Càritas Barcelona demana rebaixar els productes a punt de caducar | Catalunya Religió\nCàritas Barcelona demana rebaixar els productes a punt de caducar\nPer Catalunya Religió. Dll, 15/11/2021\n(Càritas Barcelona) "La precarietat de l'alimentació ens interpel·la a tots". Així ho ha assegurat la cap del programa de necessitats bàsiques de Càritas Diocesana de Barcelona, Mercè Darnell, en la inauguració del nou cicle dels 'Dilluns dels drets humans' de Cristianisme i Justícia. La conferència inaugural, sota el títol 'Alimentació sostenible, privilegi o dret', ha obert la vint-i-tresena edició d'aquest cicle de xerrades. Un espai per donar a conèixer, debatre i reflexionar sobre problemàtiques que comporten vulneracions o dificultats per als drets humans arreu del món.\nDarnell ha centrat el seu discurs en la dignificació alimentària i en com l'entitat treballa per un canvi de model assistencial a un model d'autonomia alimentària de les persones ateses amb la targeta moneder #JoComTu, un projecte que canvia la donació d'aliments en espècie per la cessió d'una targeta moneder, amb la que les persones ateses puguin comprar els aliments que necessiten d'acord amb els seus gustos, preferències, necessitats familiars o culturals.\nPer la cap del programa de necessitats bàsiques, durant la pandèmia, s'ha vist com moltes famílies o petits autònoms que mai havien demanat ajuda s'han vist obligats a demanar-la. "Ningú està lliure de tenir una necessitat". És per això que "no es pot abordar el tema de l'alimentació de qualsevol manera, necessitem que les persones que ho necessitin puguin accedir a l'obtenció d'aliments lliures d'estigma i de forma digna i adequada", explica.\nLa incorporació d'aquestes targetes prepagament també afavoreixen a les comunitats i al medi ambient, ha afegit Darnell. "Cal fomentar la sostenibilitat alimentària i evitar el malbaratament de menjar, un problema que s'hauria d'abordar des de molts vessants, oferint, per exemple, rebaixes per aquells productes més pròxims a la data de caducitat".\nDarnell ha acabat remarcant que "cal canviar la mirada cap a l'altre i evitar prejudicis, només quan integrem el #JoComTu serem capaços de demanar un canvi eficient i col·lectiu a nivell polític".\nLa sessió l'ha començat Marta Llobet, doctora en sociologia i investigadora en l'equip de recerca sobre alimentació en contextos vulnerables de la Universitat de Barcelona i el Centre de Reserche CREMIS de Montreal. Durant l'explicació, ha alertat que arran de la crisi sanitària i social de la Covid-19 les desigualtats s'han disparat. "La inseguretat alimentària i la privació d'aliments ha augmentat durant la pandèmia. A Europa hi ha un 7% de la població que té dificultats per accedir de forma suficient als aliments".\nLlobet ha explicat com les persones que es veuen afectades per la privació d'aliments a causa de la seva situació econòmica, pateixen un procés de desempoderament. "Sovint es parla de l'empoderament, però si s'entra en una situació de dependència alimentària, això té un impacte enorme en la identitat de les persones i la seva seguretat en elles mateixes". Aquest procés de desempoderament, comporta sovint un procés d'aïllament, ja que es perd la vessant social de l'alimentació i les relacions se'n veuen afectades.\nLes comunitats on la població pateix més privació econòmica, ha explicat la doctora, se'n veuen molt ressentides, ja que les petites botigues que formen part de la xarxa de comerç local veuen com els seus ingressos es redueixen dràsticament, això fa que aquests comerços o bé es vegin obligats a tancar o es moguin a una altra zona.\nLa xerrada celebrada aquest 4 d'octubre és la primera dels 'Dilluns dels Drets Humans' que enguany tractaran temes com el discurs d'odi i les migracions, la salut mental i els joves o la socialització de les cures.\nCàritas Diocesana de Barcelona, Mercè Darnell, sostenibilitat alimentària, Justícia i Pau, Cristianisme i Justícia, Dilluns dels Drets Humans, cicle de conferències, Barcelona, Acció Social, Actes


Poetes catalans (243): Pol Guasch - Emigdi Subirats i Sebastià\nPol Guasch i Arcas va nàixer a Tarragona el 1997. És una de les novíssimes veus més potents de la poètica catalana actual. És poeta i investigador. Es va graduar en Estudis literaris i ha cursat un màster en Construcció i representació d’identitats culturals a la Universitat de Barcelona, on ha sigut professor associat de Literatura i Crítica de la Cultura.\n* Al Programa d’Estudis Independents del MACBA va desenvolupar una investigació sobre amor, revolució i poesia, que actualment segueix en curs al King’s College de Londres, on resideix.\n* És autor del llibre de poesia Tanta gana (2018).\n* Llegeix com exposa la violència Mouawad, com fa l’engany Ferrater, i s’emmiralla, esbiaixat, en la teoria de Cixous, en la manera com entén el fet d’escriure des del cos. El seu atreviment és el d’una veu que es planteja el risc no com una opció sinó com una necessitat imperiosa. Per aquest motiu, els seus versos en esqueix s’obren en una ferida mòrbida molt propera als versos trencats de Lispector.\n* D’aquestes veus i d’aquests territoris viscerals parteix el seu primer llibre, Tanta gana, entranyes d’un subjecte atònit que rau enmig d’una cruïlla, amb els ulls i les mans obertes, rebuscant en les butxaques quina és la manera de dir els mots silents que bramen ben endins.\n* Amb Napal al cor va guanyar el premi de novel·la d’Anagrama el 2021.\n* Fa crítica literària i de poesia a Núvol.


Quan fou morta la combregaren\nAra que la llengua ja deu estar en la fase terminal (això, els que ho saben només ho diuen amb la boca petita), les institucions aparenten fer “coses per afavorir-ne l’ús”. Que més aviat queden...\nSegurament va ser Josep Pla qui va planxar les arrugues del gironisme i l’empordanisme tot afirmant que a Girona hi prosperen els orfeons i a l’Empordà els solistes. El gironí, doncs, tindria bona...\nParlar a Figueres\nEnguany m’he apuntat per portar un grup -vaja: dos- de conversa dels que han d’ajudar els nouvinguts a aprendre a parlar la llengua del país. Dues precisions. Una, quant a la llengua del país: les...\nEl llibre Al peu de la lletra que hem presentat a Figueres dissabte passat tracta sobretot de Verdaguer, però també de Carner, V. Català, Segarra, Fages, G. Ferrater i Rodoreda. L’ha fet Narcís Garolera,...


Nuvolsdellana | Pàgina 2\nun passeig per Tàrrega\nEl pont del 6 al 8 de desembre hi ha la Fira d’artistes i activitats tradicionals a Tàrrega. Un bon moment per veure més de cent stands amb productes fets a mà i fins i tot podeu veure’n la seva elaboració en directe. La fira està ubicada a l’espai Fassina, a la Plaça sense Estat, molt aprop de l’estació d’autobusos.\nNuvolsdellana estaran a l’stand d’Art Color, junt amb objectes de vidre decorats, sabó fet a mà i altres coses.\npetits moments de glòria\nAvui m’han avisat que un nuvoldellana ha sortit per la tele. Concretament per un canal de Badalona. El programa parla de labors i de llana i resulta que una de les noies que hi surt, que porta una samarreta grisa porta un nuvol. Si, un Tic Tac blanc i negre. Segurament el devia haver anat a buscar a Ona, al número 27 del carrer Sant Pere de Badalona. Per fi un dels nuvols ha tingut uns minuts de glòria.\nMúsica de fons. Llum al cel i al cap de ben poc un tro greu. La pluja cau al seu ritme, impactant contra el terra amb energia. Transformant el món en líquid, cobreix amb capes transparents tot el que toca. Alguns vidres de finestres sembla que plorin, llàgrimes avall, potser enyoren la llum del sol. A l’altre costat hi ha una exhibició de paraigües de tota mena. Alguns deslluits, d’altres plens de color, que encara destaquen més sota el dia gris.\nPenso en cançons de pluja… “plou i a defora bufa es vent que me fa sentir petit com un granet d’arena…” i imagino en Tomeu Penya amb el seu barret inseparable sota la pluja. També en recordo una de Glissando* que acaba deixant en l’aire imatges de cotó i fragilitat. “miro el cel des de casa, ple de núvols blancs passejant, un és gran i compacte, l’altre fràgil i transparent…” Al final em poso una cançoneta d’Élena, que és diu Plou, s’enganxa de mala manera i és la que estic escoltant en aquests moments.\nPer fer una mica de conjunt amb el temps d’aquests dies he tornat a fer un penjoll “4 gotes” amb una versió una mica diferent. Per lluir núvol per la vida.\nTambé una altra proposta per acompanyar els vostres abrics grisos, negres, beige, blancs, verds o del color que els tingueu. Un detallet rodó amb un fragment de patchwork. Tots són peces úniques, i alguna de les teles i els botons són reciclats.\nNoves cases pels nuvols\nFa mesos vaig coincidir en una fira d’artesania a Vilassar de mar amb una noia que tenia un projecte: obrir una botiga d’artesans a Mataró. La idea no em va fer dubtar gaire i de seguida li vaig dir que comptés amb mi, que estaria encantada de tenir-hi exposat el que vaig fent. Doncs ara la botiga ja és una realitat. Ahir la va inaugurar i la veritat és que ha quedat la mar de maca. Us animo a que us hi acosteu, que segur que trobareu un munt de coses interessants, aquí us asseguro que tot està fet amb molta cura i és made in catalonia. Si creus en el comerç de proximitat i en el treball fet a mà ja tens una raó per anar-hi.\nEn aquesta tarja hi teniu l’adressa.\nEls nuvols ja ubicats a Expobox…\nDes del setembre també hi podeu trobar nuvolsdellana a Cardedeu. Ben bé davant de l’estació de la Renfe hi ha una botigueta molt bufona on hi fan classes de Patchwork i s’hi venen materials per fer-ne. Tota una temptació per a qui li agradi cosir i fer labors creatives. Segur que els nuvols s’hi trobaran com a casa.\nTornant a posar fil a l’agulla\nUn passeig pels encants de Barcelona i sempre cau alguna cosa. Uns botons, retalls de tela i perque no algunes idees que sorgeixen veient coses. Aquest últim cop hi vaig trobar una capsa vella que em serveix de costurer. No m’agrada tenir antiguitats, però em fascina la vida que s’hi veu a través d’un objecte gastat.\nQuasi quatre mesos sense novetats. L’estiu ha passat ràpid, i els núvols no han proliferat. No per falta d’idees, sino perque els he donat unes vacances. Ara torna la màniga llarga i els teixits més gruixuts i d’abric i sembla que torna a ser moment de treure’ls. Aquesta última setmana he creat nous núvols i ahir alguns es van quedar per Osona, ja que vam passar el dia a la Fira del llibre de muntanya a l’Esquirol. Aquí a sota us deixo un dels núvols que més èxit va tenir.\npastissets de feltre\nRecentment he anat a uns tallers per aprendre a fer pa i pastisseria artesana. Han sigut pocs dies però em sembla que alguna cosa em deu haver quedat, perque he començat a fer agulles que semblen bombonets, com porcions dolces per menjar-se-les. Nyam…\nMe’n provaré una a veure què tal…\nNuvolsdellana ja té botiga virtual\nFa uns mesos vaig obrir botiga a Etsy amb altres coses que faig també a mà. Ara li toquen als núvols tenir espai propi. Si us hi deixeu caure de tant en tant anireu veient les novetats. I si us agrada una peça, la voleu, però no sou amics de tanta virtualitat i preferiu tenir una peça de mà a mà, m’envieu un correu a laiadangla@yahoo.es i ja trobarem la manera de fer que els núvols vinguin directament amb vosaltres.\nClicar sobre sobre aquest rètol per entrar a la botiga.\nuna rosa per portar tot l’any\nSant Jordi ja és aquí! Els carrers es tenyiran de guspiretes vermelles. De flors que caminen de la mà dels vianants. Roses quasi totes vermelles, potser sota la pluja, però plenes d’encant.\nUs ensenyo també unes quantes roses per portar tot l’any, de les que no es panseixen, fetes a mà.\nRoses de plata, amb lluentor de lluna…\n20 de març a Vilassar de mar\nQuasi tres mesos i mig sense anar a cap fira i ja estic sentint el cuquet. Cada any a Vilassar de mar el diumenge més proper a Sant Josep s’hi fa una fira d’artesania. És petitona, però ben maca. Estem tots els artesans concentrats a la plaça de l’ajuntament. Només es fa durant el matí però hi passa força gent. Aquestes dates ja ve de gust anar a fer un volt aprop del mar, o un vermutet a ca l’Espinaler, o en alguna de les terrassetes de per allà.\nEstic posant una mica més de ritme a la feina amb l’excusa del proper diumenge i he anat fent forces coses noves. I potser em tocarà desempolsegar una mica la parada, que ja fa dies que s’està allà en un racó.\nAlgunes de les novetats que hi trobareu…\nNous models dels penjolls curts Tic-tac, amb colors més vius combinats amb estampats\nUn parell de floretes\nFa uns dies vaig quedar amb una bona amiga per passar una tarda de diumenge creativa. Després d’uns tés i unes galetes vam anar escampant la taula del seu menjador de feltre, fils i tot de coses per posar-nos a crear cosetes. Ja ho diuen que quatre mans… o eren quatre ulls…? La qüestió és que l’Anna i jo fem un bon equip. Vam decidir fer flors i aquest ha sigut el meu resultat després d’endur-me a casa alguna tela seva i d’acabar de fer quatre retocs. Dues agulles floreta ben xules. Ja ho dien que dos cervellets, o era…?\nAnem de blogs?\nBotiga on-line (Etsy shop)


