen a sortir alguns dels animes m'he tingut que afanyar i no m'ha donat temps a fer tot el que volia així que d'aquest manga només he pogut llegir cinc capítols. Tampoc m'he quedat amb gaires ganes de seguir llegint, tot i que és probable que ho acabi fent. He de reconèixer que el poc que he llegit no m'ha acabat de convèncer, però, vaja, cal dir que és un manga d'aventures i no és un gènere que m'acabi de convèncer, almenys si no fa res especial. Tanmateix, la gent diu que a partir del volum 2 comença el drama i que en té força a més que sembla que és un manga que ha agradat bastant així que encara no perdo l'esperança de que almenys m'entretingui. A mi de moment, tot i que se'ns introdueix el drama de la noia amb la seva mare i se'ns parla de com són de dures les exploracions a l'abisme, he vist un ambient força de comèdia amb personatges que se suposa que són nens però d'una manera que no entenc estan treballant com exploradors de risc i fins i tot es parla d'un càstig a la noia que se suposa que hauria de fer gràcia, pel to en el que es tracta, però a mi no em deixa de fascinar perquè coi són nens als que els fan fer tot això, inclòs el càstig. Per mi no té cap mena de sentit. D'altra banda el robot que no se sap perquè està aquí també té tota la pinta de que donarà força joc amb el seu passat desconegut.\nInterès previ en l'anime: Nul (no tinc interès).\nAixò és un spin-off d'un altre manga yaoi que he llegit per llegir tot el que he trobat d'aquest manga que només han estat 7 capítols i que reconec que no m'ha acabat de fer el pes. En un principi em va resultar molt curiós que adaptessin un manga yaoi ja que no n'havia sentit a parlar i pensava que era un manga curt com l'original a partir del que es fa l'spin-off que adaptaran, però el cert és que no, que aquest manga porta ja no sé si 5 o 6 volums a Japó (o potser més) i tenint el compte el gènere crec que és una quantitat que demostra que deu estar tenint èxit. En qualsevol cas el primer Hitorijime my Boyfriend em va semblar horrible per com la parella és típica a més no poder i els dos personatges estan completament encasellats en els seus rols d'uke i seme, a més ens trobem amb les típiques escenes de consentiment dubtós que cada cop m'incomoden més en el yaoi o en els smuts i que lamentablement són tan freqüents i tendim a normalitzarles, amb tot el que això suposa. Però en fi, els personatges d'aquest spin-off em semblen un pel més tolerables i apareixen de fons la parella anterior de forma secundària. Tinc curiositat si l'anime aprofitarà per explicar com es va formar l'altra parella o si la donarà per suposat ja que crec que si ho fa serà un pel estrany d'entendre la situació. D'altra banda, amb la parella de Hitorijime my Hero també tinc força problemes, primer no perdono al seme la manera en que fa que tot es comenci a desenvolupar perquè esdevinguin parella, però sobretot precisament que caiguin tan en rols de seme i uke em mata molt. A més la situació del Setagawa com a cuiner a la casa no té gaire sentit o almenys no vaig acabar d'entendre com va decidir col·laborar tan activament. En general, a més, em dóna la sensació que amb els elements que té podria haver jugat molt millor amb el drama del pobre noi i les seves inseguretats i que ho resolt massa ràpid i de forma que el fa dependre massa del professor. També cal dir que no m'agraden gaire els rols que els fan adoptar com a parella però sí que es cert que sembla que anirà evolucionant com a parella i que és força entretinguda de llegir. Ah sí, i se m'oblidava de com estic molt farta dels personatges possessius en trames romàntiques i aquí tenim tots els tòpics. A veure, cal reconèixer que a mi fa uns anys tot això no m'importava i que jo em vaig introduir al món del yaoi amb Sekaiichi Hatsukoi i Junjou Romantica i les vaig gaudir molt però això no treu que siguin mangues/animes completament problemàtics amb parelles que representen patrons de comportament molt tòxics i on a vegades trobem escenes romantitzades de violació i tot i que una cosa és que ens pugui entretindre, ho pot fer, crec que val la pena ser conscient del que consumim. En qualsevol cas, acabo de veure el tràiler de l'anime i confirmo el que sospitava es veu que animaran les dues històries d'amor amb la qual cosa em sembla que estan prenent una bona decisió perquè per molt que odiï la primera parella crec que la història té més sentit i serà més entretingut seguir dues històries que no pas una.