Les artistes, protagonistes de la primera part de la programació pel 8 de març a Borriana | Castelló Extra\nLes artistes, protagonistes de la primera part de la programació pel 8 de març a Borriana\nLes activitats de la campanya “Cultura en Femení” preparada per l’Ajuntament de Borriana a l’entorn del 8 de març, Dia Internacional de les Dones, ha tingut les referents femenines com a protagonistes durant la primera part de la programació.\nEls tallers, que les han tingudes les dones artistes com a eix de referència, han sigut el més destacat, a més del paiporta organitzat per l’associació de veïns del Port de Borriana que va comptar amb una nombrosa participació i l’assistència a la manifestació d’un nodrit grup de borrianenques, algunes gràcies al bus organitzat per l’Ajuntament i unes altres que van assistir pel seu compte.\nDissabte passat de matí va tindre lloc una trobada entre diverses artistes del municipi de diferents disciplines, com ara la música, literatura, pintura, il·lustració, manualitats o fotografia. L’activitat, que va tindre lloc en el Cercle fruiter com a símbol d’un espai de creixement professional, va comptar amb l’assistència de més de vint dones.\nSobre aquest tema, la regidora d’Igualtat, Maria Romero, ha assegurat que l’objectiu era facilitar un espai de trobada per a fomentar la creació de xarxes entre elles, així com escoltar les seues propostes de millora, i encara que reconeixia que “no esteu totes les que sou perquè lamentablement no hem pogut contactar amb totes”, resulta innegable “el gran potencial femení que existeix a la nostra ciutat”.\nTambé va aprofitar per a posar en valor els espais com aquest que puguen ampliar l’oferta cultural de la ciutat, tot sumant-se al treball de l’Ajuntament. A més de la trobada entre les professionals, la Doctora en l’àrea d’estètica i teoria de les arts de l’UJI i membre del grup d’investigació de l’Institut Universitari d’Estudis Feministes i de Gènere Purificació Escribano, Juncal Caballero, va oferir a les presents un repàs pel treball individual i col·lectiu de diferents artistes.\nDe la trobada va sorgir, entre altres propostes, l’envit de crear un catàleg d’artistes locals que puga compartir-se entre elles i fer-ne ús des dels diferents departaments municipals. A més, la regidora va traslladar el compromís municipal per “equilibrar la presència de dones en les programacions culturals com arreplega el Pla d’Igualtat Municipal aprovat l’estiu passat”.\nEl diumenge a l’Auditori Juan Varea, amb una participació de més d’una trentena de persones, es va celebrar l’espai obert a les famílies en el taller didàctic oferit per La Cultura Crítica sobre Yayoy Kusama, l’artista femenina visca més famosa dels últims temps. El taller, que va comptar amb una valoració molt positiva per part dels i les assistents, va resultar ser eminentment pràctic. Així a través d’un conte i de diferents activitats les persones participants van poder conèixer l’obra i el pensament de l’artista.\nEl dilluns 14 a través de l’obra @Rita_trobador, els participants del JOOP, del programa TAPIS, persones usuàries del Centre Ocupacional, així com alumnat de l’IES Jaume I, CEE Pla d’Hortolans, CC Illes Columbretes i IES Llombai van poder gaudir d’una peça teatral que recorre en diferents escenes el treball de tres artistes femenines.\nL’obra d’Esclafit Teatre, que no va deixar indiferent a ningú, oferia a més a les entitats i centres educatius material de treball previ i posterior per a preparar de forma didàctica les reflexions que es plantejaven en escena. També va tenir lloc un diàleg amb els actors en què des del públic l’alumnat i participants van poder plantejar els dubtes que l’obra els havia suggerit.\nLes pròximes activitats tindran lloc la setmana després de Falles i seran el Club de Lectura Femenista, el dimarts 22, els homenatges a dones, primer amb la instal·lació artística de Miss Maloya “#PerElles”, i l’homenatge Premi Dia de la Dona 2022 previst per al dissabte 26 de març. De vesprada tindrà lloc el concert “música en femení” i el diumenge el segon taller familiar de La Cultura Crítica, en aquesta ocasió sobre l’artista Sonia Delaunay.\nTotes les activitats són obertes al públic i gratuïtes. Per a més informació es pot consultar amb <igualtat@burriana.es> o bé 691 67 42 29.


Detingut per robar gasoil de camions aparcats a Santa Pau i la Vall d'en Bas - Diari de Girona\nUn xofer sorprèn el lladre a Santa Pau mentre sostreu el combustible, fuig cap al bosc i uns veïns el troben amagat i els Mossos el detenen\nSanta Pau | 28·10·21 | 10:52 | Actualitzat a les 10:54\nEls bidons i les mànegues intervinguts pels Mossos a Santa Pau Mossos\nEls Mossos d'Esquadra han detingut un home per robar gasoil de camions aparcats a la Vall d'en Bas i Santa Pau.\nL'arrestat és un home de 50 anys, de nacionalitat espanyola i veí de Sant Feliu de Pallerols i se l'acusa de ser presumpte autor de dos delictes de furt. Al detingut anteriorment també se l'havia denunciat penalment el 18 d’octubre per un furt lleu.\nEls fets van succeir el passat diumenge dia 24, a les deu de la nit, quan un camioner va sorprendre un lladre que li sostreia gasoil del seu camió que tenia estacionat a Sant Pau. En ser descobert, va fugir corrents direcció una zona boscosa carregat amb dues garrafes.\nQuan els agents van arribar al lloc van constatar que li havien robat mig dipòsit de gasoil, uns 500 litres.\nVeïns el troben amagat\nGràcies a la col·laboració ciutadana uns veïns van localitzar el presumpte autor amagat al voltant del carrer del Sol. Mentre un dels agents es va quedar custodiant un cotxe estacionat al costat del camió, ja que dins s’hi podien veure diverses mànegues d’extracció de carburant i que podrien ser del lladre, l’altre agent va anar a detenir l’home, que es trobava estirat a terra amb dues garrafes amb restes de gasoil que havia buidat prèviament.\nAl detingut també se l’acusa d’un furt comès el passat 20 d’octubre en un immoble en construcció de la Vall d’en Bas. En aquella ocasió, una dotació el va identificar a la carretera d’Olot, a Sant Feliu de Pallerols, i li va intervenir preventivament mànegues, bidons i diverses eines que, inicialment, no va poder justificar la seva procedència. Posteriorment, es va esbrinar que les havia furtat d’una obra\nJa denunciat abans\nEs dona el cas que al detingut també se’l va denunciar el 18 d’octubre per furtar gasoil. Concretament, els fets es van produir en el marc d’un control policial, efectuat de matinada a la C-152 a la rotonda de Bracons, quan van aturar el seu vehicle i li van localitzar nombrosos bidons ples de gasoil i múltiples eines de treball que després es va poder verificar que eren propietat d’un empresari transportista i que li havien sostret entre els dies 13 i 18 d’octubre a la Vall d’en Bas.\nEl detingut, amb antecedents, va passar a disposició del jutjat en funcions de guàrdia d’Olot qui en va decretar la seva llibertat amb càrrecs.


Detingut a Barcelona un home que es dedicava... - Govern.cat\nquery_builder 12 juny 2021 10:30\n. La investigació conjunta dels Mossos d’Esquadra i de la Guàrdia Urbana es va iniciar a finals de març arran de les informacions rebudes envers un immoble on presumptament es venien substàncies estupefaents\n. El passat dia 6 de juny, es van realitzar dues entrades i escorcolls en dos domicilis, un a Baró de Viver i un altre a Santa Coloma, on es va detenir una persona, i es van comissar diverses dosis de cocaïna, haixix, dues armes simulades, 17.000 euros i estris per al consum i documentació que acreditava l’activitat il·lícita\nAgents de la Policia de la Generalitat-Mossos d’Esquadra de la Unitat d'investigació de la comissaria de Sant Andreu, juntament amb la Unitat d'investigació de la Guàrdia Urbana de Barcelona, van iniciar fa uns mesos una investigació sobre un immoble on es venien substàncies estupefaents en el barri de Baró de Viver de Barcelona.\nLa investigació tenia el seu origen en diverses informacions que manifestaven que hi havien persones toxicòmanes comprant substàncies estupefaents a un immoble del barri, i això els generava inseguretat per a ells mateixos i per als seus familiars. Les informacions arribaven de forma anònima per por a possibles represàlies per part dels inquilins del pis investigat, motiu pel qual no es coneixien denúncies d’aquest fet delictiu.\nEn un primer operatiu, el passat dimecres 13 de maig al matí, efectius dels dos cossos policials van fer una entrada i escorcoll per ordre judicial dels dos domicilis, on es va detenir dues persones implicades en el tràfic de drogues.\nUn cop desmantellat aquest punt de venda de droga, la investigació no es va tancar ja que es va determinar que hi havia un tercer pis del mateix immoble, on presumptament també es subministraven substàncies estupefaents a persones toxicòmanes, i també a un altre domicili, ubicat a Santa Coloma de Gramenet.\nUn cop es va disposar d’indicis suficients per acreditar l’activitat delictiva, el passat dia 6 de juny es van realitzar dues entrades i escorcolls amb autorització judicial en els domicilis investigats i es va detenir una persona. També es van comissar diverses dosis de cocaïna, una peça de haixix de 50 grams, una balança de precisió, 17.000 euros, dues armes de foc simulades i documentació que acreditava l’activitat delinqüencial que s’hi desenvolupava.\nEl detingut va passar a disposició judicial el passat dia 11 de juny i va quedar en llibertat amb càrrecs.\nBarcelona, 11 de juny de 2021


S'ha mort el presitigiós sociòleg polonès Zygmunt Bauman\nEls llibres més venuts de la setmana a la llibreria Jaume de Montsó, de Palma\tEls llibres més venuts de la setmana a la llibreria Jaume de Montsó, de Palma\nDilluns de gener mallorquins i poètics amb Pep Tosar\tDilluns de gener mallorquins i poètics amb Pep Tosar\nSilvia Sesé succeeix Jorge Herralde com a director editorial d'Anagrama\tSilvia Sesé succeeix Jorge Herralde com a director editorial d'Anagrama\nJorge Herralde deixa la direcció d'Anagrama en mans de Silvia Sesé des d'aquest dilluns\tJorge Herralde deixa la direcció d'Anagrama en mans de Silvia Sesé des d'aquest dilluns\nEls llibres més venuts de la setmana (Llibreria Els nou rals)\tEls llibres més venuts de la setmana (Llibreria Els nou rals)\nEls llibres més venuts de la setmana (Llibreria l'Argonauta)\tEls llibres més venuts de la setmana (Llibreria l'Argonauta)\nJaume Cabré torna a les llibreries amb el recull de relats ‘Quan arriba la penombra’\tJaume Cabré torna a les llibreries amb el recull de relats ‘Quan arriba la penombra’\nVicenç Pagès Jordà: 'Per mi, l'art és l'organització de la passió'\tVicenç Pagès Jordà: 'Per mi, l'art és l'organització de la passió'\nL'aventura de tres tionets abans de Nadal, per Pauet Riba i Albert Font\tL'aventura de tres tionets abans de Nadal, per Pauet Riba i Albert Font\nS’ha mort el presitigiós sociòleg polonès Zygmunt Bauman\nÉs l'ideòleg de la societat líquida\nEl cèlebre sociòleg i filòsof polonès Zygmunt Bauman, ideòleg de la societat líquida, s’ha mort avui a noranta-dos anys. S’ha mort a Leeds, segons que ha informat la premsa polonesa.\nVa ensenyar sociologia a la Universitat de Varsòvia entre el 1954 i el 1968. Aquell any, en una purga antisemita, va perdre la plaça de professor i va emigrar a Israel. D’ençà del 1971 vivia a Anglaterra, on va ser professor de la Universitat de Leeds, fins que es va retirar el 1990. Les seves primeres obres eren en polonès. A partir del 1972, va publicar els seus assaigs i estudis en anglès.\nEl novembre del 2014, els dies previs al 9-N, Bauman va signar el manifest ‘Deixeu votar els catalans‘, juntament amb més personalitats internacionals, com ara Desmond Tutu, Adolfo Pérez Esquivel, Ken Loach, Noam Chomsky i Colm Tóibín. El manifest deia:\n«Aquesta exigència ferma de votar és el resultat d’una llarga sèrie de desavinences entre els governs de Catalunya i d’Espanya sobre el grau d’autonomia cultural, política i financera de què haurien de gaudir els catalans, malgrat els diversos intents que hi ha hagut d’arribar a una solució acceptable.\nTal com mostren els precedents quebequès i escocès, la millor manera de resoldre les disputes internes legítimes és emprar les eines de la democràcia. Evitar que els catalans votin sembla contradir els principis que inspiren les societats democràtiques.\nAixí doncs, fem una crida al govern espanyol i a les seves institucions, així com als seus homònims catalans, a treballar conjuntament perquè la ciutadania de Catalunya pugui votar sobre el seu futur polític i que es negociï de bona fe d’acord amb el resultat.»\nLes obres de Bauman traduïdes al català són:\nIdentitat. Converses amb Benedetto Vecchi (Universitat de València, 2005).\nUna aventura anomenada ‘Europa’ (Arcàdia, 2006).\nNoves fronteres i valors universals (CCCB, 2006).\nEls reptes de l’educació en la modernitat líquida (Arcàdia, 2007).\nTemps líquids. Viure en una època d’incertesa (Viena, 2007).\nDesconeguts a la porta de casa (Arcàdia, 2016).


