Satèl·lit artificial - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn satèl·lit artificial (o orbitador) és un objecte fabricat per l'ésser humà i llançat a l'espai que amb una velocitat adient perquè sigui capaç de mantenir-se en una òrbita estable al voltant de la terra o un altre cos celeste sense precipitar-se contra la superfície d'aquest.\nEl primer satèl·lit artificial va ser l'Spútnik 1 llançat l'any 1957 per l'URSS.\nEncara que tant les estacions espacials, els vehicles espacials tripulats i les últimes etapes propulsores dels coets llançadors que resten en òrbita, són tots satèl·lits artificials segons la definició estricta del terme, normalment s'utilitza per a les plataformes automatitzades d'instruments en òrbita terrestre que serveixen per a fins científics, militars i/o comercials. La resta d'aquest article només prendrà en compte aquesta darrera accepció. Els elements que resten orbitant i ja no fan una funció per a la qual han estat dissenyats passen a anomenar-se residus o escombraria satel·litals. En cas que no romanguin en òrbita poden anomenar-se residus espacials.\n1.1 L'alçada a què es pot trobar el satèl·lit\n1.2 Pilotatge a distància\nInstruments a l'espaiModifica\nLes raons per les quals això és així són diverses i depenen de la natura de l'instrument i de la missió que aquest ha de dur a terme. Tot i així es poden distingir tres aspectes que, per ells sols, motiven l'existència de la majoria de satèl·lits:\nL'alçada a què es pot trobar el satèl·litModifica\nEncara que la simple alçada pugui semblar una raó banal per justificar l'existència d'un satèl·lit, és en realitat allò que els permet de ser tan útils com a mitjans de comunicació i observació. El motiu és simple: com més alt estigui un instrument, més superfície terrestre podrà veure'l. És el mateix efecte de perspectiva que fa que les antenes de comunicacions s'instal·lin en llocs elevats per permetre que el seu senyal arribi a més usuaris, o que s'utilitzin fotografies preses des d'un avió per obtenir informació sobre grans extensions de terreny d'una manera fàcil i ràpida. En els satèl·lits artificials aquests principis continuen sent vàlids, però pel fet d'estar a més altitud aquests últims poden abastar una superfície molt més gran que les tècniques tradicionals.\nLes característiques del medi espacial: Moltes de les característiques del medi en el qual evolucionen els satèl·lits són difícils o no es poden reproduir a terra (p. ex. la microgravetat, condicions d'observació dels cossos celestes...). El medi espacial és també de vegades objecte d'estudi. Tot això fa que existeixin força satèl·lits amb instruments que permeten de realitzar diverses experiències científiques que només es poden dur a terme a l'espai.\nPilotatge a distànciaModifica\nDir al satèl·lit l'acció que ha de dur a terme (p. ex. "Pren una fotografia ara")\nRecuperar la informació que les accions comandades generen com a resposta (p. ex. la fotografia en si)\nCom que a causa del moviment orbital aquest enllaç de comunicació només és disponible durant uns quants minuts al dia, el satèl·lit ha de ser capaç d'emmagatzemar les comandes i executar-les al moment oportú. També ha de poder emmagatzemar els resultats per enviar-los quan la comunicació amb el centre de control sigui possible.\nLa part més important dels satèl·lits és la seva càrrega útil, és a dir, els instruments i dispositius que acompliran la missió que té assignada (p. ex. les càmeres fotogràfiques d'un satèl·lit d'observació o el conjunt d'antenes, receptors i emissors d'un satèl·lit de comunicació). La resta del satèl·lit (anomenada plataforma o bus) està constituïda per tota la maquinària necessària perquè la càrrega útil pugui funcionar.\nSensors de radiació i altres magnituds físiques: recullen informació sobre el medi espacial.\nArticle principal: Model de satèl·lit\nParts principals del satèl·lit Swift: 1) Càrrega Útil (telescopis); 2) Plataforma; 3) Plaques solars.\nDiagrama del microsatèl·lit tipus CubeSat ESTCube-1.\nGaranteix una temperatura de funcionament adequada a tots els instruments del satèl·lit. A l'espai, els cossos estan sotmesos a temperatures extremes, anant des de centenars de graus Celsius a les zones irradiades per la llum del sol fins a 3 K (-270 °C) a les zones en ombra. El subsistema de control tèrmic equilibra aquestes diferències per mitjà de radiadors, calefactors o dispositius de transferència de calor, de manera que els instruments a l'interior es troben a una temperatura estable normalment compresa entre 10 °C i 20 °C.\nTé la tasca de modificar l'òrbita del satèl·lit si necessari. Molts satèl·lits artificials disposen de petits motors coet que els permeten de realitzar correccions d'òrbita. Aquestes correccions són normalment comandades per les persones que controlen el satèl·lit des del seu centre de control a terra.\nPermet de controlar cap on estan apuntats el satèl·lit i els instruments de la càrrega útil. Moltes missions requereixen que el satèl·lit sigui capaç d'apuntar cap a una direcció determinada (p. ex. en els satèl·lits d'observació de la terra cal que la càmera estigui apuntada amb precisió vers la regió de la superfície que es vol estudiar). A més, també cal apuntar les plaques solars cap al Sol perquè aquestes produeixin energia. Existeixen moltes maneres d'acomplir aquestes necessitats. En general cal que el satèl·lit pugui conèixer la seva orientació per mitjà d'algun sensor (p. ex. sensor estel·lar, sensor solar, magnetòmetre…) i que pugui canviar-la amb algun tipus de dispositiu d'acció (p. ex. motors coet, rodes de reacció).\nPermet de fer funcionar la resta de subsistemes de forma automàtica sense intervenció del centre de control. Tots els satèl·lits necessiten un grau important d'autonomia, ja que realitzen tasques complexes sense la intervenció directa d'un operador humà. Per això, disposen d'un ordinador amb un programa informàtic capaç d'interpretar les ordres rebudes del sol i de fer funcionar el satèl·lit en conseqüència, inclús quan l'enllaç amb el centre de control no està disponible. El subsistema de control bord també pren tot sol les decisions necessàries per assegurar que el satèl·lit no "mori" (p. ex. si detecta que la bateria s'està descarregant perillosament, apagarà els instruments que no siguin imprescindibles per tal d'estalviar energia).\nCom que aquestes funcions són idèntiques per a moltes missions, un mateix model de plataforma pot ser reutilitzat en més d'un satèl·lit. Així es pot disminuir el cost de desenvolupament i producció, alhora que l'experiència acumulada en la utilització d'una plataforma permet, en les missions següents, de disminuir el risc de perdre el satèl·lit a causa d'errors de disseny o d'operació. Algunes de les plataformes reutilitzades d'aquesta manera són:\nMyriade, MicroSat-100 són plataformes per a microsatèl·lits (satèl·lits de massa inferior a 200 kg).\nLlançament i òrbitesModifica\nArticle principal: Òrbites de satèl·lits artificials\nDegut a les lleis de la mecànica celeste, les òrbites dels satèl·lits tenen la forma d'una el·lipse que en la majoria dels casos és molt poc excèntrica (és a dir tendeix à ser una circumferència). Encara que poden ser molt variades, les òrbites dels satèl·lits acostumen a pertànyer als tipus següents:\nÒrbita terrestre baixa (en anglès Low Earth Orbit, LEO)\nS'aplica a les òrbites a alçades entre 100 km (límit inferior de l'espai) i 1.000 km. Són, amb diferència, les òrbites més comunes. Les utilitzen principalment els satèl·lits d'observació i alguns satèl·lits de comunicació moderns. En ser properes a la Terra, en faciliten l'observació. D'especial interès són les òrbites polars:\nSón les òrbites entre 1.000 i 30.000 km. Degut a la seva alçada, els satèl·lits poden ser vists des d'extensions més grans de la terra. Són utilitzades pels satèl·lits de navegació.\nÒrbita geoestacionària (anglès Geostationary Earth Orbit, GEO)\nEs tracta de l'òrbita circular a 36.000 km d'alçada situada sobre l'equador. En aquesta òrbita, el satèl·lit triga a donar una volta a la Terra exactament el temps que aquesta triga a donar una volta sobre ella mateixa. Això fa que la seva posició relativa respecte a la superfície sigui constant. Són utilitzades pels satèl·lits de comunicació per tres motius: (1) els satèl·lits són visibles constantment, (2) les antenes per rebre les emissions del satèl·lit poden ser fixes (ja que sempre estan a la mateixa posició en el cel, vists des de la Terra), i (3) l'alçada els permet d'actuar sobre regions molt extenses. Molts satèl·lits d'observació meteorològica també estan situats en aquesta òrbita.\nCom que la quantitat d'òrbites que permeten realitzar missions interessants és limitada, cada vegada un nombre més important de satèl·lits, restes de satèl·lits i restes de coets s'hi acumula. Això es fa palès especialment en les òrbites baixes, on, després de 50 anys d'era espacial, hi ha tanta ferralla que abans de posar un satèl·lit en una òrbita cal assegurar-s'hi que no trobarà obstacles en la seva trajectòria amb els quals pugui xocar.\nEls satèl·lits tenen aplicacions molt variades i importants, tant en el camp civil com en el militar. Encara que els satèl·lits es limiten a obtenir i/o transmetre informació, aquesta informació pot ser de gran utilitat per les activitats humanes a terra. Les dades dels satèl·lits juguen un paper clau en molts aspectes de la vida moderna (televisió per satèl·lit, navegació per GPS, previsions meteorològiques…), i la seva importància creix a mesura que la tecnologia permet fer satèl·lits amb més complexitat i capacitat.\nSatèl·lits d'observació: Obtenen imatges de la superfície terrestre en tota mena de resolució (des de kilòmetres fins a inferiors al metre) i longitud d'ona (des de la llum visible fins a les ones de ràdio). Aquestes imatges permeten de:\nFer un seguiment dels recursos naturals (massa forestal, collites, oceans...).\nSatèl·lits meteorològics: Proporcionen informació periòdica sobre l'activitat atmosfèrica, normalment per mitjà d'imatges. Els de més anomenada són els que estan situats en òrbita geoestacionària (ex. Meteosat), però també existeixen en òrbita baixa (ex. MetOp).\nSatèl·lits de navegació: Permeten determinar la posició de qualsevol punt de la superfície del globus amb molta precisió. Són utilitzats per a la navegació de vaixells, avions i cotxes, però també per guiar míssils i altres armes. Existeixen dos sistemes operacionals: GPS (americà) i GLONASS (rus). La unió europea està desenvolupant un tercer sistema, Galileo.\nSatèl·lits de comunicacions: S'utilitzen per a la transmissió d'informació (emissions de TV, telefonia, dades...) i solen situar-se en òrbita geoestacionària. Serveixen per:\nSatèl·lits d'escolta electrònica: Recullen i emmagatzemen les emissions de ràdio per a l'obtenció d'informació per part dels serveis secrets.\n↑ «Space Shuttle» (en anglès). The Editors of Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 26 desembre 2021].\n↑ May, Sandra. «What Is a Satellite?». NASA. [Consulta: 3 abril 2021].\nCentre National d'Etudes Spatiales. Spacecraft Techniques and Technology, Cépaduès-Éditions, 2005. ISBN 2-85428-685-5\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Satèl·lit artificial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Satèl·lit_artificial&oldid=29141100»\nDarrera modificació: 6 gen 2022 a les 16:27