\nLes preocupacions de la centaure... Crec que és un manga força estrany del que només he pogut llegir 10 capítols i que em recorda força a Demi-chan wa Kataritai. No sé si la comparació és la més adequada i no l'he vista però em recorda per com tot i que en general és una comèdia de personatges que tots tenen alguna característica especial (en aquest cas són especies d'humans-animals) de tant en tant l'obra es posa a reflexionar sobre problemes racials. En el cas d'aquesta particular el cert és que es produeix un efecte molt estrany ja que les protagonistes són completament alienes a les qüestions de races més enllà d'algunes coses que els afecten a la vida diària (coses com considerar-se crim fer que un centaure carregui algú a l'esquena per com antigament els centaures havien estat esclaus en algunes cultures) mentre que sembla que hi han veritables problemes amb algunes espècies. Suposo que haver llegit 10 capítols no ajuda gaire a entendre cap a quina direcció vol tirar el manga però a mi aquesta barreja entre això i un manga de noies mones fent coses mones no m'acaba de convèncer. Perquè sí el manga en el seu centre té la quotidianitat de les protagonistes en un entorn amb molts personatges femenins i tots, lamentablement i potser és el que em molesta amb un enfocament cap al sexe que no em convenç gaire. És complicat perquè m'encanta veure personatges femenins que parlen amb personatges femenins sense problemes de sexe, però lamentablement aquí em sembla que acaba caient en una estranya sexualització que convida al lector a posar-se en una situació de voyeur. No sé, sempre em costa determinar aquest tipus de coses perquè vull més obres on les dones parlin de sexe obertament però no vull que per això es caigui en la sexualització. Suposo que tampoc ajuda que el primer capítol tingui el to que té. En fi, em sembla que barreja molts elements però pel que sembla la qüestió dels problemes d'espècies tindrà més pes del que pensava així que ni que sigui per això tinc curiositat a seguir amb el manga. Tanmateix, com dic, el format de noies mones fent moneries per fer una crítica social o almenys plantejar un món realista alternatiu no sé si és el més convenient i no sé com ho portarà.\nParlant del tràiler de l'anime crec que no han aconseguit fer tan mona com en el manga a la protagonista. O almenys aquesta és la impressió que m'ha donat. Res més.\nMai m'hagués imaginat que entre la gran quantitat de mangues que hi ha de clubs escolars trobaria un sobre quiz o preguntes de coneixements en general i el cert és que és una idea que m'agrada molt per com, en general trobo entretinguts els programes de preguntes on l'espectador pot intentar participar-hi també des de casa i en aquest manga passa una mica el mateix. A més, tot cal dir-ho, em sento molt imbècil amb la majoria de les preguntes ja que moltes desconec completament la resposta així que està bé llegir el manga i aprendre dades que només et servirien si anessis a un concurs de televisió. És cert, que com és lògic, que té moltes preguntes enfocades a la cultura nacional o coses que només saps del teu propi país i que es poden fer difícils de saber per gent de tan lluny però no deixa de ser entretingut intentar respondre. D'altra banda no m'acaba d'agradar la idea de que premin el botó abans de saber la pregunta ja que hi ha una mena de preguntes estàndards que tothom coneix o pot endevinar fàcilment la resposta però en fi, suposo que afegeix emoció. Tot i així cal dir que si no sou rarets com jo i no us agraden els concursos de cultura general aquest manga no té res d'especial, fins i tot comença amb la trobada entre el noi i noia on hi ha la típica escena on se li veuen les calces, imagineu el nivell. A més, de tenir la típica interacció de la noia que treu de la quotidianitat al noi, que lamentablement té tota la pinta que acabarà superant a la noia i a tothom pels seus grans coneixements en tot i en especial en literatura. Una altra qüestió en la qual no he pogut evitar fixar-me és com, tot i que són competicions mixtes (només faltaria, però jo ja m'ho crec tot després de saber que el shogi té lliga femenina i masculina, per dir-ho d'alguna manera), en els cinc capítols que hi ha bona part dels participants són nois per una quantitat molt petita de noies.\nNivell d'interès: Nul.\nLa meva vagància ha augmentat i aquest sent l'últim manga que em quedava només he llegit un capítol. Es veu que l'anime és una nova adaptació d'un manga força antic que ja havia tingut una adaptació però el cert és que jo no el coneixia de res. Pel poc que he llegit es veu que és un manga d'humor i en certa manera paròdia dels tòpics dels rpg així que si us agrada el gènere potser us faci gràcia alguna de les seves bromes. Jo he de reconèixer que he trobat simpàtic el primer capítol del manga però estic dividida entre el que pugui trobar-me quan llegeixi més. Vull dir, per una part pot ser divertit però per l'altra no sé si donarà per un manga tant llarg (tot i que traduïts òbviament no hi ha tants capítols) i cap on evolucionarà. D'altra banda en part està dirigit per nens així que no sé si m'acabarà avorrint o què passarà. En qualsevol cas no entenc perquè fan el remake si volen apel·lar a noves audiències o quin és l'objectiu però en fi, no tinc cap interès en l'anime i menys el nou.