Browse: Home » JÜRGEN UNSER ÉS NOMENAT NOU PRESIDENT D’AUDI XINESA\nAssumeix la direcció central del negoci d’Audi a la Xina • Succeeix en el càrrec Werner Eichhorn, que posa fi a la seva carrera d’èxit • Markus Duesmann, CEO d’Audi: “Aquest és un nomenament clau en la implementació de la nostra estratègia d’electrificació per a la Xina ”\n– Audi realitza un nou nomenament en la seva funció de lideratge per al mercat xinès: Jürgen Unser assumirà la direcció de les operacions d’AUDI AG a la Xina com a President d’Audi Xina a partir de l’1 de gener de 2022, i Werner Eichhorn succeeix en el càrrec. , que posa punt final a una dilatada carrera.\n“En els darrers dos anys hem ampliat encara més la nostra presència a la Xina. Ara, amb Jürgen Unser volem centrar-nos en l’objectiu d’ajudar a donar forma a la mobilitat del futur en aquest país i, en col·laboració amb els nostres socis xinesos, implementar la nostra estratègia d’electrificació per al mercat més gran d’AUDI AG”, declara Markus Duesmann, CEO d’Audi. Amb aquest nomenament posem la direcció del nostre negoci operatiu a la Xina en mans d’un expert amb experiència en aquest mercat.\nEl seu paper serà clau en la implementació de la nostra estratègia futura per a la Xina”. Jürgen Unser va completar els seus estudis universitaris en enginyeria mecànica i treballa al Grup Volkswagen des de 2004, ocupant llocs de responsabilitat a l’àrea de producció a Volkswagen Vehicles Comercials, a Audi ia la planificació i desenvolupament de l’estratègia de producció del Grup.\nEl 2013, Unser va ser nomenat Vicepresident Tècnic d’R+D, Gestió de Productes i Producció, i membre del consell d’administració de FAW-Volkswagen a la Xina. En els set anys següents, FAW-Volkswagen va experimentar una fase de creixement ràpid amb una transformació acompanyada d’una gran ofensiva de productes i una important expansió del desenvolupament tècnic.\nEn aquest període van entrar en funcionament deu noves fàbriques, incloent-hi els nous centres de producció d’Audi a Foshan, Tianjin i Qingdao. Werner Eichhorn deixa l’empresa i es jubila. “En els darrers dos anys, Werner Eichhorn ha impulsat la nova direcció d’Audi a la Xina i ha continuat l’èxit de la companyia a aquest mercat. La seva cooperació amb els presidents de FAW i SAIC i amb el CEO del Grup Volkswagen a la Xina al Saló de l’Automòbil d’aquest any a Xangai són un exemple de la seva reorientació d’Audi en aquest mercat.\nEn nom del Consell d’Administració d’AUDI AG, m’agradaria agrair molt sincerament a Werner Eichhorn la seva feina i expressar tots els bons desitjos per a aquesta nova etapa de la seva vida”, declara Markus Duesmann. Werner Eichhorn ha desenvolupat tota la seva carrera professional, des del 1982, al Grup Volkswagen.\nA partir del 1993 va passar a ocupar diversos llocs directius a l’àrea de Vendes a Audi. Del 2005 al 2008, com a Director General de la Divisió Audi FAW-VW, va ser responsable d’Audi MediaInfo 2/2 les vendes de la marca Audi a la Xina.\nDes del 2012 va formar part del Consell d’Administració de Vendes i Màrqueting de Škoda, abans de passar a Volkswagen Amèrica el 2017 i, posteriorment, Audi Xina.\n← AUDI SALOMON QUEST CHALLENGE: LA COMPETICIÓ PER EQUIPS MÉS DIVERTIDA PER GAUDIR DE LA NEU\nELS VEHICLES ELÈCTRICS EN EL MERCAT DE SEGONA MÀ, QUINA ÉS LA SEVA SITUACIÓ? →


Gestoria i assessoria a Vilanova i Garraf - Gestoria NARSA\nNarsa, la seva gestoria de confiança\nOblidi’s dels tràmits amb l’Administració Pública, nosaltres ens encarreguem de tot.\nCom a complement fonamental i integral als nostres clients (empreses i particulars), NARSA ofereix serveis de gestoria periòdica o puntual, amb la finalitat d’encomanar-nos a nosaltres els tràmits a realitzar o gestionar davant qualsevol organisme de l’Administració Pública, evitant-se d’aquesta forma els oportuns desplaçaments i esperes que tot això comporta. Ja que estem acreditats com a despatx o punt PAE (Punt Atenció Emprenedor).\nAssessorament i tramitació de testaments i de tota l’acceptació de l’herència.\nConfecció i presentació de l’impost sobre donacions, herències, compra / venda i altres transmissions patrimonials.\nConstitució de societats (anònimes, limitades, cooperatives, laborals, civils) amb la seva corresponent elevació a públic davant notari.\nAssessorament i confecció de contractes mercantils i civils (arres, arrendaments, compra / venda, …).\nSol·licitud i emissió de certificats davant el Registre Civil, d’últimes voluntats, etc.\nSol·licitud i lliurament al moment i en el nostre despatx de certificats digitals.\nTant de manera puntual com periòdica,\nNarsa gestiona els seus tràmits administratius.\nTotes les notícies sobre assessoria i gestoria


» Gregaris exemplars Papers d'esports\n8 octubre 2004 per Jordi Camps\nDifícilment trobaríem en altres esports l’equivalent al que significa la paraula gregari en el ciclisme. És el que durant les curses treballa únicament i exclusiva perquè el seu cap de files aconsegueixi la victòria. Si al final el líder guanya, ell també guanya, perquè per això és a l’equip. Al cap de l’any, el gregari també té l’oportunitat de poder demostrar, en algunes curses, si mereix quelcom més o no. Hi ha hagut ciclistes que han fet de gregaris abans de ser figures -Miguel Indurain amb Perico Delgado, sense anar més lluny- i figures que s’han avingut a fer, durant un temps, de gregaris -Roberto Heras amb Lance Armstrong-. Tant el líder com els gregaris pertanyen al mateix equip, conviuen tot l’any, cobren del mateix patrocinador i es reparteixen els premis al final de les curses.\nUn cop l’any, però, tot això canvia. És quan arriba el campionat del món. Com el de diumenge passat a Verona. Allà també hi ha gregaris i líders, però amb la diferència que el que els uneix no és la marca que els paga sinó el país al qual pertanyen. Evidentment que també hi ha recompensa\neconòmica per part de la federació, i més gran si es guanya, però no em deixa de sorprendre com un ciclista d’un equip treballa perquè un altre d’un equip rival aconsegueixi un mallot amb l’arc de sant Martí que podrà lluir tot l’any. I en ocasions en detriment d’un company d’equip, però que pertany a un país diferent. Tots hem viscut com els equips espanyols no es donen treva en les curses. No hi ha cap prova, però moltes vegades semblava que un corredor del Banesto preferia que guanyés un del Mapei abans que no ho fes un de l’ONCE o del Kelme. O viceversa.\nEn el mundial no. Si més no en els dels darrers anys. La lliçó de solidaritat, de companyonia i de treball en equip que van oferir els ciclistes espanyols diumenge passat a favor d’Óscar Freire va ser impressionant. Digne de tots els elogis. Especialment Alejandro Valverde, el subcampió d’un any enrere que va llançar l’esprintada final a Freire en detriment de les seves pròpies possibilitats. Algú dirà que en els esports d’equip també hi ha jugadors que fan una feina fosca per a les figures. No ho nego, però si guanyen el campionat, ells també són campions. En el ciclisme no. La glòria és de Freire; els altres, avui mateix, quan no ha passat ni una setmana, tornen a quedar en l’anonimat. Estrany esport, aquest del ciclisme. Capaç de mostrar el millor de l’esport i de la condició humana i al mateix temps marcat per la permanent sospita del dopatge.\n(Article publicat a El 9 Esportiu el 8 d’octubre del 2004)\nAfegit a Coses que penso | Etiquetes Ciclisme | No hi ha comentaris


Guardonem les millors postals de Gent Gran, Gent Artista | ACRA - Associació Catalana de Recursos Assistencials\nGuardonem les millors postals de Gent Gran, Gent Artista\nEls cinc guanyadors i guanyadores de la 18a edició del concurs reben els premis en un acte molt emotiu celebrat a la seu d'ACRA\nUn concurs cada cop més especial\nGent Gran, Gent Artista ha arribat a la majoria d'edat. Les 18 edicions demostren l'èxit d'un dels projectes amb més caliu, i les 268 postals que hi han participat són una prova del paper important de la gent gran, així com la seva capacitat creativa. Aquest any s'han concedit 10 premis, incloent el de la postal amb més votació popular, on la guanyadora ha aconseguit fins a 249 vots.\nMés d'una vintena de persones van participar ahir de l'entrega de guardons del concurs Gent Gran, Gent Artista. Els guanyadors, acompanyats de familiars i de representants, van recollir les distincions, corresponents als primers premis de l'edició d'enguany.\nEn l'acte, que es va dur a terme a la seu d'ACRA, es van projectar les postals premiades, "Enllumena't", "L'arbre de Nadal", "Llar i estels" i "Carta als Reis Mags d'Orient", a més del missatge nadalenc més entranyable.\nUna cerimònia on, igual que durant tot el concurs, la gent gran va ser l'autèntica protagonista, i que ha servit per tancar la 18a edició.


Waw, tinc un blog: Aracne\nDes que et va maleir Athena, la d'ulls d'òliba, que sargeixes l'aire.\nFins a la fi dels temps que faràs blonda i punta de coixí als branquillons.\nPublicat per Alyebard a 11:46\nEtiquetes de comentaris: imatge, poesia\nJoana 27 de juliol de 2010, a les 7:48\nQuina metàfora més maca aconsegueixes amb la blonda i punta de coixí. Molt ben trobat!!!\nAlyebard 27 de juliol de 2010, a les 8:43\nJoana: Gràcies, vinguen de tu és tot un elogi.\nsànset i utnoa 27 de juliol de 2010, a les 8:52\nI quina mala idea que tenen els coixins que fa!\nIsabel Barriel 27 de juliol de 2010, a les 9:24\nsorprenent la imatge i ben teixit el text!\nAlyebard 27 de juliol de 2010, a les 10:06\nSànset: Mala idea?, no. Només el que la natura i la maledicció li dicta.\nIsabel: Gràcies, també un elogi vinguen de tu.\nOlga Xirinacs 27 de juliol de 2010, a les 10:58\nPreciosa aranya, a fe, i encertades paraules. Un dia posaré al blog una teranyina espectacular feta entre el porxo i el capó del cotxe. Ens va saber greu marxar. Era gegantina.\nNo mato mai cap aranya de dins de casa: les faig baixar amb l'escombra de raspall, poso una copa de plàstic damunt i una cartolina sota i les tiro al jardí, que s'espavilin.\nPel que fa al tel de la llet, a molta gent li fa mania, però a mi m'agrada moltíssim. A Benasc, la meva tia recollia la nata de bullir la llet i en feia uns bunyols farcits que eren una delícia. Altres temps, altres àmbits, que deia en Truman Capote.\nema# 27 de juliol de 2010, a les 14:59


L'Atlètic de Madrid es va imposar amb claredat, solvència i fins a certa facilitat a Barcelona de Koeman. Els desajustos defensius, els errors individuals i la falta d'idees preocupen al Barça.\n"Podríem estar tres hores jugant que no marcaríem", aquestes van ser les paraules de Gerard Piqué en acabar la trobada que reflecteixen el moment que travessa el club blaugrana. Després de la derrota a camp del Benfica, arriben a l'aturada sumant un nou partit perdut. És més, en els últims 6 partits han sumat 1 victòria, 2 empats i 3 derrotes.\nEl partit davant l'Atlètic va ser un reflex de l'equip. Al minut 23, una errada en cadena va acabar en el gol de Lemar. Joao Felix va agafar al conjunt blaugrana descol·locat, va jugar amb Suárez i aquest va cedir la pilota a Lemar que no va perdonar davant Ter Stegen. El porter alemany, un altre dels jugadors clau, que tampoc està rendint al nivell esperat.\nAbans de la mitja part, Luis Suárez va posar el cop de gràcia. Una bona contra dirigida per Lemar, va trobar al pistoler dins l'àrea, en el terreny que més li agrada trepitjar i no va dubtar a enviar la pilota a fons de la xarxa. Va aguantar, va tenir paciència i va superar a Ter Stegen i Piqué (sota pals) per posar el definitiu 2-0.\nNi els canvis a la mitja part ni les modificacions de Koeman durant la segona meitat van tenir efecte. L'equip tot just va disposar d'un parell d'ocasions clares en els 90 minuts i la falta d'idees i frescor segueixen preocupant al feu blaugrana. El Barcelona ha sumat 12 punts dels 21 possibles que ha disputat i se'n va a la segona aturada fora de posicions europees.