Puigdemont avança al consell nacional del PDeCAT que aixecarà la suspensió de la independència si s'aplica el 155 ! ACN ! directe!cat\nBarcelonès Dimecres, 18 d'octubre de 2017 21:20 h\nPuigdemont avança al consell nacional del PDeCAT que aixecarà la suspensió de la independència si s'aplica el 155\nPascal assegura que el partit no preveu ara cap escenari d'eleccions\nACN Barcelona.-El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha avançat al consell nacional extraordinari del PDeCAT que aixecarà la suspensió de la independència si l'Estat aplica l'article 155 de la Constitució. Així ho han explicat a l'ACN fonts coneixedores de la reunió celebrada aquest dimecres al vespre al World Trade Center de Barcelona. La primera a parlar en el consell nacional ha estat la coordinadora general del partit, Marta Pascal, que ha traslladat el suport de la formació al cap del Govern perquè prengui aquesta mesura. Just després, Puigdemont ha confirmat que si l'Estat suspèn l'autonomia de Catalunya no tindrà més remei que aixecar la suspensió de la declaració d'independència. Ara bé, si el govern espanyol no aplica el 155 el PDeCAT aposta per no aixecar la suspensió i mantenir la via del diàleg. D'altra banda, Pascal ha assegurat que el partit no preveu ara cap escenari d'eleccions, i que en el consell nacional ni ella ni Puigdemont -els únics que han pres la paraula- no s'hi ha referit.


"Crea amb paper Sadipal" - 12h - Activitat Sant Cugat\n> AGENDA d'Activitats>26 de novembre, 2018>26 de setembre, 2018>26 d'agost, 2018>26 de juny, 2018>28 de març, 2018>26 de gener, 2018>29 de desembre, 2017>26 d'octubre, 2017>26 de juliol 2017>26 de desembre 2016>26 de setembre 2016>26 d'agost 2016>26 d'abril 2016>2 de febrer, 2019>"Crea amb paper Sadipal" - 12h\n"Crea amb paper Sadipal" - 12h\nData: 25 de gener, 2020\nAdreça: C/ Torre, 6\nTelèfon: 931 173 863\nNo et perdis aquest taller en què realitzarem manualitats amb multitud de papers de diferents colors i textures, tenint en compte l'edat del nen/a.\n- Nens i nenes de 3-6 anys: Realització d’un peix o tortuga. Treballarem el color, la composició, el moviment, el tacte i la plasticitat dels papers SADIPAL.\n- Nens i nenes de 6-12 anys: Realització d’una corona, un barret cocodril i una titella de mà. Treballarem el volum, l’estructura i la construcció.\nEs proposen unes manualitats d'exemple, però cada nen/a és lliure de fer la seva creació. L'objectiu de l'activitat és treballar la creativitat, la concentració, les habilitats motrius i sensorials i el treball en equip.