\nNo sé perquè he posat aquest anime que serà pel·lícula, però la qüestió és que he aprofitat per començar a llegir el manga, com ha estat dels últims només m'ha donat temps a llegir els 5 primers. Es veu que ja tenia dues adaptacions anteriors a l'anime en format de sèrie i jo si us sóc sincera tot i que per algun motiu tenia posat per veure en un futur l'anime no em sonava de res. En qualsevol cas és un 4-koma que tot i que no m'ha emocionat perquè té molta joc de llenguatge i bromes d'aquest tipus que normalment acaben sent sempre de caire sexual el cert és que té pinta de divertit, i alguna tira còmica m'ha fet molta gràcia com en una que parlen d'esdeveniments esportius (o potser caldria dir competicions) i acaben parlen dels “esdeveniments” dels eroge. Té més sentit amb el terme que han usat en anglès event, que de fet crec que és el mateix que s'usa en japonès (amb pronunciació japonesa, això sí). Però en fi, crec que un dels problemes és que molts cops acaba perdent-se les bromes per culpa de l'idioma però vaja, es pot llegir i seguiré veient que tal.\nNivell d'interès en l'anime: Nul.\nAnimes destacables que no conec res dels seus originals. (la majoria...)\n-Owarimonogatari 2nd season. Una nova temporada de Monogatari que he perdut fa molt de temps quantes portes i que em fa gràcia que es digui Owarimonogatari quan no té pinta d'acabar-se, o almenys sembla que surten noves temporades de les pedres. En qualsevol cas no tinc intenció de veure-la perquè m'he quedat havent vist la primera. El cert és que no descarto veure la següent temporada per l'animació o la manera de narrar tan original que té que el cert és que m'encanta. Ara bé pel que fa els personatges tot i que guardo el seu record amb afecte, almenys de la Senjougahara i el protagonista, l'estructura harem, el fanservice estrany que crec que va en augment i en general la història que se'm feia completament avorrida fan que tingui sentiments contradictoris i que en part em desanimi a continuar. Per una banda tinc ganes a continuar-la però és que sent tantes temporades és molt fàcil desanimar-se, la veritat.\nInterés previ: Nul (vaja, em queden massa temporades de per mig abans de poder veure-la).\n-Fate/Aprocrypha. Fate... El cert és que després de llegir la novel·la visual iniciadora de tota la franquicia no tinc gaires ganes d'apropar-me a res semblant, ja vaig sofrir bastant. D'acord, exagero i el cert és que Fate/Zero em crida mínimament l'atenció per les bones crítiques i perquè la història parteix d'una novel·la lleugera que està escrita per Urobuchi Gen que dintre de tot alguna cosa seva he llegit que m'ha agradat així que podria estar bé i tot però tinc les meves reticències per culpa de la novel·la visual... En qualsevol cas podeu imaginar-vos que, de nou, tot i que potser està bé, simplement es basa en l'univers i és una nova lluita pel grial de bones a primeres no tinc cap intenció de veure-la així que molt bones crítiques haurà de rebre perquè acabi cedint.\nInterès previ: Baix – Nul (em queda certa curiositat però dubto moltíssim que arribi a veure-la).\nSé molt poc d'aquest anime però el poc que sé reconec que no em crida gens l'atenció. He vist el tràiler i que l'anima ufotable i sembla per les dos coses que tindrà un bon aspecte. D'altra banda l'argument té pinta de ser una mena de barreja històrica d'aquestes que normalment no m'agraden gaire. Vull dir se'n van a l'època dels shinsengumi i tota la convulsió a Japó per impedir que es canviï la història. I a mi aquest tipus de trames de bones a primeres em fan certa por ja que les inventades històriques acaben a vegades amb mals resultats. D'altra banda que es basi en un joc de cartes tampoc em sembla que doni gaire confiança a que facin una gran història, d'acord seran prejudicis meus però en fi, que no em dóna bona espina. Ara bé, crec en canvi que com anime d'acció pot tenir bastant potencial i poden haver batalles que estiguin força bé però ja sabeu, o us ho dic ara, tant és, l'acció no m'interessa gaire.\nInterès previ: Baix – Nul (em fixaré en les crítiques però dubto molt que el vegi).\nNomés de veure la sinopsis i el tràiler, fins i tot només de veure el nom de l'anime em fa molta mandra. Estic una mica fins als nassos de veure animes que van del noi que apareix perquè si en un món de fantasia, de debò, no trobo gràcia a la premissa de bones a primeres i acaben servint perquè hi hagi un harem de per mig i poc més. En aquest cas sembla que pugui tenir un aire de comèdia però de debò que no hi ha absolutament res que em cridi l'atenció i molt bones crítiques hauria de tenir perquè acabés veient això...