Comissions del banc: quins són il·legals? | Consumer\nComissions del banc: quins són il·legals?\nComissions bancàries per ingressos i algunes relacionades amb els nombres vermells no sempre són legals, per la qual cosa en aquests casos es pot reclamar per recuperar els diners\nData de publicació: Dijous, 13 de Juliol de 2017\nDe totes les comissions que cobren les entitats als seus clients, algunes són legals i unes altres no, per la qual cosa conèixer la diferència pot suposar cert estalvi per als usuaris. A més, quan el banc percep diners per una comissió que es pugui creure que no és legal, com pot ocórrer amb les comissions per ingrés de diners i algunes relacionades amb els nombres vermells, es pot reclamar al banc perquè retornin aquesta quantitat. En aquest article es desvetlla què comissions bancàries són legals i quins no.\nSón tantes les comissions que cobren els bancs, que pot arribar un moment en el qual no se sàpiga amb certesa quins són les legals i les que no ho són. Per esmenar aquesta llacuna informativa, gens millor que citar els requisits del primer dels escenaris: les comissions bancàries són legals quan siguin a canvi d’un servei sol·licitat. Existeixen comissions obligatòries. Però hi ha unes altres que no es tenen per què acceptar, i que fins i tot es poden reclamar.\nComissions de manteniment: són legals?\nGairebé totes són aplicables, i legals, per part de les entitats financeres. Però dependrà del producte contractat. Les comissions aplicades als productes d’estalvi, imposicions a termini o pagarés bancaris no hauran de ser efectives en cap situació.\nPer contra, les comissions que tenen relació amb les targetes, comptes corrents o préstecs de qualsevol naturalesa sí són legals, i l’entitat pot demandar una petita quantitat per aquest concepte.\nDescobert, poden cobrar comissió per nombres vermells?\nLes comissions relacionades són els nombres vermells són les més problemàtiques, ja que la seva legalitat dependrà de les condicions del compte d’estalvi. No obstant això, gairebé totes les despeses derivades de la seva gestió, incloses les comissions, són il·legals.\nEl motiu és molt fàcil d’entendre. La raó resideix que els avisos del deute no afecten a la seva quantia, ja que es formalitza a través dels canals tradicionals: telèfon, correu electrònic, etc. En canvi, sí serà legal cobrar l’interès vinculat a la demora o per estar en nombres vermells.\nTransferències i ingressos: són legals les comissions?\nEncara que alguns bancs no tenen comissions per les transferències nacionals, les entitats sí que poden incloure-les en les despeses regulars del client, ja que es tracta d’un servei addicional que utilitza quan ho necessita i del que s’està beneficiant. En tot cas, les comissions no poden ser abusives.\nPer contra, les comissions cobrades pels ingressos en efectiu a altres comptes sí són considerades il·legals, ja que és un servei que demanda un tercer.\nPoden ingressar comissió pels préstecs?\nLa gran part de les despeses que comporten els préstecs i hipoteques està degudament descrita en el contracte. Un d’ells és l’amortització d’una línia de crèdit que es materialitza amb un altre préstec subscrit en la mateixa entitat. No obstant això, les penalitzacions d’amortització anticipada no haurien d’abonar-se al client al no existir cap perjudici en els interessos del banc.\nUn altre cas molt semblat és el que té a veure amb les comissions d’estudi dels crèdits. Encara que és una comissió que està desapareixent dels contractes, quan aquest concepte s’incorpora, est és legal, sempre que impliqui que es produeixi una redacció del contracte i, per tant, sigui normal que es cobri per aquest servei que presta l’entitat.\nSi és titular d’una targeta bancària, ja sigui de crèdit o dèbit, coneixerà que les comissions són una font fixa de despeses. No obstant això, existeix una estratègia comercial molt senzilla que limitarà aquests desemborsaments: les despeses de gestió i manteniment desapareixen, si es domicilia la nòmina o pensió a un compte corrent que admeti aquesta operació. No serà un import molt elevat, però almenys permetrà poder estalviar entre 50 i 100 euros tots els anys, en funció del model subscrit, sense que s’hagi de renunciar a cap de les seves prestacions.


Presentació del llibre "Les Trobades de Pamplona el 72" - Bonart\nbonart pamplona - 03/03/17\nEl 3 de març de 2017 s'ha presentat el llibre "Les Trobades de Pamplona el 72 al Museu Universitat de Navarra". Aquest va ser el germen de l'esdeveniment artístic més important succeït a Pamplona, que enguany celebra el seu 45 aniversari, segons ha explicat el compositor Luis de Pablo durant la seva intervenció en la presentació del llibre Les Trobades de Pamplona de 1972 al Museu Universitat de Navarra. Així com Alea va ser el laboratori per a la composició i experimentació musical, les Trobades van suposar un impuls a la creació artística contemporània. "Tots dos projectes van ser gràcies a l'atreviment dels seus artífexs, De Pablo i Alexanco, i a la generositat dels Huarte", va voler destacar el pintor Xabier Morrás.\nEn paraules del director general del Museu, Jaime García del Barrio, "el Museu Universitat de Navarra té molt en comú amb les Trobades del 72: tots dos romanen actuals, promouen la creació artística, amb una mirada interdisciplinar i tenen vocació internacional". "Per això per a nosaltres les Trobades són una mica més que un esdeveniment: són la nostra inspiració, part del nostre ADN i el nostre origen, ja que aquest museu també va sorgir després de la donació de la col·lecció de Maria Josefa Huarte".\nEl volum consta de 439 pàgines, i la seva edició ha suposat dos anys de treball d'investigació, temps en el qual s'han realitzat entrevistes als seus protagonistes principals, encarregat assaigs i explorat nous arxius de dades i fotografies, obtenint avanços en el coneixement d'aquest esdeveniment artístic. Encara que segons el seu coordinador, Rafael Pla, "en fer les entrevistes no he trobat dos relats iguals, de manera que el diàleg continua obert", la veritat és que el llibre aporta informacions fins ara desconegudes.\nPer la seva banda, José Luis Alexanco va recordar el procés en el qual es va veure embrancat per editar el que va ser el primer llibre sobre les Trobades -avui qualsevol exemplar romanent es considera una joia- i ha destacat que "treure aquest llibre endavant em va portar més de vuit mesos de treball i correspondència; avui, amb internet, ho hagués tret en tres setmanes ".\n"Això segueix sent tremendament modern; va passar al 72 però avui segueix present ", va destacar Eduardo Momeñe, que va fotografiar l'esdeveniment, al costat de Pío Guerendiain i altres.\nA l'acte van acudir nombroses persones del món de l'art i la cultura de Pamplona: Javier Manzanos, de l'Ajuntament de Pamplona, Gregorio Díaz Ereño i Elena Martín, de la Fundació Jorge Oteiza; artistes com Javier Balda, Carlos Cánovas i Adolfo Martínez; Iñigo Silva, col·laborador del llibre; Charo Huarte i el seu marit Juan Martínez de Lejarza, en representació de la família Huarte, entre altres convidats i experts.\nUna assistent va preguntar a Luis De Pablo: "Què faria vostè si li encarreguessin les Trobades avui ?, al que el compositor va respondre" agafar-me el primer tren i anar-me'n corrent ". El col·loqui amb el públic el va clausurar Iñigo Silva, qui va animar a tots a mantenir l'esperit crític i transgressor que va regnar aquests dies i a transmetre-ho a les properes generacions. "Jo surto a la foto que il·lustra la portada de llibre. Tenia 45 anys menys. Per a mi, el més important és que els meus fills em vegin ".\nMuseu Universitat de Navarra\nEL MUSEU THYSSEN-BORNEMISZA MOSTRA TRETZE "ADORACIONS" DE LA SEVA COL·LECCIÓ\nWHITE SUMMER DESVELA L’EDICIÓ MES VIVA I CREATIVA\nXIX FIRA DEL RELLOTGE DE CATALUNYA: TOT A PUNT


L’ONU alerta de l’empitjorament de la situació humanitària al Iemen - À Punt\nL’ONU alerta de l’empitjorament de la situació humanitària al Iemen\nCalcula que 3,5 milions de persones podrien afegir-se als 8 milions que ja estan en situació d’inseguretat.\nEl conflicte armat al Iemen va començar el 2014 / Yahya Arhab (Efe)\n22 de setembre 2018 - 11:36\nL’ONU ha alertat de l’empitjorament de la situació humanitària al Iemen com a conseqüència de la guerra, i ha assegurat que el país està “perdent la batalla contra la fam”.\n“La situació s’ha deteriorat d’una manera alarmant en les últimes setmanes. Estem arribant a un punt d’inflexió, més enllà del qual serà impossible evitar una gran pèrdua de vides com a resultat d’una fam generalitzada”, ha advertit el cap humanitari de Nacions Unides, Mark Lowcock.\nL’organisme internacional calcula que 3,5 milions de persones més podrien afegir-se als 8 milions que ja estan en situació d’inseguretat alimentària severa. La guerra al Iemen ha causat la crisi humanitària més gran del món i l’ONU ja parla de “catàstrofe”.\nSegons ha explicat Lowcock al Consell de Seguretat de Nacions Unides, hi treballen per a augmentar l’ajuda, però ha deixat clar que no poden “ocupar-se de les necessitats de 29 milions de iemenites”. En aquest sentit, ha demanat col·laboració a les potències mundials per a respondre a la situació per a estabilitzar l’economia i facilitar el subministrament d’ajuda.\nEl conflicte armat al Iemen va començar el 2014, quan els rebels xiïtes van ocupar Sanà i altres províncies, i va empitjorar el 2015 amb la intervenció de la coalició militar integrada per països sunnites, i liderada per Aràbia Saudita, a favor de les forces lleials al president Abd Rabbuh Mansur Hadi.\nKevin Spacey, acusat d'agressió sexual contra tres homes al Regne Unit Descobreixen a l'Antàrtida bacteris "hiperresistents" a antibiòtics que podrien fer perillar la salut global Zelenski rebutja la idea de cedir territoris a Rússia per a aconseguir la pau Obri a Los Angeles la primera tenda física de roba d'Amazon Boris Johnson diu que es fa responsable dels incompliments durant les festes: "Estic consternat" Borratxeres, vòmits i baralles: així eren les festes del confinament a Downing Street L'ofensiva russa s'acarnissa al Donbass i deixa més víctimes en nous atacs a Zaporíjia Un antiviral redueix els símptomes i el temps de contagi de la pigota dels micos Un antic alumne mata almenys dènou xiquets i dues professores en un tiroteig en una escola de Texas, als Estats Units


Inici » Recerca » Restauració » Material ossi\nEls materials ossis es van utilitzar en l’antiguitat per a fabricar peces d’ús comú o decoratiu, des d’utensilis a ornaments de tipus cultural o fins i tot ritual. Però dins d’esta categoria hem d’incloure no sols l’os treballat, sinó també les restes esquelètiques humanes que es descobrixen en tombes o necròpolis o les col·leccions de fauna que igualment són objecte de tractaments de conservació i restauració adequats per a facilitar-ne l’estudi i garantir-ne la perdurabilitat.\nLes alteracions de les restes òssies depenen de diversos factors, alguns d’ells a conseqüència del seu origen, com l’antiguitat del material, però també en funció de la naturalesa de l’os i de les característiques fisicoquímiques de l’ambient de sepultura.\nEls tractaments en este tipus de materials es basen en el criteri de mínima intervenció i es fan fonamentalment operacions de reforços puntuals i de neteja controlada tot extremant les precaucions per a evitar erosions o ratllats de la superfície original. Treballem en col·laboració amb arqueozoòlegs o paleoantropòlegs per a resoldre conflictes en referència a la caracterització de fragments d’acord amb els estudis anatòmics de l’os, la seua procedència, el tipus d’objecte, etc.\nRestauración de un cráneo humano,Restauració d’un crani humà\nEl crani tenia una antiga intervenció de restauració, on es va emprar goma laca, ara ja envellida, tant com a adhesiu que com a producte de protecció superficial. Presentava, a més, zones reforçades amb estucs i elements afegits per a donar consistència al muntatge (pals de fusta). S’hi apreciaven concrecions terroses tant en l’exterior com en l’interior.\nEn primer lloc es du a terme el desmuntatge de la peça per mitjà d’injecció i impregnació d’acetona, fins a aconseguir...\nClavija córnea de la Cova del Parpalló,Clavilla còrnia de la Cova del Parpalló\nLa clavilla presentava una antiga intervenció de reconstrucció de faltants tant en la part basal d’unió amb l’os cranial com en l’extrem distal, feta amb escaiola pintada en un to que s’havia alterat amb el pas del temps. No es disposava de cap documentació ni sobre la intervenció mateixa ni sobre la data en què es va fer. El material de rebliment, que pretenia completar la morfologia de la peça, excedia els límits de les llacunes, cobria parts de l’original i fins i tot...\nRestauración de un asta de ciervo de Cova Negra,Restauració d’una banya de cérvol de la Cova Negra\nLa banya tenia un muntatge antic que cobria la fractura amb un estuc molt dur, possiblement ciment blanc. Superficialment s’havia aplicat una protecció a base de ceres. En la base, per a subjectar la peça durant la seua exposició, s’hi havien col·locat pilots de plastilina, que havien endurit i penetrat dins de la part esponjosa de l’os.\nLa neteja superficial es fa amb impregnació de White Spirit; per a llevar la plastilina ja endurida s’empra el bisturí, mentre que les restes...\nRestauración de una mandíbula de cuón (Cova de Bolomor),Restauració d’una mandíbula de cuon (Cova del Bolomor)\nLa mandíbula, molt fragmentada, es trobava recoberta de tot el material fortament concrecionat de la bretxa on va ser descoberta, d’una gran duresa. L’eliminació progressiva de les incrustacions es fa amb mitjans mecànics, amb l’ajuda del vibroincisor per a rebaixar la grossària de la bretxa i amb llapis d’ultrasons a les zones ja més pròximes a l’os. El muntatge dels fragments es fa amb Paraloid B72 al 30%.