Olga Arnau: «Barcelona sempre es mira a ella primer» | NacióDigital\nOlga Arnau: «Quan Barcelona fa polítiques, sempre es mira a ella primer»\nL'alcaldessa de Vilanova i la Geltrú i presidenta de la Federació de Municipis de Catalunya (ERC) reivindica la col·laboració entre ajuntaments per sortir de la crisi de la Covid-19\nper Ferran Casas / Andreu Merino, 8 de juny de 2021 a les 20:06 |\nOlga Arnau | Yvelisse Teixeira\nOlga Arnau (Vilanova i la Geltrú, 1966) és alcaldessa de Vilanova i la Geltrú des del 2019 i des d'aleshores també exerceix de presidenta de la Federació de Municipis de Catalunya. A l'Ajuntament lidera des de les files d'ERC un govern municipal compartit amb Junts i la CUP. La definició urbanística de la ciutat i els seus usos és el principal repte que haurà d'abordar durant la segona part del mandat.\nMés enllà de Vilanova, Arnau reivindica la col·laboració entre municipis per fer front a les conseqüències de la crisi provocada per la pandèmia. Un treball conjunt que també ha de tenir en compte els municipis de l'arc metropolità.\nArnau, per exemple, lamenta que Barcelona no ha considerat prou els efectes que el veto als cotxes contaminants tenen per als veïns de pobles i ciutats de l'entorn de la capital.\n- Com encara la segona meitat d’un mandat marcat per l’esclat de la pandèmia? Com ha reaccionat Vilanova i la Geltrú?\n- El pla d'actuació municipal continua vigent. Ara haurem de passar el sedàs i veure què no es pot fer. Estem sorpresos perquè veiem que anem per sobre del 55% d'execució malgrat el context de pandèmia. El pla preveia actuacions molt concretes però també tenia una mirada al futur. Si vols transformar un municipi, no ho fas en quatre anys. La pandèmia ens ha modificat, sobretot, la part econòmica. Tot i això hem pogut fer un pressupost per al 2021 amb vuit milions d'inversions després de 10 anys sense haver-n'hi.\n- Quins són els efectes principals que ha tingut la Covid-19 en els veïns de Vilanova i quins pedaços hi ha pogut posar l'Ajuntament?\n- Les persones han estat la prioritat absoluta. A l'abril del 2020 vam començar a elaborar un pla de xoc immediat per oferir ajudes i vam frenar la recaptació de tributs d'activitats econòmiques afectades. En total vam haver de treure tres milions d'euros de les previsions d'ingressos del pressupost. També vam fer de salvavides a les entitats. Alguns dels efectes principals han estat sobre el treball, amb veïns afectats per ERTO sense cobrar. També hem notat un increment d'usuaris als menjadors socials. En teníem 100 i ara atenem 800 famílies. A més del pla de xoc, ara acabem de presentar el Pla de Reactivació Social i Econòmica i l'hem compartit amb els agents, polítics i econòmics perquè facin les seves aportacions. El pla anirà molt més enllà del nostre mandat, és un pla de futur.\n"A Vilanova hem de veure si fem una ciutat creixent o decreixent"\n- L’Ajuntament ha començat a treballar un nou Pla d'Ordenació Urbanística Municipal (POUM). Quin tipus de ciutat ha de ser Vilanova? La principal pregunta a respondre és si el municipi ha de créixer més o no?\n- L'inici del procés participatiu estava previst per al cap de setmana que es va ordenar el confinament i el vam haver de posposar. Ara ho hem reactivat i estem pendents de la llei territorial i els canvis que pugui suposar en l'àmbit urbanístic. Hem de veure si fem una ciutat creixent o decreixent. Hem d'aprofitar per tenir-ho tot previst i anar per davant de les necessitats que puguin sorgir. Ha de ser un pla de futur. Per exemple, potser ara es detecta una necessitat d'espai per a usos industrials dedicats a indústries netes. Pel que fa als usos habitacionals, potser s'han d'omplir abans els espais ja desenvolupats, abans de generar-ne de nous. Si no, desestructurarem el municipi i hem de tenir un desenvolupament endreçat.\nOlga Arnau. Foto: Yvelisse Teixeira\n- Decisions com aquestes arriben en un moment en què el govern municipal està debilitat. L'assemblea de la CUP va arribar a plantejar la possibilitat de trencar el pacte de govern. En quina situació deixaria això el seu executiu?\n- L'assemblea de la CUP va decidir provocar canvis. Es va parlar i ells tenen una altra assemblea al juliol. Hem parlat possibles canvis però això no vol dir que hi hagi un trencament de govern, ni molt menys. L'equip de govern és sòlid i fort. Ara parlàvem del POUM, i és un exemple de política de ciutat. Això no va de moviments que pugui haver-hi dins d'un partit o d'un altre, sinó de consensos i que qui estigui al capdavant tingui capacitat i voluntat de tirar-los endavant. Les diferències de vegades hi són fins i tot dins del mateix color polític. Però tenim capacitat de debatre, parlar i consensuar, i veure quines són les coses més ideològiques i quines les de necessitat del municipi. Si posem per davant el municipi i les persones, és fàcil posar-se d'acord.\n- Entre les exigències de la CUP hi havia restringir cotxes a entorns com les escoles, concretar acords en matèria d’habitatge i que les associacions no lucratives o d’economia social estiguin exemptes de taxes municipals. Són qüestions de municipi o ideològiques?\n- Totes elles són accions marcades al pla d'actuació municipal. Hem de veure com està el seu índex d'assoliment, però vam marcar un horitzó de quatre anys i totes estan per sobre del 50%. Això vol dir que s'hi està treballant, tot i que de vegades no es visualitza en la immediatesa. Hem d'entendre que l'administració no és ràpida. Té el seu procés i fins que no està tot lligat no es tira endavant. En polítiques d'habitatge s'han fet passes endavant, però no vol dir que siguin les que l'assemblea [de la CUP] va portar. Potser l'assemblea vol ja un llistat de pisos buits de grans tenidors i les sancions corresponents.\n"Les diferències de vegades hi són fins i tot dins del mateix color polític. Si posem per davant el municipi i les persones, és fàcil posar-se d'acord"\n- L’accés a l’habitatge és una de les qüestions que li preocupa més com a alcaldessa? Vilanova pateix les conseqüències de l’increment de preus a Barcelona?\n- Absolutament, sí. A nivell municipal no tenim capacitat d'intervenir, perquè tampoc tenim un parc d'habitatge públic prou dotat. El que hem de fer és revertir la situació. A la Federació de Municipis de Catalunya tenim projectes de promocions d'habitatge de lloguer públic amb condicions accessibles per a la gent jove, la gent gran i els col·lectius més vulnerables, que són els que tenen més problemes a l'hora de tenir accés a un habitatge. On no arriba l'administració local, es poden signar convenis amb l'Agència de l'Habitatge de Catalunya. Els municipis no podem amb tot. Aquest és el gran problema, que potser hem de donar resposta a moltes coses que no haurien de ser competències pròpies. Està bé que hi treballem plegats perquè som els que tenim el coneixement de les necessitats reals a cada població, però això no vol dir que tinguem els recursos necessaris per donar-hi sortida.\n- Tenen massa competències els ajuntaments en alguns àmbits? Per exemple, amb les energies renovables la Generalitat no pot tenir una mirada global perquè els ajuntaments exerceixen les seves competències.\n- L'aire no té fronteres i això vol dir que hi ha d'haver un paraigua per a tothom. Jo puc estar fent unes actuacions mediambientals perfectes per al municipi, però potser estic enganxat a un altre que no està fent el mateix.\n- La mirada hauria de ser més nacional o comarcal que no pas local?\n- Exacte. A Vilanova, pràcticament estem enganxats al nucli de Roquetes, que pertany a Sant Pere de Ribes. Només tenim una ronda al mig que ens separa i tot el que puguem tenir en aquell tram industrial ho hem de treballar conjuntament. Si en una banda es fan unes polítiques i uns controls i a l'altra no, no tindran cap resultat positiu per cap dels dos municipis. S'ha de treballar a nivell de territori.\n- El pla per a la reactivació econòmica ha de tenir aquesta mirada conjunta? Quin paper hi ha de tenir el turisme?\n- Ha d'incloure el turisme. Vilanova ha de recuperar la seva part industrial però té un tipus de turisme considerat familiar i tenim al costat Sitges, amb un tipus completament diferent. Això no vol dir que no puguem treballar plegats. Quan treballem conjuntament surten millors actuacions a tot el territori. Nosaltres no tenim estructures hoteleres per atendre qualsevol altre tipus de turisme, però per què no ens podem focalitzar cap al turisme de gent gran? O el turisme esportiu a les platges? Has de saber sumar amb el turisme que et doni aquestes estructures. Sitges té una capacitat hotelera que ningú més té en aquest tram de línia de costa. Doncs sumem.\n"No sé si la fusió amb l'ACM arribarà abans del 2023 però l'objectiu continua vigent"\n- Com a presidenta de l’FMC, cal una resposta conjunta entre municipis per sortir de la crisi de la Covid?\n- El municipalisme català ja ha donat una resposta conjunta, i també l'estatal. Tot el municipalisme d'Espanya es va posar d'acord amb un repartiment de recursos i difícilment trobareu un acord polític tan ampli com aquest. Quan estàs al capdavant del municipi, el que menys importa són les sigles que representes, sinó les necessitats de les persones.\n- El 2019 l’FMC i l’ACM es comprometien a fusionar-se abans del 2023. Com ha evolucionat des d’aleshores aquell acord?\n- L'objectiu continua vigent però la pandèmia ha suposat un parèntesi important, en un moment en què estàvem treballant la part tècnica de la fusió. En aquell moment va quedar aturat tot i ara cal reemprendre-ho. No sé si arribarem al 2023, però l'objectiu és el mateix.\n- Vilanova és una de les signants de la Declaració de Martorell. El principal és objectiu és “deixar de ser el pati del darrere de Barcelona”, com deia Jordi Ballart?\n- Més que ser el pati del darrere, quan una centralitat com Barcelona fa les polítiques per aigua, sempre es mira a ella primer. I després, esquitxa. Quan un arc treballa, treballes pel bé de tot l'arc. L'àrea metropolitana és molt potent i si els municipis de l'arc no tenim una empara, no tindrem la mateixa incidència tot i tenir una xifra important de catalans i catalanes.\n- Aquesta capitalitat tan forta no s'ha treballat prou bé?\n- S'ha de seguir treballant i per això hi ha el pla estratègic metropolità. Les polítiques de Barcelona ens afecten a tot l'arc i la corona metropolitana. Les polítiques de l'arc potser incideixen menys a Barcelona. Podem fer un treball molt fort i potent conjuntament, però si Barcelona i la seva àrea metropolitana no segueixen, no tindrà l'efecte que es busca.\n"Barcelona no contempla que som molts els que ens desplacem a treballar aquí amb vehicle"\n- Com hauria de canviar la seva perspectiva l'Ajuntament de Barcelona?\n- Jo no soc ningú per dir quins canvis ha de fer l'Ajuntament de Barcelona, però quan es posen mesures d'accés a la pròpia capital afectant determinats vehicles, l'Ajuntament no contempla que som molts els que ens desplacem a treballar aquí. Alguns tenim la sort de tenir un transport públic més o menys acurat, però d'altres tenen la necessitat de venir amb el seu vehicle i no poden entrar. S'ha fet la política pel treball mediambiental i la mobilitat de la gran ciutat però no s'ha contemplat com ens afecta als que estem a la gran àrea, que es veu afectada per tot el que decideixi Barcelona. De vegades cal treballar plegats i el pla estratègic metropolità també ha de servir per això. El que treballi l'arc metropolità també ha de servir per sumar.\n- Com ha estat la relació amb la Generalitat durant la primera meitat de mandat? El nou acord de Govern significarà algun canvi?\n- Com a federació ja teníem un calendari de treball que és el que ens pertoca com a entitat municipalista. La pandèmia ens ha fet augmentar la relació que havíem de tenir amb el nostre Govern i hem treballat fluidament. Tot i així hem tingut les nostres reivindicacions, per participar en espais on es prenien decisions que afectaven els municipis. Hem demanat reiteradament formar part del Procicat, que estava generant protocols que afectaven directament els municipis, i que ens n'assabentàvem més pels mitjans que no per la comunicació que hauria d'haver-hi. Amb les qüestions de salut i educació hi ha hagut un treball molt directe i fluid, i amb Interior també. Això no vol dir que no tinguem alguna queixa. Sempre es pot fer millor i ara tenim moltes expectatives de tornar-nos a posar a treballar i el nou Govern ens fa preveure que també hi haurà fluïdesa. Com abans camini, abans desencallarem totes les necessitats municipals.\n- Quines són les principals demandes que els municipis plantegen a la Generalitat?\n- A nivell de serveis a les persones, hem de desencallar el contracte programa, al qual s'han fet cinc o sis addendes. Necessitem un nou contracte programa adaptat a les necessitats amb què ens trobem avui en dia. El sensellarisme ha estat un dels problemes amb què ens hem trobat durant la pandèmia. Tot això ho hem anat fent a mesura que ens ho hem anat trobant i els municipis tenen necessitats de polítiques de llarg termini, no per posar pal·liatius sinó per posar solucions. Darrere de les solucions hi ha d'haver recursos econòmics. No se'ns pot tornar a demanar que els ajuntaments fem front a aquestes accions de xoc econòmic perquè no tenim capacitat, ni el mateix punt de sortida. La situació econòmica és molt diversa i tot i que un 80% d'ajuntaments tenen romanents i els poden fer servir, un 20% no i això vol dir que estem fent unes diferències molt grans a tots els territoris.\n"No se'ns pot tornar a demanar als ajuntaments que fem front a accions de xoc econòmic"\n- Els municipis de menys de 20.000 habitants van guanyar quasi 18.900 habitants el 2020, en un context de confinaments, teletreball i cerca d’entorns més amables. Aquesta tendència es consolidarà? Com s’hi ha de respondre?\n- Ja s'han vist aquests canvis i aquest retorn al món rural, en entorns no tan desenvolupats com una ciutat. Segurament hi ha moltes activitats que no tornaran al punt de partida i faran un terme mig, amb el teletreball per exemple. Això ha produït aquesta mobilitat però també hi ha altres coses que afectaran, com l'aixecada de barreres de l'AP-7 el 31 de juliol. Això és una previsió que hem de fer per veure cap a on van les necessitats, perquè si no sempre anem tard.\n- Com valora el nomenament de l’exalcalde de Vilanova Joan Igansi Elena com a conseller d’Interior? Ell va ser alcalde de Vilanova, però no per ERC sinó pel PSC.\n- Jo el trobo una persona molt capacitada per al càrrec. A nivell de Vilanova, n'espero molt, tot i que la conselleria és un caramel enverinat. Sobre el fet que fos alcalde pel PSC, més enllà d'això el que s'ha de veure és què projectem i què treballem. Pel que fa a Interior, el país ha d'avançar cap a la llei de seguretat i des del municipalisme li demanarem. Amb Buch i Sàmper ja havíem parlat de fer la llei de policies per poder convocar places de manera centralitzada i que després els municipis puguem agafar-ne de la borsa. Elena tindrà un coneixement del municipalisme que no tindria algú que no hi ha passat. Un alcalde no deixa de ser el cap de la junta de seguretat del municipi i sap el que es pot fer i el que no. Té un gran repte perquè els efectius al país són insuficients i en molts municipis les competències dels Mossos d'Esquadra les assumeixen les policies locals perquè no hi ha capacitat suficient.\nLes entrevistes de NacióDigital, Mig mandat municipal: la veu dels alcaldes i alcaldesses, Societat, turisme, reactivació, Barcelona, Olga Arnau, Vilanova i la Geltrú, Covid-19, arc metropolità, pandèmia, àrea metropolitana, municipis, Federació de Municipis de Catalunya, habitatge