\nInterès previ: Baix – Nul (només el veuré si per un casual tingués molt bones crítiques).\nUna temporada (quarta, crec?) per un anime força antic que en el seu moment va tenir cert renom. Jo sincerament no vaig aguantar ni la primera temporada. El cert és que l'estructura episòdica mai és sant de la meva devoció i reconec que alguna història podia estar bé en ella mateixa però haver d'aguantar cada capítol les mateixes coses, les mateixes aparicions, frases, gestos de la noia de l'infern i unes històries individuals que tampoc m'acabaven de molar doncs no, no vaig tenir forces d'aguantar-la. D'altra banda he vist el tràiler d'aquesta quarta temporada i és més del mateix, exactament la mateixa frase, la mateixa música que a la primera temporada així que no, no tinc cap tipus d'interès en veure-la. Ah això sí, reconec que l'opening de la primera temporada m'agrada força i tinc bons records d'ell.\nInterès previ: Nul. (No crec ni que em torni a posar a veure la primera temporada, vaig tenir prou d'intentar-ho un cop...)\nNadadors. Signes d'exclamació. Olora a yaoi o més aviat a queerbait productor de yaois molt bèstia. Recordo que hi havia una conya en algun lloc d'internet que deia que la quantitat d'exclamacions d'animes amb certs personatges masculins dels que es podia pensar fàcilment que s'agradaven determinava què tan explícit era així que seguint aquesta gran lògica ens hauríem de trobar amb una anime amb poc contingut explícit d'aquest tipus. D'altra banda la referència clara que tothom li ve al cap en veure això és Free! Un anime que tinc ganes de veure ni que sigui per tenir context per alguns doujinshi que he trobat per internet però amb el que mai m'hi poso i el vaig deixant perquè no crec que tingui gaire qualitat. Tanmateix, el cert és que pel que fa aquest anime no crec que surti bé, l'estudi d'animació no em dóna gaires esperances. Vull dir els projectes que han decidit animar han estat tot històries bastant mediocres les dues que conec (Tsugumomo, Piace Watashi no italian) i l'altra que volia veure (Battery) les males crítiques m'han desanimat tot i que potser encara acabi per veure-la així que no té pinta de ser gaire bona però no m'importaria veure-la.\nInterès previ: Mig – baix (té pinta de ser dolenta però no m'importaria veure-la).\nGent jove que vol “conduir” (manipular, controlar, portar, no sé) feliçment mecha (robot gegant, per si encara algú no coneix el terme) i que sembla tot plegat un ambient força infantil i que en general no m'ha convençut gens. Entre que el gènere de robots gegants no és quelcom que m'agradi gaire i el to en el que sembla que dirigiran tot això tampoc acaba de fer-me el pes la possibilitat de que vegi l'anime és molt minsa. A més, sembla el típic anime de lluites i d'amistats que no crec que m'agradi gaire. De nou, com sempre estaré atenta a les crítiques i si per casualitat resulta que és la gran meravella la veuré, tot i així, podeu dir que tinc prejudicis, no us dic que no, ho dubto moltíssim.\nInterès previ: Baix – Nul (dubto molt que vegi aquest anime).\nUna crec que quarta temporada d'un anime/manga que no conec de res. Bé, de fet em sonava el nom d'alguna cosa (està llicenciat a Espanya, almenys la primera part de tot això que són massa parts, perquè m'aclareixi, tot cal dir-ho) però el cert és que no em crida gaire, sobretot en format anime i aquesta temporada. No descarto llegir algun cop a la meva vida (potser als 80 anys, perquè aquest pas...) el manga original per veure si m'agrada o no, però ara mateix no és una prioritat ni res que vegi pròxim.\nInterès previ: Nul (massa temporades i coses per mig).\nUna segona temporada d'un anime basat en un joc de cartes i amb certa aparença infantil... Crec que directament poc més em cal veure, vull dir la primera temporada té crítiques bastant dolentes així que no tinc res que m'inciti a veure l'anime així que res, passant molt bèstia, almenys de moment. Tanmateix acabo de llegir que la relació amb la primera temporada no és gaire important així que si us interessa la podeu veure sense l'altra o almenys això diuen.\nInterès previ: Nul (de moment no m'interessa).\nD'acord, de moment l'únic que he entès d'aquest anime és que tracte d'un restaurant on serveixen plats suposadament increïbles a gent molt variada i que es veu que en dies assenyalats tenen clients d'un altre món o alguna cosa així. El cert és que la idea del restaurant pot donar joc si va dels clients habituals i les seves relacions tot i que no sé com voldran incorporar la fantasia en tot això. D'altra banda entre els gèneres que es marquen per l'anime està el de misteri així que sembla que no serà un slice of life com jo hagués preferit. Tanmateix, de moment i sense saber gaire de l'anime si que em fa por que tiri cap a fanservice per la quantitat de noies que he vist (a més amb característiques no antropomòrfiques) així que no sé. De moment em crida l'atenció i almenys el que se suposo que serà la cançó de l'ending sona bé així que estaré atenta a les crítiques.