Frase (música) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nA vegades s'utilitzen línies semblants a les lligadures per a indicar el fraseig en una obra musical.\nUna frase musical és un fragment de música, una unitat mètrica musical, que té un sentit musical complet per si mateixa. Una frase està construïda per figures musicals, motius, cèl·lules musicals; diverses frases es poden combinar per formar melodies, períodes musicals i grans seccions; Una frase típica pot tenir la llargada que un cantant o instrumentista pot interpretar en una respiració.\nAquest terme, com els de sentència, vers, etc., ha estat adoptat pel vocabulari musical a partir de la sintaxi lingüística. El terme és, però, molt ambigu.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Frase_(música)&oldid=27905445»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 jul 2021 a les 19:11.


Hotel Bristol Terme Ischia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 500 allotjaments a Ischia.\nVia Marone, 10, Ische, Ischia, Itàlia, 80077 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Bristol Terme\nAl visitar Ische, vosté es sentirà com a casa a Hotel Bristol Terme, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Chiesa di San Pietro, Giardini Pubblici, Església de Santa Maria del Portosalvo.\nA Hotel Bristol Terme, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes.\nL'ambient de Hotel Bristol Terme es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, telèfon, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, spa, massatge, solàrium, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Hotel Bristol Terme és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ische.


Víctor Rubio aplega per a…\nVíctor Rubio arriba al municipi edetà per a dirigir el primer equip del Club Esportiu Bàsquet Llíria. Després de 10 temporades com a primer entrenador i 7 com ajudant al UPB Gandia, el tècnic amb experiència en LEB Or i LEB Plata, aplega a la banqueta del Refitel Bàsquet Llíria, amb un projecte molt il·lusionant per davant.\nVíctor Rubio és un entrenador que compta amb una gran experiència, ja que ha tingut l’oportunitat de dirigir a l’equip de la Safor en les categories de plata i EBA durant 10 anys, a més d’haver disputat més de 500 partits en les competicions FEB.\nDes de la temporada 2001/02 fins a la temporada 2007/08 va ser l’entrenador ajudant d’un vell conegut i ídol de l’afició edetana, Isma Cantó, aconseguint la 14a posició a la LEB Or en la seua darrera temporada junts.\nLa campanya 09/10 es va convertir en el primer entrenador del Gandia Bàsquet a la Lliga EBA, i una temporada més tard ascendia a l’equip de la Safor a LEB Plata.\nDesprés d’una temporada a la categoria de bronze i passar per Paterna, el tècnic tornaria a la 15/16 a la que sempre ha sigut sa casa, aconseguint un altre ascens a la LEB Plata.\nDesprés de 6 temporades consecutives a Gandia, abandona el seu club per aplegar a Llíria, on assegura tindre moltes ganes d’afrontar un projecte tan ambiciós, important i il·lusionant com aquest i que és un orgull vindre a una ciutat i a un club tan històric com el CEB Llíria!!\n(Nota de premsa CEB Llíria)\nPor AMANDA GORREA FERNÁNDEZ 2 junio, 2021


Valencia Basket acaba la seua preparació abans d'afrontar l'inici de la competició oficial amb victòria en el seu segon i últim partit de pretemporada davant Casademont Zaragoza. Un enfrontament que ha tingut lloc en el Pavelló Los Planos de Terol en el qual ha sigut l'I Memorial Pepe Lanzuela Trofeu Ibercaja. Aquest triomf arriba en un partit en el qual les de Rubén Burgos van ser de menys a més amb un esplèndid últim quart. Carrera va ser la millor amb 9 punts, 3 rebots, 5 recuperacions, 2 taps i 16 de valoració. Salvadores va tornar a brillar amb 16 punts i també va destacar Lorena Segura amb 11. L'equip comença a pensar ja en la Supercopa LF Endesa del pròxim cap de setmana a Tenerife i la fase prèvia de l'Eurolliga en Schio, Itàlia, la setmana següent.\nValencia Basket va saltar a la pista amb el quintet format per Cristina Ouviña, Lorena Segura, Ángela Salvadores, Laura Gil i Raquel Carrera. En un inici de trobada en el qual el conjunt d'aragonés va estrényer des de bé prompte en defensa, Segura va ser qui va trobar l’anella amb més facilitat amb 5 punts consecutius en el seu compte. No obstant això, un parcial de 0-5 en contra obligava a Rubén Burgos a parar el partit. Les locals van agafar un primer avantatge de 6 punts davant les dificultes de les taronja de controlar la pilota i eixir de la seua pressió. Tot i les sensacions, el desavantatge era mínim.\nEn el segon període, Valencia Basket va seguir amb dificultats de cara a la cistella. L'equip no es trobava còmode en pista i l'anotació estava sent baixa. La renda de les aragoneses arribava els 8 punts amb triple de Delaere. Salvadores contestava amb un altre per a tornar a acostar a les taronja en el marcador. Amb un parcial de 9-0 culminat amb recuperació i cistella de Carrera, Valencia Basket es posava 3 punts per davant i l'entrenador local parava el partit. El temps mort no va impedir que les taronja continuaren sumant. Amb un altre triple de Salvadores, el parcial arribava a 12-0 i les de Rubén Burgos s'anaven al descans a dalt (26-32).\nGülich inaugurava el tercer i l'avantatge aconseguia els 8 punts. A continuació, Hernández tancava el parcial de 14-0 i Calhoun retallava a 2 punts de diferència. De nou es va trobar Valencia Basket amb problemes per a anotar. Saragossa va aprofitar i Hernández anotava un triple que les tornava a posar per davant. Un 11-0 de parcial que la capitana tancava des de la línia de 6,75 per a retrobar a l'equip amb l'encert. Valencia Basket va començar a córrer i a moure més ràpid la pilota i va acabar trobant de nou els espais. Carrera donava la volta al lluminós i el parcial va arribar a 8-0. Les taronja manaven al final del període per 8 punts amb triple sobre la botzina de Segura.\nValencia Basket va seguir en aquesta tendència jugant des de la defensa i en un obrir i tancar d'ulls el matalàs estava ja en 12 punts. Malgrat els esforços locals, el conjunt taronja no va cedir terreny i va continuar estrenyent arrere i trobant bones canastres. Trahan-Davis col·locava la diferència en 21 punts amb un clàssic moviment seu en la pintura amb menys de 3 minuts de partit per disputar-se. Calvo frenava l'al·luvió taronja amb un 2+0 però Valencia Basket tenia ben agarrat el partit.


“Upstarts”: El primer single del disc solista de Johnny Marr | wikiNoticia\ndimarts, 15 de gener de 2013 21:32\nJohnny Marr, gràcies pel rock de guitarres. Per fi un que ve a fer el que cal fer. No sé si sabran del que parlo, però el creador, al costat de Morrissey, de The Smiths es prepara per llançar la seva primera producció d'estudi que es titularà TheMessenger . Ara va presentar el video de "Upstarts".\nEn el clip es pot gaudir d'un video ben retro, amb res rar més que una agrupació tocant la seva cançó en una espècie de vell hangar i la protagonista, com no podia ser d'una altra manera, és la guitarra de l'artista.\nLa producció estarà entre tots nosaltres el 25 de febrer proper a través de Warner Bros a Regne Unit i Sire a Estats Units, així que els més ansiosos ja podem començar a traspirar fred.\n"Upstarts" es tracta del primer single de Marr, que en el seu moment va saber ser una de les persones més importants de l'escena musical britànica. Ens adonem gràcies al so de la cançó on apuntarà la producció. És clar quins són les arrels de Marr i quina música és la que li agrada fer. No m'estranyaria que tot l'àlbum tingui aquest sentit, amb un gran protagonisme en la guitarra i la veu del frontman i una bateria clàssica mantenint el ritme amb excepcionals aparicions explosives del baix.\nL'entrada “Upstarts”: El primer single del disc solista de Johnny Marr apareix primer en Cullera Sonica.


fitxes de lectura: El mètode Grönholm, Jordi Galceran\nLlegir el text original (ja sigui novel·la o teatre) després d'haver-ne vist la pel·lícula pot, malgrat tot, tenir ventatges. Si es fa de manera crítica, clar, si es fa amb voluntat de conèixer el text i no per pur fanatisme vers la pel·lícula i els seus actors (vegis la saga Crepúsculo, per exemple). Es poden traçar paral·lelismes, veure allò que ha estat més ben representat en un lloc o a l'altre, quina visió de l'obra ens agrada més... els puristes diuen que sempre és millor el llibre que la pel·lícula i, tot i que en una gran quantitat de casos és així (vegis sinó la nefasta versió cinematogràfica d'Assaig sobre la ceguesa de Saramago), els absoluts són, com a mínim, qüestionables.\nAbans de començar el text, la primera diferència: menys actors, acció més directa. Un altre llenguatge per un altre medi.\n"Un de nosaltres no és... real" (8) afirma l'Enric quan els plantegen el 1r repte: descobrir l'encarregat infiltrat entre els candidats. Però això és el més difícil d'esbrinar: qui és real. Qui és qui. Qui som o deixem de ser. Fa milers d'anys que la humanitat s'ho qüestiona. Com solucionar-ho ara amb 10 minuts?\n2n repte: imagineu que sou els directius d'una empresa i heu de decidir si acomiadar o no a un treballador (present allà, clar) que està passant una mala època. Lògicament, hi ha diferents aproximacions al tema: la humana, de solidaritat i comprensió; l'empresarial, de fredor i economia; la dèspota; la conciliadora... i tots nosaltres podem haver-ne presenciat algunes d'elles. Tots coneixem alguna noia embarassada que ha estat acomiadada, o alguna persona de baixa que ha estat finiquitada...\n"Quan arribes al despatx has de fer com els pallassos del circ, pintar-te la cara que toqui, de simpàtic o de fill de puta, i tirar milles." (25) I, per desgràcia, això no només passa a l'oficina. Tots ens maquillem per correspondre a allò que esperen de nosaltres en cada moment. L'èxit està en fer que allò que esperen de nosaltres sigui allò mateix que nosaltres esperem donar.\n3r repte: decidir qui és més important, un bisbe, un torero, un pallasso o un polític. És a dir, un joc simbòlic de personalitats que dirien els mestres d'eduació infantil en el seu vocabulari buit. Però que bàsicament planteja dubtes més profunds: què és més important, la religió (el nostre sistema de creences sobre el qual es basa la moral, la idea del bé i del mal...); la tradició (encara que hagi quedat desfasada i anacrònica i cruel); l'entreteniment (la capacitat d'animar als companys, d'aportar alegria i optimisme a la feina) o bé l'oratòria (l'engany, l'estratègia, la manipulació).\n4t repte: un dels candidats està en procés de canvi de sexe, se l'ha de mantenir a la feina o bé fer-lo fora. Un nou tema polèmic. Potser bastant absurd perquè el sexe d'una persona (o les seves inclinacions sexuals), no hauria d'afectar la feina que fa. Però inevitablement encara genera polèmica i la discussió entre els candidats està servida.\n"Si tinguéssim una mica de dignitat, ja fa estona que hauríem d'haver-los engegat a prendre pel sac a tots." (54) Afirma en Carles, posant en paraules el pensament de molts i, alhora, mostrant que, massa sovint, quan anem a demanar una feina ja no en tenim, de dignitat.\n5è repte: manipular al company. Un cop en Carles ha marxat i l'Enric s'ha descobert com a membre de l'empresa, el joc està entre en Ferran, el cínic, i la Mercè. I aquí ja no hi ha pietat. Com si pel fet d'haver arribat tan lluny, d'haver creuat la frontera que separa la humanitat de l'animalitat, ja tot fos vàlid.\n"No busquem un bon home que sembli un fill de puta. El que necessitem és un fill de puta que sembli un bon home" (75) I amb aquesta frase es podria resumir (que no justificar) la metodologia de recerca de personal d'Isaïas Grönholm. Una metodologia molt més estesa del què en som conscients. O si no examineu quin caràcter tenen molts dels vostres encarregats.\nJordi Galceran, El Mètode Grönholm (La Butxaca)\ncomnçat_ 22/10/13 / acabat_ 22/10/13


Podem no enviarà representants als actes del Dia de la Hispanitat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPodem no enviarà cap representant als actes del Dia de la Hispanitat, el 12 d'octubre, tal com ja va fer l'any passat. El líder de Podem, Pablo Iglesias, no assistirà ni a la desfilada de les Forces Armades ni a la tradicional recepció que els reis ofereixen al Palau Reial.\nIglesias va defensar la decisió de la seva formació assegurant que "ser patriota no és anar a una desfilada" i que ell respecta la seva "pàtria defensant la gent que no té feina". Iglesias va afegir que la recepció "estarà plena d'antipatriotes, per molt esmòquing que portin". L'any passat, Podem va declinar la invitació de la Casa del Rei en considerar que la seva presència era "més útil en la defensa dels drets i la justícia social" al país que "en aquest tipus d'actes".