Misteris... - blogs.flog.cat\nFeia temps que no sabia res d’un espècimen afectat d’epilèpsia.\nUna de les coses que provoca certa epilèpsia i potser també la medicació és la falta de memòria per recordar noms o esdeveniments del passat recent. Vaja que hi ha fàrmacs que et converteixen en dement precoç, entre ells els anomenats “estabilitzadors de l’estat anímic”, usats també pels trastorns bipolars. Àcid Valproic, Lamotrigina i Carbamazepina.\nAquest noi pren a perpetuïtat, Carbamazepina sota la marca Tegretol.\nÉs un noi força difícil. Li agrada buscar-se problemes amb l’altra gent, sobretot negrets i morets. Una vegada em va comentar –i ahir no se’n recordava!!!!- que un negret que sovintejava massa li va fotre una hòstia i perquè els seus pares no en sabessin res, els va dir que havia caigut. També és un busca-raons amb el seu germà petit que va al gimnàs i és més fort que ell. Es van barallar per no sé què. És molt infantil. I li agrada cercar els defectes dels altres malgrat ell en té per donar i vendre. Ahir mateix em va clavar si tenia una disminució mental...ho deia per la manera que tinc de parlar; giro els ulls –i què, tinc estrabisme!-. Em va deixar de pasta de moniato. Crec que serà la darrera vegada que el saludi! Tots tenim algun problema associat amb la nostra malaltia i jo des de la darrera vegada, tinc problemes amb el llenguatge..i ara se n’ha adonat quan fa molt temps que ho arrossego!!!!!\nFa uns horaris excèntrics. No ha treballat mai ni se n’ha preocupat de fer-ho. Va a dormir a les 6:30 de la matinada; es lleva a les 14:30. A les 20:00 berena una mica i sopa allà les 02:00 de la matinada! Escolta programes paternalistes a les tantes de la matinada a la COPE perquè li fa gràcia. Hauria d’anar al dentista per una funda –bé en aquest cas seria un mecànic- a una dent i no hi va....\nHa après dels negres a remenar la brossa per obtenir “piles” que encara funcionen i que la gent llença.\nUn dels efectes secundaris del Tegretol és el restrenyiment. Té una hemorroide gegant que li surt sang en eixugar-se. Fa tot el contrari que hauria de fer per tal de millorar-ne els efectes: Menjar cereals amb la llet calenta –a ell només li agrada la llet freda-. De fet, la seva família ja per si, és rarilla. La seva mare pensa que s’ho fa amb altres nois. Jo el veig bastant asexuat i, ara s’ha fet amic d’uns immigrants marroquins i guineans de 8 a 12 anys. Ho entenc: ell té una mentalitat d’aquesta edat. Tot el dia està a la biblioteca, a la sala d’Internet i juga al Bingo Gratis. És l’única activitat laboral que té. L’altre dia va guanyar una fortuna....6 €.\nMisteris de la vida li agrada olorar-se la seva merda, la que defeca quan el cos li ho permet. Li agrada veure com cau el xurro, el color, la mida..., si es talla bé o sembla una serp que no s’acaba mai!!!\nAra cal afegir un nou efecte secundari a la Carbamazepina: Escatologia. 2 f. [AN*] Superstició relativa als excrements. Ara només faltaria que en fes escultures i pastetes amb ells.\nNo sé on treuen els diners per viure. El seu pare és un malalt mental: Agorafòbia i no treballa; de la seva mare no en conec vida ni miracles, però tots són independentistes....\nJo volia saber coses de l’anterior neuròleg i m’he quedat amb les ganes car no n’he sabut treure l’aigua clara. Ja no se’n recorda que hi va anar l’any passat i l’imbècil del Marco el va visitar i, de ben segur el va enviar a la merda com sol fer amb tots els pacients catalans, però amb aquest amb més motius, massa repetitiu...encara no sé com no el van enviar a Psiquiatria...Misteris que la medicina no sabrà mai...\nComentaris (12)18-12-2013 20:33:41ANECDOTARI\nmiquelpuga , 18-12-2013 20:40:53\ntot un desastre vivent...\nserra_catalana73 , 19-12-2013 14:31:14\nmarcqm , 19-12-2013 16:09:18\nExpliques unes coses que tela.\nmiquelpuga , 19-12-2013 20:19:01\nostres!!! tot forma part de la vida...\nserra_catalana73 , 19-12-2013 20:28:27\nrelato què vaig viure ahir.\nmiquelpuga , 19-12-2013 20:33:17\naixò mateix,hi ha de tot en aquest món...\nserra_catalana73 , 19-12-2013 20:35:47\ni aquest paio, francament...\nAbans no era pas així. Jo crec que s'hi ha tornat.\nParlo d'asexuat, perquè fa temps que li veig un no sé què d'allunyament en el sexe femení, que tira més cap al masculí.\nNo és nou, sé d'una noia que també pren el mateix medicament i li agraden les noies...\nmiquelpuga , 19-12-2013 20:43:13\npotser aquest medicament desperta sentiments amagats.\nserra_catalana73 , 19-12-2013 21:48:51\nno crec...fa pitjor\nmiquelpuga , 19-12-2013 22:17:45\ndoncs a les escombraries.\nmarcqm , 19-12-2013 23:26:35\nAquests medicaments fan por\nserra_catalana73 , 20-12-2013 20:34:24\nper això no en vull prendre....


«Un cop el PSOE va dir que sí, a Rajoy no li quedà més remei que acceptar»\n12 maig 2021 03:06\nCarles Marín està a la direcció de l'acadèmia que organitzà el cara a cara entre els dos candidats\nXavier Gispert Zegrí | 27 febrer 2008\nCarles Marín (Felanitx, 1971) és professor d'universitat, presentador del programa televisiu Parlant en plata i cap de comunicació de l'Acadèmia de les Arts i les Ciències de la Televisió, que agrupa les cadenes públiques i privades de l'Estat. Marín reconeix que, «com a mallorquí», se sent «orgullós» de ser a la direcció de l'òrgan que despús-ahir organitzà el primer debat entre dos candidats a la presidència de l'Estat espanyol.\n-Quines condicions han donat lloc a aquest debat 15 anys després?\n-Fins ara, els partits no hi eren gaire favorables i es barallaven pel canal on retransmetre un debat així. Per això l'Acadèmia apostà per un format obert a totes les cadenes. El PSOE fou el primer a acceptar. L'acadèmia disposa dels millors realitzadors, il·luminadors, tècnics de so, etc. Un cop que teníem el sí del PSOE, al PP no li quedà més remei que acceptar. I el 14 de febrer, dia dels enamorats, el PP confirmà el debat. Una vegada que tinguérem el sí començàrem a treballar i férem un esborrany amb 50 propostes a debatre entre els candidats, com ara els colors i la temperatura de l'espai, els blocs temàtics, el tipus de debat, la situació de les cadires, etc.\n-Potser un format massa tancat?\n-S'ha criticat que tot estava molt encotillat, però cal tenir en compte que tot estava pactat i planificat per no afavorir ningú. Més de 180 professionals hem treballat en aquest cara a cara.\n-Posaren alguna exigència, els candidats?\n-No, si de cas els seus responsables de comunicació. Ambdós volgueren pactar els temes per preparar-se'ls bé. Ningú volia perdre i ja anaven amb la idea assumida del que havien de dir per vendre les seves idees. Els dos arribaren amb tot molt preparat.\n-Creis que algun fou més correcte que l'altre?\n-Ambdós foren escrupolosos amb les normes. Rajoy mirava molt al costat per veure el plasma amb el comptador horari. I quan algun dels dos interrompia l'altre, el moderador, Manuel Campo Vidal, utilitzava els gestos de manera esplèndida per fer-los callar.\n-Considerau que va guanyar cap dels dos?\n-Jo, com a periodista, crec que empataren, malgrat que les enquestes donen per guanyador Zapatero. Els professionals congregats, en general, crec que s'esperaven més de Zapatero i, en canvi, no esperaven tant de Rajoy.\n-En què creis que l'un es va situar per sobre de l'altre?\n-Rajoy tingué, per mi, més capacitat discursiva. Però Zapatero fou molt més contundent en els discursos a càmera.\n-Què aportarà de nou el debat de dilluns?\n-Els candidats estaran més preparats, ja coneixen el terreny i tenc la intuïció que serà més combatiu i dinàmic. Pens que Rajoy arriscarà més, ja que el president sempre ha de ser més moderat i les enquestes el situen com a guanyador.\n-Pot ser que el debat quedi fora de control?\n-N'estic segur que no, perquè Olga Viza assumirà la moderació del debat i és una excel·lent professional que sabrà dirigir el cara a cara.


"Sexo, maracas y chihuahuas" i "El barbero, un relato de autodefensa", les dues grans vencedores del 29è Festival de Cinema de Girona - Ajuntament de Girona\nEl 29è Festival de Cinema de Girona ha premiat aquest vespre el talent internacional i del nostre territori amb la cerimònia del Palmarès 2017, un acte festiu que s’ha desenvolupat des de les 20.30 h fins a les 22.00 h al Centre Cultural La Mercè de Girona.\nLes dues grans guanyadores de la nit són ‘Sexo, maracas y chihuauas’, un documental de Diego Mas produït per Albert Soler sobre la figura del famós director d’orquestra Xavier Cugat, que ha estat subvencionat per l’Ajuntament de Girona, la Diputació de Girona, TVE i TV3, i que encapçala la secció DO Girona Doc amb el premi al millor documental i el premi especial Banda sonora d’una vida; i ‘El Barbero, un relato de autodefensa’, un curtmetratge mexicà dirigit per Abraham Escobedo sobre Don Salvador, un barber que viu en un poble dominat pel càrtel de la droga, amb un grup de vigilants que lluita contra ells. Aquest últim ha captivat el jurat internacional, que l’ha considerat el clar guanyador de la secció amb tres de les quatre categories: millor pel•lícula, millor fotografia i millor actor (Humberto Sotelo). L’única que se li ha resistit ha estat el de millor actriu, que ha recaigut sobre Raquel Escudero, del curt espanyol ‘Noche Loca del director Levi Star.\nEl guardó a la millor pel·lícula gironina és per a ‘Pequeña Silenciosa’, del director Carlos Alonso Ojea, que relata la història d’Olivia i Hèctor, una parella amb problemes en la seva relació a qui, de sobte, els desapareix la filla. D’altra banda, els guardons a la millor fotografia, la millor actriu i el millor actor són per a ‘El nostre llarg silenci’, de Quim Paredes, Teresa Gimpera, de ‘La senyora de l’habitació 212’, i Marcel Tomàs, de ‘Brindis’. Precisament, la model i actriu ha donat les gràcies al seu director Mateu Ciurana per la paciència i, alhora, ha recordat, divertida, el plaer d’haver pogut rodar dins d’un balneari.\nA més, el jurat dedica una menció especial a ‘Jeremías’, de Nicos Beatty, un film sobre un intel•lectual retirat de la revolució del 68. En l’àmbit català, el jurat de Web Sèries ha volgut premiar ‘La leyenda de la princesa Tetasuko’, d’Alex Gargot, i la interpretació d’Aysha Daraaui, de la sèrie ‘Notas aparte’ dels catalans Alba Guillén i Anna Asensio. A més, la sèrie ‘Piso’, de Xana del Mar Lòpez i Laerke Charlotte, ha obtingut una menció especial.\nEl jurat infatil\nProp de 600 nens i nenes de 10 escoles diferents de les comarques gironines han exercit de jurat de la secció Infantil. Després de veure les pel·lícules, els petits cinèfils han deliberat a les seves aules corresponents i han escollit exaequo l’espanyola ‘Segundito’, de Roberto Valle, la producció mexicana i alemanya ‘Don Ruperto’, de Irma Orozco, i ‘Papaunderwater’, del productor alemany K. Èyzard Panah.\nEl talent internacional\nL’edició d’enguany ha comptat amb propostes de més de 40 països dels cinc continents que han destacat en diverses seccions competitives. En el cas d’Experimental Art, el jurat ha atorgat el premi a la millor pel•lícula experimental exaequo a ‘Railment’, del japonès Shunsaku Hayashi, i ‘Transit’, de l’alemanya Aline Helmecke, així com tres mencions especials a ‘The Realm of Deepest Knowing SimSim’, del coreà Seunghee Kim, l’alemanya ‘Mishka’, d’Eszter Jánka, i ‘Interior doble/ La veu i el lluny’, de la catalana Roser Bover. En l’àmbit musical, la brasilenya ‘O Mal’, de Carlon Hardt, una història d’un viatge oníric al món del Mag d’Oz, ha estat la guanyadora de la secció Music Film.\nGirona és famosa pel seu barri jueu i el festival també dedica una secció a aquest col•lectiu. Aquest any, la pel·lícula guanyadora ha estat Den Uda (L’estrany funeral), obra del jove suec Felix Swahnm, on una família empren un viatge a les muntanyes de Tatra per escampar-hi les cendres de l’àvia.\nDins de la secció jueva, aquest any s’ha entregat el premi especial del festival a Joan Pera, que intervé en aquest documental sobre el món del doblatge i la figura de Woody Allen. El documental es titula ‘Double Talk’ i està dirigit per la jueva americana Jessica Bernstein-Wax. Dalt de l’escenari, Pera ha agraït el guardó i ha recalcat la semblança entre els dos actors: “el dia que vaig conèixer a Woody Allen, vaig preguntar-li si tenia parents a Mataró. Ell em va dir que no, però que a Nova York, més d’una vegada, l’havien confós amb Joan Pera”.\nAl final de la cerimònia, el festival ha volgut destacat tres directors internacionals pels seus treballs amb el premi especial. Es tracta de l’irlandès Steve MacCarten, de Rachel Yadid (Israel) i de Somaz Etemad (Iran).\nL’exili espanyol arriba fins a Mèxic\nEl documental de Juan Francisco Urrusti, ‘Exilio, una película familiar’, ha obtingut el reconeixement dins la secció Documental Internacional. El film explica la realitat dels avis, pares, la tia i els amics del director que, arran de l’esclat de la Guerra Civil Espanyola (1936-1939), van emigrar fins a Mèxic, un dels pocs països que, en aquell moment, acollia els refugiats espanyols. Després de recollir el guardó, Urrusti ha dedicat la pel•lícula “a tots els països que acullen”, i ha continuat fent un reclam a Europa: “Si no voleu refugiats, no bombardegeu”.\nUn cinema inclusiu\nDins la secció Handicapped, en què la condició és que el director tingui un handicap o que segueixi aquesta temàtica, el jurat ha escollit ‘Aquí es posible’, de les espanyoles Blanca Zaragüeta i Joseba Huegun, i ha decidit fer una menció especial de ‘Naturaleza muerta’, de la directora Gala Hernández.\nDes de la Costa Brava Inclusive Mobile Film, un concurs internacional de vídeos breus filmats amb mòbil d’experiències turístiques inclusive a la Costa Brava i el Pirineu de Girona, s’han atorgat els premis a Millor curt rodat amb mòbil a la Costa Brava i el Millor curt rodat al Pirineu de Girona a ‘Mobility is freedom’, de Mariano Salvador, i a ‘Ajudant a començar noves vides’, de l’Institut Guttmann.