\nInterès previ: Mig – baix (depèn de les crítiques que vagi veient me l'apuntaré per veure o no.)\nAquest és un anime curiós en el que està involucrat Stan Lee que es veu que és un senyor estatunidenc bastant famós per la seva contribució al món dels còmics de superherois i que aquí la que us escriu desconeixia completament tot i que el nom li sonava. En qualsevol només per aquesta col·laboració i que el tràiler hagi sortit en anglès amb una mena d'intent de fer-lo més internacional em crida l'atenció. Sincerament la premissa em sembla la típica de superherois però com sempre en aquests casos crec que depèn molt de com es porti. D'altra banda el director ha dirigit obres notables (Aku no Hana, Mushishi) així que tot i que de moment no tinc gaires expectatives sí que em crida l'atenció i sobretot veure que n'opina la gent. A més l'estètica també té pinta de ser quelcom diferent al que estem acostumats així que sembla que valdrà la pena, caldrà esperar.\nInterès previ: Mig – Baix (em crida l'atenció però esperaré a les crítiques).\nAdaptat d'una novel·la visual que encara no tenim en anglès però que s'havien estès rumors de que tindrem una traducció dintre de poc oficial, ens trobem amb un anime que té pinta de ser bastant dolent. Vull dir, la novel·la visual té les seves crítiques positives tot i que sembla ser un tòpic rere un altre tòpic i el poc que he pogut llegir en japonès, i creieu-me quan dic poc vull dir molt poc, em va semblar molt xorra i tòpic i sincerament potser en la comèdia funciona bé però haver-me de tragar una escena on el protagonista deia a la tal Patricia, una de les noies del joc, que les revistes eròtiques no eren coses de noies i que òbviament la noia, que ve d'un altre món no té ni idea de que és el que està veient i acaba creient que és un llibre d'encanteris per crear nadons i generar vida... En fi, va ser massa, tenia la seva gràcia suposo per l'estúpid que arribava a ser la situació però sincerament ja tinc suficient d'aquest tipus de coses per intentar llegir-ho més en japonès (de fet potser hagués continuat llegint si m'hagués funcionat bé el programar per copiar text automàtic però vaig tenir certs problemes i no va acabar de funcionar). L'únic que m'interessa mínimament d'aquest anime és saber si acabaran llicenciant o no la novel·la visual en la que es basa, no tant perquè la jugui o no sinó per simple curiositat i perquè m'agrada estar al dia de les llicències de novel·les visuals, ara que tenim força oferta.\nInterès previ. Nul (dubto molt que el vegi).\nSense saber el primer que em pregunto és: què pinta el vaticà en tot això? En fi es veu que tenim a dos exorcistes (o alguna cosa així) que investiguen a la gent que diu haver fet miracles per veure si és veritat o no, almenys he entès això. Sincerament, té pinta de ser un anime d'històries episòdiques, tot i que no estic gaire segura i em sembla una veritable llàstima que tingui component sobrenatural, vull dir, preferia un enfocament realista sobre qüestions de corrupció a la Església, que donava per força el tema, però aquí sembla la típica romantització japonesa dels “exorcistes” i de, en general, les qüestions religioses, per tal de fer un anime d'acció i d'on probablement acabaran sortint doujinshi yaois dels dos protagonistes si triomfa ni que sigui una mica. Potser m'equivoqui, potser l'enfocament sigui completament diferent i com dic en altres animes estaré a l'aguait de veure que n'opina la gent però de moment no crec que em convenci.\nInterès previ: Baix – Nul (dubto veure-la a no ser que resulti la gran obra mestra...).\n-Youkoso Jitsuryoku Shijou Shugi no Kyoushitsu e.\nHe llegit uns tres capítols del manga que adapta la novel·la lleugera en la que es basarà aquest anime i el cert és que no n'he tret res clar. Per una banda la relació entre els dos protagonistes em va semblar força simpàtica per com no paraven d'utilitzar el sarcasme entre ells i eren força directes. Després sembla que l'institut té alguna cosa un pel tèrbola que amaga al darrere de tant de luxe i em va despertar certa curiositat. Tanmateix, la gran quantitat d'enfocaments a parts de cossos de noies, tetes, escenes on el protagonista imagina a les noies en situacions eròtiques i de més que el manga no es cansa en explicitar fan que em faci força pal de veure ja que el més probable és que acabi sent genèrica i sense gaire gràcia. Tot i això veure que n'opina la gent.