El 115, un minut per a la història - El Nostre Ciutat\nEl 115, un minut per a la història\nSucceeix a l'històric gol de César Remón que va valdre per a ascendir a segona\n26 gener 2021 12:50\nEls quatre protagonistes de la jugada del gol | Xavi Terol\nHi ha minuts que quedaran per sempre en la memòria col·lectiva de l’aficionat blanc-i-blau. Un dels més recordats és el 44 de Lugo, quan el descans amenaçava en l’Àngel Carro, César Remón va rebre una passada filtrada d’Álvaro per a batre ajustat al pal a Escalona, porter gallec. Aquell gol va suposar un ascens per al Deportivo, que després de 42 anys tornava a la Segona Divisió.\nCésar Remón ha quedat com l’heroi d’aquell últim partit de la final del play-off d’ascens de 2011. Se saldava així un deute que es venia arrossegant durant dècades, encara que aquella alegria només dur uns pocs mesos, el Deportivo al final de la temporada va acabar descendint, però aqueixa és una altra història.\nNo sabem el que li oferirà el futur al Alcoyano, la qual cosa sí que es pot dir és que els blanc-i-blaus van fer història el dimecres amb el gol de Juanan. Per al record quedarà el minut 25 de la pròrroga, o cosa que és el mateix, el minut 115 de l’eliminatòria –el d’Iniesta en el Mundial de 2010 va ser en el 116–. En aqueix just moment, el de L’Olleria s’avançava a l’acció de la defensa del Reial Madrid i amb l’interior de la seua bota dreta, rematava al fons de la porteria mentre Lunin feia l’estàtua.\nL’èxtasi es va apoderar del Collao. Les poques persones que hi havia en el camp van cridar el gol com si foren milers. A les seues cases segur que més d’un va saltar d’alegria després de veure-ho a través de la retransmissió que estava realitzant Tele 5 i celebrar en gran un gol que ficava al Deportivo en la següent ronda i deixava fora de la Copa del Rei al Reial Madrid.\nCONTRAATAC DE LLIBRE\nDels tres que es van aconseguir en el partit, va ser el millor gol del partit, el més elaborat, després d’un contraatac de llibre. L’anterior de José Solbes, que va igualar l’eliminatòria a deu del final, va pujar al marcador després d’una acció d’estratègia. Juli va traure des de la cantonada en el lateral de Gol B, va posar la pilota al primer pal, allí va aparéixer el cap de Mourad per a pentinar el just i que acabara en el segon pal, on va sorgir la cama de José Solbes per a enviar-la al fons de la porteria.\nEl bo va vindre després, quan s’estava jugant la segona part de la pròrroga. Juli va controlar una pilota en la frontal de la seua pròpia àrea, va fer un barret per a perfilar-se amb l’esfèric als peus, va córrer uns pocs metres i va prolongar sobre Diakité que havia eixit en estampida pel carril esquerre.\nL’ivorià, establit al nostre país des que va arribar fa bastants anys a Andalusia, va donar continuïtat a la jugada amb una passada sobre Antón, qui va maniobrar i després de desfer-se de Valverde, va obrir a la seua esquerra per on va aparéixer Diakité, qui com si d’un extrem es tractara, va alçar el cap i va posar un excel·lent centre al primer pal on va aparéixer Juanan per a fer història. Tot l’equip es va anar a abraçar al de L’Olleria mentre que els jugadors del Madrid, capcots, començaven a dibuixar el ‘Alcoyanazo’.


Prohibit fer foc al bosc a partir de diumenge — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Prohibit fer foc al bosc a partir de diumenge\nLa mesura s'aplicarà arreu de Catalunya fins al 15 d'octubre, en els terrenys forestals sense autorització. L'objectiu és prevenir els incendis, que l'any passat van cremar gairebé 7.100 hectàrees\nImatge del bosc després de l'incendi de Ribera d'Ebre (Foto: Gencat)\nEl Departament d'Agricultura ha informat que a partir d'aquest diumenge, 15 de març, i fins al 15 d'octubre, ja no es pot encendre foc en terreny forestal. La prohibició té com a objectiu prevenir els incendis.\nLa norma afecta terrenys forestals, estiguin o no poblats d'espècies arbòries, i la franja de 500 metres que els envolta. Especialment, no es poden cremar restes de poda i aprofitaments forestals agrícoles o de jardineria. La mesura també inclou la prohibició de fer foc en marges pròxims a zones forestals sense una autorització expressa, i focs en àrees d'esbarjo o relacionats amb l'apicultura. Dins de les àrees recreatives i d'acampada i en parcel·les de les urbanitzacions, es permetran quan s'utilitzin barbacoes d'obra amb mataguspires.\nEl Departament d'Agricultura també prohibeix llençar objectes encesos; abocar escombraries i restes vegetals i industrials de qualsevol mena, que puguin ser la causa de l'inici d'un foc; llençar coets, focs d'artifici o d'altres artefactes que continguin foc, i utilitzar bufadors o similars en obres realitzades en vies de comunicació que travessin terrenys forestals.\n545 incendis durant el 2019\nL'any 2019 hi va haver a Catalunya 545 incendis forestals, que van cremar 7.095,57 hectàrees (5.077,68 hectàrees forestals – boscos, matollars i pastures – i 2.017,89 hectàrees no forestals – agrícoles i urbanes). El 85,7% de la superfície total cremada (6.081,32 hectàrees) van cremar en un únic incendi iniciat el 26 de juny a la Torre de l'Espanyol. Aquest foc va afectar diferents municipis de la Ribera d'Ebre, el Segrià i les Garrigues.\nEn el que portem d'aquest 2020, des de l'1 de gener hi ha hagut 35 incendis forestals, que han cremat unes 15 hectàrees, segons dades provisionals.


Barcelona i res més!: de maig 2012\nL'any 1889 la Diputació de Barcelona va iniciar la construcció del complex sanitari, la Casa Provincial de Materitat i Expòsits, de caracter benefic. Van posar l'obra en mans de l'arquitecte català Camil Oliveres i Gensana que va abordar el projecte seguint els cànons sanitaris més avançats de l'època. Els pavellons de la Lactàcia i l'Ave Maria van ser el seu llegat: dues magnífiques mostres del modernisme arquitectònic de seu temps.\nJosep Borí i Gensana va ser el resposable de la construcció del Pavelló Prat de la Riba. Joan Rubió i Vellver i Josep Goday i Casals van realitzar el Pavelló Rosa i Goday el Pavelló Blau. Finalment, als anys cinquanta, Manuel Baldrich i Tubau va construir el Pavelló Cambó, que dóna a la travessera.\nActualment, si ens trobem a les rodalies del Camp Nou, a la transitada Travessera de les Corts, i volem fugir en breus moments del seu bullici, només ens caldrà entrar en aquest recinte ple d'art i de natura a parts iguals i ens trobarem transportats a un altre món, on la calma i la tranquil·litat ens recorden que, de tant en tant, potser ens mereixem aturar una mica el nostre ritme frenètic.\nPublicat per Manel Esteve a 10:55 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: escultura, jardins, maternitat, modernisme, salut\nUbicació: Carrer de la Maternitat, 08028 Barcelona, Espanya\nCarasses, la iconografia dels nostres bordells\nAl llarg dels segles XIV i XV la prostitució a la ciutat de Barcelona ja no es trobava concentrada al barri del Raval. Al centre de la ciutat hi havia cases on també s'exercia aquest ofici però hi havia un notable problema: l'analfabetisme que hi havia a l'època feia costós d'identificar aquestes cases, així que es va generalitzar l'ús del que popularment coneixem com carasses, que no són altre cosa que representacions de rostres de pedra que es podien trobar a l'edifici en qüestió i sovint representaven un sàtir, un dimoni o, com en aquest cas, una dona. Aquestes marques era una de les maneres en que indicaven la situació dels bordells. També ho feien sovint pintant les seves façanes d'un luxuriós vermell llampant o senzillament posant el seu número molt més gran que la resta. Aquests eren els signes que permetien reconèixer els prostíbuls cristians, ja que estaven diferenciats dels que feien servir els jueus i els àrabs.\nActualment, a la cruilla dels carrers Mirallers i Vigatans es conserva encara la part baixa d'un d'aquests edificis, si bé la part superior ha estat reconstruïda. Una carassa que més de 100 quilos que resta com a testimoni d'un altre temps i ens parla d'una ciutat llunyana en el temps però que conviu entre nosaltres dia a dia, silenciosament.\nPublicat per Manel Esteve a 1:48 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bordells, Carassa, carrer dels Mirallers, carrer dels Vigatans, prostibuls, prostitució\nEl primer servei de missatgeria al segle XII\nEn ple cor del casc antic de la ciutat, a l'extrem superior del carrer de Montcada, trobem una placeta anomenada placeta de Marcús fent cantonada amb el carrer dels Carders. L'esmentada placeta de Marcús rep el seu nom de Bernat Marcús , un comerciant i banquer barceloní del segle XII que es relacionava amb gent ubicada a llocs molt diferents i necessitava comunicar-se amb ells tot sovint així és que necessitava disposar d'un grup de missatgers per aquesta tasca. Aquest servei li tenia un cost considerable així que va pensar d'oferir aquest servei organitzat a qui el volgués fer servir a canvi d'unes quotes, així que va crear el primer servei postal de caràcter general conegut a Europa.\nEn aquesta plaça, Marcús fundà un hospital del qual es conserva la capella dedicada a la Mare de Déu de la Guia, patrona dels correus o dels troters. Hi havia també el parador oficial de la Cofraria de Troters i sota el porxo, encara visible actualment, s'hi posava un sacerdot que beneïa els troters que sortien de viatge.\nEn aquest punt es trobava la comfluència de dues vies importantíssimes: la Via Antiga o Franciscana que anava a desembocar a la Via Augusta i la Via Marina que resseguia tota la costa catalana fins als Pirineus. Podem dir, doncs, que aquest punt era el centre neuràlgic de comunicacions terrestres a la seva època.\nEl temps i la manca de promoció de la seva rellevància històrica han fet d'aquests fets i d'aquest racó, un indret més dins d'una ciutat plena d'edificis singulars i farcida d'història... però cada cop que passem per aquesta modesta capella recordem que és la representació en pedra de l'esperit català, innovador i emprenedor. Ens ve de lluny!\nPublicat per Manel Esteve a 9:26 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bernat Marcús, Casc Antic, Cofraria de Troters, correus, Mare de Déu de la Guia, missatgeria, segle XII\n... he descobert tants indrets desconeguts per mi fins aleshores, he conegut tantes històries del nostre passat col·lectiu, he trobat tants racons plens de sensacions, d'olors, de colors, de records compartits... que he pensat que seria bo de compartir-los.\nEt ve de gust conèixer algun d'aquests indrets?\nPublicat per Manel Esteve a 13:18 Cap comentari:


Jordi Martinoy i Camós: Post d'agost (III).- Oficis perduts\nHi havia un temps en què la majoria d'estudiants, a l'estiu, treballaven. Ni intercanvis estudiantils, ni estades lingüístiques, ni camps de treball, ni romanços... tot això estava per inventar, o bé era cosa dels nens de la capital. A l'Empordà, a la meva època d'estudiant de secundària i d'universitat, a l'estiu, tots a treballar, que a la costa hi ha molta feina!. No cal dir que el treball de temporada, per un o una adolescent, tenia molt de ritual iniciàtic. Però d'això ja en parlaré un altre dia. En qualsevol cas, com dic, i per contextualitzar el que vull comentar avui sobretot pels més joves, a l'estiu, a l'Empordà, els estudiants treballaven.\nDoncs bé, les principals dedicacions de les meves feines de temporada, als estius de finals dels vuitanta a l'Estartit, han desaparegut. Ja són història!.\nLa primera de les feines de temporada a què em vaig dedicar, en un càmping de l'Estartit, consistia bàsicament en atendre la recollida d'ampolles de beguda utilitzades. Perquè no fa tants anys, quan es comprava una coca-cola, una aigua o una cervesa, s'abonava el preu de l'envàs. Preu que era retornat per l'establiment al client en el moment de retornar-se l'ampolla. Ni el tetra-brick, ni les llaunes, ni les ampolles de plàstic havien envaït encara les estanteries. La meva feina consistia, doncs, en recollir l'ampolla utilitzada i lliurar un val al client, val que es podia utilitzar com a descompte al supermercat o que era directament bescanviat pel seu valor en diners a la caixa. Ja ho veieu, això sí que era reciclatge. Curiosament a Berlín, fa unes setmanes, vaig comprovar com el mateix sistema començava a imposar-se en alguns establiments que volien fer bandera de modernitat i de lluita a favor del medi ambient!.\nLa segona de les meves feines de temporada fou en una entitat bancària, i en bona part a la secció de moneda estrangera. Abans de l''euro això donava molta feina a bancs i caixes de zones turístiques. A més, les monedes (com ara ocórre amb la relació dólar-euro) eren objecte de constant fluctuació. Que si el marc puja i el franc belga baixa. Que si la corona sueca, que si la lira italiana... En aquest sentit recordo com cada setmana imprimíem un full amb els valors de cada moneda per tal de repartir-lo a agències de canvi i hotels... De vegades els moviments del mercat monetari ens obligava, fins i tot, a repartir el full diàriament.\nJa ho veieu. Els canvis a les nostres societats van creant nous oficis perduts. Arqueologia laboral que m'estranya que encara no recullin les fires d'artesania o els museus etnològics.\nEboRâguebi 18 d’agost de 2008, a les 19:42\nO meu comentário, nada tem que ver com a sua mensagem mas:\nVeja como andam baixos os aviões em Portugal.\nTrina Milan 30 d’agost de 2008, a les 17:43\nben trobada aquesta visió de la feina a l'estiu...l'altre dia parlàvem amb el meu fill adolescent justament de que quan faci 16 (li falta 1 any) estaria be que fes alguna cosa a l'estiu per guanyar calerons i començar a veure de què va això del món laboral (quan torni de l'estada a Canadà prevista per aprendre anglès ;-) i a ell li va fer il·lusió i fa uns dies que mira i recull publicitats de FNAC, Viena i Corte Inglés en aquest sentit. Penso que ells, els nostrs fills, estan més disposats que nosaltres a fer-se independents i som nosaltres els que no els acabem de deixar anar..


La DO Empordà i cellers empordanesos organitzen tastos online • Ràdio Capital de l'Empordà\nAquesta iniciativa es proposa per reactivar les vendes de vins DO Empordà que han registrat un descens mitjà del 90% des de l'aplicació de les mesures de confinament\nEl Consell Regulador de la Denominació d’Origen Empordà (DO) i els cellers empordanesos programen per cada dissabte un tast online a través del seu canal d’Instagram dins la campanya #EmpordaDesdeCasa.\nEl proper tast online es durà a terme aquest dissabte 4 d’abril, a les 12.00H del migdia, i anirà a càrrec del sommelier i cap de sala del Restaurant Vicus, Gerard Geli. Es tastaran dos vins rosats de la denominació: Ullones, del celler Oliveda, i Lladoner, del celler Martí Fabra. Els amants del vi que ho desitgin poden adquirir les ampolles a la botiga online de la cadena Wine Palace, q\nue fa una oferta especial amb els dos vins i s’encarrega de fer l’entrega a domicili. Els tastos online es van iniciar el cap de setmana passat amb la participació de la sommelier del Celler de Can Roca, Audrey Doré, i la xef Iolanda Bustos.\nLa campanya #EmpordaDesdeCasa s’ha posat en marxa amb l’objectiu de consumir vins de la denominació des de casa per mirar de reactivar les vendes que pràcticament s’han aturat. Des de mitjans del mes passat, el consell regulador i els cellers empordanesos han fet una crida perquè els seus usuaris de Facebook, Twitter i Instagram consumeixin vins empordanesos des de casa i ho comparteixin a les seves xarxes socials amb l’etiqueta #EmpordaDesdeCasa.\nDiversos enòlegs, sommeliers, restauradors o periodistes s’ha adherit a la campanya publicant vídeos on animem a la població a quedar-se a casa i proposen un brindis amb un vi DO Empordà per agrair la feina dels col·lectius que lluiten contra el coronavirus o per donar suport a sectors, com el de la restauració, que també travessen moments molt difícils.\n😉La @martawine, enòloga de @bodegamasoller participa amb nosaltres per recordar-nos que és moment de parada, de quedar-nos a casa i oferir respecte per tots els que estan a primera línia. 🍷Brindem amb el #BlauNit, un vi negre dels que més li agraden i que és per tothom i per qualsevol moment. Un vi imprescindible i que no pot faltar. 👉🏼📢I ens recorda que hem de ser forts i amb les precaucions adients continuar potenciant el territori i potenciant la proximitat. — 💪🏻 Us animem, a tots els cellers i a tots vosaltres, a compartir els vostres moments #EmpordaDesdeCasa — 📸📽 Puja el teu vídeo o fotos i etiqueta’ns — 👏🏻 Molts ànims #joemquedoacasa #doemporda #empordawine\nUna publicación compartida de DO Emporda (@do_emporda) el 2 Abr, 2020 a las 12:14 PDT\nSegons les primeres estimacions dels cellers empordanesos, la venda de vins DO Empordà han registrat un descens mitjà del 90% des de l’aplicació de les mesures de confinament a causa de la crisi del coronavirus. Un 40% dels cellers, especialment els més petits, asseguren que la disminució és del 100%. Ara mateix, els únics punts de venda oberts són les botigues online dels mateixos cellers, les botigues de barri i supermercats i l’exportació, tot i que tots els canals registren caigudes generalitzades de la demanda. Els cellerers estan preocupats per aquesta la situació, però alhora es mantenen actius per afrontar una realitat adversa.\nArticle anteriorEl Consell Comarcal entrega quatre vehicles als professionals del Servei d’Atenció Domiciliaria\nArticle següentEl comerç urbà de la demarcació de Girona ha baixat un 88% en vendes


La Prèvia: Valencia CF vs Atlético Madrid (Hui, 12.00 hrs)\nLa setena jornada de la Lliga troba al Valencia amb 6 punts\n02/10/2016 - Luis San Martín Arzola\nEl primer gran examen del Valencia. Després d’un inici paupèrrim de Lliga i una lleu recuperació amb els triomfs enfront de l’Alavés i el Leganés, l’equip che s’enfronta davant un dels grans de la competició. L’Atlético va guanyar al Dépor el cap de setmana passat per 1-0 i ve de véncer al Bayern Múnich per 1-0 en el marc de la Champions. Dues cartes de presentació que ho tenen com a favorit en aquesta jornada abans dels partits Fifa.\nNo obstant això, el Mestalla sempre és un escenari complicat per als qui ho visiten, sobretot quan es tracta dels quals miren cap avall en la classificació. El context també és important, ja que ahir a última hora es va conéixer la notícia de l’arribada definitiva de Cesare Prandelli a la banqueta del Valencia, qui mirarà des de la llotja el partit d’aquest migdia i el dilluns prendrà el comandament.\nSi els blanquinegres guanyen, serà un bon peu per a l’italià, que en el cas prendrà a un equip amb l’autoestima elevada. En cas contrari, haurà d’arribar a Paterna amb la promesa de fer millorar el joc. Amb tot, encara que siga una temptació incontenible quan es tracta de grans partits com el de hui, no val avançar-se als fets.\nVoro, que deixarà el seu lloc a Prandelli i tornarà al seu de delegat, compta amb el mateix equip que va guanyar en Butarque. Garay encara no es recupera i se li va veure entrenant per separat a Paterna. El seu lloc serà ocupat novament per Aderllan, acompanyat de Mangala. El francés va ser convocat a la Selecció per Deschamps, un bon colp d’ànim per al defensa. El migcamp i la davantera es mantenen pràcticament igual, amb Rodrigo, Munir i Nani, de qui s’espera que faça un partit tan bé com el vist contra el Leganés.\nEls de Cholo Simeone estan de festa: el Vicente Calderón està d’aniversari número 50 i volen celebrar-ho amb un triomf. L’entrenador argentí tem la “velocitat ofensiva” del Valencia i va creure no comptar amb Godín, però el defensa uruguaià es va recuperar de la seua lesió en el turmell i arribarà al partit per a conformar l’eix posterior juntament amb Savic. Els altres seran els mateixos que van jugar Champions, mentre a la convocatòria torna Tiago i són baixes Giménez, Augusto, Cerci i Moya. En la davantera, podria començar Gameiro en compte de Torres.\nAmb el focus posat en el partit que es disputarà hui a les 12.00 hrs, el Valencia va realitzar la seua última sessió d’entrenament el matí d’ahir sota un ambient distés.\nEl bon ritme de vacunació a la Comunitat Valenciana permet començar amb nous grups d'edat en els pròxims dies\nL'Alqueria Julià, una autèntica joia del segle XVII transformada en la Casa de la Música de València\nLa Comunitat Valenciana avança "sense marxa arrere" cap a la normalitat\nUn home amb ordre d'allunyament mata a la seua exdona i es lleva la vida a Sagunt\nLes parelles de fet podran ser beneficiàries de manera conjunta del títol de família nombrosa