Societas Pandari – Jordi Sala – Associació Gabriel Ferrater\nFerrater, Gabriel, «Societas Pandari», Les dones i els dies, Barcelona, Edicions 62 («MOLC», 21), 1979, p. 77; Les dones i els dies, edició definitiva, Barcelona, Edicions 62 («la butxaca»), 2017, p. 100; Les dones i els dies, edició crítica de Jordi Cornudella, Barcelona, Edicions 62, 2018, p. 106.\n«Societas Pandari» comparteix amb altres peces de Gabriel Ferrater algunes característiques inconfusibles de la seva poesia: el títol en una segona llengua; les referències erudites explícites; el to conversacional, fins quotidià, en un context sintàctic i retòric molt complex; la llavor narrativa que el poema presenta, però que renuncia a desenvolupar; la posició moral de la veu poètica, reflexiva i autoconscient; en fi, la dramatització del poema a través del recurs de posar en joc diverses veus poètiques que dialoguen entre si. De totes aquestes característiques, la que té una incidència més decisiva en la forma interior del poema és aquesta última, com es fa evident des del moment que les tres primeres estrofes (cadascuna d’entre vuit i nou decasíl·labs, mitjos decasíl·labs a banda) estan tancades entre cometes, que equivalen als guions llargs: és a dir, són discursos de persones alienes a la veu poètica global, que decideix de parlar només en el dístic final.\nLa primera estrofa, la més transparent, ens fa escoltar un personatge que de primer generalitza sobre les dones joves i després s’adreça al seu oïdor per esmentar una noia concreta. En la generalització, es refereix a les noies dient que sempre «riuen» (un símptoma d’indecisió i de feblesa de voluntat) quan es troben en el dubte de cedir a la requesta sexual de l’home de torn, que resulta que és un deute «que mai no han promès» (v. 3), segons admet l’individu parlant, però que tanmateix continua essent un deute general i genèric des del moment que n’estan advertides («coneixen que esperem cobrar-lo / d’elles només», v. 4-5; tota relació no heterosexual sembla no existir per al parlant). L’apòstrofe «D’aquesta, tu?» (v. 5) introdueix l’oïdor de l’estrofa, que deu mantenir alguna mena de relació amb la noia concretada, i que és qui, sembla que en representació dels homes, n’ha de cobrar el suposat deute, «que [jo] no vaig cobrar» (v. 6), diu el parlant, que viu el fet com si es tractés d’una venjança en tercera persona. Que potser cal especificar a quin deute es refereix? Ferrater recorre aquí a una de les seves contundents figures per definir-lo com «trossejar una serpeta de riure» (v. 7), metàfora que explota com a mínim en dues direccions complementàries: la destrossa emocional que l’home causarà en la (suposadament) fràgil dona, i el fet de causar-li la ruptura de l’himen. Segurament, la base literal de la figura s’assenta sobre la referència a un joc infantil que té com a víctima un animaló.\nLa primera estrofa es tanca amb un vers i mig cristal·lins de lectura («jo et deixaré la clau del meu estudi / on no hi haurà ningú», v. 8-9), que ens avisa que la relació entre el cap verd que parla i qui l’escolta és una relació entre iguals, com pot ser l’establerta entre dos amics joves. En canvi, en la segona estrofa, la veu poètica secundària ens adverteix des del començament d’una relació desigual amb el seu oïdor: entre tots dos hi ha deu anys de diferència en l’experiència en el (mal) tracte de les dones. També en aquesta estrofa hi ha una referència a un joc infantil, el de comparar la mida dels palets per veure qui en surt guanyador, i és clar que el primer sentit figurat també és de caràcter genital, però en aquest cas dels genitals masculins. Però, més interessant que això, la veu poètica converteix la figura en una metàfora in praesentia que redirigeix el significat dels pals a les «decències» (o no) de les dones, «els afectes i els pactes» (v. 12-13) que cal comparar per calibrar les possibilitats que té l’oïdor de sortir victoriós en el seu propòsit. El parèntesi «(seva i de les altres)» (v. 12), referit a les «decències», introdueix la individuació en una dona concreta del caràcter suposadament compartit per totes les dones, i a aquesta dona concreta es refereix des d’ara el segon parlant del poema, en paral·lelisme amb la primera estrofa. La veu poètica esgrimeix l’experiència acumulada per informar l’oïdor de «com pots persuadir-la que t’accepti» (v. 14), i després «[t]u la faràs / sofrir, i aprendràs molt» (v. 15-16), que sembla que és la missió que els homes heterosexuals tenim en el món (aprendre de la vida mitjançant el sofriment de les nostres parelles), missió que redundarà en gran benefici d’elles, perquè el sofriment deu ser la matèria de què es compon la felicitat femenina. Quan l’oïdor hagi aconseguit el seu objectiu, potser arribarà a igualar el nivell moral de qui parla, diu ell mateix, i amb això conclou l’estrofa.\nEssent com és també força clara, la segona estrofa deixa en l’aire un cert interrogant pel que fa a la relació precisa entre el sàdic parlant i l’oïdor, tot i que una aposta no gens arriscada seria la relació entre germans (o un altre grau de parentiu) d’edat dissemblant. La tercera estrofa, en canvi, vol establir des del començament la relació entre la tercera veu poètica i el destinatari del seu discurs: qui dona diners al noi oïdor ha de ser el pare (o alguna altra relació de parentesc jeràrquica), que vol que el nano vagi pel món fent d’home-home, «i t’oblidis / que no t’has vist gens clar» (v. 20-21), no fos cas que li sortís desviat, com se’n deia durant el franquisme, o alguna cosa així. Tot seguit el parlant es refereix a la víctima d’aquesta tercera estrofa, en una frase de sintaxi complexa, en què Ferrater frega la agramaticalitat, un altre dels trets distintius de la seva poesia: forçar fins al límit la sintaxi i especialment els usos d’alguns verbs. En aquest cas, el complement directe de «sotges» ha de ser «com trota el teu orgull» (v. 22), i la lectura seria una cosa així com «si (planes enllà) contemples com el teu orgull cavalca en ella», entenent aquest «en ella» com si fos «a través d’ella», «gràcies a ella»: ella és l’instrument que l’oïdor potser farà servir per veure’s clar i que el seu orgull pugui trotar; i, si ho fa, ho haurà de fer «entrant-hi» (a les «planes» del vers anterior, però també «en ella», en referència a la penetració), «travessant»-hi i «travessant»-la, i «fermant l’ase esquerp» (v. 23), és a dir, tenint ben subjecta la dona convertida en ase, perquè ja se sap que les dones serveixen per ser muntades i perquè masturbem el nostre ego d’homes-homes, i també se sap que cal tenir-les domades i lligades curt (aquí hi ha implícita una referència a un munt d’obres de la literatura medieval i moderna, per exemple a The Taming of the Shrew). (Un apunt: la lliçó del Quadern de Roser Petit de què ens informa l’edició crítica de Jordi Cornudella, p. 318, deia «Si en ella sotges […] on trota el teu orgull», i no pas «com»: em sembla que aquella lliçó confirma la lectura que s’acaba de fer.) La imatge de l’ase justifica la metàfora continuada que ha començat amb les «planes enllà» i que encara continua amb «Talla camins per aquest cos» («camins» d’ella i el «cos» d’ell, v. 24), perquè ella és alhora l’ase que cal fermar i les planes i els camins sobre els quals cal cavalcar; i això fins que l’oïdor es pugui beure, «fresca per tu, la súplica dels ulls» (d’ella, esclar, v. 25): l’ha de fer plorar perquè també l’ha de fer sofrir, diu aquest tercer parlant, més o menys igual que el segon. I quan l’oïdor ho hagi fet («Quan tornis», v. 26), podrà entrar al regne del cel on només habiten homes. Homes-homes, s’entén.\nAcaba així el malfactor el seu discurs, i amb això acaben els seus discursos els tres misògins de manual (cap verds, sàdics o malfactors): si més no, del manual de la misogínia hispànica dels anys seixanta, on eren «uno y lo mismo / los memos de tus amantes, / el bestia de tu marido», per dir-ho amb Gil de Biedma. (Però ja sabem que encara avui continua havent-hi massa espècimens d’aquests.) Si m’he permès la gosadia de poder qualificar despectivament les tres veus secundàries que parlen en el poema, és perquè Ferrater se serveix en el dístic final d’una veu poètica principal, amb la qual m’he arrenglerat, que no els menysprea, però que els condemna a un mal terrible. O, més aviat, que sol·licita una condemna terrible a Isis, la deessa de la fertilitat i la maternitat a l’antic Egipte, i doncs un emblema de la feminitat. La veu poètica desitja que Isis castigui els tres individus que han parlat anteriorment amb «la Cara de Lleó». En què consisteix el càstig, concretament? Que jo sàpiga, la crítica no n’ha fet cap concreció plausible. Tampoc William Cliff, el poeta belga que va traduir Ferrater al francès, no va apartar-se de la indeterminació: «Rien qu’une Face Furibarde pour ceux qui ont parlé» (Mònaco, Éditons du Rocher, 2004, p. 126). Durant força temps vaig creure que qui tenia molts números de ser la «Cara de Lleó» (v. 29) era la temible deessa Sekhmet, representada sempre amb cara de lleona, i ben coneguda pel seu caràcter venjatiu i implacable. A favor d’aquesta opció: el paral·lelisme que Sekhmet establiria amb Isis, totes dues deesses egípcies, la primera una deessa solar, la segona lunar («Isis de plata», v. 28). En contra, és ben clar: la tria del gènere masculí en «la Cara de Lleó» fa difícil sostenir la hipòtesi. En canvi, ara em sembla poc discutible que Ferrater devia pensar en la «fàcies lleonina», com se la coneix en termes mèdics, quan fa dir a la veu que el representa que demana «la Cara de Lleó pels que han parlat»: la «fàcies lleonina» és la conseqüència més visible de la lepra, una cara plena d’arrugues fondes semblant a la faç característica dels lleons, tan plena de secs i plecs. La lepra, tan estesa a l’antic Egipte: aquest és el càstig que es demana.\nDos apunts finals. Sobre el títol: la «societas» (una banda, una colla) de Pàndar engloba els tres misògins condemnats, i és indiferent si Ferrater es refereix al Pàndar de Boccaccio, al de Chaucer o al de Shakespeare: en qualsevol cas és el símbol de l’alcavot sense escrúpols, com són una mena d’alcavots els tres misògins que s’adrecen als tres oïdors per arranjar relacions basades en l’ús, el mal tracte i la humiliació de tres dones. Darrer apunt: «Societas Pandari», almenys a mi, em fa pensar en dos altres poemes de Gabriel Ferrater per les semblances que mantenen en les seves formes interiors amb la del nostre poema. Un és «Noies», un poema que arrenca amb aquesta asseveració d’una veu poètica interna: «“Podria fer-ho amb una noia / menuda, com de marfil”» (v. 1-2), i que acaba amb aquesta invectiva de la veu poètica global: «Trobes que al món hi ha massa noies? / Ves qui t’ho havia de dir» (v. 7-8). L’altre poema és «Exeunt personae», en què la veu poètica s’adreça a tres dones (la «filla clara del silenci», la «mare dels oblits» i la «germana indulgent», v. 1, 7 i 13), però no pas per fer-ne cap condemna, sinó per descartar-ne les dues primeres i triar l’última com a companya natural.\nDramaturg i professor (UdG)\nAssoc. Gabriel Ferrater2022-01-23T22:58:18+02:0023/01/2022|Categories: Apadrina un poema|Tags: Apadrina un poema, Gabriel Ferrater, Jordi Sala, Societas Pandari|


El concert de la Coral Lloriana Jove a Rocaprevera, a favor de la 20ª Campanya Solidària | Parròquies de Torelló\n← Celebració comunitària de la Penitència en les primeres comunions 2019\nSant Isidre 2019 →\nPublicat el 12 Mai 2019 per jtorra\nVa ser el diumenge, dia 12 de maig del 2019, a Rocaprevera. a les 6 de la tarda.\nAquest va ser el cartell anunciador:\nI va ser un concert engrescador, en una església plena de gom a gom, fins i tot el cor, disposada a valorar el treball magnífic de veus i de coreografies i acompanyaments i tot, de les diferents secci0ns de la coral. Cal agrair-ho molt especialment a l’Eva Mayo i la Judit López, les directores. I al piano de l’Hug Vilamala.\nEls donatius que es van fer a favor de la 20ª Campanya Solidària ““Torelló amb l’escola a l’Àfrica. Per crear centres escolars a l’Atles (Marroc) i a Gàmbia” van aportar 639,00 €. al fons de la Campanya. Gràcies!\nEn volem deixar testimoni gràfic.


Registrar dominis .theguardian - Entorno Digital\nRegistre de dominis .theguardian\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .theguardian\nRequeriments de dominis .theguardian\n- Amb la compra del teu domini .theguardian pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".theguardian".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .theguardian una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .theguardian pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .theguardian podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .theguardian\nPer registrar dominis genèrics .theguardian has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .theguardian es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .theguardian aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .theguardian també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .theguardian és necessari:\nAl transferir dominis .theguardian aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .theguardian si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .theguardian té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .theguardian a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .theguardian\nSi gestiones varis dominis .theguardian o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .theguardian o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


Xarxa Territorial d'Educació Infantil de Catalunya 0-6: PROGETTO IL BELLO, MIRÓ, I BAMBINI...\nPROGETTO IL BELLO, MIRÓ, I BAMBINI...\nTal com es va explicar en l'última trobada de la Xarxa Territorial del dia 16 d'octubre de 2011, aquest és un projecte de recerca-acció, que arrenca a itàlia de la mà del professor Enzo Catarsi, i que es fa extensiu a Catalunya.\nSi feu clic aquí, us podreu descarregar el document original que ha fet arribar l'esmentat professor.\nAquí trobareu el mateix document traduït al Català.\nEn aquest enllaç podeu trobar el vídeo de les sessions de formació d'Itàlia:\nS'ha obert un forum de diàleg per poder compartir les diferents experiències que es portin a terme sobre el projecte.\nAnònim 25 de nov. 2011, 11:26:00\nHe intentat fer la traducció (Google) Crec que cal una bona traducció. Ho podem fer possible?\nJoel Artigas 26 de nov. 2011, 3:34:00\nTotalment d'acord amb la Carme ens cal una traducció. És evdent que no ens podem fiar del tot del traductor del Google.


PUV Pasajes / PUV - Publicacions Universitat Valencia\nPasajes és una revista de pensament contemporani. El seu objectiu fonamental és detectar temes i problemes especialment significatius en el camp del pensament, les ciències socials, les arts, les humanitats i les ciències naturals, obrint canals de comunicació amb autors i discussions de projecció internacional. Es mou en un terreny intermedi o de confluència de fets i idees, doncs acull contribucions d'índole teòrica molt diversa, sempre en funció del seu interès cultural i del seu component informatiu i innovador. Es dirigeix no al lector especialista, sinó a un públic general interessat a ampliar el seu horitzó de preocupacions i els seus punts de referència.\nElements 1 a 12 de un total de 62\nNúmeros en obert


Hotel Nibelungenhof Tulln an der Donau Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Tulln an der Donau.\nDonaulände 34, Tulln an der Donau, Tulln an der Donau, Àustria, 3430 - Veure al mapa\n"I feel like ''I'm at home''.Nice atmosphere.Close to the riv..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Nibelungenhof està situat idealment a Tulln An Der Donau; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Nibelungenhof, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de express check-in/check-out, habitació familiar, servei de bugaderia, biblioteca, àrea de fumadors.\nL'ambient de Hotel Nibelungenhof es reflexa en cada habitació. calefacció, mini bar, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil, billar, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Nibelungenhof és una selecció idònia per a la vostra estada a Tulln an der Donau.\nTots els tipus de viatgers (224) Parelles (115) Viatgers en solitari (56) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (15) Grups (28)\nIt was fine, no problems, although the restaurant and music right outside our window meant that we needed to keep the blinds and window shut and it was a hot night, also as they are marketing themselves as a convenient hotel for cyclists it would be good if they had a washing machine available.