Higiene de la pell amb cosmètica natural - Mood Natural Barcelona\n15 Març, 2015\tper jordi\ta Pell\nTransforma la higiene de la pell en el teu ritual de bellesa diària. A MOOD NATURAL BARCELONA t’oferim dos productes que faran que la teva pell se senti visiblement més feliç, neta i protegida. Coneix l’efecte MOOD.\nAl final del dia, la nostra pell ha estat exposada a grans quantitats de partícules, contaminants ambientals i pol·lució, que la van embrutant i hi generen radicals lliures, podent-ne alterar la salut i l’aparença.\nMOOD NATURAL BARCELONA, gràcies a la seva aigua micel·lar URBAN DETOX t’ofereix tres accions en una: desmaquilla, neteja i tonifica per donar-li a la teva pell aquesta cura especial que necessita després d’un dia llarg. La composició de l’aigua micel·lar URBAN DETOX permet desmaquillar la pell alhora que la neteja profundament i la tonifica. Conté antioxidants i un antidepressiu natural conegut per regenerar la pell i aportar bon humor. Conté un ingredient estrella: el complex natural Bio-Protect™ amb extractes de ginseng, poma, préssec, blat i civada que protegeixen la pell dels contaminats urbans, els metalls pesats i la pol·lució.\nI el nostre SHOWER GEL que, a més de netejar, respecta i mima la teva pell contribuint a millorar el teu estat d’ànim, tot respectant la capa lipídica de la pell. A més, conté actius hidratants, antioxidants i regeneradors que promouen el bon humor. Deixa’t embolcallar per l’aroma i la sensació del nostre SHOWER GEL.\nEls nostres productes contenen ingredients naturals mediterranis com l’herba de Sant Joan que actua com a regenerador cutani i antidepressiu natural, a més d’extracte de pi, conegut per les seves accions purificants i antioxidants, i vitamina E que és un potent antioxidant.\nConverteix la neteja i higiene de la pell en un ritual de bellesa diària amb els productes de MOOD NATURAL BARCELONA, i pren-te el temps per cuidar-te, per sentir-te bé, per sentir-te MOOD.


David Tarrés, el bloc:: de juny 2014\nCampionats d'Espanya de Btt-O i camí cap el Mundial de Polònia\nEl 14 i 15 de juny es va disputar el Campionat d'Espanya d'Orientació en Btt (CEOBM) a Llanes, Astúries.\nDesprés de participar a la World Cup de Dinamarca estava molt motivat per fer un bon paper en aquests campionats i poder-me guanyar un lloc per anar al mundial de Polònia a l'agost.\nEn un dels bonics paratges de Llanes\nMapa i ruta de la mitja\nEl dissabte al matí es va celebrar la prova de mitja distància. Es tractava d'una cursa molt ràpida, amb bastants eleccions de ruta i que amb el lactat a tope era difícil escollir el camí bo. La cursa em va anar bastant bé en quant a resultat final, però no estic massa content del meu rendiment ja que vaig fer alguns errors greus en les balises 1, 8 i 19 que em van allunyar de la victòria. Al final la segona posició, un subcampionat d'Espanya prou bo.\nFinal de la mitja\nPirmer mapa de l'sprint\nA la tarda tocava la cursa sprint, aquí la història canviava. Es tractava d'un mapa urbà amb un tram de platja i un altre tram rural. En aquesta ocasió la clau estava en estar tota l'estona concentrat per no equivocar-te enmig dels carrerons de la bonica població de Celorio. Vaig començar la cursa realment molt bé, però en pensar "va, va, que vas bé!" em vaig desconcentrar i equivocar de camí. Aquí sí que el lactat i el cor sortien per les orelles i la boca respectivament i t'obligava a parar per trobar-te enmig del laberint urbà. Greus errors a les 3, 6, 19 i 21 em van fer perdre un temps d'or i allunyar-me massa de les posicions de podi. Quarta posició en aquesta prova.\n2n mapa sprint\nEl diumenge al matí era l'ocasió de la prova de llarga distància, a priori la que se'm dóna millor. L'objectiu era clar, sortir a fondo, no fer errors i aguantar l'hora i mitja que havia de durar com fos. A part tenia la semi-pressió que l'Iván, guanyador de la mitja, sortia només 3 minuts davant meu. Vaig sortir com una fletxa i, per sorpresa meva, a la balisa 3 el vaig atrapar. Vaig continuar donant gas, fent algun petit error (de camí a la 4) i ampliant la meva avantatge. Va ser una mala elecció de ruta entre la 8 i la 9 la que em va fer perdre més de 2 minuts i que em va fer perdre la concentració fantàstica que portava fins el moment. Més errors en la 10, 11, 13, 19, 21 i 23 ja em van fer perdre totes les possibilitats i haver-me de conformar, una altra vegada, amb la quarta posició. Darrera d'un Toll, Ángel i Fran intractables i que demostra la gran rivalitat i lluita que hi ha a les proves de Lliga Espanyola de btt-O per aconseguir estar al davant. Això sí, també s'ha de destacar el bon rotllo i companyerisme que hi ha entre tots els corredors.\nTram de platja. Foto: S. Mazarico\nTot i no fer les millors curses de la meva vida, el meu rendiment ha estat bastant bo i he pogut guanyar-me un lloc per anar al mundial de Polònia. La motivació és màxima ja que disposaré de pràcticament dos mesos per preparar-ho i tinc molt marge de millora.\nAra ja estic afilant les eines pel Raidaran, el Campionat de Catalunya de raids i puntuable per la Lliga Europea que es disputarà del 3 al 6 de juliol a la Vall d'Aran.\nA partir de llavors totes les forces aniran centrades en preparar el mundial de btt-O on espero poder trobar-m'hi el 200% i fer un molt bon paper.\nPublicat per David Tarrés a 20:47 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nNo m'he perdut, estava intentant entrenar\nJa fa molts dies que no escric, però és que les circumstàncies, les sensacions i els entrenaments no estaven anant per on més m'agradaria (esportivament parlant, jeje).\nLa última crònica que vaig escriure parlava de la btt-O de Navalcarnero, i això va ser el 15 i 16 de març!!!\nDes de llavors no és que no hagi fet res, sinó que no podia entrenar el que m'hauria agradat quan pensava que ja havia agafat la bona dinàmica de la temporada. A més a més, un dels objectius de la temporada (Untamed New England) es va esfumar i això es va convertir en una baixada de motivació i haver\nde buscar nous objectius per aquesta temporada 2014.\nPer si no n'hi hagués prou una lesió al peu i una bona febrada també m'han fet parar una mica.\nAmb tot això, i deixant de plorar d'una vegada us explico que durant aquest temps no m'he estat parat.\nEn orientació a peu vaig participar a la Lliga Espanyola de Toledo i Múrcia, al Campionat de Catalunya d'Ultrallarga i als CEOs d'Antequera. No és que estigui precisament massa content d'aquestes curses. Sembla que enlloc de millorar empitjori i, a sobre, vagi més lent. Però paciència, per tossut jo. Al final milloraré i tot, jeje.\nTambé vaig anar a una Lliga Espanyola d'Orientació en Btt a Torrebesses, en què vaig poder fer una segona posició a la general, tot i no estar massa content del meu rendiment.\nAparcant una mica les curses curtes vam anar amb el Lleí i el Xavi al Rogaine Internacional de Vilassar. 12h de rogaine per la Serralada Litoral i on vaig morir bastant. Entre la calor i el ritme dels meus companys vaig patir bastant per poder quedar segons a la classificació general.\nA partir d'aquí em vaig centrar en una Copa del Món de Btt-O que es va fer a Dinamarca. Allà em posarien les piles i podria veure el meu nivell real, tot i estrenar-me en una WC.\nEl resultat absolut no massa bo, però molt content del meu rendiment orientant i de què vaig poder veure les meves mancances per poder millorar.\nFinalment hem començat amb els raids, fent equip amb la Marta vam anar a Roses. Allà vam poder gaudir d'un raid molt interessant en quant a disciplines, traçat i organització. A part de tot el ferro que hi havia allà i que ens farien posar les piles.\nA nivell físic no em vaig trobar el bé que m'hauria agradat, però ja sabia el què anava i sóc conscient que em fa falta entrenar molt i bé. Tot i això vam endur-nos la victòria gràcies a la bona cursa feta, a la bonificació pel component femení i a les penalitzacions d'alguns dels equips de davant.\nAra ja venen dos dels objectius de la temporada: Campionat d'Espanya de Btt-O (on m'hi jugaré la meva presència al mundial de Polònia) i el Raidaran (un raid de 50 - 60h puntuable per la Lliga Europea i que es farà a la Vall D'Aran).\nSé que no estic en el meu millor moment físic, però una vegada estigui mans a l'obra ho donarem tot per veure si podem aconseguir uns bons resultats.\nAquest és el resum d'aquests últims mesos, a veure si torno a posar-me les piles i puc explicar coses més interessants!\nPublicat per David Tarrés a 18:07 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Altres Curses, Curses orientació i Rogaines, Raids\nCampionats d'Espanya de Btt-O i camí cap el Mundia...