Pedals de Dia Pedals de Nit: NOVA EQUIPACIÓ\nPublicat per Logo a 8:55\nAlbert 6 de juliol de 2011, a les 13:22\nEle si semblara,que anem amb bici de tant en tant ino acabem al bar a fer birres jajajaja\nALEX 7 de juliol de 2011, a les 13:08\nQUE EN DIEU, VA, QUE S'HA DE CONFIRMAR PER TIRAR ENDAVANT EL PROCÉS!!\nalbert 7 de juliol de 2011, a les 14:05\nper mi endavant, pero lo de les talles com va?,demanem les mateixes que el mallots vells, o en deixaran alguns de mostra???.bueno ja diras a vera que fins aviat.\njavi 7 de juliol de 2011, a les 15:14\nok alex!!! si a todo, jo vull dos equipacions talla M, amb jaqueta inclosa.\nHauriem de quedar un dia pel tema de les talles...\nTambe hem de parlar del tema preus.\nJoanT 7 de juliol de 2011, a les 15:16\nJa m'esta bé a mi!! Jo tinc talla M de les 2 peces\nMarcos 7 de juliol de 2011, a les 19:01\nAlex....todo pa lante!!!\nReferent talles q? Tindres mostres o no?\nEncara que jo ho tinc clar, M i 2 equipacions\nA veure si tens preus aviat i podem tirar-ho endavant!!!\nCuma 7 de juliol de 2011, a les 21:05\nJo també la M, però altantu que depen de la marca una M és la L com per exemple al tactic que cada any varien les mides.\nSi tens culots per provar i triar millor la talla molt millor.\nInga Alex que el mallot te l'has currat molt\nRitxi 8 de juliol de 2011, a les 17:41\nPer mi tot OK. Suposo que de talla faré una M com amb el mallot actual.\nAlex 9 de juliol de 2011, a les 11:16\nAviam Comercial Ferrer en deixa provar les seves equipacions, que son exactament iguals a la roba que volem demanar. Codisports ens han deixat unes prendes una mica velles, i no tenen gaire a veure amb el que volem, per això el meu mecànic s'ho ha currat i ens deixa el seu pròpi material.\nHem quedat el proper DISSABTE DIA 16 A LES 9 DEL MATI, a la seva botiga, que està a 100m de la gasolinera de l'Albert. Recomano venir abans i esmorzem si voleu, així estem a les 9 allà, i com que fins les 10 no obra, estem tranquils.\nEl preu estarà, amb badana de GEL i teixit de maillot repelent de la suor, entre 67 i 72 euros, ja que el mecànic intentarà que no ens cobrin el 18%.\nUn cop ens els haguem provat, demanem unitats i talles, i es fa la paga i senyal.\nEspero que pogueu venir quants més millor, i després d'això podem anar a la plaja.\nMarcos 11 de juliol de 2011, a les 23:33\nBen parit aixo Alex!!!A veure si podem tancar el tema ja.\nJo dissabte no podré anar-hi, pero tinc el finde liat....a més diumenge tenim la cursa!!!:P\nPero bueno, lo que tu decideixis a mi m'esta bé!!!!\nRitxi 12 de juliol de 2011, a les 20:34\nJo si que tinc la intenció de venir aquest dissabte. A veure si així podem tancar el tema dels mallots. Saps quan tardaran a fer-los un cop encarregats?\nPer cert, aquest diumenge hi ha algú que tingui intenció de no anar a la cursa? Si algú té una alternativa d'anar a fer una ruta "por ahi" m'hi apunto. Sino em conformaré amb fer la cursa...\nEdu 12 de juliol de 2011, a les 21:28\nL'equipació ja em sembla correcta. Jo en voldré només una, i la talla, suposo que m'anirà bé la L. Ja em direu com ho veieu, perque dissabte no podré anar-hi. Aquest capde toca Pedals de Serrallonga!!\nRitxi 13 de juliol de 2011, a les 0:03\nEdu, ja ens diràs si val la pena això dels Pedals de Serrallonga. Potser m'animo a fer-ho algun cap de setmana.\nAlex 13 de juliol de 2011, a les 9:28\nOstres, en vista que jo no podré venir fer els d'occitània, potser també m'animo un finde i els faig. Ja ho parlarem richi.\nJoan Nadal 13 de juliol de 2011, a les 12:52\nPer mi una XL\nalbert 14 de juliol de 2011, a les 12:34\nSi no hi ha res de nou ens veiem dissabte a can ferrer, i diumenge a la cursa.\nRitxi 14 de juliol de 2011, a les 20:44\nAixí dissabte només serem 3?? Ningú més vindrà?? Mira que arribeu a ser rancis, eh!!! Tan fotre pressa pel tema dels mallots i al final seré l'únic que em desplaçaré a Palamós per provar-los! Aix... aket jovent... xDDD\nCuma 14 de juliol de 2011, a les 22:15\nJo vindre però intentaré sortir de Girona amb la bici de carretera i arribar alla a can Ferrer i referent a la cursa de btt del diumenge no assistiré pas.\nEls mallots soposo que jo una M, en Xevi una M i en Josep (Patrocinador de JLlorente) una M\nCuma 14 de juliol de 2011, a les 22:19\nPer cert estem preparant amb en Miguel i en Josep atravessar les gabarres de nit fins a Palamos, banyarnos i despres tornar pel carrilet.\nQui s'apunta el divendres 29 de juliol a fer-ho?\nAlex 15 de juliol de 2011, a les 9:37\nOstia tiu, ets una mica guarro eh!! En FERRER ens deixa provar les seves equipacions noves...te la provaras tot suat??\nA la sortida aquesta que planteges jo m'apunto, ja li dire a la xicota...com la del cap de creus, jajaja.\nPer cert, estic fent un excel amb les talles i unitats a demanar, ja el penjare al blog.º\nEls que no s'han proclamat, representa que no en volen?\nRitxi 15 de juliol de 2011, a les 12:32\nAlex, dma vindrem una mica més tard de les 9. Ja et farem una perduda quan estiguem arribant.\nCuma 15 de juliol de 2011, a les 18:27\nTranquil no me'ls emprovaré pas ja que tots els culots que tinc son M, però si per veure com li queda a en Ricard ;)\nAngel 18 de juliol de 2011, a les 15:40\nlos la sortida del de nit mola jo segurament tambe mpunto,\ntema mallot per mi una L\nJoan T 18 de juliol de 2011, a les 21:00\nGent!! de la cursa PUNTUABLE de Vilaür, la classificació, si no m'equivoco, va quedar així:\n1. Joan T\nJa podeu actualitzar la puntuació!! jejejeje\nCuma 18 de juliol de 2011, a les 22:14\nEls que veniu a la sortida de nit recordeu de portar un lot potent i durader, perque sino us quedareu a mitges tintes a la sortida


CAMPANYA DE LA RECOLLIDA DE LA FRUITA EN EL PLA DE LLEIDA | PCPC\nEn molts municipis del Pla de Lleida, s’acosta el moment de la recollida de la fruita. Tots els anys milers de treballadors vinguts d’altres països, es dedicaven en aquesta feina. S’ha de dir que no sempre en les millors condicions de treball, n’hi tampoc en temes com el seu allotjament, mentre durava la campanya de recollida.\nAquest any, evidentment el panorama ha canviat molt, en tot el món s’està en la lluita contra el coronavirus i en aquests municipis significa que no podran arribar els treballadors, alguns d’ells que feia molts anys que hi venien.\nAra molts agricultors, sindicats agraris, ajuntaments estan treballant per veure com se’n surten d’aquest problema.\nAra es parla que persones aturades, joves puguin vindre a treballar en la recollida de la fruita, de fet, fins als anys noranta era en bona part així. Després a poc a poc hi van vindre treballadors estrangers, cada any en augment, fins als darrers anys. És té que dir que el grau d’explotació era molt alt i en molts casos tampoc tenien un allotjament digne. Ara parlen de “prestigiar” perquè les dones, estudiants, joves, persones aturades s’animin a treballar en el camp. Nosaltres creiem que en els anys anteriors havia d’estar igual de prestigiat, perquè també eren treballadors els que feien aquesta feina i tenien els mateixos drets i la mateixa dignitat, encara que vinguessin des d’altres països.\nDes del PCPC de Lleida, denunciem aquesta hipòcrita demanda, que amaga d’una manera molt evident que aquests últims anys no van “pensar” en la necessitat de prestigiar aquesta feina i tampoc en el fet de donar unes condicions dignes quant al seu allotjament dels treballadors.\nDe cara al treball en aquest any, és evident que han de garantir les mesures de protecció a tots els treballadors i que no passi com en molts llocs de treball, en què han sigut inexistent. Això inclou també el desplaçament dels treballadors fins al terreny, en unes condicions segures. Així com demanen que les persones es quedin a casa, quan han de treballar en algun sector necessari, com és aquest, el mínim que han de tenir tots els treballadors són totes les mesures de protecció. Entenen que igualment com és d’estricte el confinament, que evidentment és necessari, igualment té que ser d’estricte tot el que tingui a veure amb la protecció dels treballadors.\nSempre ha sigut així, però en aquest moment es fa més evident, que som els treballadors els que tot ho produïm, els que veritablement som imprescindibles per fer la feina.\nExigim, com sempre s’hauria d’haver fet, que en aquesta campanya de la fruita, és produeixin les necessàries inspeccions de treball per evitar situacions d’abús en contra dels treballadors, en aquestes condicions especials d’aquest any.\nlleida principal\t2020-04-29


Dos esports en auge | Nova Ràdio Lloret\nImatge: Dino Donati, tot practicant exercicis hipopressius | Font: www.dinodonati.es\nArxiu de so: Dino Donatti i Ainhoa Peris\nArriben a Lloret de Mar dues modalitats esportives que estan de moda: el mètode hipopressiu i el zumba. No poden ser més diferents.\nEl mètode hipopressiu consisteix en reforçar els músculs de l’abdomen i la zona pèlvica a través d’uns exercicis. Dino Donatti, instructor especialitzat en aquest mètode, assenyala que la pràctica implica apnea, és a dir, no respirar. “Consisteix en crear un dèficit de pressió a la cavitat pèlvica, abdominal i toràcica mitjançant l’aspiracó del diafragma, perquè pugi cap a dalt”, relata.\nAquests exercicis permeten activar de nou les zones musculars de l’abdomen i la pelvis i això contribueix a recolocar els òrgans vitals del cos. Els beneficis són molts. Entre altres, es redueix visualment la cintura, s’evita o es disminueix la incontinència urinària (que preocupa especialment les dones), es regula la respiració en general i ajuda els esportistes a tenir més força, resistència i flexibilitat. També evita lesions.\nDino Donatti afegeix que el mètode hipopressiu no substitueix els tradicionals abdominals, sinó que l’idoni és combinar els dos tipus d’exercicis, ja que es potencien entre si.\nL’altra modalitat esportiva que s’ha posat de moda a Lloret és el zumba. És una activitat que combina el fitness amb els balls llatins. La professora de zumba, Ainhoa Peris, assenyala que la modalitat de zumba fitness “és un aeròbic ballat, que permet exercitar tots els músculs del cos”.\nEl zumba, d’origen colombià, té un llarg seguit de modalitats, depenent dels estris amb què es combini, les zones del cos que exerciti o fins i tot qui el practiqui. Es fan sessions de zumba per a nens, gent gran, i fins i tot a dins de l’aigua.\nL’Ainhoa Peris fa classes en hotels, associacions i escoles de la vila. En el cas de Dino Donatti, ha entrenat amb el mètode hipopressiu l’atleta Àngel Mullera, entre d’altres.\nAnul·len la condemna als editors de la revista ‘Cafè amb llet’


Mauna Loa Motel Indio (CA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 75 allotjaments a Indio (CA).\n80880 Highway 111, Madison, Indio (CA), Estats Units - Veure al mapa\nMés informació sobre Mauna Loa Motel\nBen posicionat a Indio, Mauna Loa Motel és un lloc ideal d'inici d'excursions a Indio (CA). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Aeroport de Bermuda Dunes són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nMauna Loa Motel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Indio (CA). Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, servei de bugaderia, àrea de fumadors.\nL'ambient de Mauna Loa Motel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, telèfon, TV satèl•lit/cable, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Indio (CA), faci de Mauna Loa Motel la vostra llar.


Manual d'usuari AEG HE634070FB Hob\nManual d'usuari pel dispositiu AEG HE634070FB Hob\nDispositiu: AEG HE634070FB Hob\nDescarregueu els manuals d'usuari de AEG HE634070FB Hob! Descàrrega gratuïta de PDF per a l'AEG HE634070FB Hob: manuals de propietari, guies d'usuari.\nSi aquest fitxer coincideix amb les guies de l'usuari, manuals d'instruccions o manuals d'ús, els conjunts de funcions que cerqueu, simplement descarregueu-los. ManualsZoom us proporciona un accés ràpid i senzill al manual d'usuari AEG HE634070FB Hob. Esperem que aquesta guia d'usuari de l'AEG HE634070FB Hob us sigui útil. Descarregar les instruccions AEG HE634070FB Hob o el fullet AEG HE634070FB Hob.\nFeu clic a "Descarregar manual" a la dreta d'aquesta pàgina, començarà la descàrrega del manual AEG HE634070FB Hob User Manual.


El projecte escolopendra: de gener 2012\nArthur Caravan + Mi Sostingut\nDivendres 17 de febrer a La Fábrica (Gandia)\nArthur Caravan, un dels grups valencians més reconeguts,\npresentaran en La Safor el seu segon disc, "Atles Enharmònic".\nMi Sostingut interpretaran les cançons que formaran part del seu\nprimer treball discogràfic, que s’editarà en primavera.\nPreu de l'entrada: 5 euros (anticipada i en sala)\nCarrer Jacint Castanyeda (Xàtiva)\n( els divendres de 19 a 21h)\n- BO DE SAL (bar del Casal Jaume I)\nC/ Dona Teresa, 2 (Gandia)\n- DELTA DISCOS\nC/ Sant Francesc de Borja, 7 (Gandia)\nPublicat per Artés a 16:57 Cap comentari:\nCapítol 6: La gravació I\n[Hem perdut la noció del temps. Ja no sabem ni quin dia és hui. N’han passat tants sense veure la llum del sol que tots ens pareixen el mateix. Tancats ja no sabem on, endollats a uns cascos enormes, allunyats de les nostres famílies i els nostres amics. Els nostres vestits ja només son draps. La nostra pell està enclavillada i els nostres cossos són cada vegada més i més flacs. En la llunyania de les nostres ments absents, només una claqueta ens marca el tempo: “Clack, clack, clack, clack”.]\nAquell fred matí del segon dia de nadal, encara impregnats de l'esperit nadalenc, ningú sospitava el calvari que anava a suposar clavar-nos en un estudi durant cinc dies a jornada completa. Només Toni ja havia tingut alguna experiència semblant (però molt més distendida en el temps) amb el disc de Les Mãedeus, potser això explica la seguretat amb la qual contava i dosificava les amfetamines que ens tocaven per cap després d’haver-se llegit la premsa esportiva. Quan li diem que potser estava exagerant, ell només alçava una cella com compadint-se de la nostra ingenuïtat. Nosaltres, que mai haviem eixit del caliu de la llar, on en una vesprada podiem gravar fins a tres o quatre cançons...\nEl primer matí va estar dedicat pràcticament per complet a la instal·lació i sonorització de la bateria i els amplificadors de la guitarra i el baix.\nSonoritzar la bateria és una de les coses que més costen,\nmenos mal que Toni portava unes resistents munyiqueres rosa fosforito\nPer la vesprada ja vam començar a gravar les bases i vam tindre l’honor de poder conéixer per fi a la benvolguda senyora claqueta, un estrident soroll tirànic que encasella la llibertat flowística dels músics, però que es fa necessària en el cas de les produccions deconstruïdes: Resulta que Pep Toni Ferrer, el nostre productor i mentor espiritual, va vindre a Benissa el passat 17 de Desembre a escoltar com sonavem en directe i a gravar-nos amb una Game Boy. Des d’aleshores s’ho ha estat escoltant a casa, i ens ha passat algunes indicacions orientatives: Un desmadre flangeriano per ací, un glocken pianito per allà, unes percus frikis en plan folk de sa galàxia verda un poc més cap allà… Però al remat, com que no hem tingut temps per a afegir tantes coses a les cançons, no li ha calgut ni vindre: Ens ha deixat gomitar les cançons més o menys tal i com solem tocar-les sempre i ell ja li afegirà i li llevarà els detallets que li semblen oportuns, a posteriori, en la inspiradora solitud balear. Bé, tal i com les toquem sempre no: Hem comptat amb la gran ajuda de Rafa Sánchez - un element estabilitzador entre tant de caos - als comandos del Protools, així com amb la seua paciència: Després de gravar la base de “Cançó per a una operació a cor obert” li vam demanar què tal i ens va explicar sincerament que no podia opinar perquè no entenia aquella marcianada. Ens vam sentir tots molt afalagats, però al final encara es va animar a col·laborar al final apoteòsic de la cançó amb un solo frenètic d’eixos que et fan despegar de la cadira.\nEntre María de la Grefusión i Raül taral·lejaven les cançons\nmentre gravavem, per a que no ens perguerem,\n(però de rés servia).\nA mesura que avançava la gravació de les bases anavem assumint l’evidència de que no ens donaria temps a gravar-ho tot en cinc dies, però no podiem permetre’ns el luxe de deixar-nos cançons fora (encara que, aixi i tot, n’hem gravat menys de les que ens haguera agradat) i les amfetamines se'ns estaven acabant, aixi que vam decidir llogar l’estudi dos dies més (allà febrer, quan passen els examens...) per a gravar les veus. Una vegada gravades les bases (no ens ho podiem creure!) li va arribar el torn a la tralla. Raül es va posar la seua camiseta rude disposat a distorsionar el repertori. Mãedéu, quin roïdo! Haurieu d’escoltar com ha quedat la guitarra elèctrica de “L’historiador d’Alfarrassí!”. O el baix de Martín a l’aturada de "Llull Cobain"! La veritat és que serà un disc amb molts contrastes...\n“Hasta que no faces bé el solo no t’acabes la pizza”.\nI allí es va quedar, per a les formigues...\nPer sort Raül anava bastant fluït, ja que té més experiència que nosaltres a l’hora de gravar amb la nostra benvolguda amiga la claqueta, i al final encara li va donar temps a Maria de la Grefusión a gravar el piano de la introducció i d'“Els quatre teletubbies de l’Apocalipsis”, també vam poder afegir l’acústica, el güiro, la pandereta i vam començar a vore com anava això de les veus (Dues hores vam estar per a gravar les de “I el sòl de València somriu”). Crec que eixos dos dies (tres, si contem el de les col·laboracions) que ens queden a febrer també seran durs... (Bé, el de les col·laboracions segur que no tant!)\nQuan vam acabar la gravació mo’n vam anar pels bancals a fer-nos fotos pornocionals (aprofitant que dues de les noves cançons transcorren en el meravellós món de l’horta), però després de cinc dies a l'ombra estavem un poc sensibles a la llum del sol.\nDe tants dies aïllats del món exterior (encara com que ens van vindre a visitar Ulisses, Guillem, Dani, Laura…) vam acabar desenvolupant conductes silvestres i antisocials, amagant-nos de la gent darrere els cadellets de tarongers que, si et fixes bé, pareixen antenes parabòliques. ¿Està ja obsolet el discurs cosmo-rural? Podreu comprovar-ho vosaltres mateix al disc, que eixirà… ¿allà l’estiu?*\nPublicat per Artés a 1:09 2 comentaris:\nArthur Caravan + Mi SostingutDivendres 17 de febr...


Noticies 2015-2016 - Escola Futbol Ripollès\nEl Juvenil al Ajuntament de Ripoll\nEl divendres dia 1 de juliol en la sala Eudald Pradell de l'Ajuntament de Ripoll s'ha efectuat l'acte de reconeixement als esportistes ripollesos per les seves actuacions al llarg de la temporada 2015-2016. L'acte ha estat presidit per l'il·lustrissim Sr. jordi Munell i Garcia, Alcalde de Ripoll i amb la presència dels regidors Sr. Miquel Rovira i Comas, Sta. Anna Belen Avilés, Sr. Jordi Gumi i altres persones relacionades amb l'esport i l'Ajuntament.\nEl juvenil de l'EFR ha estat representat pel títol de lliga aconseguit amb el consequent ascens a Primera Divisió i amb la esperança que aquesta generació de joves futbolistes, gairabé tots de primer any, es consolidi a la categoria i ens pugui donar un futur d'èxits i alegries esportives.\n"Tastet de futbol" amb els mes petits\nPer segon any consecutiu, l’Escola Futbol Ripollès ofereix per als mes petits la possibilitat de practicar el futbol de manera gratuïta durant el final de temporada per tal que s’iniciïn en aquest esport.\nEn aquesta segona edició els nens i nenes participaran de manera activa en entrenaments dirigits per personal titulat per la FCF amb l’objectiu de prendre contacte amb la pilota i amb el camp de futbol i començar a entendre el concepte de joc col·lectiu.\nDurant el mes de juny i després de finalitzar les competicions regulars, es realitzarà la 3ª edició de les Jornades de Tecnificació en les que els jugadors mostraran els progressos aconseguits durant aquest any i es donarà el tret de sortida a la temporada 16_17.\nAquestes jornades estan també obertes a tots els nens i nenes d'altres clubs de les diferents categories que vulguin entrenar amb nosaltres. També podran venir els que no han jugat mai a futbol i voldrien fer-ho amb nosaltres.\nNens i nenes gaudint del futbol\nEls nous jugadors en plena activitat.\nCrónica del primer dia de l'Infantil A al Torneig Sant Jaime de Lloret de Mar.\nA les 8:30 ha tingut lloc la presentació dels equips amb més de 10 clubs diferents que han participat en diferents categories. El primer partit l’ hem jugat en el Mpal de Riuderenes contra l’equip francés del Menucourd. Partit amb escases ocasions per part del rival i oportunitats no aprofitades excepte per el nostre Infantil A que amb un futbol pràctic ha guanyat per 1 a 0. A les 17:00 i de nou a Riudarenes s’ha afrontat el segon partit amb bon joc i s’ha guanyat al AT Riudeperes per 4 gols a 0. Amb els resultats d’vui estem classificats per a quarts. Demà a partir de les 12:00 en el Mpal de Riudellots de La Selva ens jugarem pasar com a primers o segons de grup contra l’equip italià del LUCIANO MANARA, on un empat sería suficient per afrontar la segona ronda com primers classificats.\nPresentació del llibre "JOC BRUT" a càrrec del nostre entrenador JORDI BOIXASSA\nEl proper divendres dia 8 d’abril a les 20 h a la sala Abat Senjust de Ripoll hi haurà la presentació del llibre “JOC BRUT” a càrrec del autor Ripollès JORDI BOIXASSA. La seva amplia trajectòria en aquest esport va des que era jugador en equips com CF Ripoll, Escola Futbol de la Garrotxa, C.T. de la FCF a Palamós, UE Figueres, Roses, Olot.... També com entrenador en el CF Ripoll, Penya Blau Grana de Ripoll, UE Sant Quirze de Besora, UE Campdevànol, Sant Vicenç de Torelló, CE Abadessenc, Monestir.\nActualment compagina la tasca de tècnic com a segon entrenador del CF Ripoll i entrenador del Benjamí “C” de l’Escola Futbol Ripollès.\nEn aquest llibre destaca d’una manera divertida moltes anècdotes ocorregudes a la seva vida futbolística que tal i com ell diu: HE FET, M’HAN FET i HE VIST FER.


Sol Escobar a punt per l'Acústics\nL'univers de la colombiana, nascuda a Argentina, Sol Escobar aplega dansa, teatre, televisió, cinema i, per descomptat, música. L'artista, amb tres discos a les esquenes, presenta ara 'La dama oscura' (La Cúpula Music). Un treball en el qual es fonen tango, blues, bolero, rock, ritmes llatins i folk nòrdic.\nAcustics: Sol Escobar\nJuli Farfán (Jules) ens presenta 'Polígons'\nUn treball editat pel segell discogràfic Petits Miracles que aplega 13 cançons de pop-rock d’autor. El compositor, lletrista i coproductor barceloní Jules ha interpretat dos temes de 'Polígons' en format acústic. Els seus àlbums anteriors són el disc de debut 'S’ha de reiniciar' i 'Vers la llum'.\nAcústics: Jules 'Polígons'\nTres dels cinc membres de la banda a La Xarxa\nLa banda barcelonina ha visitat el programa per presentar els temes del segon disc 'La ràbia i la calma' (Satélite K). Un treball que reflecteix els estats d’ànim als quals estem sotmesos davant de les injustícies tan socials com personals. PinkPoni, alhora, ens convida a la reflexió amb cançons que transiten entre la denúncia i les experiències viscudes.\n'Acústics' amb la gironina Glòria Garcés\nActuació en directe de Glòria Garcés\nLa cantant i pianista ens ha presentat el seu segon disc 'NU'. Un treball publicat pel segell Microscopi en el qual Glòria Garcés fusiona la música d'autor amb apunts de jazz i aires llatins i mediterranis. Nou cançons d'amor i de vida que ens arriben al cor.\nAcustics: Glòria Garcés\n'Más de ti' primer disc de Maruja Limón\nRebem la visita de La Mano del Marciano\nL'empenta i la força dels tarragonins Segonamà\nViatge pels 30 anys de música de Fernando Alfaro


BUTLLETÍ DE L'ECP, Núm. 17, març 2012\nDel 9 al 11 de març\nUna delegació de la guerrilla filipina del Moro Islamic Liberation Front (MILF) que en aquests moments està negociant un acord de pau amb el Govern filipí visita Barcelona, per conèixer l'experiència autonòmica catalana.\nOrganitzat per l'ECP i Conciliation Resources\nEl Congrés Mundial dels Mòbils i la RD Congo\nRàdio 4, 7 de març\nSobre els drets humans a la República Democràtica del Congo, i la importància que juguen els telèfons mòbils en aquest conflicte.\nPresentació de la campanya No amb el meu mòbil!\nCol•legi de Periodistes de Barcelona, 27 de febrer\nPer Josep Maria Royo Aspa i Carles Soler\nCoincidint amb la celebració de la cinquena edició del Congrés Mundial de Telefonia Mòbil - Mobile World Congress - a Barcelona, la Xarxa d'entitats per la RD del Congo ha presentat aquesta campanya: NO AMB EL MEU MÒBIL!\nMés informació: http://actuable.es\nDel butlletí No, 28 sobre justícia transicional\nUAB, 13, 14 i 20, 21 d'abril\nDivendres de 15:00 a 20:00 I dissabtes de 09:00 a 15:00\nPer Carles Vidal, Eugènia Boada i Marta Mercadé\nEl curs és una aproximació a tècniques per a desenvolupar la creativitat i l'expressió a través de jocs plàstics i teatrals. Amb la col•laboració del Grup d'Educació per la Pau.\nPresentació de l'Anuari 2012 de Processos de Pau a Bogotà\nAuditorio Huitaca de la Alcaldía Mayor de Bogotá, Carrera #8 10-65\n18 d'abril a las 18:00 hores\nUn any més, L'ECP presenta aquest informe a Colòmbia amb la voluntat de fer aportacions al procés de pau. A l'acte hi assistirà Antonio Navarro (Alcaldia de Bogotà), Bruno Moro (coordinador resident del PNUD) i el professor Medófilo Medina.\n19 d'abril de 19:00 a 21:00 hores\nParticipació a l'espai de debat "Avanzando hacia la ciudadanía global. Espacio de reflexión/acción", organitzat per la Federació d'ONG de Desenvolupament de la Comunidad de Madrid (FONGDCAM) sobre la cultura de pau i formes de treballar-la.\nMés informació: http://www.lacasaencendida.es\nComprensions de poder i empoderament\nCasa del Mar, C/Albareda 1-13, Barcelona\nPer Míriam Acebillo Baqué\nFacilitació d'un taller en el marc de les III Jornades de mediació GREC: Gènere i conflicte. També es reflexionarà sobre la relació entre poder i conflicte, considerant l'empoderament dins el cicle de la transformació de conflicte.\nMés informació: http://www.grecmail.cat\nUna oportunitat per a Colòmbia\nA l'article l'autor reflexiona sobre les oportunitats que sembla ser es donen a Colòmbia per iniciar negociacions de pau, tant per part de les FARC com del president Santos.\nSi tens problemes per visualitzar aquest missatge, fes clic aquí o escriu a la barra del teu explorador http://escolapau.uab.cat/newsletter/news17c.html


Batecs de cau - Minyons Escoltes i Guies de Catalunya\nFoix Senabre cap de Llops i Daines a l'AEiG Pere II i Santa Maria de Foix\nMires enrere i t’adones del temps que fa que comparteixes experiències, somriures, il·lusió, llàgrimes, patiment, sorpreses, alegria, trobades, records, imatges, moments, sensacions, reunions… i un llarg etcètera que no té fi. És, doncs, quan veus que el Cau ja forma part de tu, de la teva personalitat, de la teva vida.\nEn el moment en què et calçaves unes xiruques per primer cop, posaves el sac i la carmanyola a la motxilla, i pujaves a l’autobús per marxar de sortida mentre els caps t’eixugaven les llàgrimes d’enyor i de desconcert, encara no n’eres conscient, del que significava portar un fulard al coll i la motxilla a l’esquena. Avui, veus que et toca a tu consolar els menuts que enyoren ser a casa mentre senten com trona fora la tenda, quan ja veus impossible fer camí i els companys et continuen animant com en el primer moment, quan després del patiment arriba la recompensa d’haver fet el cim i la satisfacció que sents no la canviaries per res. I és que el fulard vol dir formar part d’un gran moviment, un altre estil de vida, una vida en els valors de la qual en són els fonaments.\n« El fulard vol dir formar part d’un gran moviment, un altre estil de vida, una vida en els valors de la qual en són els fonaments. »\nToques de peus a terra i veus que amb el fulard i la il·lusió del primer dia els papers s’han intercanviat i has passat d’aprenent a educador, de nen a cap. Quan arriba el moment de fer de cap, al començament se’t plantegen dubtes: ho podré fer? A la canalla, els agradarà tenir-me de cap? I els pares, estaran contents amb la feina que fem durant el curs? Dubtes i més dubtes que es resolen mentre en sorgeixen de nous. Però, al cap i a la fi, això és justament l’aprenentatge, resoldre dubtes mentre se’n generen de nous.\nVeus que les coses dins de l’agrupament comencen a anar rodades quan en l’equip de caps et veus capaç de dir-hi la teva, quan t’impliques de valent a fer qualsevol cosa fins i tot quan no saps com s’acabarà, quan t’involucres en noves comissions i nous càrrecs, reunions extres interminables, consells d’agrupament, tardes i tardes per enllestir les properes sortides i quan simplement reps tant o més del que dónes. “I la recompensa?”, es pregunta la gent. “Ho fas per diners? Tu què hi guanyes? Com ho compagines amb els amics, la feina i els estudis?” La resposta, crec que tots la tenim clara.\n« Els teus nens seran aquells que eixugaran les llàgrimes d’enyor, els que es plantejaran les mateixes qüestions i que, possiblement, trobaran les mateixes respostes d’aquí uns anys. »\nLa recompensa és el somriure de la canalla i les abraçades dels més menuts. Nosaltres no parlem de diners, hi guanyem aprendre i donar el que ens han donat. I ho compaginem com podem, perquè quan tens ganes de fer alguna cosa, fas els possibles per arribar a tot, i ho acabes aconseguint. I els amics…els del Cau també acaben sent els teus amics.\nAra, al cap de 50 anys d’existència, dels quals has gaudit una petita part, t’atures amb la seguretat que els teus nens seran aquells que eixugaran les llàgrimes d’enyor, els que es plantejaran les mateixes qüestions i que, possiblement, trobaran les mateixes respostes d’aquí uns anys. Seguiran caminant amb la motxilla a l’esquena, pujant muntanyes, mirant els estels, saltant fulards, fent guerres de fang, banyant-se al riu, descobrint nous paisatges, compartint experiències amb els companys de motxilla, fent promeses i passant d’unitat en unitat. En definitiva els anys passaran, però el Cau continuarà bategant.\nText publicat originalment al web del 50è aniversari de l'AEiG Pere II i Santa Maria de Foix (Vilafranca del Penedès).\nagrupaments bllgap escoltisme i guiatge infància i joventut voluntariat


Brussel·les admet que el retard d'entregues d'AstraZeneca suposarà «un problema» per a la vacunació fins a final de març - Nosaltres La Veu\nBrussel·les admet que el retard d'entregues d'AstraZeneca suposarà «un problema» per a la vacunació fins a final de març\nLa CE defensa els contractes de la UE amb les farmacèutiques: «No tenim res a envejar als EUA i Israel»\nBrussel·les ha admès que el retard d'entregues d'AstraZeneca suposarà "un problema" per a la campanya de vacunació fins a final de març. «L'absència d'aquestes dosis genera un problema real per als estats membre en el primer trimestre de l'any», ha reconegut aquest dilluns la negociadora en cap dels contractes amb les farmacèutiques de la Comissió Europea, Sandra Gallina. De totes maneres, Gallina ha defensat en una compareixença a l'Eurocambra la seua negociació amb les companyies i ha afirmat que la UE «no està per darrere» dels Estats Units en nombre d'entregues. «No tenim res a envejar als Estats Units i Israel», ha dit la italiana. A més, ha remarcat que els països europeus estan «entre els primers» al món en vacunació.\nEls Estats Units (31,1 milions), la Xina (24 milions) i la Unió Europea (12,58 milions) encapçalen el rànquing mundial en nombre de dosis administrades. Tanmateix, Israel (35,5%), els Emirats Àrabs (32,26%) i el Regne Unit (13,69%) són els que més població han vacunat amb la primera dosi. Per contra, els països de la UE estan per sota del 5% d'habitants vacunats amb una dosi.\nProblemes per arrancar la vacunació\nLa presidenta de la Comissió Europea ha qualificat de «pas endavant» el compromís d'AstraZeneca d'augmentar fins a 40 milions les dosis que entregarà entre febrer i març. Inicialment, la companyia havia reduït en un 75% les entregues previstes per al primer trimestre de l'any, però ara serà d'entorn del 60%.\nLa cap negociadora de la CE, Sandra Galliana, ha lamentat igualment aquestes xifres perquè preveien que amb les dosis inicialment pactades podrien ampliar significativament la campanya de vacunació en el primer trimestre de l'any. Amb tot, Galliana veu viable haver vacunat el 70% de la població a finals d'estiu perquè creu que les vacunes pactades a partir de la primavera permetran iniciar una «vacunació massiva».\nDurant el primer trimestre de l'any s'hauran rebut uns 100 milions de vacunes a la UE, segons càlculs de la CE. En canvi, entre abril i juny esperen rebre més de 300 milions. «Això ens permetria vacunar uns 200 milions de persones», ha apuntat Gallina. Això representa gairebé la meitat de la població de la UE.\nDefensa el preu\n«Els preus que hem pagat són totalment justificables», ha defensat Gallina, que no veu necessari pagar més diners a les farmacèutiques per obtenir més dosis. En aquest sentit, creu que cal fer complir a les companyies les entregues pactades als contractes.


Els treballadors d''El Periódico' i l''Sport' aniran a la vaga contra les retallades - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nEls treballadors d”El Periódico’ i l”Sport’ aniran a la vaga contra les retallades\nInici/Notícies/Els treballadors d”El Periódico’ i l”Sport’ aniran a la vaga contra les retallades\nEls treballadors d’El Periódico i de l’Sport han aprovat aquest dimarts passat 4 de maig anar a la vaga en els pròxims dies en protesta contra la intenció de la direcció del Grup Z d’aplicar una nova retallada salarial i per la manca de diàleg de l’empresa en buscar altres solucions als problemes que té plantejats. A El Periódico la vaga es farà els pròxims dies 15 al 19 de maig i coincidirà amb la tradicional gala del “Català de l’any”, que impulsa el rotatiu. Segons les dades facilitades pel Comitè Intercentres, el resultat de la votació, que s’ha fet al carrer, ha estat de 255 vots a favor, 47 en contra i 17 vots en blanc. La participació ha estat del 82,2% del cens.\nAl diari esportiu de Z, la vaga serà els dies 15 i 16 de maig. Hi han votat a favor 49 persones, 3 ho han fet en contra i una altra en blanc. El malestar, però, es repeteix en altres capçaleres del grup. A Madrid, els treballadors d’Interviú i Tiempo també han aprovat mesures de pressió. La direcció del Grup Z planteja retallades que oscil·len, en funció de les empreses, entre el 21 i el 40%. El Comitè Intercentres les considera il·legals i han reclamat al president del hòlding mediàtic, Antonio Asensio, que doni la cara. L’SPC dóna suport a les mesures adoptades pels treballadors per defensar les seves condicions de treball.


(S'ha redirigit des de: El Tec (riu))\n42° 35′ 25″ N, 3° 02′ 42″ E / 42.5903°N,3.045°E / 42.5903; 3.045\nEl Tec fa de límit sud del terme comunal d'Elna al llarg de quasi tota la seva extensió, i no s'hi pot posar el determinant tot perquè en el tram final el terme d'Elna segueix el curs antic del Tec: el modern passa més al sud, íntegrament dins del terme d'Argelers de la Marenda. L'entrada es dóna en una zona molt agrària, en els paratges de les Tanques i el Pla de la Barca; just després troba el pont del ferrocarril abans esmentat. El Tec continua passant al sud dels paratges del Devés i el Salitar, i tot seguit troba el pont de la carretera D914. Al cap de poc es troba a l'esquerra del riu el Mas Batlle, que és el punt on el traçat modern del Tec es desvia respecte de l'antic i, per tant, el límit dels termes municipals d'Elna i d'Argelers de la Marenda abandona la llera del Tec i esdevé terrestre. Elna queda sempre al nord, bastant allunyada, del riu Tec.\n«el Tec». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tec&oldid=22706023»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 feb 2020 a les 01:59.