Últims dies per presentar-se al Premi Rafael Manzano Martos d'Arquitectura Clàssica i Restauració de Monuments 2014\nEl Premi Rafael Manzano Martos d'Arquitectura Clàssica i Restauració de Monuments 2014, convocat per The Richard H. Driehaus Charitable Lead Trust i University of Notre Dame School of Architecture (Indiana, Estats Units) amb la col·laboració de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Fernando (Madrid) i Fundació Mapfre, tanca la seva inscripció el divendres 23 de maig.\nCom a objectiu principal, el Premi pretén difondre el valor de l'arquitectura clàssica i tradicional com a referent de provada validesa per a l'arquitectura del nostre temps, tant en la restauració de monuments i conjunts urbans de valor històric-artístic com en la realització d'obres de nova planta, que basades en les tradicions locals siguin capaços d'integrar-se harmònicament en aquests conjunts.\nEl guanyador del Premi rebrà una dotació econòmica de 50.000 €, a més d'una placa commemorativa.\nLa participació està oberta a tot professional en actiu que hagi desenvolupat la seva activitat en el camp de l'arquitectura o l'urbanisme a Espanya durant almenys deu anys; valorant la contribució que cada participant hagi realitzat en un o dos camps dins del respecte als seus principis tradicionals.\nPer accedir a les bases del Premi:


En quin producte financer està més segur els diners? | Consumer\nEn quin producte financer està més segur els diners?\nEls valors de Tesoro, els dipòsits i els fons garantits són els productes financers que confereixen, en l'actualitat, una major seguretat als estalvis\nAconseguir una alta rendibilitat per als seus diners és l’objectiu que persegueixen tots els estalviadors. No obstant això, en temps d’incertesa econòmica, de vegades compensa obtenir una menor rendibilitat en els productes financers, a canvi d’assumir menys riscos. Quan al començament de 2013, entre les directrius del Banc d’Espanya es va especificar la recomanació a les entitats de limitar la remuneració del passiu (decisió rectificada el passat 16 de febrer), els dipòsits van perdre atractiu en favor dels fons i del deute públic. De fet, la majoria dels experts en anàlisi financera recomanen els valors del Tresor com un bon actiu d’inversió per aquest any, encara que uns altres aposten per la revaloració de les Borses. Però, on està més segur els diners? En el següent article s’analitzen diversos productes financers on la inversió està més segura.\nEn plena crisi, els espanyols cada vegada estalvien menys i els escassos diners extres que entra en les llars es destina a cancel·lar préstecs. Les dades així ho confirmen, ja que la taxa d’estalvi de les famílies va disminuir en 2012 per tercer any consecutiu. En els tres primers trimestres de l’any passat, els ciutadans van dedicar a l’estalvi solament un 8,8% de la seva renda disponible i s’espera que, al llarg d’aquest any, la xifra baixi fins al 8,1%, enfront del 11% de 2011.\nMalgrat això, el petit inversor, que encara disposa de diners, pot col·locar-ho en certs productes financers sense assumir alts riscos, encara que no ofereixin una elevada rendibilitat. A continuació s’enumeren els cinc on és més segura la inversió.\n1. Deute públic\nEn les últimes setmanes han disminuït els dubtes sobre el rescat a Espanya, la qual cosa ha dissipat la desconfiança al país, encara que per a la segona meitat de l’any s’espera més tensió als mercats de deute internacionals. De totes maneres, els especialistes financers recomanen invertir en els valors del Tresor ja que, en cas que es produís el rescat a Espanya, s’activaria la compra de deute públic per part del BCE (Banc Central Europeu).\nEls bons a dos anys cotitzen entorn d’un 2,60% o un 2,80%, mentre que els dipòsits a aquest mateix termini abonen un màxim del 2,75%\nLa recomanació que va fer al gener el Banc d’Espanya a les entitats sobre limitar la remuneració del passiu va fer que el deute públic a curt termini fos més rendible que els dipòsits. De fet, el bo a dos anys cotitza entorn d’un 2,6% o un 2,8%, mentre que les imposicions a aquest mateix termini abonen un màxim del 2,75%. A més, els rendiments a l’estalvi tributen a un 21% i, a partir de 24.000 euros, la retenció pot aconseguir el 27%. Per la seva banda, el bo a cinc anys ofereix una rendibilitat d’al voltant del 3,9% i el bo a deu anys pot aportar un rendiment proper al 5%.\nPer tot això, és possible que el deute públic sigui la inversió conservadora que ofereix unes majors garanties.\nSegons INVERCO (Associació d’Institucions d’Inversió Col·lectiva i Fons de Pensions), els dipòsits segueixen acaparant l’estalvi financer espanyol, amb un 51% del total de les inversions. A més, els dipòsits estan coberts pel FGD (Fons de Garantia de Dipòsits) fins a un límit de 100.000 euros per titular i entitat, en cas que el banc falleixi, la qual cosa fa d’ells una de les inversions més segures.\nLes limitacions -rectificades fa solament uns dies- que va imposar el Banc d’Espanya al gener van minvar l’interès per les imposicions a termini fix de la banca. A principis d’aquest any, el regulador va fixar que la remuneració dels dipòsits a 12 mesos havia de ser com a màxim d’un 1,75%, d’un 2,25% quan es tracti de dipòsits a 24 mesos i del 2,75% per a les imposicions de termini superior. Així, gairebé tots els dipòsits van baixar les seves remuneracions.\nFins i tot les entitats estrangeres, que operen al nostre país com a sucursals, van retallar els interessos en els seus productes d’estalvi, malgrat que no han de sotmetre’s als dictàmens del Banc d’Espanya.\nBanc Espirito Sant: per a imports a partir de 25.000 euros, ofereix un nou dipòsit a 12 mesos al 3,5% (fins a fa un mes ho comercialitzava al 4,6%). Així mateix, compta amb un dipòsit a 6 mesos al 3% TAE (si hi ha cancel·lació anticipada disminueix al 2,2%).\nBanc Pichincha: per un mínim de 50.000 euros, l’entitat equatoriana presenta un dipòsit a un any al 3,5% (abans estava al 4,1%). Per a quantitats entre 25.000 i 50.000 euros, ofereix un interès del 3%, i per a imports entre 600 i 25.000 euros, confereix un 2,5% de rendibilitat.\nING Direct: per a un termini de quatre mesos té un dipòsit al 2,60% TAE. Un dels majors atractius del Compte Taronja del banc holandès és que no cobra comissions.\nMentrestant, algunes entitats espanyoles, àdhuc a risc de tenir penalitzacions, van decidir mantenir la rendibilitat dels seus dipòsits i van fer cas omís de les recomanacions que, en principi, va fer el Banc d’Espanya.\nSantander: enfront del topall de l’1,75% que va fixar el Banc d’Espanya al gener, l’entitat dona una rendibilitat del 2% a 12 mesos per a inversors que desemborsin més de 10.000 euros. Va ser el primer gran banc que va obviar la directriu imposada pel supervisor i el seu principal objectiu va ser retenir als seus clients i captar altres nous procedents de bancs menys sanejats o amb menor disponibilitat de caixa.\nCatalunyaCaixa: disposa d’un dipòsit a 25 mesos al 2,75% TAE per a una inversió mínima d’1.000 euros. L’i-Dipòsit està dirigit a nous clients i a els qui aportin diners nous a l’entitat. La seva contractació és exclusiva a través d’Internet.\nOpenBank (banca on line del Grup Santander): l’i-Dipòsit Open brinda una rendibilitat del 2,50% TAE a 25 mesos, per a una inversió entre 5.000 i 24.999 euros. La liquidació d’interessos s’efectua al venciment i permet la cancel·lació anticipada.\nibanesto.com: el dipòsit a termini Blaus a 12 mesos ofereix una rendibilitat del 2,25% TAE, sense quantitat mínima d’inversió. Està dirigit a nous clients i es contracta solament de forma on line.\nBBVA: el Dipòsit Online 12 mesos compta amb una rendibilitat de l’1,75% TAE, per a una inversió mínima d’1.000 euros. Està dirigit a clients que aportin diners nous a l’entitat i la seva contractació és exclusiva a través d’Internet. Encara que la seva rendibilitat és alguna cosa baixa, tenint en compte la seva durada, la solvència de l’entitat comercialitzadora ho fa més atractiu que altres dipòsits similars.\nLa millora de l’entorn de mercat i la baixada de la remuneració dels dipòsits està afermant la recuperació dels fons. Així, tant els fons garantits, com els de renda fixa, renda variable i els fondepósitos (fons que inverteixen en dipòsits) s’erigeixen en l’alternativa als dipòsits. De fet, bona part dels diners que abans es trobava en les imposicions a termini s’estava traslladant als fons garantits i de renda fixa.\nEls experts recomanen que no es contractin fons a terminis molt llargs\nEls experts recomanen que no es contractin fons a terminis molt llargs (el més adequat és a un o dos anys). De totes maneres, els fons d’inversió menys arriscats són els garantits, ja que si ben no tenen unes enormes rendibilitats, sí asseguren la conservació del capital inicial dipositat al final del termini estipulat. Per això, són els que més capten l’estalvi dels inversors conservadors i s’estan comercialitzant de manera considerable des de principis d’any. Tant BBVA, com Santander, Bankinter, Banc Popular o CaixaBank ofereixen fons d’inversió garantits.\nEn general, els fons garantits no solen llançar pèrdues, perquè inverteixen en actius molt segurs. No obstant això, s’han donat casos en els quals l’entitat garant ha hagut d’intervenir per complir el seu contracte amb l’inversor.\nPer la seva banda, els fons de renda fixa es comprometen a un rendiment fix en la data de venciment i, per a això, compren renda fixa amb una durada similar a la del venciment del fons.\nEls de renda variable garanteixen el capital invertit en inici, a més d’una rendibilitat vinculada (total o parcialment) a l’evolució dels índexs borsaris, accions, divises, etc.\n4. Comptes d’estalvi\nPer tradició, ha estat un dels productes més apropiats per rendibilitzar l’estalvi sense assumir grans riscos. En les seves directrius, el Banc d’Espanya, recomana que els comptes d’estalvi es remunerin a l’1,25%. No obstant això, hi ha excepcions:\nCoinc: el portal web d’estalvi de Bankinter ofereix un compte remunerat al 3% TAE (encara que, fins fa poc la comercialitzava al 4%).\nCaixa Laboral: el Compte Estalvio Nòmina brinda una rendibilitat del 2,25% TAE el primer any. Aquesta explica nòmina no té comissions de manteniment i administració i pot disposar-se dels diners quan es necessiti.\nCaixa Laboral: el seu Compte Estalvio Regular proporciona una rendibilitat de l’1,75% TAE i remunera des del primer euro. Està indicada per a nous clients i la seva contractació és exclusiva de forma on line.\nibanesto.com: sense quantitat mínima d’inversió, el Compte Blau dona una rendibilitat de l’1,75% TAE, fins al proper 1 d’agost de 2013. A partir del 2 d’agost, la remuneració baixa fins a l’1,20% TAE. Està dirigida a nous clients i la seva contractació es fa solament a través d’Internet.\nUn altre dels productes que va recollir estalvi nou durant 2012 va ser la renda variable. Fins que el BCE va sortir en defensa de l’euro i dels països de la perifèria, el passat any hi havia estat marcat per la incertesa en les Borses europees. La crisi de deute sobirà es va relaxar en 2012 gràcies al programa OMT (Outright Monetary Transactions o Transaccions Monetàries Directes) del BCE, que va consistir a comprar deute dels països perifèrics als mercats secundaris.\nMalgrat que en 2012 els espanyols van destinar a la renda variable gairebé 16.000 milions d’euros, és una alternativa apta per a un perfil d’inversor menys conservador, pels riscos que pot comportar.\nEn qualsevol cas, els experts auguren que 2013 serà un any favorable a la renda variable europea, encara que en els primers mesos de l’any seguirà havent-hi inestabilitat. Entre els valors espanyols en els quals es preveuen guanys se situen Telefónica, Iberdrola, Inditex, Grifols, Abertis, OHL, Ferrovial i FCC, que han sabut seguir creixent enmig d’una conjuntura adversa. A més, Viscofan, que ha substituït a Gamesa en l’Ibex 35, preveu elevar el seu resultat net durant aquest any.\nborsa compte deute públic diners dipòsits fondos-ca rendibilitat segur