\nInterès previ: Mig – Baix (almenys la relació entre els protagonistes m'ha cridat l'atenció...)\nCinc noies, massa joves crec jo, però en fi, fent d'espies al Londres del segle XIX. De bones a primeres no em crida gens l'atenció i sembla que es centrarà més en l'acció que en una altra cosa, tot i que potser inclou drama en perquè s'han d'ocupar d'això. Sincerament em recorda a altres animes que he vist i algun que no he vist (sense tenir ni idea del que parlo) de varies noies que prenen armes com a premissa i que tenen un to dramàtic per aquest fet així que de moment no és una prioritat però veuré que en diu la gent.\nInterès previ: Baix – Nul (no crec que la vegi però mai se sap si pot sortir alguna cosa interessant).\nAquest anime té pinta de ser una conjunció de tòpics ridículs sobre jugadors de videojocs amb elements de romanç, però tanmateix li tinc curiositat. Acabo de llegir el primer capítol del manga que adapta la novel·la lleugera i ho confirmo és la típica història de club d'institut em fa gràcia pel tema que tracta i no m'importaria donar-li una oportunitat a l'anime, però no m'agrada gaire l'enfocament que ha tingut amb la noia, per no dir gens ja que en el primer capítol ja m'han dirigit la mirada, almenys en el manga, perquè em fixi més en la seva falda que en la seva cara (exagero, però em semblava innecessari certs panells del manga...). En qualsevol cas, no és una prioritat però no m'importaria veure'l però crec que m'esperaré a veure quina reacció té la gent amb l'anime.\nInterès previ en l'anime: Mig – Baix (dubto que l'acabi veient però almenys em crida mínimament l'atenció.)\nMillor anime de la temporada sens dubte, vull dir un anime que es digui Sota la faldilla hi havia una bèstia no potser dolent, només potser una cosa un horror. Però vaja només tindrà 5 minuts per capítol i probablement no arribarà a ser tot l'explícit que voldrien per la censura. D'altra banda he rebuscat varies vegades per internet i no he trobat ni un maleït capítol del manga en el que es basa, ni tan sols en japonès la qual cosa és força depriment. Òbviament m'estalvio llegir el que probablement serà una merda, però tenia curiositat i em sembla curiós no haver trobat res, en fi, ja sabeu si trobeu alguna cosa aviseu.\nInterès previ en l'anime: Nul (no descarto llegir el manga algun dia per curiositat si el trobo i per veure si és tan dolent com pinta).\nNomés m'ha quedat clar que té històries d'amor entre adolescents d'un institut que per algun motiu es troben al Konbini del davant de l'institut i pel que sembla hi haurà varies parelles. Sincerament potser acaba sent quelcom molt mediocre, però tenint trames sentimentals per mig m'hi apunto ràpid així que tinc ganes de veure'l. Tanmateix tinc poc temps així que és molt fàcil que acabin sortint crítiques abans que el vegi i si per un casual són molt negatives l'acabaré ignorant. En fi, esperem que almenys sigui entretingut.\nInterès previ en l'anime: Mig – Baix (no m'atreveixo a posar l'alt en gairebé res i en aquest en concret perquè tinc por que acabi sent molt dolent però és probable que l'acabi veient).\nBasat en un joc sembla ser un anime completament genèric de noies lluitadores amb una quantitat de personatges ingents, almenys pel que veiem en el cartell. Ja el joc en sí no sembla que sigui res de l'altre món, la premissa em sembla d'allò més bàsic i en general sembla quelcom que no val la pena ni pensar-hi gaire al respecte.\nInterès previ en l'anime: Nul (dubto molt que ara resulti un anime profund sobre les qüestions transcendentals de l'ésser humà).\nUn anime sobre un noi que es muda per circumstàncies a una casa on cohabitarà amb yokais i criatures de tota mena que reconec, no sé si per l'estètica o per com la premissa tampoc és res de l'altre món que no em crida gaire l'atenció. L'únic que sembla que em podria cridar mínimament és que sembla que hi haurà part, lamentablement el més probable és que no de forma preponderant ni rellevant una relació amb tints homosexuals. Suposo que serà més qüestió d'imaginar a que t'ho doni l'anime explícitament sí així que potser m'equivoqui i no hi hagi res de tot això o tot el contrari. Tanmateix, ignorant aquest últim tema, el cert és que l'anime també sembla que tindrà part d'slice of life així que potser li hauria de donar una oportunitat.\nInterès previ en l'anime: Mig – Baix (tinc esperances que almenys sigui entretingut ja que tampoc sembla que doni per gaire més.)