Les ex gimnastes d’elit Ana Bautista, Teresa Fuster, Tania Lamarca i Montse Martín visiten l’Hospitalet de l’Infant | Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant\nLes ex gimnastes d’elit Tania Lamarca (campiona olímpica i bicampiona del món), Teresa Fuster i Montse Martín ( campiones del món i bicampiones d’Europa Stuttgart) i Ana Bautista (campiona d’Europa i ex seleccionadora nacional) van visitar el passat divendres, 22 de febrer, l’Hospitalet de l’Infant. Ho van fer en el marc de la jornada «Esport i art: educant en valors. La gimnàstica rítmica com a ‘Escola de Vida’», organitzada pel Club de gimnàstica rítmica de l’Hospitalet de l’Infant, amb el patrocini de les regidories d’Ensenyament i d’Esports de l’Ajuntament de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant.\nAquesta jornada estava concebuda com un espai de trobada i de reflexió al voltant de l’experiència vital d’aquestes esportistes, explicada en primera persona. Tal com van explicar divendres al matí a uns 250 alumnes del municipi (de 5è i 6è de primària de l’Escola Mestral i de l’Escola Valdelors; i de 1r i 2n d’ESO de l’INS Berenguer d’Entença), en les xerrades que van impartir a l’institut, elles contemplen el seu pas per la gimnàstica rítmica com «un procés, una escola de vida amb tot el que això significa -aprenentatge, superació i aportació en valors a la vida personal i professional», un cop retirades de l’esport.\n«Cadascuna de nosaltres hem transmès, a través de les nostres pròpies experiències, com reflexionar sobre el que volem en la vida i com podem arribar a assolir-ho», van apuntar les campiones.\nPosteriorment, totes quatre van estar rebudes pels representants municipals a la Casa de la Vila; i a la tarda van assistir a una exhibició de les gimnastes del club de l’Hospitalet de l’Infant al pavelló poliesportiu. En aquest emplaçament, les petites gimnastes locals van tenir l’oportunitat de mostrar-los el que faran a les properes competicions i parlar amb elles, i d’intercanviar impressions.\nLa jornada va finalitzar amb una conferència oberta a tothom, a partir de les 19 h, al Teatre Auditori. En aquesta conferència, les protagonistes van parlar sobre els valors i els beneficis de l’esport, amb el relat de les seves trajectòries professionals i de les seves vides després d’abandonar les competicions com a teló de fons. A més, van assessorar i orientar a les esportistes, als pares i als entrenadors i motivar a les gimnastes. També van explicar la importància de l’art en aquest esport (sobretot de la música).\nAquesta darrera activitat es va completar amb una actuació musical a càrrec del coordinador de la jornada, Manuel Martín, llicenciat en piano clàssic per l’ESMUC i professor de l’Escola Municipal de Música Xavier Barceló de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant.\nManuel Martín, que col·labora regularment amb entrenadores i tècniques de tots els àmbits de la gimnàstica rítmica en l’anàlisi musical i artístic d’aquest esport, va interpretar al piano unes obres que es van poder escoltar en el mundial del 1985 i en els Jocs Olímpics d’Atlanta 1996, relacionant l’esport amb la música.\nAquest expert musical també va presentar el llibre Pinceladas de Rítmica. És una obra escrita per ell, que planteja un recorregut per la història de la gimnàstica rítmica a través de les il·lustracions de la seva germana, l’ex gimnasta Montse Martín, així com de les biografies i anàlisis tècniques i artístiques d’un total de 56 gimnastes destacades. La 2a edició es va publicar l’abril de 2018 i ja s’ha esgotat.\n«Creiem que aquesta jornada contribuirà a fomentar l’esport al municipi i al fet que els joves adquireixin una sèrie de valors importants, com ara la recerca d’una millora constant a través de l’esforç, la constància... I serà un honor per al municipi rebre a esportistes de la talla d’aquestes gimnastes de renom», van apuntar la regidora d’Ensenyament, Núria Ortiz; i la regidora d’Esports, Cristina Borràs.\nPalmarès de les ex gimnastes\nTANIA LAMARCA (Vitòria, 30 d’abril de 1980): Campiona olímpica (Atlanta, Estats Units, 1996) i bicampiona del món (Viena, Àustria 1995 i Budapest, Hongria 1996) és una de les "nenes d'or" de la rítmica espanyola. Després de la pràctica competitiva es fa entrenadora nacional de gimnàstica rítmica, imparteix classes anualment al campus que duu el seu nom i realitza activitats de coaching; conferències, etc. És autora del llibre Llàgrimes per una medalla i creadora de la línia de moda esportiva "FLY".\nTERESA FUSTER (Tarragona, 28 d 'octubre de 1974): Campiona del món Atenes 1991 (primera vegada que Espanya es proclama campiona del món, superant a la URSS) i bicampiona d'Europa Stuttgart (Alemanya, 1992). Participa amb les seves companyes en la cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics de Barcelona 1992. Posteriorment, es llicencia en INEF i participa al costat del combinat espanyol en els mundials de rugbi. En l'actualitat és professora a la Universitat Ramon Llull de Barcelona i a la Universitat Rovira i Virgili a Amposta (Tarragona) i vocal de la junta directiva de Club Gimnàstic de Tarragona. Va ser responsable d'Esports del Comitè Organitzador dels Jocs Mediterranis de Tarragona 2018 i ha estat recentment la persona encarregada d’oferir el pregó a les festes de Santa Tecla 2018.\nMONTSE MARTÍN (Lleida, 2 de desembre de 1974): Campiona del món Atenes 1991 (primera vegada que Espanya es proclama campiona del món, superant a la URSS) i bicampiona d'Europa Stuttgart (Alemanya, 1992). Participa amb les seves companyes en la cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics de Barcelona 1992. Després de la pràctica competitiva estudia disseny de moda i disseny gràfic. Realitza les il·lustracions de la sèrie de contes Olympia d’ Almudena Cid i és coautora del llibre Pinceladas de Rítmica al costat del seu germà, el músic professional, Manuel Martín.\nANA BAUTISTA (Santa Cruz de Tenerife, 13 de juny de 1972): El 1989 a la Copa d'Europa a Hannover, aconsegueix el primer or per a la gimnàstica espanyola, a més de una medalla de plata i dues de bronze; aquest mateix any és tercera en el campionat del Món celebrat a Sarajevo (Iugoslàvia, 1989). Després de deixar la pràctica competitiva estudia psicologia, i es vincularà a l'Equip Espanyol com seleccionadora nacional individual (1996-2000). Posteriorment, serà la coordinadora tècnica del conjunt espanyol en els jocs olímpics de Pequín (Xina) 2008. Des d’aleshores s’especialitza en psicologia clínica, educativa i de l’esport; col·labora amb diferents clubs nacionals en l’assessorament coreogràfic, tècnic i psicològic i, per últim, realitza el projecte «DanzaDare», basat en la dansateràpia, en què participen gimnastes tant en actiu com ja retirades.\nMANUEL MARTÍN: Coautor, al costat de Montse Martín, del llibre Pinceladas de Rítmica. Llicenciat en piano clàssic per l'ESMUC, ha creat diversos espectacles artístics, en els quals ha intervingut com a intèrpret, director i coreògraf. Ha col·laborat i col·labora regularment amb entrenadores i tècnics de tots els àmbits de la gimnàstica rítmica, en l'anàlisi musical i artístic d'aquest esport. Actualment és diplomat en Pedagogia Musical Orff per la San Francisco International Orff Course a San Francisco, CA (Estats Units).


El present avís legal (en endavant, el “avís legal”) regula l’ús del servei del portal d’Internet WWW.EDARASSESSORS.ES (en endavant, el “Web”) d’EDAR ASSESSORIA EMPRESARIAL, SL, amb domicili social a Roger de Llúria, 5, 2-1 de Barcelona amb CIF B65029076.\nAmb caràcter general les relacions entre EDAR ASSESSORIA EMPRESARIAL, SL amb els usuaris dels seus serveis telemàtics, presents al web, es troben sotmeses a la legislació i jurisdicció espanyoles.\nLes parts renuncien expressament al fur que els pogués correspondre i sotmeten expressament als Jutjats i Tribunals per resoldre qualsevol controvèrsia que pugui sorgir en la interpretació o execució de les presents condicions contractuals.\nL’usuari queda informat, i accepta, que l’accés a la present web no suposa, de cap manera, l’inici d’una relació comercial amb EDAR ASSESSORIA EMPRESARIAL, SL.\nEls drets de propietat intel·lectual del contingut de les pàgines web, el seu disseny gràfic i codis són titularitat d’EDAR ASSESSORIA EMPRESARIAL, SL i, per tant, queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra activitat que es pugui realitzar amb els continguts de les seves pàgines web ni encara que se citin les fonts, excepte consentiment per escrit d’EDAR ASSESSORIA EMPRESARIAL, SL. Tots els noms comercials, marques o signes diferents de qualsevol classe continguts en les pàgines web de l’empresa són propietat dels seus amos i estan protegits per llei.\nLa presència d’enllaços (links) a les pàgines web d’EDAR ASSESSORIA EMPRESARIAL, SL tenen finalitat merament informativa i en cap cas suposen suggeriment, invitació o recomanació sobre els mateixos.


Descobreixen que l'arsènic de les aigües de reg es transfereix als cultius, però els nivells detectats no suposen perill | Consumer\nDescobreixen que l’arsènic de les aigües de reg es transfereix als cultius, però els nivells detectats no suposen perill\nAquest element químic natural pot ser tòxic o no per a l'ésser humà depenent de la dosi i el seu origen\nInvestigadors de la Universitat de Valladolid (UVA) i de l’Institut de Recursos Naturals i Agrobiología de Salamanca (IRNASA-CSIC) han constatat que en les patates regades amb aigües riques en arsènic aquest element apareix fins a 35 vegades més que en els cultius que no les utilitzen. Els científics també han confirmat l’impacte que té l’aigua amb alt contingut en arsènic sobre plantacions de remolatxa, pastanaga i blat.\n“L’objectiu del treball que hem realitzat és conèixer l’impacte de les aigües subterrànies riques en arsènic sobre les terres i cultius de blat, patata, remolatxa azucarera i pastanaga”, va explicar al Servei d’Informació i Notícies Científiques (SINC) Amelia Moyano Gardini, professora de l’Escola Universitària d’Enginyeries Agràries del RAÏM i coautora de la recerca.\nPer dur a terme el treball, els científics van triar 23 parcel·les situades al sud de la província de Valladolid i nord de la de Segòvia, una zona agrícola coneguda per la presència d’arsènic en les seves aigües subterrànies (entre 38 i 136 micrograms/litre). Els investigadors van analitzar les concentracions d’arsènic a la terra i en els quatre vegetals, i van comparar les dades amb els recollits en tres zones de control irrigades amb aigua sense amb prou feines arsènic (5 micrograms/litre o menys).\nAcumulació en l’arrel\nEls resultats van confirmar que les concentracions d’arsènic, tant en el sòl (on es van aconseguir nivells de fins a 36 mil·ligrams/kg) com en les plantes, eren superiors en les parcel·les regades amb aigües riques en aquest element respecte a les zones de control. Els nivells d’arsènic dissolt en aigua van aconseguir en algunes mostres els 0,9 mg/kg, la qual cosa excedeix el límit de 0,04 mg/kg proposat per a ús agrícola.\nEn els cultius de patates els científics van trobar nivells d’arsènic 35 vegades superiors en les plantacions irrigades amb aigües amb arsènic, i en les remolatxes van aconseguir concentracions també elevades (entre 3,9 i 5,4 mg/kg). “L’arsènic s’acumula especialment en l’arrel d’aquests vegetals, probablement com un mecanisme de defensa”, apunta Moyano.\nLa investigadora aclareix que aquestes concentracions “ara com ara no són preocupants per a les persones que consumeixen els productes agrícoles de la zona”, però en l’estudi s’alerta que en el cas del blat es poden superen els límits establerts si es consumeixen més de 400 g al dia (o si es combina amb altres vegetals de l’àrea), la qual cosa pot representar un risc per a la salut.\nL’arsènic és un element químic natural que pot ser tòxic o no per a l’ésser humà depenent de la dosi i el seu origen. En els éssers vius es combina amb el carboni i l’hidrogeno per formar compostos orgànics d’arsènic, que en general no són nocius. En el medi ambient, no obstant això, aquesta substància es combina amb oxigeno, clor i sofre formant compostos inorgànics d’arsènic, considerats més tòxics.\nL’exposició perllongada a altes concentracions d’arsènic (durant més de 10 anys) pot produir arsenicosis, una malaltia els símptomes de la qual més freqüents estan relacionats amb alteracions en la pell, encara que en els casos més greus pot derivar en diversos tipus de càncer (com el de pell, pulmó i ronyó).\nEn la Unió Europea (UE) el nivell màxim d’arsènic permès en aigües per a consum humà és de 0,01 mg/l, una xifra que l’Organització Mundial de la Salut (OMS) recomana no superar. En totes les parcel·les analitzades en la recerca es van detectar més de 0,05 mil·ligrams d’arsènic per litre d’aigua (destinada al reg, no al consum), i en algunes fins a 0,136 mg/l.\nLa investigadora precisa que els alts continguts d’arsènic en les aigües subterrànies de la zona d’estudi no es deuen a una contaminació produïda per les activitats humanes, sinó a una anomalia geològica induïda per les característiques químiques de l’aigua dels aqüífers de la regió. Els responsables autonòmics de la Junta de Castella i Lleó estan treballant per pal·liar aquest problema.\naigües arsènic subterrànies


UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA: VUITÈ CONGRÉS DE L’UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA: Sessió inaugural\nVUITÈ CONGRÉS DE L’UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA: Sessió inaugural\nUCIDCAT.INFO Prat de Llobregat 16-12-2011\nAmb la projecció del vídeo del congrés anterior que va durar uns 10 minuts, el Sr. Mohamed El Ghaidouni president de la Unió de Comunitats Islàmiques de Catalunya (UCIDCAT) dona la benvinguda als congressistes i dona també les gràcies a tots els que van fer possible aquest congrés. Es guardona als convidats especials d’aquesta edició: la Sra. Khadija Moufid, presidenta de l’associació nacional ALHIDN guanyadora del primi ACHARIKA 2011 del voluntariat, i Sr. Francesc Torralba per ser nominat pel papa consultor del pontifici consell per la cultura.\nEl senyor Sr. Riaÿ Tatary, president d’UCIDE pren la paraula i menciona que la ensenyança islàmica requereix un seguiment rigorós per formar part d’una societat sensible, de la qual tots som components i que hem de portar a terme en un procés d’integració total.\nEs dóna la paraula al Senyor Xavier Puigdollers, director de la Direcció General d’Afers Religiosos. Agraeix la invitació d’UCIDCAT per assistir al congrés. Parla en nom del govern del qual n’és representant. S’ha mostrat interessat en veure la participació de la comunitat musulmana per formar part d’una societat equilibrada i harmonitzada. Ha insistit en que cada persona te el seu dret en creure en la seva pròpia religió amb una implicació social que uns valors de complicitat per empènyer endavant aquest moviment d’integració de ventall tan gran de costums, religions i cultures diferents.\nVa parlar també de Catalunya com a seu que rep una diversitat religiosa des de diferents punts del món. Comentava a més que en temps delicats, donar-se la mà per fer un gest d’adaptació cultural/religiosa en aquest tipus de debat/reflexió , per ajudar a trobar solucions oportunes per a la convivència.\n” Debatre, escoltar i enfocar el futur” han sigut les paraules amb les que el Sr. Puigdollers ha conclòs la seva intervenció de benvinguda.\nPublicado por UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA en 23:46


Un any miserable per als refugiats - Levante-EMV\nUn any miserable per als refugiats\nHa passat sense pena ni glòria mediàtica el recent fòrum mundial per als refugiats, celebrat a Ginebra, organitzat per l’Agència per als Refugiats (ACNUR) de l’ONU. Tanmateix, es tracta d’una crisi, amb 70 milions de persones desplaçades al món per diverses causes, que és sens dubte la major que ha viscut la humanitat en l’últim segle, si exceptuem les terribles conseqüències de les dues últimes guerres mundials. Asseguts a la taula, acompanyats per la família, la televisió en marxa i bones viandes per a menjar, sembla una mica difícil retrotraure’s a una realitat que afecta a 25 milions de persones que viuen en camps miserables, passant fred, fam i en condicions higièniques paupèrrimes. Sembla una cantarella solidària de nadal, però no, no és una cantarella de nadal, és una realitat per qual estan passant milers i milers de persones al món.\nÉs el cas del camp de Moria, a l’illa grega de Lesbos, on viuen amuntegades en condicions infrahumanes 15.000 persones en un lloc previst en principi per a 3.000. Es tracta del moll de l’os d’una situació que no ens permet mirar-nos a l’espill sense patir en carn pròpia el desassossec d’un greuge infame. Ho dic perquè la gent que fuig dels seus països no ho fa per gust ni per ganes de viatjar, un viatge gens recomanable, d’altra banda, sinó per fugir de països en guerra o situacions de violència més que contrastades (Síria, Estat Islàmic...)\nTancades les fronteres dels Balcans a causa de l’actitud hostil dels països de l’Est ( Txèquia, Polònia, Bulgària, Hongria, Romania, Eslovàquia), Grècia ha recollit prop de 40.000 persones amuntegades en camps de refugiats en cinc illes. Una situació que les ONG han denunciat reiteradament. I la veritat és que el mesquí fracàs de la política de repartició de quotes de la Unió Europea ha convertit esta solució en una pantomima hipòcrita i filibustera. I no cal ni parlar dels migrants morts al Mediterrani: 18.000 persones en els últims sis anys. I no cal ni parlar dels camps de refugiats del Líbia, un país sense estat, a mercè dels clans i els senyors de la guerra, que és l’encarregat de vigilar la frontera marítima europea. I què passa amb els refugiats llatinoamericans i el mur de Donald Trump? I les crisis migratòries en països centreamericans com El Salvador, Hondures i Veneçuela?\nEn fi, sense comentaris. La qüestió és que acaba l’any i si analitzem este problema arribarem a la conclusió que és una autèntica vergonya la impotència que ha demostrat fins ara Occident per a resoldre, amb eficàcia, generositat i magnanimitat, una crisi humanitària de dimensions mundials. A Ginebra, on assistiren caps d’estat i de govern, representants de la societat civil i sector privat, es van acordar una sèrie de compromisos i l’Alt Comissionat de l’ONU, Filipo Grandi, no podia ocultar certa satisfacció, malgrat tot. Grosso modo, el Banc Mundial es va comprometre a gastar 2.200 milions de dòlars per a donar suport als països i les comunitats d’acollida dels refugiats, i el sector privat podria invertir 250 milions més en la creació de llocs de treball. Mesures insuficients, però positives a pesar de la peremptòria situació de milers i milers de persones, famílies senceres amb fills i filles menuts, o joves i menors no acompanyats, que passaran el nadal en camps de refugiats a l’espera d’una alternativa decent a les seues vides que mai no arriba.\nMalauradament, han crescut com a fongs, francament execrables, hostils i capciosos, partits xenòfobs i racistes d’extrema dreta a la Unió Europea que s’han dedicat a carregar les tintes de tots els problemes sobre els més dèbils, és a dir, sobre les persones que demanen asil i seguretat. Hi haurà estratègia política més repugnant? És que no hem tingut prou amb el nazisme i el feixisme i els milions i milions de morts que el discurs de l’odi ha causat a Europa i arreu del món? Decididament, el 2019 ha sigut un any miserable per als 25 milions de refugiats que segons dades d’ACNUR hi ha actualment al món.


M’encanta estar envoltat de gent gran. T’expliquen les seves aventures de quan eren joves, en tenen un cabàs ben ple d’experiències. En saben un pou de les coses de la vida i, sempre n’aprens alguna per anar pel món. Però el que més m’agrada d’estar amb ells és per sentir-me jove. Si estem a la piscina i em poso a nedar, sóc el més ràpid; si estem al parc i es tracta de passejar, sóc el més àgil. Pujar, baixar escales, no hi ha qui em guanyi. Ja m’enteneu, quan estic amb gent de la tercera edat, em satisfà saber que posseeixo la millor marca.


fallas - La premsa internacional invadeix la Ciutat de l' Artista Faller\nLa premsa internacional invadeix la Ciutat de l' Artista Faller\nUn grup de 80 periodistes, de 20 nacionalitats diferents, que han vingut a la nostra ciutat a la Fira Cevisama i Hàbitat, es van desplaçar, la nit del passat dimarts, fins a la Ciutat de l'Artista Faller. La visita constava de dues parts: visita al Museu de l'Artista Faller i al taller de Manolo García.\nAl Museu Faller, els va acompanyarr la seua directora, Pilar Lluna, i la directiva del Gremi MªJosé Lluna. Al taller, els esperava l'artista, Manolo García i la Fallera Major de València, Alicia Moreno, vestida de valenciana.\nLes tècniques de l'artista faller, els ninots indultats…ajudaven a resoldre, de forma pràctica, algunes de les preguntes que els periodistes feien durant la visita.\nLa falla municipal així com el ninot que l'artista ha portat a l'exposició, van acaparar totes les mirades. A més, els periodistes, no van dubtar a fotografiar-se amb Alicia, ja que van quedar molt sorpresos per la complexitat i riquesa de la indumentària valenciana, així com el pentinat o les joies típiques de l'orfebreria valenciana.\nDesprés de la visita, els convidats es van dirigir a l'edifici Veles e Vents per a gaudir d’un sopar còctel, al qual van assistir entre altres, Joan Calabuig, Vicealcalde de la ciutat de València i el Director de Turisme València, Antonio Bernabé. Tots dos, van aprofitar l'ocasió per a agrair-los la seua visita, on es va sumar Alicia Moreno, amb un brindis per a convidar-los a descobrir la setmana fallera i la festa de les Falles. Tant la Fallera Major de València com el Vicealcalde, van expressar els seus agraïments tant en anglès com en castellà.\nTurisme València i la Delegació de Promoció de Junta Central Fallera encapçalaven la comitiva perquè la visita fóra un èxit, a més van animar als visitants a compartir l'experiència amb dos etiquetes: #FallesUNESCO i #València.


Avís Legal | Observatori del Turisme a Barcelona: ciutat i regió\nHome - Avís Legal\nAquest és el web de l’Observatori del Turisme a Barcelona: ciutat i regió (OTB), una plataforma integrada per l’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Cambra de Comerç de Barcelona i el Consorci Turisme de Barcelona. El web:\nBusca proporcionar informació actualitzada en matèria d’informació estadística del turisme, coneixement i intel·ligència de mercats de la ciutat de Barcelona i la resta de la demarcació de Barcelona.\nL’actualització de la informació facilitada per tercers és responsabilitat de la persona o entitat proveïdora. L’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Cambra de Comerç de Barcelona i el Consorci Turisme de Barcelona vetllaran perquè els proveïdors d’aquesta informació en garanteixin l’actualització i el respecte segons la normativa vigent.\nL’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Cambra de Comerç de Barcelona i el Consorci Turisme de Barcelona permeten reutilitzar la informació difosa per mitjà d’aquest web amb les condicions següents:\nNo donar a entendre que l’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Cambra de Comerç de Barcelona i el Consorci Turisme de Barcelona, patrocinen o donen suport a l’activitat en la qual es reutilitza la informació.\nEn tots els casos, la possibilitat de reutilitzar informació queda limitada per la necessària protecció d’altres drets, béns o interessos d’acord amb el que la legislació vigent estableix. En particular, qualsevol acte de reutilització de la informació continguda en aquest web ha de garantir la protecció del règim de propietat intel·lectual.\nEn concret, la reutilització d’obres i prestacions protegides pel règim de propietat intel·lectual queda subjecta als termes de la llicència de propietat intel·lectual que s’hagi establert en cada cas. Queda prohibida la reutilització d’obres i prestacions de les quals s’hagi indicat la reserva dels drets de propietat intel·lectual.\nL’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Cambra de Comerç de Barcelona i el Consorci Turisme de Barcelona són els titulars dels drets de propietat intel·lectual de les obres i prestacions que integren el web, o bé en tenen la cessió d’ús. Això inclou el disseny gràfic i el programari, com també les imatges i els enregistraments que s’hi contenen. Més enllà de compartir els continguts textuals, tal i com es permet i fomenta, la reutilització o transformació d’altres obres i prestacions, requereix l’autorització del titular.\nLes marques, noms comercials i signes distintius que poden aparèixer en aquest web poden estar protegits per règims de propietat industrial i pertanyen als titulars respectius. En queda prohibit l’ús que no tingui l’autorització del titular o que no estigui emparat per la llei.\nEl web és present a diferents xarxes socials i plataformes. Quan accediu a qualsevol d’aquestes o altres xarxes heu de tenir en compte que les condicions d’ús aplicables són les que cada plataforma té establertes, les quals no estan determinades pels propietaris d’aquest web.\nL’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Cambra de Comerç de Barcelona i el Consorci Turisme de Barcelona assumeixen, d’acord amb la legislació vigent, la responsabilitat pels continguts d’aquest web que hagin estat elaborats per ells. Pel que fa als continguts subministrats per usuaris i tercers, hi són d’aplicació les exclusions de responsabilitat previstes als articles 13 a 17 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic. En particular, pel que fa als continguts enllaçats, s’aplica l’exclusió de responsabilitat de l’article 17 de la llei esmentada.\nEls titulars del web no responen del mal ús que els usuaris puguin fer dels continguts del web. Tampoc es fan responsables de les dificultats d’accés que hi pugui haver per accedir al portal ni del mal funcionament d’aquest que sigui atribuïble a causes alienes.