L'alberg de Creu Roja acumula més de 120 intervencions al gener | Valencia Extra\nL’alberg per a persones sense llar de Creu Roja Espanyola a València ha registrat un total de 124 intervencions durant els primers dies de gener. Es tracta d’un recurs que s’activa davant inclemències meteorològiques com les baixades de temperatures i en el qual es facilita a aquest col·lectiu vulnerable kits d’higiene, roba, mantes i roba de llit.\nCreu Roja ha obert les portes del seu alberg amb motiu de la baixada de temperatures dels primers dies de l’any, a petició de l’Ajuntament de València. El recurs estarà operatiu en horari de 22.00 a 8.00 hores fins a aquest dimarts i l’activació més recent del dispositiu ha tingut lloc durant les nits del dissabte 11 i diumenge 12 de gener, segons ha detallat la institució humanitària en un comunicat.\nDurant cadascuna d’aquestes últimes dues jornades, 21 persones han acudit a les instal·lacions, la majoria homes i tan sols una dona. En el dispositiu ja han participat per torns un total de 39 persones voluntàries amb 104 hores de dedicació.\nL’alberg té capacitat per a acollir a 25 persones sense llar i ja ha distribuït aquest mes un total de 120 kits d’higiene i de vestuari, 124 mantes i llençols, a més de 124 sopars i desdejunis.\nAquest recurs està coordinat per la Regidoria de Benestar Social i Drets Socials de l’Ajuntament de València i el Servei d’Atenció d’Urgències Socials, i s’activa davant inclemències meteorològiques.\nALBERG AMB DEU PLACES A ALZIRA\nTambé amb motiu de la baixada de temperatures, Creu Roja ha instal·lat un alberg de deu places per a persones sense llar a petició de l’Ajuntament d’Alzira (València)\nEl recurs es va situar en el Poliesportiu Pérez Puig i allí ha pernoctat una dona durant les tres últimes nits.


Adaptat a cada necessitat\nAmb les assegurances de medicina privada ens oblidem de temps d'espera, interminables cues, urgències abarrotades i proves que mai arriben ... el bé més preciat que tenim és la nostra salut i la nostra millor inversió sempre serà cuidar-la.\nLes assegurances de salut ens ofereixen diferents modalitats per adaptar-se a la teva necessitat:\nAssegurances de quadre mèdic. Una assegurança de salut amb un ampli llistat de metges i hospitals en què podràs triar on visitar-te. Amb opció de copagament (pagar un petit import en cada visita) o sense copagament.\nAssegurances de reemborsament de despeses. Una modalitat més exclusiva, on a més de disposar de tot el quadre mèdic d'una assegurança convencional de salut, podràs triar el metge que vulguis i la companyia et reemborsarà les despeses generades (sempre un percentatge entre el 80 i el 90%).\nAssegurances dentals. L'assegurança dental és una assegurança que ens permet entrar a la sanitat dental privada però a uns preus molt més econòmics. Si tens en ment visitar el dentista beneficia't d'aquest tipus d'assegurances amb els quals podràs estalviar més d'un 50% de la tarifa habitual.


La declaració d'Hamburg - Observatori Beat\nLa declaració d'Hamburg\nACAP, Declaració d'Hamburg, diari, DRM, premsa, Unió Europea\nEl Consell d'Editors Europeus (European Publishers Council, EPC), ha presentat (9/7/2009) a la Comissió Europea la Declaració d'Hamburg per a la Protecció dels Drets de Propietat Intel·lectual. El document, signat per 169 editors europeus, sol·licita una major protecció de la propietat intel·lectual a Internet amb la finalitat d'obtenir majors ingressos. El text es gestà a Hamburg el 8 de juny quan 148 editors alemanys assenyalaren, entre altres, "la urgència d'adoptar mesures per protegir la propietat intel·lectual a Internet" i que "l'accés universal als sites no vol dir accés gratuït". Dies després, el 26 de juny del 2009, els editors organitzats en l'EPC i l'Associació Mundial de Periòdics i Editors de Notícies (WAN-IFRA) adoptaren la "Declaració d'Hamburg" en un congrés celebrat a Berlín.\nRecordem que les entitats que han signat el document pretenen imposar el seu propi DRM, anomenat ACAP, que veié la llum el novembre del 2007.\nFont: Axel Springer (9/07/2009)


Natalia Andrés: “De la Polinèsia Francesa el que més m´ agrada és l´amabilitat de la gent i l´estil de vida” - El Mirall de La Marina\nNatalia Andrés: “De la Polinèsia Francesa el que més m´ agrada és l´amabilitat de la gent i l´estil de vida”\nDiuen que Rangiroa (Polinèsia Francesa) és una dels millors zones del món per a practicar submarinisme, 240 illots s’estenen enmig de l’oceà al llarg de més de 177 km, envoltant una profunda llacuna. Un paradís que descobrim de la ma d´aquesta jove estudiant de Teulada, Natalia Andrés Soler.\nAixí que prepara´t per a quedar-te bocabadat amb la natura i les platges que l´envolten.\nCom i per què decideixes canviar la teua residencia?\nAquesta decisió va arribar gràcies a la Covid. Vaig començar el curs 2020/21 a Alacant però quan a mitat del primer semestre vaig vore la situació de la Covid i, a més a més que tant les classes com els exàmens s’havien de desenvolupar ‘on-line’, doncs vaig començar a buscar una família per a ser ‘Au pair’ en un altre país, mentre feia la universitat ‘on-line’.\nEl meu propòsit era anar a un país on poguera aprendre una nova llengua. Així que al principi buscava famílies sols en França, però després, per casualitat , vaig trobar una família a Tahití (us he de dir que al principi de trobar la família no tenia ni idea d´on estava Tahití ni de la Polinèsia Francesa).\nVaig fer unes quants vídeo cridades a la família i com els vaig agradar van ser ells mateixos els qui em van comprar el bitllet per a anar d’Alacant a Tahití.\nEl que més m’agrada és l´amabilitat de la gent i sobretot l´estil de vida. I és que hi ha moltes illes en les quals no hi ha res a fer. No és com si te´n vas a Ondara al Centre Comercial o a Dénia a les falles. Ací el seu dia a dia és anar a pescar, reunir-se per a cantar i tocar el ‘ukele’ i la guitarra… i en aquestes coses simples són feliços!\nAlguna de les coses més curioses és l´estil de vida. Per exemple, en la mateixa casa viuen normalment tres o quatre generacions tots junts ( la uela, la filla, la neta, la nora…). També ací hi han molts problemes de violència domèstica i també amb l’alcohol; per això, durant el primer confinament que van tindre a la Polinèsia Francesa és va prohibir per complet la venda d’alcohol.\nEls primers cinc mesos vaig estar a Tahití amb una família anglo-francesa. Tenint en compte que Tahití és l´illa principal i que la meua família tenia més costums europees que Polinesianes, allí no vaig poder aprendre molt de la cultura. Sí que és veritat que al principi el que més em va costar va ser el francès, tant comprendre’l com parlar-lo.\nPerò després quan vaig començar a viatjar per les altres illes, com Bora Bora i Rangiroa, és ahí on de veritat vaig començar a conéixer la cultura i les costums polinèsides (ensenyant-me a fer ‘tressage’ i balls típics d’ací).\nEvidentment la família i els amics és el que més trobe a faltar, com també una bona paella o l’arròs al forn!!\nAnar al port i veure a la gent pescant em recorda moltíssim el meu germà ( que també és pescador) i quan jo era menuda, ja que, els estius , els passava sempre a la mar pescant amb els meus pares i amb ell mateix.\nLa veritat és que ací duc un estil de vida completament diferent de l ‘estil que duia jo a Espanya. Ací m’alçe a les sis del matí, faig un poc d´esport, vaig a bussejar/’snorkel’, o ‘tressage ‘o altres activitats…És un estil de vida més tranquil i diferent, però en el qual també estic molt a gust, encara que l’única cosa que em dol una miqueta és la distància que em separa de les persones que trobe a faltar.\nIlla de Moorea ( foto típica en les palmeres l’aigua cristal·lina)\nBelvédère. Mirador de Moorea on podem veure la muntanya més alta de Moorea\n‘Point de pêcheur’ a Tahití. Una zona especialment coneguda per la gran quantitat de tortugues que es poden trobar\nTahití, més que per les platges d´arena blanca i aigües cristal·lines es especialment coneguda per la gran quantitat de cascades i piscines naturals que podem trobar\nAtol de Tetiaroa: aigües cristal·lines i arena blanca\nUn altra foto a ‘Point de pêcheurs’ amb el ‘overwater bungalows’ darrere\nCanó de la II Guerra Mundial a Bora Bora, instal·lat estratègicament pels americans. Bora Bora sols té una zona d´entrada marítima, així que els americans instal·laren el canó de tal forma que tingueren protegida la zona d´entrada marítima\nVistes des de la muntanya a les aigües cristal·lines de Bora Bora. És impressionant la quantitat de colors que pots trobar en les aigües de Bora Bora\n‘Lagoon vert’ a Rangiroa. Foto de La Marae ( Marae és un lloc sagrat que serveix per a activitats socials, religioses i polítiques de la cultura Polinèsia abans de la colonització a l’illa dels esculls, Rangiroa\nDesprés de quasi nou mesos ala Polinèsia Francesa em toca tornar a Espanya per continuar amb la universitat, que de moment si no hi ha res de nou, ens han dit que el proper curs serà presencial.\nMoltes gràcies Natalia per mostrar als lectors de www.elmiralldelamarina.es l´encant de la Polinèsia Francesa. A seguir sumant noves aventures!!!!\nALTRES NOTÍCIES: Sofia Ferrer: “Cada vegada que li dic a algú que sóc de Benissa es fica molt content perquè ha estat allí o a la comarca i em diuen que no saben que faig vivint actualment a Bèlgica”