\nEl que entès d'això és que és una anada d'olla gran. Vull dir, per una part és un projecte multimèdia que suposo que sortirà en diverses plataformes més o menys a la vegada, una aquest anime que és probable que acabi sent un anunci per un altre producte amb la qual cosa no em fa gaire confiança. D'altra banda dic la qüestió de l'anada d'olla perquè sembla que involucri realitats, o almenys un món oníric o alguna cosa així, i a una noia que diu Oni-chan al protagonista... En fi, per una part m'agrada la part d'anada de l'olla però per l'altra no sé si aconseguirà fer alguna cosa interessant amb tot això. Tanmateix li tinc curiositat així que a veure què tal.\nInterès previ en l'anime: mig – baix (veure'm que diu la gent abans de veure-la això sí, i el plural és simple estupidesa meva, ignoreu-lo).\nLa sinopsi m'ha donat sensacions molt pedòfiles així que sincerament, em fa por. A més que sembla el típic anime que només vol vendre't nenes mones fent moneries i no em crida gens ni mica l'atenció. A més veient el tràiler he confirmat certes coses com que l'anime tindrà tendència a harem on fins i tot apareixerà una germana del protagonista i com les tres àngels tenen veu súperagudes i faran tot per ser mones i adorables. Sincerament, no tinc cap intenció de veure l'anime.\nEl de sempre òbviament, si de sobte tothom parla meravelles cauré.\nInterès previ en l'anime: Baix – Nul (nenes petites fent moneries i possiblement portant a la llum el hikikomori? no, gràcies).\nEs veu que és el primer anime d'un estudi d'animació nou i el tràiler no dóna gaires esperances almenys en el que és l'aspecte de l'animació. Sobretot en qüestió de disseny de personatges ja que tots tenen un aspecte força qüestionable. D'altra banda no sembla tampoc que sigui la gran cosa en qüestió d'història tot i que potser donaria per un drama interessant i em sembla (tot suposicions sense fonament, que quedi clar) que tindrà algun tipus de component sobrenatural. No tinc gaires expectatives però veurem.\nInterès previ en l'anime: Baix – Nul.\nUna segona temporada d'un anime que té un 4 i pico de mitja al MAL? Digueu-me el que volgueu però no m'animen gaire, a més semblen ser episodis de 7 minuts així que tampoc em crida gaire l'atenció.\nUnes noies que per algun motiu (un capritx de la tieta d'una d'elles, segons tinc entès) les fan treballar com superheroïnes fent espectacles suposo que per nens petits. No he entès gaire més però sembla una excusa per fer un anime semblant als d'idols tot i que la professió sigui un pel diferent i l'única intriga que tinc és si els hi pagaren un sou decent, qüestió que dubto que resolgui mai ja que no crec que vegi l'anime.\nNo tinc ni idea de què tal estarà aquest anime i no crec que el vegi però m'ha fet veure que tinc a la llista de pendents la versió alternativa (segons el Myanimelist tot això) d'aquest anime que sembla que en ambdós casos té contingut paròdic i almenys la versió alternativa té força bona puntuació així que d'aquí mil anys potser li donaré una oportunitat. Però en fi tornant a la que toca que us parli amb la descripció podria sortir alguna cosa de l'estil Uchuu Patrol Luluco així que si fos el cas no m'importaria veure-la però de moment tampoc és una prioritat, veure'm què tal tot i que dubto veure-la per com ja hi ha una versió anterior (no sé quina relació guarden però semblen compartir material original) que de moment m'interessa més.\nNo sé perquè però aquesta pel·lícula em crida molt l'atenció i si tinc temps m'agradaria donar-li una oportunitat. El tràiler presenta una animació molt bonica, sembla que tindrà drama i romanç i segons tinc entès està basat en una pel·lícula d'actors reals del mateix nom que no crec que vegi, tot i que tindria més sentit que veure aquesta adaptació, però en fi deixem les meves preferències sense sentit enrere i simplement reafirmar que tinc molta curiositat per veure que en surt d'aquí.\nInterès previ en l'anime: Alt – Mig (crec que és l'única que l'he posat aquesta classificació i potser no l'acabo ni veient però em desperta molta curiositat).\nUna altra pel·lícula que em crida l'atenció, no tant com l'anterior però si tinc curiositat per veure que en pot sortir. El títol i la idea d'usar la ràdio per comunicar-se amb un més enllà o alguna cosa així em crida l'atenció (serà per CrossChannel, qui sap...), però el cert és que l'animació tot i que els fons en general tenen molt bona pinta no m'acaba de convèncer el disseny de personatges amb el relleu en blanc.., Tanmateix, veuré que n'opina la gent i potser l'acabo veient, qui sap.\nInterès previ en l'anime: Mig- baix (veure'm).\nAquesta pel·lícula sembla que em recorda que haig de veure algunes de les pel·lícules de l'estudi Gihbli que tinc pendents i tornar a veure algunes que vaig veure fa molt de temps per veure si m'agraden més o em deixen tan indiferent com el primer cop. En qualsevol cas això ho dic perquè la pel·lícula tot i ser d'un estudi nou està dirigida per algú que ha treballat amb l'estudi i que en aquesta pel·lícula almenys sembla que té molta essència de l'estudi veurem que en resulta tot i que d'aquest mateix director abans hauria de veure alguna pel·lícula com Omoide no Marnie que em crida molt l'atenció des de fa temps.