Educació Física a l'Escola Frederic Godàs: 2008\nEls jocs tradicional a la Plaça St. Joan\nSi voleu saber més coses sobre els diferents jocs tradicionals que vam realitzar, entreu aquí i mireu....\nPublicat per raul a 8:17 Cap comentari:\nTaller de jocs tradicionals a la Plaça St.Joan\nEls alumnes de tercer vam anar el divendres 23 d'Octubre a la Plaça St. Joan, on vam realitzar un taller de jocs i esports tradicionals. Vam conéixer i jugar a 30 jocs diferents, entre els quals alguns ja hi havíem jugat a classe d'Educació Física i d'altres que no els coneixíem de res. Ens van explicar que alguns jocs es remuntaven a l'Edat Mitjana.\nPublicat per raul a 19:43 Cap comentari:\nExposició de jocs tradicionals\nL'altre dia vam anar a visitar una exposició molt interessant de jocs populars al hall del pavelló poliesportiu de l'INEF. Vam tenir el gran privilegi d'estar amb el Pere Lavega professor de l'INEF i tota una eminència amb el tema dels jocs populars. Ens va explicar la història, anècdotes i jocs d'aquesta exposició.\nSi la voleu anar a veure estarà exposada del 15 al 30 d'otcubre al hall del pavelló poliesportiu de l'INEFC-Lleida. I si no podeu, aquí us deixem una petita mostra d'aquesta exposició tant bonica.\nPublicat per raul a 17:08 2 comentaris:\nTenim companyia a les classes d'EF!\nDes de ja fa uns dies tenim la companyia de l'Albert i el Jordi a les classes d'Educació Física. Aquestos nois són estudiants de la Facultat de Ciències de l'Educació i estan fent les pràctiques a la nostra escola. Estem molt contents de que estiguin amb nosaltres ja que ens ajuden molt i ens ho passem molt bé amb ells!\nPublicat per raul a 14:54 Cap comentari:\nContinuem amb els jocs populars!\nContinuem treballant i jugant amb els jocs populars. Mireu aquí tenim més jocs que hem treballat...\nCada dia aprenem jocs nou i ens ho passem molt bé!\nJuguem als jocs populars!\nHem fet un treball de recerca dels jocs als que jugaven els nostres avis/àvies i pares/mares quan eren petits. Després de treballar-los hi hem jugat.\nPublicat per raul a 18:06 Cap comentari:\nTreballem els Jocs Populars\nEls alumnes del Frederic Godàs estem treballant els jocs populars en el Projecte "Jugant com sempre" amb les escoles del CEIP Mosteiro de Caaveiro (Galícia) i el CP Sant Ciriac (Ibiza) dins d'un Projecte Comú.\nVoleu conèixer més coses? Doncs mireu...\nPublicat per raul a 16:38 Cap comentari:\nMaterial d'Educació Física\nRecordeu que a les classes d'Educació Física cal portar:\nPublicat per raul a 1:03 Cap comentari:\nBenvinguts al nou bloc d’Educació Física!\nEn aquesta pàgina us anirem explicant què és el que fem durant les classes d’Educació Física els i les alumnes del Frederic Godàs. Esperem que us agradi!!\nPublicat per raul a 23:44 3 comentaris:


Holiday home rue du portail Levis Vença França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVence Centre, Vença, França - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home rue du portail Levis\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Vence, Holiday home rue du portail Levis és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home rue du portail Levis asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home rue du portail Levis.


L’Ajuntament estrena un espai web de participació ciutadana\nInici » Actualitat » Notícies » L’Ajuntament estrena un espai web de participació ciutadana\nTEMES: Obert i innovador,Persones,Entitats i teixit associatiu, Participació ciutadana\nPer conèixer els diferents processos i òrgans participatius\nUn dels processos oberts actualment és el dels pressupostos participatius.\ndijous, 6 juliol, 2017 - 12:15\nL’Ajuntament ha estrenat un nou espai web de participació ciutadana, on la ciutadania pot informar-se sobre els diversos òrgans de participació, així com dels processos que es desenvolupen a la ciutat i participar-hi.\nEn aquest espai, entitats i associacions també tenen el seu lloc, amb la voluntat de fer-les visibles i posar en valor les seva feina i activitats. També hi ha un espai destinat al portal de bon govern i transparència.\nEl nou web de participació de l’Ajuntament és una eina municipal posada al servei de la ciutadania per donar a conéixer els espais de debat i disseny col·lectiu existents a la ciutat, així com els processos participatius que es generen.\nDilluns passat es van posar en marxa els primers pressupostos participatius de la ciutat, els pressupostos participatius, un mecanisme a través del qual la ciutadania pot proposar i decidir actuacions de manteniment de l’espai públic, per valor d’un milió d’euros anual, fins a 2019, que ha de realitzar l’Ajuntament.\nD’altra banda, al setembre, s’obrirà un procés participatiu amb les entitats i associacions de la ciutat inscrites a la 15a Mostra d’Entitats per dissenyar-ne conjuntament els nous espais, aprofitant la seva nova ubicació a la Granja de la Ricarda.


Avui, Dia Mundial de la Lluita Contra la Depressió | Ràdio Pineda\nAvui, Dia Mundial de la Lluita Contra la Depressió\n13 January 2022 - Submitted by MJH\nEnviat per MJH el 13 January 2022\nEl Departament de Salut continuarà reforçant aquest any els programes de col·laboració dels centres de salut mental amb l’atenció primària, per ajudar a detectar de manera precoç els casos de trastorn depressiu i d’ansietat. Així ho ha anunciat la Generalitat amb motiu del Dia Mundial de la Lluita Contra la Depressió, avui, 13 de gener. L’impacte de la pandèmia de la COVID-19 en la salut mental és un dels indicadors de salut més rellevants. L’any 2020, una de cada quatre persones ateses als Centres de Salut Mental d’Adults a Catalunya va ser per depressió, dades que concorden amb els estàndards internacionals.\nAmb motiu del Dia Mundial de la Lluita Contra la Depressió aquest 13 de gener, els comptes de les xarxes socials del Departament de Salut transmeten el missatge que es tracta d’una malaltia que pot afectar qualsevol persona. De fet, es calcula que una de cada cinc dones, i un de cada deu homes, patiran depressió al llarg de la vida.\nAtenció a l'Alt Maresme a la Salut Pública\nPer ser atès pels professionals de Salut Mental de la xarxa pública de Salut cal ser derivat a través del metge o metgessa de capçalera; o de pediatria en els casos d'infants i adolescents. Un cop derivats a psiquiatria, alguns ambulatoris tenen consulta, com és el cas de Pineda. També els pacients es deriven al centre de Salut Mental d'Adults de Calella, que dóna servei a tot l'Alt Maresme.\nEn el cas d'urgències de salut mental, hi ha atenció als Hospitals de Calella i Mataró. Si es tracta de menors de 18 anys, per urgències de psiquiatria infantil i juvenil, cal anar directament a l'Hospital de Mataró.


La piscina municipal no obrirà aquest estiu | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nLa piscina municipal no obrirà aquest estiu\nTenint en compte la situació generada per la Covid-19, l’equip de govern de l’Ajuntament de la Bisbal del Penedès ha pres la decisió de no obrir la piscina municipal davant la impossibilitat d’assumir, amb totes les garanties, les mesures que s’han indicat des de les autoritats sanitàries.\nPer a l’equip de govern «és prioritari garantir la seguretat de la ciutadania i, des que va començar la crisi sanitària, hem treballat per prevenir la propagació de la Covid-19 al municipi amb diferents mesures i accions».\nExpliquen que «durant les darreres setmanes hem estat avaluant la possibilitat d’obrir la piscina municipal de la Bisbal però, finalment, hem decidit no fer-ho. Els membres de l’equip de govern pensem que les mesures proposades per les autoritats sanitàries poden ser les adequades per evitar els rebrots però considerem que portar-les a la pràctica és summament complicat, ja que no podem controlar allò que fa cada persona de forma individual. Així, davant l’impossibilitat d’establir uns mecanismes de control que assegurin el compliment de les mesures amb el rigor que caldria i tenint en compte el dèficit econòmic que causaria el fet d’obrir implementant totes les mesures que s’exigeixen des de les autoritats sanitàries, hem decidit no obrir la piscina municipal aquesta temporada».\nLes mesures que s’haurien d’implementar inclouen un aforament limitat al 30%, l’obertura a través de cita prèvia per organitzar horaris per torns, controlar la temperatura de totes les persones a l’accés, incorporar un sistema de neteja i desinfecció del calçat dels usuaris, el manteniment de dos metres de distància entre els usuaris a dins i a fora de l’aigua i la desinfecció continuada dels espais i zones de contacte habitual (com ara les escales de les piscines).\nDes de l’Ajuntament de la Bisbal del Penedès consideren que «és prioritari garantir la seguretat sanitària dels usuaris d’aquestes instal·lacions i, davant del possible risc de contagi per Covid-19, hem pres la decisió de no obrir aquest equipament».\nQuant a les entrades dels talonaris que conserveu de l’any passat, informen que les podreu utilitzar l’estiu de l’any vinent.


Després del recent llançament d’OKChain, la nostra cadena pública comercial descentralitzada, també hem anunciat el seu testimoni original, OKT. Amb interessos mundials significatius cap a aquest nou testimoni, hem ordenat algunes de les preguntes més freqüents per ajudar-vos a comprendre la seva singularitat, així com les diferències entre OKT i OKB..\n1 Estan OKT & OKB el mateix? És OKT una moneda de forquilla d’OKB?\n2 OKT afectarà el preu d’OKB?\n3 Per què hem de crear OKT?\n4 Passos futurs per millorar el valor d’OKB\n5 Avantatges per als titulars d’OKB\nEstan OKT & OKB el mateix? És OKT una moneda de forquilla d’OKB?\nNo, NO són el mateix. OKT & OKB són fonamentalment dues fitxes diferents amb funcions completament diferents.\nEl nou OKT emès és el testimoni natiu d’OKChain que actua com el testimoni base del consens DPoS d’OKChain. Primer es publicarà en el seu bloc de gènesi i, posteriorment, es produirà un número addicional de l’1-5% cada any.\nOKB és el testimoni d’utilitat d’OKEx que admet el desenvolupament de l’ecosistema OKEx. El 2018 es va completar una emissió única de 300 milions d’OKB i no hi haurà cap altra emissió en el futur. A la part superior de la seva recompra & esquema de cremades, s’acaba el pla d’emissió d’un total de 700 milions d’OKB. Per tant, OKB s’ha convertit en el primer testimoni de plataforma completament circulat del món i entrarà a la deflació.\nOKT afectarà el preu d’OKB?\nLa resposta és no. I els seus preus estaran determinats per diferents conjunts de factors.\nEl preu OKT es basa en el desenvolupament de l’ecosistema OKChain, incloses les aplicacions DEX, DeFi i el seu desenvolupament futur.\nEl preu d’OKB ve determinat pel rendiment empresarial d’OKEx, el desenvolupament de la infraestructura de l’ecosistema, l’ampliació dels seus canals comercials, així com el sistema de recompra i gravació d’OKB. Aquí teniu els detalls:\n• Desenvolupament d’infraestructures ecosistèmiques: L’expansió dels escenaris d’aplicació interns i externs d’OKB. En aquest moment, hi ha 11 casos d’ús d’aplicacions internes i 32 externs.\n• Ampliació de canals de negociació: Hem obert portes d’accés fiduciari per a vuit divises principals, inclosos el dòlar nord-americà, l’euro, el won coreà, la rupia indonesia i el dong vietnamita..\n• Esquema OKB Buy-back i Burn: L’emissió total d’OKB és de 300 milions, dels quals 13.978.364 OKB ja s’han cremat. L’import actual circulant és de 286.021.636 OKB. OKB no té cap emissió més i és el primer testimoni de plataforma completament difós al món.\nPer què hem de crear OKT?\nOKChain adopta el mecanisme de consens DPoS, que requereix un token natiu per funcionar.\nA més, la naturalesa de l’ecosistema OKChain i l’ecosistema OKEx són molt diferents, la primera és centrada en la tecnologia i la segona, centrada en el comerç. Per servir i mantenir millor l’ecosistema altament autònom d’OKChain, cal una emissió contínua del seu testimoni natiu, així com un sistema d’incentius flexible..\nNo obstant això, com que hem de mantenir el nostre objectiu de continuar la deflació d’OKB i evitar diluir el valor d’OKB per protegir els interessos a llarg termini dels seus titulars, no podem utilitzar OKB per ser el testimoni natiu d’OKChain. És per això que vam crear OKT com a testimoni natiu d’OKChain.\nPassos futurs per millorar el valor d’OKB\nAmb el nou testimoni publicat, no deixarem mai de desenvolupar el nostre ecosistema OKB i d’ampliar l’abast dels casos d’ús, que ja cobrien carteres, serveis financers i de préstecs, seguretat de la xarxa, viatges, estil de vida, serveis públics i molt més.\nA més, afegirem més canals de negociació i dipòsit. Ara mateix, hem obert portes d’entrada fiat per a una gran quantitat de divises principals i hem cotitzat OKB en desenes d’intercanvis criptogràfics importants amb més de 40 parells de negociació contra les principals monedes disponibles als mercats..\nPer últim, continuarem perfeccionant l’esquema OKB Buy-back i Burn. Com es va esmentar, cremarem els 700 milions d’OKB no emesos i no conservarem cap OKB. Tots els OKB cremats i que es cremen provenen completament del mercat secundari.\nAvantatges per als titulars d’OKB\nCom a mostra d’agraïment a la nostra comunitat d’OKB pel seu increïble suport, assignarem el 100% del bloc de gènesi OKT a tots els titulars d’OKB segons els seus fons d’OKB. En el futur, tant OKB com USDK es migraran des de la xarxa Ethereum ERC-20 a la xarxa principal OKChain. Un cop estigui activa la xarxa principal OKChain, estarà disponible la negociació OKT. És a dir, els titulars d’OKB tindran la possibilitat de participar en la governança d’OKChain i convertir-se en supernode.\nTot i que OKB i OKT són diferents en molts aspectes, seran inseparables a OKChain. OKT no només admet el desenvolupament d’OKChain, sinó que també potencia el desenvolupament de l’ecosistema OKB.\nDesprés del recent llançament d’OKChain, la nostra cadena pública comercial descentralitzada, també hem anunciat\n[Aquest article s’ha actualitzat el 18 d’octubre de 2018, especialment per reflectir la llista