Construcció d'una escola a Senegal (2015-O014) — Centre de Cooperació per al Desenvolupament de la UPC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\n≡ Construcció d'una escola a Senegal (2015-O014)\nSou a: Inici / Cooperació / Projectes 2015 / Construcció d'una escola a Senegal (2015-O014)\nConstrucció d'una escola a Thionk Essyl (2015-O014)\nThionck Essyl, departament de Bignona, Ziguinchor, Senegal\nAina Tugores Garcia – ETSAB\nPau Menendez Serra – ETSAV\nVioleta Garcia Moreno – ETSAV\nClara Perez Casajuana – ETSAV\nMiguel Ángel Hernandez Arias – ETSAV\nIñigo Duarte Fernandez Cueto – ETSAV\nPau Campaña Castello - ETSAV\nMaria Sánchez Navarrete – ETSAB\nJuan Carlos Diaz Cuevas – ETSECCPB\nDe setembre 2015 a juliol de 2016\nEl dèficit d’equipaments educatius causa la saturació de les instal·lacions per falta d’espai i recursos, trobant-nos en un rati de alumne/aula excessiu i conseqüentment un desplaçament dels joves a altres poblacions per continuar la seva educació.\nEl projecte “ CEM pour Thionck Essyl” neix d’un procés de diàleg i col·laboració entre la comunitat de Thionck Essyl i foundawtion, per identificar les necessitats més importants i resoldre-les, amb un projecte sostenible i que al mateix temps, genera beneficis socials a llarg termini.\nSolucionar un dèficit d’escoles a la població en qüestió i ajudar i invertir en formació per a persones locals per tal de que aprenguin noves tècniques constructives utilitzant els materials de que disposen a la zona. D’aquesta manera volem ajudar a millorar la infraestructura educativa a Thionck Essyl i implementar els coneixements constructius de la població local\n- Jornades de treballs voluntaris: Desbrossament del solar, transport d'aigua fins al solar, excavació de rases.\n- Reunions amb els representants de la comunitat per acordar un pla d’actuació i colaboració.\n- Recerca i utilització de materials locals de qualitat i la optimització d'aquests amb tècniques de baix cost.\n- Replanteig del disseny, i detalls constructius.\n- Elaboració de material gràfic (plànols, maquetes, presentacions, memòries, fotografies).\n- Tasques de construcció amb la participació de l’activitat local.\n- Curs de tècniques constructives per la població local.\nDurant la fase prèvia del projecte, la població local va participar en la identificació de les necessitats i problemàtiques de la regió i la localitat de Thionck Essyl així com en la definició del programa de necessitats del projecte i la seva ubicació.\nTambé han participat en reunions per tal de conèixer i difondre el projecte dintre de la comunitat, organitzar la mà d’obra voluntària i aportar assistència al desenvolupament del projecte, fent possible la construcció del mòdul prototip. En aquest procés, s’han obtingut resultats com:\n- Organització dels representants de la comunitat per crear un calendari de treballs voluntaris, en que cada dia la gent de cada sub-barri ajuden en la construcció.\n- Els voluntaris que han participat en les tasques de l'obra es senten orgullosos de la seva feina i els resultats aconseguits.\n- Utilització de noves tècniques constructives amb materials locals i tradicionals. Enfortiment del valor d'aquests materials i l'adaptació a construccions estructuralment exigents i eficients.\n- Participació i interès en les tècniques constructives utilitzades i participació en els curs de formació.\nAquesta primera fase d’execució forma part d’un programa de construcció contemplat en un total de tres fases amb les quals es completarà la construcció de la totalitat de l’escola segons el programa de necessitats establert i les seves respectives instal·lacions.\nCom es va acordar durant el plantejament inicial del projecte, un cop finalitzada l’obra de l’escola o, quan aquesta tingui les condicions necessàries per fer servir l’equipament, total o parcialment, el govern de Senegal, s’encarregarà dotar l’equipament amb el personal docent necessaris i els equipaments addicionals que es necessiti.\nEl manteniment de l’equipament tindrà la supervisió de foundawtion, qui donaran suport i formarà als tècnics locals en tasques de manteniment i ampliació de l’equipament.\nTotes les fases d’aquest projecte, des-de la gestió de la idea, fins cada dia de la construcció ha estat una gran experiència d’aprenentatge.\nAquest projecte va néixer arrel d’un projecte de final de carrera d’arquitectura que es va iniciar amb l’experiència i la presència de voluntàries de la UPC que estaven col·laborant en altres projectes de cooperació a Thionck Essyl. Aquest fet va permetre conèixer de primera mà la realitat de la regió i les necessitats de les localitat, creant des de l’inici, un procés colaboratiu amb la comunitat local, per identificar el programa de necessitats i participar en el desenvolupament del projecte.\nPoder portar endavant el projecte ens ha donat la oportunitat de treballar en diferents disciplines relacionades amb el món de la construcció i la cooperació que ens han permès reforçar els nostres coneixements i adquir-ne molts de nous.\nParticipar en un projecte arquitectónic en totes les seves fases, ja comporta en sí mateix una experiència molt útil en un àmbit relacionat amb els estudis d’arquitectura, però a més a més, poder dur a terme un projecte d’aquest tipus en un indret com Senegal, ens ha permès expandir els nostres coneixements, tant a nivell tècnic i professional com a nivell personal. Totes les vivències, coneixements adquirits i els diferents problemes als que ens hem enfrontat, ens han fet millors professionals i ens han enriquit com a persones.


Cinquena sessió | Caliptra\nPer afavorir al diversitat, una de les tècniques que es poden fer servir són les associacions i rotacions de cultius.\nLes rotacions de cultius consisteix en no plantar dos vegades seguides un cultiu en el mateix lloc. Per tant quan finalitzi el cicle d’un cultiu, el següent serà un altre de diferent, per triar quin pot ser el següent hi ha diversos aspectes que es poden tenir en compte: la família botànica a la que pertany la planta, si necessita molts nutrients o pocs, quina part de la planta és la que utilitzem, com és el seu creixement d’arrels i més coses.\nPer fer-ho fàcil (el que també ens permetrà portar una planificació d’ocupació de l’espai) podem seguir el següent esquema que està basat en diversos factors i que proposa fer una aportació de compost abans de cultius de fruit, una aportació una més reduïda abans dels cultius de fulles i arrels, i sembrar lleguminoses perquè enriqueixin la terra abans de tornar a plantar plantes que necessitin més nutrients.\nLes associacions de cultius consisteixen en realitzar policultius, plantant plantes de diverses espècies al mateix moment. A més de potenciar la diversitat i prevenir possibles plagues, aquesta tècnica permet incrementar exponencialment el rendiment que podem obtenir, segons la informació i la imaginació que utilitzem al portar a la pràctica les associacions. Tradicionalment aquesta tècnica consistia en plantar diversos cultius per files o zones. Però en un hort biointensiu, podem aplicar els principis de solapar l’espai i el temps per aconseguir incrementar el rendiment. M’explico: s’entén per solapar l’espai, plantar dos o més cultius en el mateix lloc i solapar el temps seria cultivar conjuntament dos cultius amb diferent velocitat de creixement o iniciar un cultiu quan l’anterior encara no ha finalitzat el seu cicle. Alguns exemples de solapar el temps seria sembrar conjuntament pastanagues i ravenets ja que aquests últims tenen un creixement ràpid i els collirem abans de que molestin les pastanagues (amb aquesta senzilla associació per solapament haurem collit ravenets i pastanagues o abans nomes tebiem pastanagues). Respecte el solapament de l’espai, l’exemple més clar (que prové de les zones originàries del blat de moro on sempre l’han estat utilitzant) consisteix en sembrar blat de moro i quan aquest ja fa un pam d’alçada, sembrar mongeta de mata alta al peu del primer així a més de que t’estalvies de posar un tutor ja que creixerà pel blat de moro, també aportarà nitrogen que el blat de moro aprofitarà encantat, però la associació no acaba aquí ja que també podem plantar carabasseres perquè mantinguin el terra protegit. D’aquesta manera a més d’incrementar el rendiment, en l’hipotètic cas que per efecte d’algun insecte perdéssim un dels cultius, no perdrem totalment la producció ja que encara hi haurà els altres dos.\nSolapament del temps:\nRaves i pastanagues; col i enciam; alberginiera i enciam; espàrrecs i ceba tendra, mongeta, enciam…\nSolapament de l’espai:\nTomateres i alfàbrega; blat de moro, carabasseres i mongetes…\nTant a l’hora de realitzar associacions com rotacions, és bona idea mirar si les plantes que hem decidit plantar són compatibles i s’ajuden mútuament. Mirau la taula 2 de la pàgina 25 del manual del mètode biointensiu a la pràctica el millor es ser prou observador per treure les teves conclusions de compatibilitat ja que cada autor diu la seva.\nPer potenciar la diversitat també s’han d’introduir plantes auxiliars a les vores de la parcel·la i llocs estratègics. Un dels objectius d’aquestes plantes és oferir aliment i refugi a la fauna auxiliar ja que són els que ens ajudaran a controlar els insectes que mengen plantes per evitar que puguin arribar a ser una plaga. Per això hem de procurar que la floració sigui escalonada per oferir aliment a aquests insectes durant tot l’any. Una altre funció que tenen les plantes auxiliars, és que poden ser una font de matèria prima per elaborar preparats insecticides insectifugs o fortificants per les plantes. Algunes d’aquestes plantes interessants poden ser:\nPlantes aromàtiquie (romaní, farigola, salvia…)\nCap blanc (Lobularia maritima)\nLa horticultura biointensiva permet cultivar en 4D. Perquè no ens limitem a cultivar una superfície (dos dimensions), ja que podem ocupar l’espai en alçada (tres dimensions) ja sigui per sobre com per sota de la superfície del sòl i també “cultivem temps” (quarta dimensió) ja que no necessitem esperar que acabi un cultiu per cultivar el següent. D’alguna manera podríem dir que tenim una màquina del temps i tot això gràcies a treballar a favor de la natura i no en contra.\nEspero que tots els assistents al curs hagin gaudit i après molt. Però com deia un del meus mentors “no us creiem el que us explico, proveu-ho”.


Divendres amb sol al matí i núvols al centre i Alt Maresme a la tarda - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioUncategorisedDivendres amb sol al matí i núvols al centre i Alt Maresme a la tarda\nLa previsió del temps al Maresme per aquest divendres segons el servei meteorològic del Consell Comarcal del Maresme indica que tindrem ambient assolellat a tota la comarca durant el matí. De cara a la tarda el cel s’ennuvolarà al centre i nord del Maresme però no s’esperen precipitacions.\nEls vents seran fluixos, de força 2 a 3 i de component sud a sud-oest. Mar arrissada amb àrees de marejol a tota la costa del Maresme. Les temperatures es mantindran sense canvis, amb màximes que aniran dels 18 als 20 graus i mínimes que oscil·laran entre els 9 i els 13 graus.


Acusen de «manca de planificació eficaç» la preinscripció escolar - Diari de Girona\nddg 24.05.2017 | 07:14\nEl MUCE (Marc Unitari de la Comunitat Educativa) de Girona ha assegurat que el nou procés de preinscripció a la ciutat s'ha fet, «una vegada més», del manera que ha fet que «la sensació de precipitació, provisionalitat i la manca d'una planificació eficaç» hagin estat «en boca de bona part de la societat gironina i, especialment, de les parts més afectades com són les famílies i els centres».\nLes entitats que formen part del MUCE (hi ha la FAPAC, altres associacions de mares i pares, sindicats i associacions d'estudiants) posa de manifest en un comunicat que «és una evidència des de fa molts anys que la ciutat de Girona necessita més places de secundària i que això implicava la construcció d'almenys un nou institut». Es tracta d'una reivindicació que la comunitat educativa ve reclamant des de, com a mínim, des del curs 2008-09.\nEl MUCE relata que a final del curs 2014-15 es va atendre de «forma precària i en ubicació provisional» amb el que s'ha anomenat institut Ermessenda amb dues línies de primer. Exposen que el curs passat ja van ser necessàries dues línies més repercutint dos «bonys» en dos centres de la ciutat. I asseguren que, per al curs vinent en calen tres més, o sigui cinc en total, assignades totes elles a l'institut Ermessenda, en dues seus, produint «més sensació de precarietat i provisionalitat». Afegeixen quees va anunciar «una possible destinació definitiva de l'Institut Ermesenda» a l'edifici de l'antiga fàbrica Simon, «sense tenir cap estudi de viabilitat lligat i positiu sobre el nou emplaçament».\nEn aquest sentit, assenyalen que a l'insititut Ermessenda el resultat de la preinscripció ha estat «molt preocupant»: «d'un total de 150 places ofertades, s'han preinscrit en primera opció 53 alumnes i, per tant, han quedat vacants 93 places d'aquest institut», que són .les tres línies senceres que han d'anar a la nova subseu de l'Ermessenda per sobre del Decathlon (al costat de l'escola Bosc de la Pabordia).\nMés segregació educativa\nAl seu parer, hi ha hagut des de l'Ajuntament la informació oferta «ha estat deficient» i s'ha generat «més inquietud» en lloc de donar més confiança. Finalment, alerten que del resultat de la preinscripció és molt probable que provoqui més segregació educativa.