\nInterès previ en l'anime: Mig – Baix.\nPer molt que he buscat no he estat capaç de trobar el manga en el que es basa aquest anime i em sembla una llàstima perquè volia provar a llegir-lo. El cert és que tampoc li tinc gaires ganes a l'enfocament comèdia-spokkon però si gràcies a l'anime acaben traduint el manga no m'importaria llegir-lo tot i que reconec que em sembla molt estúpid el concepte de l'obsessionat per la neteja que es fa jugador de futbol i crec que hi ha una noia que està enamorada d'ell i no sé que però de bones a primeres em fa la sensació de que pot acabar sent una comèdia repetitiva, qui sap potser em sorprendria però no em crida gaire l'atenció, esperaré al manga si el trobo, com us deia.\nI bé hi ha algun anime que m'he deixat perquè no l'he considerat massa rellevant i, sincerament aquesta entrada em quedarà llarguíssima així que perquè us estalviï uns quants no crec fer mal a ningú. Sincerament, crec que les històries/animes que més m'interessaven estant basats en manga que ja he llegit, en genera, òbviament, així que hi ha poca cosa que tingui moltes ganes de veure, la veritat.\nEtiquetas: anime, estiu2017, impressions, paranoiesrikanna, temporadaanime


Gandia proposa a 94 empreses per a renovar el segell de qualitat SICTED | Valencia Extra\nVicent Mascarell: “L’aposta per la innovació, la intel·ligència i la qualitat és vital per a poder competir i més encara en la situació que travessem”\nGandia com a destí SICTED va celebrar divendres passat la seua Mesa de Qualitat de manera on-line presidida pel regidor delegat de Turisme, Vicent Mascarell, juntament amb els tècnics de Qualitat de Turisme Comunitat Valenciana, Eva Beltrán i Jorge Albín. També van assistir l’alcalde de Barx, Miguel Donet; el coordinador de Turisme, Max Vidal; la Tècnica de Turisme, Olatz Megía; la gestora del Sicted, Amparo Bellver; la representant de la Xarxa d’Espais Culturals, Balbina Sendra; la representant de Càmpings de Gandia, Juana Peiró; el vicepresident d’Aloga (Associació d’Agències de Lloguer d’Apartaments), Daniel Barca; el president de Destí Safor, José Manuel Navarro; el president de l’Associació d’Hotels de la Safor, Luis Rodriguez de Rivera; i el president del Centre Històric, Pedro Izquierdo.\nAquest cicle de SICTED ha estat marcat per la pandèmia raó per la qual la majoria dels compromisos s’han dut a terme de manera on-line. S’ha treballat de manera molt estreta amb les empreses, amb suport personalitzat als serveis i s’ha aprofitat els mesos de no activitat per a anar complint compromisos.\nDurant aquest cicle s’hi ha treballat de manera conjunta en Grups de Millora, que van sorgir de les mateixes empreses SICTED, com per exemple ‘Gandiaxti’. Accions i propostes de les mercantils participants que suposen una mostra de la implicació d’aquestes en el projecte.\nDesprés d’un any complicat, els resultats d’aquest cicle són molt satisfactoris atés que són 94 serveis els que s’elevaran al Comité Interdestinos per a renovar el segell i 16 els serveis que es proposen per a obtenir la distinció per primera vegada.\nAixí mateix, Gandia compta ja amb 61 serveis SICTED distingits com COVID-Preparats en els comités extraordinaris de juliol, agost i setembre.\nLes empreses que vulguen distingir-se com ‘COVID-Preparados’, tindran una última oportunitat el gener de 2021.\nEntre les empreses que presenten la seua candidatura al Comité de desembre de 2020 es troben empreses de poblacions veïnes, que s’han unit al projecte de SICTED Gandia, en un primer moment va ser Barx, a la qual s’han sumat les poblacions d’Alfauir i Alqueria de la Comtessa.\nPer al cicle 2021 que es començarà a treballar al gener ja han sol·licitat l’adhesió 20 empreses de Gandia i d’altres poblacions de la comarca.\nVicent Mascarell ha fet un balanç positiu d’aquest cicle al qual ha qualificat de “molt satisfactori pels resultats obtinguts, pel treball realitzat, per les empreses i que evidencia l’aposta clara de Gandia per ser un destí de Qualitat Turística” “Gandia és una de les destinacions turístiques que més aposta per la qualitat tant en els servicis turístics que presta com a destí com en les empreses que formen part de la iniciativa” i ha afegit que “l’aposta per la innovació, la intel·ligència i la qualitat és vital per a poder competir i més encara en la situació que travessem”.\nFinalitzen amb èxit les VII jornades conjuntes per la coeducació i la prevenció de la violència de gènere de Gandia