Volta a Catalunya: talls de circulació al Pla de l'Estany - Diari de Girona\nDiari de Girona » Comarques » Alp\nVolta a Catalunya: talls de circulació al Pla de l'Estany\nLa cursa suposarà problemes a la variant de Banyoles aquest dimarts\neva batlle banyoles 21.03.2017 | 09:39\nUna imatge de la passada edició de la Volta a Catalunya quan travessava la població de Vidreres ddg\nLa Volta Ciclista a Catalunya pot provocar problemes de trànsit a les comarques de Girona a partir d'aquest dimarts.\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) com cada any en col·laboració amb la Divisió de Trànsit dels Mossos d´Esquadra, ha establert un dispositiu especial de trànsit amb motiu de la 97a Volta Ciclista a Catalunya per garantir un bon desenvolupament de la prova esportiva i minimitzar els efectes que la cursa ciclista pugui tenir en els usuaris de la xarxa viària.\nA la demarcació de Girona això es traduirà aquest dimarts en canvis de la circulació sobretot a la C-66, a la variant de Banyoles. Es córre la segona etapa a Banyoles. Les afectacions seran entre les tres menys deu minuts de la tarda i les cinc de la tarda.\nC-66, punt quilomètric 45, sortida de Banyoles i Vilavenut. Es tancaran les sortides de la carretera C-66 cap a Banyoles i Vilavenut en tots dos sentits. Els vehicles que circulin per la C-66 per aquest punt no podran agafar cap sortida per accedir a la carretera GIV-5132.\nC-66, punt quilomètric 48, sortida Fontcoberta i Banyoles. Es tancaran les sortides de la carretera C-66 cap a Fontcoberta i Banyoles en tots dos sentits. Els vehicles que circulin per la C-66 per aquest punt, en ambdós sentits, no podran agafar cap sortida per accedir a la carretera GIP-5121.\nC-66, punt quilomètric 50,5, sortida de Banyoles Oest. S´informarà als usuaris de la via que les sortides cap a Banyoles per la C-150a són exclusivament pels veïns de la zona. Els vehicles que circulin per la C-66 per aquest punt, en ambdós sentits, no podran agafar cap sortida per accedir a la carretera C-150a que serà exclusiva pels veïns de la zona.\nDimecres, la Volta Ciclista a Catalunya es trasllada en comarques del Pirineu gironí. Es tracta de la tercera etapa de la cursa, que transcórrer entre Mataró i la Molina (Alp). Les hores d'afectació són entre les dotze menys vint del migdia i dos quarts de sis de la tarda. Però al tram gironí, la cursa hi passarà a partir de les dues de la tarda i suposarà les següents afectacions viàries:\nA la C-17 a Ripoll, entre les 14:08 i les 14:39 hores\nA la N-260, el tram entre Ripoll i Toses quedarà afectat entre les 14:39 i les 15:20 hores\nLa GIV-4016 entre les 15:20 a les 15:50 hores, en el tram entre Toses - La Molina\nI la GI-400 pel recorregut La Molina-Alp-Masella-La Molina patirà afectacions entre les 15:50 i les 17:22 hores\nEn cas de coincidència d´un desplaçament en vehicle amb alguna de les etapes de la Volta, el Servei Català de Trànsit recorda cal extremar la precaució, no envair en cap moment els trams tancats de la cursa senyalitzats per a ús exclusiu dels participants, i seguir les recomanacions i indicacions dels agents de Mossos d´Esquadra i també del personal encarregat i responsable de la prova.


Neuràlgia del trigemin: Diari de campanya: setembre-octubre 2015\nDiari de campanya: setembre-octubre 2015\nNo m’agafa gaire de sorpresa. La nit del 28 al 29 de setembre –just un mes després de l’última punxada, que va ser el 28 d’agost–, diria que hi ha una minipunxada a la nit, que em desperta. En aquestes circumstàncies de mig son és difícil de saber què ha passat, perquè tampoc ha sigut un dolor fort, però com sempre ho deixo registrat per si de cas.\nDeia que no m’agafa gaire de sorpresa perquè els últims quinze dies els mals rotllos han estat bastant constants. Procures no pensar-hi, però el fet que tinguis la sensació que la pell de la cara es tesa com la d’un tambor, i això moltes hores cada dia i facis el que facis, doncs no convida a ser gaire optimista. El metge ja em va dir que tot això eren manifestacions de la NT. Per sort, no doloroses. Però era inevitable que un dia o un altre...\nDe tota manera, després d’aquest avís nocturn continua la pau. Fins al dia 18 d’octubre, que al vespre, assegut i sense fer res, jo diria que estant immòbil en aquell moment, hi ha una descàrrega forta, dolorosa, a la part superior de la galta, molt a prop de l’ull, que s’estén a la part superior del crani. Aquest cop sí que m’ha agafat bastant de sorpresa, francament. No hi havia hagut avisos previs de cap mena. Posats a buscar raons, la vigília va ser un dia de bastant tràfec, però no sé si això serveix de res. Em quedo sense saber què fer. Ho dic al metge o n’espero una altra?\nN’he esperat una altra i no ha trigat: el dia 21. També en un moment de pausa, sense fer res. Escric al metge i li proposo afegir topiramat al còctel –és el que em recomana des de fa temps el metge de capçalera, perquè diu que totes les altres coses ja les he provat. A veure què diu.\nA l’hora de dinar, i després, es multipliquen les punxades. Més o menys suportables; doloroses però encara no són descàrregues d’aquelles. Ara bé, són moltes, potser trenta en menys d’una hora. Quan torno a l’ordinador ja tinc resposta del metge: no s’ha demostrat que el topiramat sigui efectiu contra la NT, diu, i insisteix que prengui baclofèn. Baixo a la farmàcia, en compro i en prenc de seguida, juntament amb un comprimit de dexketoprofèn (analgèsic). Però, de fet, ja havien disminuït molt les punxades abans de prendre tot això nou: interpreto que el que ha fet efecte ha sigut la medicació ordinària presa durant el dinar (400 mg de carbamazepina i 100 de lacosamida). Veurem què passa al vespre.\nDe moment, el que passa a mitja tarda és que comencen les nàusees, fortes, causades pel baclofèn, com ja em va passar fa dos anys i mig, tot i que llavors no va quedar demostrat que el baclofèn fos la causa de les nàusees, perquè es van ajuntar moltes coses alhora. Però el fet és que en vaig deixar de prendre en poques setmanes. En fi, avui sí que és un fet real i comprovable. Que m’aguanti, diu el metge. Doncs res, a veure si ho aguanto. I esperem que no duri gaires dies, perquè les nàusees sí que em tomben.\nI no, les nàusees no duren dies. Però sí que s’allarguen el dies de crisi, amb punxades periòdiques, ara aïllades, ara unes quantes de seguides, fins que m’adono que haig de reduir al mínim l’activitat, el moviment, la parla. I menjar amb molta cura, i tornar a tota una sèrie de mesures de prudència que ens porten a fa temps, bastant temps, més d’un any i mig. Tornem a les mateixes.\nPerò amb el dexketoprofèn vaig tirant; de moment no em cal passar a analgèsics majors –fentanil, morfina– perquè no són atacs continus, són aïllats –de vegades dos o tres junts, però no més–, i, tot i que fan bastant mal, no són incapacitants, no paralitzen –la majoria; n’hi ha algun de tant en tant que sí que és fort.\nI torno al desànim i a la depressió i a les preguntes i...\nFins quan? Quan veurà el metge que amb medecines no fem res? Si ja les he provat totes!\nNo seré jo qui li digui, però, que em porti a la sala d’operacions. Un metge que no es decideix a operar-te, tot i els antecedents que ja coneix perfectament, a mi em fa molt de respecte. No vull ser jo qui digui: “Prou! Anem al quiròfan!” Mentre jo pugui i ell vulgui, aguantaré. O intentaré aguantar. Això sí, no descarto un ingrés, i que m’endollin el que sigui durant uns dies, si això va a més. De fet, li pregunto com caldria fer aquest ingrés, perquè no en sabia els detalls, i m’ho explica amb exactitud. Em dóna bastanta tranquiŀlitat saber-ho: anar a urgències de Bellvitge i demanar per qui estigui de guàrdia de neurologia i el mateix metge meu li tindrà explicades les instruccions.\nEl dia 23 octubre 2015 arribo al màxim: unes seixanta-setanta punxades, pel cap baix –també alguna descàrrega forta de tant en tant. Segurament més, però és fàcil descomptar-se, hi ha molts moments que no penses en res més que en el dolor, que es va repetint de manera regular o irregular, amb moviments o sense, de manera que les punxades que et podrien semblar suportables se’t van fent cada cop més insuportables. Sobretot a la tarda, que és una pauta que es va repetint tots aquests dies: les tardes són més productives.\nEl dia 24 baixem a unes trenta, com el 25. Són dies –cap de setmana– de molta quietud. No enraono. Menjo amb moltíssima cura, tot molt líquid per no haver de mastegar. Em moc com una serp, evitant les sotragades més menudes.\nDilluns 26 vaig a treballar i em costa d’anar-hi, però hi ha hagut només dues punxades a les primeres hores del matí, hores clau. Penseu que la higiene personal és un dels moments més perillosos del dia: rentar-se la cara inclou mullar-la, ensabonar-la, esbandir-la i eixugar-la, quatre situacions de contacte directe i màxim risc; raspallar-se les dents també és força complicat, m’hi estic si fa no fa un quart d’hora.\nAquest dilluns torna a haver-hi unes vint-i-cinc o trenta punxades –com sempre, amb alguna d’aquelles descàrregues paralitzadores de tant en tant– bastant concentrades abans de dinar –potser unes dotze o quinze–, segurament perquè des de les sis del matí no he pres dexketoprofèn, l’analgèsic que hauria de prendre cada sis hores.\nDimarts 27 baixem a sis-vuit, igual que dimecres 28. I dijous 29 fem el mínim d’aquesta etapa: cinc, totes provocades i relativament fluixes. Em poso gairebé content. Sempre n’hi ha una, però, de benvinguda en el moment de llevar-me, suposo que per la descoordinació de moviments que em caracteritza quan encara estic pensant què és aquest soroll tan desagradable i qui sóc jo i què faig aquí i d’on venim i a on anem i tot plegat. Divendres 30 pugem una mica –deu–, algunes a l’aleta i la punta del nas –amb una de bastant forta– i no a la mandíbula o la part superior de la galta, que és on han sigut la majoria de tots aquests dies.\nDissabte 31 l’hem començat bé: només la punxadeta de benvinguda del dia i de moment, a mig matí, cap més, ni tan sols a la dutxa.\nEl resum d’aquests dos mesos. Hi ha hagut tretze dies de crisi –no sé fins quan s’allargaran, però m’agradaria pensar que vaig de baixa– i, si hem de fer cas al metge, el suplement de baclofèn està funcionant –totes aquestes drogues sempre els costa uns dies acabar de fer-se càrrec de per a què han estat creades i per a què han estat introduïdes en aquell cos. És molt poca quantitat –20 mg/dia–, però ell pensa que serà suficient. De vegades provoca nàusees, però no hi ha hagut vòmits, tot i que alguna vegada a punt a punt. Si no hem de fer cas al metge, vol dir que estem acabant de passar –Déu m’escolti– una crisi atzarosa perquè a la bèstia li rota ara deixar de passejar-se per fora del cau.\nI quan vegem el metge de nou cara a cara –els contactes d’aquests dies han estat per correu– parlarem de què farem la pròxima vegada. Em temo que em dirà que apujarem el baclofèn. I allavonses sí que tindrem grans vomitades, espectacle assegurat. Aneu comprant entrades.\nImatge presa de Rate My Vomit\nAl final del dia 31, han estat onze les punxades de la jornada. Estem estancats.\nEnviat pel vigilant a 12:02\nEtiquetes dietari, medicaments, neuràlgia del trigemin