La lectura es conjuga millor en plural - Blog de l'Associació de Mestres Rosa Sensat\nLa il·lustradora Carme Solé Vendrell signant contes per Sant Jordi. Foto Jordi Navarro\nDurant la diada de Sant Jordi de dissabte passat es van veure molts llibres infantils i juvenils a les nombroses paradetes que emplenaven els carrers i places.\nN’hi havia de molta qualitat i d’altres de més senzills i poc exigents. És normal. Ens agrada que hi hagi varietat perquè si els nostres infants i joves es nodreixen d’àlbums il·lustrats de diversos estils — fets per bons artistes—, si llegeixen novel·les amb temes que els facin pensar —i divertir-se— tindran més elements, quan siguin adults, per poder analitzar un quadre d’un museu, per entendre una peça musical de jazz o per emocionar-se amb unes paraules ben escrites. Però perquè això sigui possible cal que no ens autocensurem o censurem determinades lectures i obrim el ventall a tota mena d’autors i il·lustradors.\nFa uns mesos, Jean-Francois Copé, president de l’Union pour un Mouvement Populaire (UMP), el partit de la dreta francesa, en un programa de televisió va mostrar un llibre infantil i el va fullejar i criticar davant les càmeres. El llibre es titula Tous à poil! (“Tots nus!”) i mostra els cossos de diferents persones de totes les edats. Copé es va mostrar molt crític amb aquesta publicació i va qualificar el llibre de pertorbador i perillós:\n—Quan vaig veure això, la meva sang va començar a bullir. Ve del Centre de Documentació Educativa i forma part de la llista de llibres recomanats perquè els mestres l’ensenyin als nens de primària. […] Una mestra nua, un nadó, la mainadera, veïns peluts, l’àvia despullada…\n—Ens vam quedar sorpresos i estupefactes en veure el nostre llibre a les mans de Jean-Francois Copé en un programa de TV. Com va arribar a les seves mans? Amb la coautora del llibre, Clara Franek, no ho acabem d’entendre. “Tous à poil!” és un llibre que parla de la igualtat entre nenes i nens i que el Centre Regional de Documentació Educativa de l’Acadèmia de Grenoble recomana als mestres.\nL’escriptor Joan Portell contant contes per Sant Jordi. Foto diari Ara.\nEl llibre presenta una sèrie d’imatges amb molt poc text on es veu un seguit de persones despullant-se perquè —a l’ultima pàgina ho descobrim— són en una platja nudista i a punt de llençar-se a l’aigua, amb alegria i bon humor. Es tracta de persones de la vida quotidiana (la mestra, el policia, l’àvia, el mag, la cantant, el president-director general, etc.) dibuixats de cos sencer i amb totes les diferències (cossos grans, petits, negres, prims,…)\nEl llibre defuig la idea del cos perfecte, gairebé irreal, que veiem a la publicitat. Presenta cossos normals de gent normal. Bé, no cal ni dir que arrel de la intervenció del polític a la televisió, les vendes del llibre es van disparar.\nTornant a la idea inicial, el nostre cervell és una mena d’arxivador on desem multitud d’imatges, sovint desordenades. Algunes d’aquestes imatges són boniques i ens recorden persones, moments, llocs; en canvi, altres ens fan mal, ens impacten i també queden en el nostre cervell per sempre. A més a més de les imatges viscudes queden arxivades, també, les que hem vist als diaris, a la tele o als libres que hem llegit.\nL’escola i la biblioteca escolar és un bon lloc per construir espais de pensament lliure\nQuan anem a un museu o galeria d’art i ens quedem davant d’un quadre i al costat hi ha una altra persona resulta curiós veure com, sovint, les sensacions no són les mateixes. Davant d’un m’agrada o no m’agrada, m’emociona, em deixa indiferents, em recorda, el rebutjo, etc. no som únicament nosaltres els qui jutgem perquè al nostre darrera hi ha l’educació que hem tingut, els llibres que hem llegit, les imatges que hem vist i que també miren amb nosaltres. La nostra història personal ens acompanya i, potser, hi ha en Patufet dient-nos coses a l’orella, o les senyoretes d’Avinyó, o el Cobi, o la Pippi Langstrump, o la vaca que riu, etc.\nPer això, si posem en mans dels infants bons llibres il·lustrats per bons artistes, segur que ajudarem a emplenar el seu cervell de referents diversos i variats que els ajudaran i que els faran anar una mica més enllà, atiaran el pensament plural i la possibilitat de raonar i discutir.\nL’escola i la biblioteca escolar és un bon lloc per construir espais de pensament lliure on la raó estigui present i on la comunicació ajudi els nens a créixer com a persones, fent lectura crítica, fent evident la observació, traduint les idees que s’amaguen darrere de les paraules, trobant eines per la col·laboració i la participació. En definitiva, obrint les finestres —que són els llibres— que mostren com pot ser de meravellosa la vida.


Educació obri el termini per a la creació dels bancs de llibres de XarxaLlibres – Ràdio Pego\nJa està disponible al web de la conselleria l’assistent telemàtic per a emplenar el qüestionari de devolució i sol·licitar la participació en el banc de llibres: xarxallibres.edu.gva.es. El termini d’entrega de llibres i material curricular serà el dia 22 de juny per a Primària i el dia 17 de juny o el dia de finalització d’exàmens per a Secundària. Els centres podran ampliar el termini fins al 5 de juliol. Els criteris per a atorgar la conformitat dels materials seran flexibles i s’admetran sempre que l’estat dels llibres i altres materials siga acceptable, no presente dificultats per a la lectura i siguen susceptibles de ser reutilitzats.\nLa creació d’aquestos bancs és l’objectiu final del programa #XarxaLlibres per tal de garantir la gratuïtat dels llibres i els materials curriculars i, alhora, complir amb l’objectiu pedagògic d’involucrar l’alumnat i tota la comunitat educativa en el bon ús dels materials, des de valors com la solidaritat i la corresponsabilitat. Per tal de facilitar les tasques burocràtiques als centres, Educació assignarà dos hores lectives setmanals al coordinador del banc de llibres de cada centre i ha flexibilitzat els terminis de la recepció de llibres i materials curriculars.\nPer a la resta de nivells educatius, els centres, atenent criteris de corresponsabilitat i sostenibilitat, reutilitzarà els llibres de text i materials curriculars amb la finalitat de racionalitzar la despesa pública. Es realitzarà la reposició d’aquell material que no reunisca les condicions necessàries per a ser reutilitzat, el corresponent a matèries de nova implantació o aquell que el professorat considere imprescindible substituir per criteris pedagògics. En aquestos casos, la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport proveirà els centres de la dotació pressupostària corresponent.\n← Fins el 30 de juny es pot visitar l’exposició que mostra les obres presentades al 40é Certamen Nacional de Pintura ‘Vila de Pego’\nEl Consell prepara una llei per a ‘enfortir’ l’espai comarcal des de les mancomunitats →


80 ANYS DEL MONUMENT A RUSIÑOL I DE LA CONSTITUCIÓ DEL PATRONAT DEL CAU FERRAT!!!\nAl Racó de la Calma de Sitges, en el lloc que actualment ocupa un gran grua per als treballs de reforma-remodelació-redestrucció del Cau Ferrat i el Maricel de Mar, avui dia 12 de juny de 2012 fa 80 anys s'hi va celebrar una gran festa que d'una manera o altra hem de repetir o recordar per la importància històrica que aquell dia té per a Sitges. A les dos quarts de dotze del migdia del diumenge 12 de juny de 1932, van començar els actes que servirien per inaugurar el petit monument que el poble havia erigit per homenatjar al seu fill adoptiu Santigo Rusiñol, mort a Aranjuez un any abans, el 13 de juny de 1931.\nEn motiu d'aquest homenatge els sitgetans es va abocar per fer de la festa un gran dia. Molts dels balcons van ser bellament engalanats amb robes i banderes, i una àmplia comitiva va anar des de l'Ajuntament fins al Recó de la Calma. Les representacions institucionals van ser molt destacades: des del conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya Ventura Ga…\nPER SORT A SITGES ENCARA S'HI FAN COSES BONES.... MOLT BONES!!!\nUna cosa tinc clara: passi el que passi, estigui com estigui, el tinguem com el tinguem..... Sitges enamora!!! No ho he dubtat mai.... bé, menteixo, algunes vegades, i davant de les desgràcies que s'han permès fer amb el nostre patrimoni, he arribat a la conclusió que com en tot, aquí també hi ha excepcions, per sort, poques, però per desgràcia, molt actives. Doncs deia que no dubto que aquest amor per Sitges es porta en els gens i que es transmet de generació en generació. Però el que em sobta és que aquesta herència genètica que els sitgetans mostrem des de ben petits, pugui restar latent dins d'algú durant anys sense que aquest sigui conscient de la seva existència, i encara menys de l'existència de Sitges. Això si, un dia aterra aquí i de de cop i volta l'enamorament explota, fins al punt de convertir-se en una "petita i inofensiva" obsessió. Doncs resumida, aquesta és la història d'amor entre un "yankee" del segle XXI i un Sitges bastant di…\nPRIMER CENTENARI DE LA VISITA DE RUBEN DARÍO A SITGES!!!!\nAquest article ja el vaig publicar just avui fa un any, però per la seva importància històrica, he cregut que estaria bé recuperar-lo!!!!\nSobre la relació entre Rusiñol i Darío s’han escrit diversos articles. El meu objectiu està molt lluny de tractar aquest tema tan complert i interessant.... Aquest petit article, simplement és una excusa per ensenyar-vos aquestes boniques imatges d’un Sitges que ja no existeix i que va cridar enamorar a forasters...\nDurant el mes de desembre de 1898, Rubén Darío (Metapa, Nicaragua 1867- Lleó, Espanya, 1916), com a corresponsal del diari argentí La Nación, va arribar a Barcelona procedent d’hispanoamèrica. Només trepitjar terres catalanes, Darío va voler reunir-se amb un dels seus escriptors preferits, Santiago Rusiñol. El seu objectiu no es va poder assolir ja que Rusiñol es trobava a Sitges. Darío, acompanyat per Peius Gener, va visitr la Cerveseria els Quatre Gats, on va poder gaudir de l’ambient que allà s’hi vivia, així com de les diverses obres …\n80 ANYS DEL MONUMENT A RUSIÑOL I DE LA CONSTITUCIÓ...\nPER SORT A SITGES ENCARA S'HI FAN COSES BONES.... ...\nPRIMER CENTENARI DE LA VISITA DE RUBEN DARÍO A SIT...


Municipi d'Avià - Avis Legal\nAvis LegalAvià manté aquest portal web amb l'objectiu de facilitar l'accés a informació institucional actualitzada i exacta. Tractarem de corregir els errors que se'ns assenyali amb la màxima celeritat possible. No obstant Avià no pot garantir la inexistència d’errors ni que el contingut de la informació es trobi permanentment actualitzat.\n- Domini: htto://www.avia.cat\n- Titular: Ajuntament d'Avià\n- Adreça: Av. Pau Casals, 22\n- Telèfon: 938 230 000\n- Fax: 938 231 002\n- Adreça electrònica: avia@diba.cat\n- C.I.F.: P0801100I\nNo s'autoritza en cap cas l'ús de logotips, marques, escuts i símbols distintius d 'Avià en publicacions i webs que no siguin participats o patrocinats per aquesta institució. Aquests elements d'identitat gràfica corporativa són propietat exclusiva d'Avià i estan protegits per la legislació vigent aplicable.\nSense prejudici del previst en cadascun dels formularis de la pàgina web, quan l'usuari faciliti les seves dades de caràcter personal, està autoritzant expressament a Avià al tractament automatitzat de les mateixes per a les finalitats indicades en els formularis.\nAvià, incorporarà les dades facilitades per l'usuari en un fitxer de la seva titularitat degudament comunicat a l'Agència Catalana de Protecció de Dades. Avià no cedirà o comunicarà a tercers les dades recollides sense consentiment de l'usuari. L'usuari podrà exercir els seus drets d'accés, rectificació, cancel•lació u oposició, comunicant-ho per escrit a l’adreça postal o a la de correu electrònic d'Avià.\nAlgunes pàgines d'aquesta web contenen referències o enllaços a webs d'altres organitzacions. La presència d'aquests enllaços té una finalitat informativa, no constituint en cap cas una invitació a la contractació de productes o serveis que s'ofereixin en la pàgina web de destí. Avià no es responsabilitza ni de l'exactitud ni de l'actualització d'aquestes webs externes.\nUltima modificació: 25/01/2012 - 12:45:51 Amb la col•laboració de: