CONFINATS PEL CARRER. VINÇÀ I LA TOPONÍMIA URBANA (carrers, 33) - Imatgies. Els dictats de la natura\nJesús Bernat Agut 16 març 2020 14 juliol 2020\nVinçà és un poble del Conflent, a la Catalunya Nord, que vam visitar recentment. Sobre la informació general de Vinçà mireu la wikipèdia\nDins el projecte “Lingüistes pel carrer“, que compartim amb Àngela Buj Alfara,\nencara ens quedaven carrers dels lexicògrafs i gramàtics per fotografiar, com ja vam comentar a “Lingüistes pel carrer ben al nord“\nI ara, casolans per força d’aquest CV (bon moment per reivindicar País Valencià i abandonar comunitats), reivindiquem el carrer, els carrers i les seues retolacions. I és que el nucli antic de Vinçà té topònims que podríem incloure, com veureu, a moltes de les entrades que hem dedicat a la retolació de les vies urbanes.\nAl Maps podeu localitzar el poble i descobrir-ne una retolació híbrida (carrer Nou, carrer Vell, rue de l’Église o rue de l’Estudi) que no respon del tot a la realitat que hi vam trobar. Pel que vam observar, hi havia una retolació en francès que havia estat complementada (més que no substituïda) per una de nova, en català.\nPel que fa a la llengua, ja sabem que França, mestra del centralisme, presumeix d’un eslògan universal que no sol respectar en allò de l’egalité. Per això, volem destacar aquest poble que junt a la Mairie reivindica una Casa de Vila i, gràcies a la liberté, pot penjar una llacet groc al balcó.\nLa senyera és un altre element, al costat de les banderes de França i Europa. Ara, però, els han inclòs tots dins un Pays Occitan (com ja vam observar en les matrícules dels cotxes), una manera més de desfer, amb molta fraternité, la identitat de la Catalunya Nord.\nAbans d’entrar a la part medieval, on havíem de trobar el nostre lingüista, vam comprovar la presència de les retolacions repetides en molts del pobles francesos: una avinguda per a Charles de Gaulle i una plaça de la República. Ens va alegrar d’allò més, això sí, la llengua i el disseny acurat del taulellet.\nI ben aviat vam trobar un carrer que ja ens parlava de l’eixample primer i també del llibre del professor Rosselló sobre les viles planificades\nNo vam tardar a trobar-ne un altre relacionat amb ‘nou’ que també podíem haver-lo afegit a\nNou i vell a la toponímia I i Nou i vell a la toponímia II\nAixí: carrer de la Vila Nova, carrer Nou i carrer Vell; els dos darrers ens recorden l’entrada sobre “la qualitat“, retolacions que no admeten la preposició ‘de’.\nBen prop hi havia un carrer de la Baralla que, a primer cop d’ull, volíem relacionar amb els jocs, als quals també havíem dedicat una entrada, tot i que no créiem fora adient al carrer (potser més al sud, on hi havia el costum de traure la taula fora i jugar a cartes). Tal vegada aquesta baralla fos lluita o discussió. Després vam trobar el rètol en francès Rue du Brail, però ni el nostre francès ni el Petit Larousse de casa ens resolen la qüestió, oh lector d’Imatgies que ens saps més! Tampoc vam trobar cap vilatà que ens donara clarícia.\nVam fer uns passos enrere per fotografiar una altra placa ben interessant: carrer de les Comes que, lluny dels elements de puntuació, ben rebé ens haguera eixamplat els genèrics d’una entrada dedicada als orònims\nUn interès afegit el mostrava la forma francesa del Maps, Rue des Escoumes on trobem un article salat aglutinat (com a Sant Joan d’Espí, Sant Just Desvern o Sant Cugat Sesgarrigues). I heus ací que, efectivament, a l’article de la wiki trobem un hidrònim amb el nom de córrec de les Escomes, pronunciat [es’kumes].\nTambé la hidronímia, a la qual vam dedicar una entrada, ens regalava un carrer de la Font d’en Preses, encara amb la motivació existent (una font coberta), retolat en francès com rue Presa. La quantitat de canvis a l’hora de normalitzar aquells carrers ens feia veure que algú ho havia estudiat seriosament.\nI heus ací que ja ens trobem al carrer de l’Església, que vam aprofitar fa ben poc en parlar de la correcta accentuació dins l’entrada dels accents pel carrer.\nAquest carrer arriba a la plaça de Bernard Alart, lingüista que ens havia cridat fins ací. Julià Bernat Alart (Vinçà 1824-1880) és un dels pocs que mereix un lloc cèntric i important (una plaça), quan la majoria dels lingüistes que hem localitzat a la Catalunya Nord solen estar ubicats en urbanitzacions perifèriques.\nMés que l’església, on ens portava el carrer en passar la plaça de Bernard Alart, volem destacar-ne un detall de la façana, just damunt la porta. El mateix reclam de l’ajuntament (poder civil) descansava a l’església, damunt dues imatges, feta ja la revolució; tot un símbol impensable a casa nostra.\nMitger amb l’església trobem aquest carrer de l’Estudi, que amb carrers, carrerons i places de la Universitat, l’Escola, l’Institut, l’Acadèmia, l’Ensenyança, l’Aula i tants d’altres conforma un camp semàntic ben estudiós que promet, si dura molt açò del CV, una entrada a Imatgies.\nUn estret carrer de la Placeta, ben clar en el seu propòsit, ens du cap al sol del rellotge. I al cor del clos, vora el campanar de l’església, hi ha una placeta, la Placeta, sense especificatiu, que no li cal. Un espai quiet i silenciós, ornat amb un ametler que prova de florir i un gat que fa migdia damunt l’àmpit d’una finestra.\nI sí, també aquests dos espais tenien cabuda en dues entrades d’Imatgies dedicades als carrers. El carrer de la Placeta no és cap redundància, com aquelles del carrer Carreró o carrer Carretera que mostràvem a Carrers 10 els genèrics 3 i tautologies.\nHi ha, això sí, dos genèrics junts, perquè l’un ens porta a l’altre, a una placeta, un amorós diminutiu que sí que el trobàvem a Carrers 28 sufixos 2 els diminutius.\nDe ben segur, a casa nostra aquesta seria la placeta de l’Església i ja hauríem trobat un carrer de Sant Antoni i un altre de Sant Josep i potser alguna Mare de Deu, fruit d’aquella època, com diu el professor Vicenç Rosselló, “de quan els clergues tenien carta blanca a l’urbanisme”.\nEl carrer de la Sal manifesta la importància d’un element tan bàsic. Sí que vam dedicar una entrada a la farina. Per cert, pel nucli antic de Vinçà no vam trobar cap carrer del Forn, sempre present als nostres pobles.\nI va ser el carrer de la Sal qui ens va dur al portal de la Sal i, en travessar-lo, al carrer de la Muralla, element amb tantes variants que vam recollir a carrers 2 de murs i valls.\nJa fora murs, al Darremur, que diríem a Almassora, hi havia també un altre carrer defensiu, que també afegirem a l’entrada esmentada: carrer dels Baluards, prop d’un altre cartell que proclamava la rue des Rempards.\nPoc després vam trobar un altre oronímic carrer del Puig i una perla fitonímica (així ho creiem) en aquest carrer de la Baldosa, que només té la maniseta com a suport.\nDiem fitonímic, nom de planta, perquè aquest sufix -osa ens recordava la Rebollosa, la Coscollosa i la Carrascosa, masos del Maestrat que ens parlen de roures, garric i carrasques. Ens calia, això sí, trobar la planta que justificara aquesta baldosa. I heus ací que Maria-Reina Bastardas i Rufat va centrar la seua tesi doctoral sobre “La formació dels col·lectius botànics en la toponímia catalana” (Barcelona, 1994). En parlar-nos del bàlec, ‘ginesta nana’, anota Baladar, Baladós, Baladosa, Balatosa, Balaguer, aquest darrer tan oït en cognoms ben nostrats. Veritat és que no apareix la ‘baldosa’, però res no impedeix la caiguda vocàlica. Amb tot, potser algun lector o lectora puga afegir més llum sobre aquest carrer que ens parla d’una de les partides del terme. Mentrestant, adjuntem també les dues entrades que vam dedicar als carrers i les plantes, Carrers 12 fitonims 1 i Carrers 12 fitonims 2.\nLa darrera perla dels afores ens la va donar aquest corredor dels Barris. Creiem que ‘barris’ puga equivaldre al nostre ‘raval‘. i les seues variants.\nCorredor, com a genèric, l’havíem trobat a Montbrió del Camp i a Caldes de Montbui, amb un plural analògic ‘corredossos’.\nEn aquest mosaic final encara podeu veure un carrer dels Barris, que no ‘corredor’, i diverses imatges d’un Vinçà que cal visità!\nI una darrera troballa:\nUna maniseta, veïna d’una porta, ens va recordar el rètol del carrer de Pompeu Fabra a Prada de Conflent. La Fusteria Fa Temps, potser entesa com a l’antiga fusteria, tenia el mateix disseny d’aquelles de Prada i ens vam adonar que l’Eric Freixinos és l’autor, com a poc, de les noves retolacions d’ací, de Prada i d’Eus (carreró del Sol Naixent), tal i com hem pogut comprovar en fotos realitzades en aquells pobles fa uns anys.\nI rematem. No em direu que aquest poble no és una bona mostra per parlar de genèrics, fitònims, orònims, hidrònims, sufixos, jocs, qualitat, murs… i tantes entrades (36 fins ara) que hem dedicat als noms dels nostres carrers.\nI la joia de saber que els d’allà dalt, ben amunt, també són nostres.\nArticle Anterior EL CAMÍ I LA MAR i altres contes en paper (1)\nArticle Següent ULLS CLUCS I XOSÉ RIVEIRO\n3 pensat en “CONFINATS PEL CARRER. VINÇÀ I LA TOPONÍMIA URBANA (carrers, 33)”\n16 març 2020 a les 18:08\nA Vinçà haurem d'anar! Quan superem l'alerta sanitària eixirem escopetejats i crec que arribarem caminant.\n23 març 2020 a les 21:04\nA la Seu bisbal d'ELNA damunt l'església també n'hi ha el record de la Revolució francesa. Unes dones dins cantaven uns goigs en català en 2006. Cap carrer al mariscal Jofré, que parlava català, i que segons el pare Batllori en Barcelona no el van deixar parlar en català davant del rei Alfons XIII, no fos cas, que parlaren la mateixa llengua.\n24 març 2020 a les 08:18\nGràcies, Agustí, per la teua informació, que sempre enriqueix aquestes entradetes


Vicky Losada: “Ha arribat l’hora de marxar del Barça” Vicky Losada: “Ha arribat l’hora de marxar del Barça” – MónTerrassa\nVicky Losada: “Ha arribat l’hora de marxar del Barça”\nLa capitana del FC Barcelona es troba amb negociacions amb diversos equips top\nVicky Losada, amb la copa de la Champions | FCB\nEuropa Press 3 de Juny de 2021 14:41\nLa jugadora del Barça Vicky Losada considera que aquest estiu ha arribat el moment idoni, després de guanyar l’anhelada Lliga de Campions fememina com a blaugrana i aixecar el trofeu com a capitana, de marxar d’un Barça en el qual ha passat un “any molt dolent” per no tenir la confiança de l’entrenador, un Lluís Cortés que ha renovat, i per això està parlant amb “diversos clubs”.\nEn una entrevista a Europa Press, la terrassenca assegura que ha arribat el moment de mirar pel seu bé i pel de el seu futbol i, atès que no ha pogut jugar partits importants per aquesta falta de confiança, està ja en negociacions amb diversos clubs que aspirin a guanyar la ‘Champions’ aquesta pròxima temporada. Malgrat els rumors que la situen al Manchester City, que va ser rival del Barça en aquesta última ‘Champions’, l’entorn de la jugadora confirma a Europa Press que en aquests moments estan negociant, una vegada que el Barça ja sap que la internacional espanyola no seguirà, amb “diversos clubs” d’Anglaterra, França i Espanya que han trucat a la porta de la de Terrassa.\n“La Lliga francesa, l’anglesa, o l’espanyola són lligues que tenen equips molt competitius, i vull continuar jugant la ‘Champions’. Estic a molt bon nivell, els entrenadors escullen les seves cartes i, per desgràcia i perquè sempre he dit que m’hagués encantat retirar-me en el Barça, també tinc dignitat i treballo cada dia i vull estar en un lloc on confiïn en mi”, diu Losada, que té clar, des de fa mesos, que ha arribat el moment de sortir del club blaugrana.


Publicat el Dimarts, 19 Setembre 2017 08:56\nJoves emprenedors de la comarca, esteu d'enhorabona! Ja tenim preparada la nova edició del projecte de foment de l'emprenedoria juvenil i de cerca d'oportunitats al nostre territori "Arrenca".\nEl projecte Arrenca té com a objectiu oferir als joves de la comarca eines i competències que els donin seguretat a l'hora de creure en les potencialitats laborals del territori i que és possible treballar en entorns rurals un cop acabats els estudis.\nEnguany constarà de 7 jornades sobre diferents temes relacionats amb diferents aspectes necessaris en l'autoocupació. I 6 jornades en que realitzarem diferents visites a empreses potenciadores del territori.\nTambé a través del Consorci GAL Noguera Segrià Nord 973448933


Dos parelles amb molta pegada s'enfronten pel VI Trofeu Filósofo - PilotaViu\nDijous, 15.6.2017 17:00h Raspall\nIan formarà parella amb Brisca per a endur-se el torneig.\nPiles acollirà demà de vesprada la gran final del VI Trofeu Filósofo. A partir de les 18:30 hores començarà un duel d'altura entre dues parelles que es caracteritzen per tindre molta pegada i bona col·locació a les lloses del trinquet. D'un costat hi haurà la parella de Sergio i Sanchis i, de l'altre, la d'Ian i Brisca.\nLa parella de Sergio i Sanchis ha arribat a la final després de véncer, divendres passat, en una igualadíssima partida, el trio de Pablo, Josep i Raül. Per la seua part, Ian i Brisca van aconseguir el bitllet per a la final en guanyar amb claredat el trio de Montaner, Coeter II i Lorja. Així, qui guanye esta partida final s'endurà la sisena edició d'un torneig que servirà per a donar moral als jugadors que el guanyen de cara a la Copa de raspall, que comença dilluns vinent.\nAbans de la gran final, la vesprada començarà al trinquet de Piles a les 17 hores amb una bona partida prèvia també a raspall. D'una banda jugarà la parella d'Escoto i Ibiza, que s'enfrontarà al duet format per Montblanc i Ricardet.\nCartell de la final a Piles


Radiografia dels espectadors de concerts de música moderna\nA simple vista, quan parlem d’espectadors de música moderna, podem pensar que hi ha un únic perfil: persona que ha adquirit una entrada, escolta, gaudeix, canta, balla i ovaciona als artistes en qüestió. Tot força neutre.\nTanmateix, no tot és tan neutre i “subespècies de públic” s’ajunten regularment en els concerts. Aquest és el tema que us desenvolupo, amb un punt humorístic, aquest mes. Endavant doncs:\nClàssic: amant de la música, educat i que segueix els patrons tradicionals de com comportar-se en un concert: escolta, gaudeix, canta, balla i ovaciona quan pertoca.\nPalmeros: A Barcelona en trobem forces d’aquesta subespècie. Poden ser homes i dones que a la mínima que poden, encara que l’artista no ho demani i/o moments emotius íntims musicalment, decideixen seguir el ritme a base de ‘palmes’ amb l’objectiu que siguin corals.\nFan: Encara que el concert sigui en sales d’aforaments petits o amb entrades numerades, la primera norma del fan és ser-hi a l’obertura de portes per tal d’ocupar estratègicament les dues primeres files. No només ho fa per viure i veure els seus ídols a mig metre de distància, sinó també a la recerca de saludar-lo, tocar-lo, cantar o ballar amb ell (si es presta) així com recollir obsequis de la banda ja siguin els setlists com altres objectes fetitxes. Per últim, un fan explica orgullosament quantes vegades l’ha vist en directe ja sigui en aquesta gira com al llarg de la seva vida.\nEl fotògraf o càmera amateur: Gaudeix virtualment del concert perquè s’hi\npassa la gran majoria del temps o fotografiant per després penjar-ho a les xarxes socials.\nL’insistent: Des de l’inici, entre cançó i cançó, reclama un tema en qüestió, sigui a viva veu o fins i tot amb cartells elaborats per ell mateix.\nEl veterà: És igual que ho comenti als seus amics o persones del seu voltant, li encanta explicar com va descobrir el grup en qüestió quan eren pràcticament uns desconeguts.\nEl tècnic: Fila sempre prim en aspectes concrets ja siguin musicalment com fins i tot la sonoritat o els jocs amb els focus.\nEl gracioset i/o borratxo: És impossible evitar-los. Sempre hi són amb els respectius perills que comporten per a la concentració de la resta d’espectadors.\nEls “gurbs”: Format per un grup de gent que “misteriosament” han arribat allà. Els importa molt poc el concert i es passen tota l’estona xerrant com si estiguessin en un bar normal o al saló de casa seva. Potser aquest nom és un homenatge al personatge de la cèlebre obra d’Eduardo Mendoza?\nEls “tonys maneros”: Soni el que soni ballen i fins i tot conviden al respectable a acompanyar-los com si tots els concerts fossin una revetlla.\nEls mitòmans/periodistes amateurs: Ho observen tot, molts d’ells tenen blogs musicals, tuitegen comentant el concert en directe i fins i tot alguns porten llibretes per prendre’n notes.\nEls “tribunerus”: No només a can Barça es troba la figura dels “tribunerus”, als concerts n’hi han forces. Últims a arribar i passi el què passi decideixen marxar (aplaudint això que no falti) just quan l’artista en qüestió s’acomiada per primer cop perdent-se els bisos.\nFins aquí aquesta radiografia del tipus d’espectadors. Segurament més d’un de vosaltres es veurà autoreflectit o en coneix diversos. Us hi heu trobat identificats?


Associació de suport a minusvàlids i gent gran. - 18/10/2010 » La Cala RTV\nAssociació de suport a minusvàlids i gent gran.\n18 . Oct, 2010 a les 13:24 | 00:01:26\nEls membres, el passat 14 d'octubre, es van reunir a la sala d'Actes de l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar per tal de van votar els estatuts i la junta de l'entitat. Fruit de la votació va sortir Carles Busquets com a president. De fet, Busquets ha estat l'impulsor d'aquesta associació que té com objectiu ajudar als caleros i caleres que sofreixen alguna minusvalia i a la gent gran per tal que tinguin més facilitats a l'hora d'exigir els seus drets.\n"Estic satisfet amb com va anar aquesta reunió. Espero que quan la gent del poble ens conegui més vingui a informar-se i a sumar-se a l'associació, la qual cosa és totalment gratuïta", va explicar Carles Busquets.\nDes de l'associació és vol treballar la conscienciació de la ciutadania. Els membres es reuniran una vegada al més a la sala d'actes de l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar per tal d'escoltar a tots aquells interessats que necessitin algun tipus d'ajuda o informació. Segons Busquets "l'associació neix amb una gran il·lusió i força per treballar pel poble i pels caleros que tenen algun tipus de minusvalia".\n0 respostes a "Associació de suport a minusvàlids i gent gran."\nassociació, carles busquets, minusvàlids


La família és la forma de convivència més desitjada pels espanyols, segons una enquesta | Consumer\nLa família és la forma de convivència més desitjada pels espanyols, segons una enquesta\nAtribueixen la baixa natalitat a la falta de polítiques familiars\nData de publicació: Dijous, 15deAgostde2002\nFamília i matrimoni són dos conceptes fortament estimats pels espanyols, segons l’Enquesta Mundial de Valors. La vida en família és la forma de convivència més desitjada segons va afirmar el sociòleg José Luis Veira, que va atribuir el descens de la natalitat a la falta de polítiques familiars per part del Govern i a les restriccions socioeconòmiques amb que s’enfronten les parelles.\nL’Enquesta Mundial de Valors recull quatre sondejos realitzats cada cinc anys des de 1981 fins al passat any i reflecteix que, durant aquest temps, família i matrimoni estan “fortament valorats” per gairebé el 90% dels enquestats. Aquest fet contrasta amb la taxa de natalitat que presenta el nostre país, una de les més baixes del món.\nUn dels responsables de l’enquesta, el sociòleg José Luis Veira, conclou que la conjuntura espanyola que enfronta als desitjos de formar una família amb la baixa taxa de natalitat correspon amb una de les tres tendències europees que engloba a països com Itàlia o Grècia.\nUna altra de les tendències que reflecteix l’estudi és el rebuig de la part més jove de la societat cap al matrimoni. Segons Veira, els més joves observen, a més, altres formes de convivència com les parelles de fet o les parelles homosexuals. Aquestes tendències poden reflectir un canvi generacional o bé “unes opinions pròpies de l’edat dels enquestats, que canviaran passats uns anys”. “És aviat per arribar a una conclusió”, va subratllar el sociòleg.\nEl que queda clar, segons el parer de Veira, és que la crítica al matrimoni per part de la franja més jove dels espanyols està influenciada per les dificultats a l’hora de trobar un habitatge i un treball estables. “Les raons d’aquest contrast són les restriccions socioeconòmiques que impedeixen a les parelles aconseguir una situació folgada com per casar-se o tenir un fill”, va concloure Veira.\nconvivència espanyols família


Els primers esquiadors britànics arriben aquest dijous a l'Aeroport de Lleida-Alguaire - Teleponent\nInici Infraestructures Els primers esquiadors britànics arriben aquest dijous a l’Aeroport de Lleida-Alguaire\nEls primers esquiadors britànics arriben aquest dijous a l’Aeroport de Lleida-Alguaire\nImatge de passatgers procedents de Tel Aviv, després d'aterrar a l'Aeroport de Lleida-Alguaire el passat 13 de gener del 2017\nL’Aeroport de Lleida-Alguaire encetarà aquest dijous la temporada d’hivern amb l’arribada dels primers quatre vols amb esquiadors del touroperador britànic Neilson. La principal novetat d’aquesta temporada seran els vols que per primera vegada organitzarà a partir de febrer el touroperador Quality Travel per portar esquiadors suecs al Pirineu a través de l’aeroport lleidatà. Per tal de poder acollir de forma simultània els vols de Neilson i Quality Travel, que coincidiran habitualment en diumenge, Aeroports de Catalunya està enllestint la instal·lació d’una carpa addicional per tal de poder atendre tots els passatgers. L’aerolínia israeliana Arkia volarà un any més a Lleida-Alguaire també a partir de febrer, mentre al març l’aeroport acollirà vols de viatges organitzats per l’Imserso. Cal sumar-li, a més, la connexió regular que ofereix Air Nostrum durant tot l’any entre Lleida-Alguaire i Palma. D’altra banda, l’aeroport lleidatà suma ja més de 26.000 passatgers aquest 2017 i confia tancar l’any amb una xifra similar a la registrada el 2016.\nAquest dijous l’Aeroport de Lleida-Alguaire rebrà els primers vols de la temporada d’hivern del touroperador britànic Neilson, que s’allargaran fins a la primavera vinent. En concret, aquest dijous està previst que aterrin a l’aeroport lleidatà quatre vols amb esquiadors provinents de Manchester, Londres (2) i d’East Midlands. Els vols de Neilson habitualment seran en diumenge però tenint en compte la proximitat de les festes de Nadal i de Cap d’Any s’han canviat els dies d’arribada durant les primeres setmanes.\nA partir de febrer del 2018 s’hi sumaran els vols també per a esquiadors que per primer any organitzarà el touroperador suec Quality Travel, procedents de Malmö, Göteborg, Estocolm, Växjö, Linköping i Jönköping.\nAmb l’objectiu de poder rebre els vols d’ambdós touroperadors a la vegada, que coincidiran en diumenge, Aeroports de Catalunya està enllestint la instal·lació d’una carpa addicional a l’exterior de la terminal per tal de facilitar més espai als passatgers que arribin o surtin de l’aeroport lleidatà. A la vegada, s’amplien de dos a quatre les cintes de transport d’equipatge de la instal·lació.\nAls vols d’esquiadors de Nilison i Quality Travel s’hi afegiran, també a partir de feber, els que un any més operarà l’aerolínia israeliana Arkia, i durant el mes de març els vols que organitza l’Imserso a través de l’Aeroport de Lleida-Alguaire. A més, cal recordar la connexió regular amb què durant tot l’any la companyia Air Nostrum enllaça l’aeroport lleidatà amb el de Palma.\nMés de 26.000 passatgers en el que portem d’any\nD’altra banda, l’Aeroport de Lleida-Alguaire ha transportat en el que portem d’any més de 26.000 passatgers i, segons Territori i Sostenibilitat, confia tancar l’any amb una xifra similar a la registrada durant el 2016, en què va rebre prop de 35.000 viatgers. Això si, si la boira no complica les operacions a la instal·lació aeroportuària de la mateixa manera que va succeir durant diverses setmanes de la temporada d’hivern passada. (acn)\nArticle anteriorMor el veí de Solsona que diumenge passat va tenir un accident a Olius\nArticle següentERC a la Paeria adverteix que el Museu Morera “tindrà sobrecost encobert a perpetuïtat”


Madrid i City encarrilen fora de casa l'eliminatòria de vuitens - Diari de Girona\nLa molt rigorosa expulsió de Freuler va permetre als blancs jugar més d'una hora amb un jugador més a Itàlia\nefe. bèrgam/budapest 24.02.2021 | 23:43\nMadrid i City encarrilen fora de casa l'eliminatòria de vuitens Diari de Girona\nEl primer gol a la Lliga de Campions de Ferland Mendy, amb un cop de dreta corbat des de fora de l'àrea al minut 86, va fer caure anit el mur de l'Atalanta, que va competir setanta minuts amb deu homes, i li va donar al Reial Madrid un valuós 0-1 en l'anada dels vuitens de final de la Lliga de Campions.\nSense nou jugadors, sense el lideratge defensiu de Sergio Ramos ni els gols de Karim Benzema, va ser Mendy el líder madridista. Va provocar l'expulsió, injusta, del local Freuler en el minut 18, quan enfilava la porteria italiana en una contra, i es va inventar a quatre minuts del final la jugada decisiva que va deixar els homes de Zinedine Zidane una mica més a prop de quarts. Els locals també van perdre per lesió Zapata.\nLes nou baixes fan que el Madrid no les tingui totes per visitar l'Atalanta.\nL'anada de vuitens de la Champions es completa amb quatre partits més.\nEl Manchester City, per la seva banda, es va imposar per un incontestable 0-2 al Borussia Mönchengladbach en un duel que va dominar per complet i en el qual l'única cosa que se li pot retreure és que no va treure més partit de la seva clara superioritat. El City es va posar amb avantatge en el minut 29 amb una rematada de cap de Bernardo Silva a centrada de Joao Cancelo des de l'esquerra després d'interceptar una passada imprecisa de Christoph Kramer. A la segona part Gabriel Jesús va fer el segon, que manté els de Guardiola a tot gas.


Windmill Structural Consultants SLP ( "Windmill") és una societat limitada professional dedicada a la consultoria d'estructures i situada al c / Sant Pere 7, baixos, Tarragona 43004, Espanya.\nLLEGEIXI LES CONDICIONS AMB CURA ABANS D'UTILITZAR EL LLOC O DESCARREGAR SOFTWARE. A L'ACCEDIR A AQUEST LLOC O BAIXAR EL SOFTWARE, ACCEPTA SOTMETRE'S A LES CONDICIONS. SI NO ACCEPTA ELS TERMES, SI US PLAU NO UTILITZI EL LLOC NI DESCARREGUEU EL SOFTWARE.\nL'accés a aquest lloc i la utilització dels seus serveis i programes de software estan subjectes als termes i condicions generals que s'estableixen a continuació. Si continua amb la utilització d'aquest lloc i / o realitza la descàrrega de programari aquí, vostè ( "l'Usuari") s'entendrà que presta la seva conformitat amb aquests termes i condicions d'ús ( "Termes i Condicions"). El contingut d'aquest lloc (www.windmill.cat), el programari proporcionat per a descàrrega, informació, adreces de correu electrònic i fotos són propietat de Windmill o els seus clients, i es troba protegit per les lleis internacionals de propietat intel·lectual i / o drets d'autor.\nWindmill es reserva el dret d'eliminar o modificar qualsevol informació, comunicació, material de descàrrega, programes i versions.\nWindmill és una marca registrada i tota marca o logotip que es publica en aquest lloc pertany a Windmill.\nWindmill es fa responsable de la privacitat de la informació veraç lliurada per l'Usuari, i no revelarà, ni compartirà aquesta informació sense el consentiment de l'Usuari, excepte quan ho requereixi la llei o a sol·licitud de les autoritats. És voluntat de Windmill protegir la informació que considera confidencial de l'aportada pels seus usuaris.\nPer tal de proporcionar-li recursos útils i exhaustius, aquest lloc web pot contenir enllaços a serveis, aplicacions o llocs web de tercers que no estan sota el control de Windmill. Windmill proporciona aquests enllaços només per la seva comoditat, i la inclusió de qualsevol enllaç no implica que Windmill ratifiqui, garanteixi ni es responsabilitzi del contingut o dels productes, serveis o programes que s'ofereixin en aquests llocs de tercers, ni de canvis o actualitzacions d'aquests llocs.\nAquests Termes i Condicions s'apliquen en la seva integritat a la seva descàrrega i ús dels programes de ;software disponibles en aquest lloc web. Té una llicència d'ús del software descarregable en aquest lloc web que és per a ús personal i és intransferible. Permetem l'ús del nostre software en l'àmbit comercial i professional sota d'aquests Termes i Condicions. No permetem la distribució, transmissió o publicació del nostre software a tercers sense el nostre exprés consentiment i en cap circumstància sense reconèixer els nostres drets d'autor i aquests Termes i Condicions.\nExcepte fins al grau expressament autoritzat de conformitat amb la llei en vigència que invalidi qualsevol de les següents restriccions, accepta que no vendrà, arrendarà, prestarà, enviarà, transmetrà, modificarà, adaptarà, traduirà, prepararà treballs derivats, decompilarà, aplicarà enginyeria inversa, desmuntarà ni intentarà extreure el codi font del programari.\nQualsevol reproducció, redistribució o altre ús o explotació del programari que no estigui d'acord amb aquests Termes i Condicions, estan expressament prohibits per la llei i podrien derivar en sancions civils i penals. Els transgressors seran processats fins al grau màxim permès en dret i equitat.\nTermes aplicables a societats\nEls següents termes i condicions regeixen específicament per a qualsevol societat o una altra persona jurídica que estigui subjecta a aquests termes i condicions: Vostè accepta requerir a cadascun dels seus empleats que es sotmetin a aquests Termes i Condicions, i accepta ser responsable i quedar obligat per tots els actes i omissions dels seus empleats en relació amb aquest lloc, incloent qualsevol incompliment d'aquests Termes i Condicions. Totes les referències aquí realitzades al seu accés i / o ús del lloc web inclouen l'accés i / o ús del lloc web per part dels seus empleats. Accepta que cadascun dels seus empleats és responsable de mantenir la confidencialitat de qualsevol contrasenya que tal empleat pugui utilitzar per accedir al lloc web i accepta no permetre que cap empleat transfereixi una contrasenya o nom d'usuari, o bé presti o transfereixi de qualsevol altra forma l'ús o accés al lloc web a altres empleats o a tercers. Si un empleat deixés de treballar per a vostè, o si vostè desitgés desactivar l'accés de l'empleat al lloc web, serà el responsable de qualsevol d'aquests canvis. Serà plenament responsable per tota la interacció amb el lloc web que passi amb relació a contrasenyes o noms d'usuaris associats als seus empleats (incloent qualsevol exempleat).\nRenúncia de la garantia\nLlevat d'excepcions estipulades expressament i en la mesura permesa per la llei, aquest lloc web i tots els materials, dades, publicacions, software, opinions i serveis en aquest lloc web o vinculats des d'aquest lloc web es subministren "tal qual" i "com estiguin disponibles" sense garantia de cap tipus i Windmill, els seus proveïdors, associats i proveïdors de serveis de tercers ("proveïdors") rebutgen de forma expressa totes les garanties de qualsevol naturalesa incloses, però sense limitar-se a, les garanties implícites de comercialització i adequació per un ús específic, de no infracció i de titularitat. Windmill no afirma ni ratifica l'exactitud, actualitat ni fiabilitats de qualsevol recomanació, opinió, declaració ni qualsevol informació o programa mostrades, carregades o distribuïdes a través del lloc web. Windmill i els seus Proveïdors no garanteixen que aquest lloc web ni els seus programes compleixin els seus requisits ni expectatives; ni que l'accés a aquest lloc web o qualsevol informació, publicació, software o servei vinculat des d'aquest lloc web estigui exempt d'interrupcions, demores, inseguretat o errors; ni que els resultats del seu ús siguin exactes ni fiables o adequats per als seus propòsits.\nWindmill no pot assegurar que els arxius, software o altres dades que descarregui d'aquest lloc web estiguin lliures de virus, malware, contaminació o funcions destructives, inclosos però sense limitar-se a, virus, malware, adware, spyware, crimeware, instal·ladors de malware, rootkits, registradors de pulsacions de tecles, bots ni altres elements o programes de software perjudicials. A més, Windmill no es fa responsable de la conducta, ni en línia ni offline, dels Proveïdors. Cap informació verbal ni escrita rebuda per Windmill o els seus Proveïdors o obtinguda d'una altra manera canviarà aquesta renúncia.\nVostè entén i accepta de manera expressa que Windmill (o els nostres socis, associats o empleats) no seran responsables de cap dany directe ni de danys especials, indirectes, resultants, fortuïts ni exemplars, inclosos però sense limitar-se a qualsevol dany resultant de la pèrdua d'ús, dades, beneficis o altres pèrdues intangibles (fins i tot quan s'hagi notificat a Windmill la possibilitat d'aquests danys), resultat de l'ús o la impossibilitat d'utilitzar aquest lloc web o el software descarregat d'aquest lloc web, l'eliminació o rescissió d'aquest lloc web o el seu software, l'accés no autoritzat o l'alteració de les seves transmissions o dades, errors o omissions en el contingut d'aquest lloc web o els seus programes, declaracions o conducta de tercers en aquest lloc, instruccions, informació o serveis subministrats per o vinculats des d'aquest lloc web o qualsevol altre assumpte relacionat amb aquest lloc web o els seus programes de software. La responsabilitat acumulada de Windmill i els seus Proveïdors per qualsevol reclamació i totes les reclamacions relacionades amb l'ús d'aquest lloc web o els programes descarregables mai excedirà l'import total, d'existir, que vostè hagi pagat a Windmill durant l'any anterior pel servei específic en qüestió, o 100,00 euros prevalent l'import menor.\nVostè accepta defensar, indemnitzar i eximir Windmill i empreses afiliades, i als seus respectius socis, empleats i agents, de qualsevol reclamació, demanda, danys, costos i responsabilitats, inclosos els honoraris raonables d'advocats, per part de tercers a causa o derivat dels seys actes o omissions amb relació a l'ús indegut que vostè hagi fet d'aquest lloc web o el software descarregat, contravenint els seus termes d'ús. Windmill es reserva el dret a assumir la defensa i el control exclusius de qualsevol assumpte subjecte a indemnització per part seva i vostè accepta cooperar tant com es requereixi en la defensa de qualsevol reclamació. La disposició d'indemnització esmentada dalt no serà aplicable en la mesura que qualsevol reclamació, demanda, dany, cost i responsabilitat sigui el resultat de negligència, frau, dany intencional o infracció intencional de la llei per part de Windmill.\nWindmill a més es reserva el dret d'utilitzar els recursos disponibles tant en dret com en equitat per qualsevol incompliment d'aquests Termes i Condicions. Windmill es reserva tots els drets no expressament atorgats en la present.\nVostè accepta que per a qualsevol divergència en la interpretació i compliment d'aquests Termes i Condicions es sotmeten expressament a la competència i jurisdicció dels tribunals d'Espanya.\nPer a consultes tècniques o generals relacionats amb el nostre programari o serveis de consultoria d'estructures, hauria de contactar amb nosaltres mitjancant info@windmill.com.es i els nostres serveis seran oferts i negociats cas per cas.


El musical amb les cançons d'Els Amics de les Arts arriba al Teatre Gaudí | NacióDigital\nEl musical amb les cançons d'Els Amics de les Arts arriba al Teatre Gaudí\nLaia Fort escriu i dirigeix una obra interpretada per la companyia Epidèmia Teatre que pretén seduir el públic jove amb unes cançons que ja són clàssics\nper NacióDigital , 6 de febrer de 2019 a les 20:33 |\nLa companyia Epidèmia Teatre, que interpreta l'obra Bed & Breakfast. | Epidèmia Teatre\nEls Amics de les Arts van acabar el 2018 amb la sortida d'un dels seus quatre integrants, després de 13 anys plegats, però comencen aquest 2019 amb l'estrena del primer musical basat en les seves cançons. Aquest dimecres s'ha estrenat al Teatre Gaudí l'obra "Bed & Breakfast" -el nom, precisament, d'una de les cançons del famós grup-, escrita i dirigida per Laia Fort i interpretada per la companyia Epidèmia Teatre.\nUn musical que, segons el seu mateix equip, té clar el públic al que es dirigeix: "És una obra jove, d'autora jove, d'intèrprets joves, que parla de joves i que canta cançons amb lletres amb les que els joves es poden sentir plenament identificats". Aquesta, segons Laia Fort, "neix de la necessitat de narrar càpsules de vida -essencialment social- de la gent jove d'una gran ciutat i pretén exposar-ne la normalitat, sense recórrer a grans esdeveniments ni a casos de marginalitat". En definitiva, afegeix, "vol donar veu a la bellesa de la quotidianitat i a la duresa dels nostres pesars diaris".\nEn aquest sentit, les cançons d'Els Amics de les Arts -que no han participat en el procés creatiu ni hi tenen cap vinculació directa- serveixen com a fil argumental d'unes peces que tenen com a protagonistes una parella amb una relació oberta, una altra en la que ell enganya l'altra, i un noi i una noia que són "només" amics. La combinació d'aquests sis joves, interpretats per Marta Borràs, Pol Fernàndez, Aida Llop, Joan Olivé, Mireia Lorente-Picó i Joan Sáez, provoca un temporal de tensions, recels i desigs entrecreuats. És evident que no estan fets l'un per l'altre, però volen estar junts. Per aconseguir-ho, hauran de canviar ells, les seves normes i les seves relacions. En seran capaços?\nSobre l'escenari, la companyia Epidèmia Teatre reincideix en el teatre musical, que ja havia conreat a "Urinetown. El musical" i amb "9 to 5", i es fan seves unes cançons que ja són, en la majoria dels casos, uns clàssics, per bé que han estat arranjades per a l'ocasió per part del compositor, arranjador i intèrpret Joel Riu. També ha participat en la creació Jaume Viñas, codirigint; Jordi Bulbena, amb l'escenari i el vestuari; Dani Gener, en la il·luminació; Joel Jené, en el so, així com els músics Joel Riu (teclats), Ferran Jaumira (guitarra), Dani Aragües (Baix) i Manel Priego (bateria). Es pot gaudir d'aquesta obra fins al 31 de març.\nCultura, Els Amics de les Arts, teatre, Teatre Gaudí, Laia Fort, Epidèmia Teatre


Viticultura archivos - Espelt Viticultors\nLa pedra seca forma part del nostre paisatge, una de les raons perquè reconstruïm les parets de pedra seca. Del 19 al 28 de novembre té lloc la Setmana de la Pedra Seca. Més de 100 activitats organitzades arreu del territori dels Països Catalans per donar a conèixer aquesta patrimoni cultural.\nAquesta setmana se celebra la 2a edició de la Setmana de la Pedra Seca. Més de 100 activitats que reivindiquen, actualitzen i posen al centre aquests espais d’arquitectura popular i biodiversitat. Les jornades, organitzades per diverses entitats d’arreu del territori, són un bon punt de partida si voleu conèixer més sobre aquestes construccions rurals.\nLa pedra seca és una tècnica antiga de separar camps, però també de guanyar espai de cultiu en terrenys irregulars. A més, amb els anys hem anat veient que les vinyes que tenien parets de pedra seca a prop eren més resilients i amb més biodiversitat, ja que els forats entre pedres són caus naturals per a tot tipus d’espècies insectívores i petits rèptils, amfibis, aus. A Mas Marés hem reconstruït més de 3000 m de murs de pedra seca perquè forma part del nostre paisatge i del nostre patrimoni, però sobretot perquè són refugi d’un ecosistema ric i poderós.\nParticipeu a la Setmana de la Pedra Seca, hi ha més de 40 sortides programades, més de 20 formacions i més de 30 actes de divulgació arreu dels Països Catalans. També podeu venir a conèixer les nostres vinyes sempre que vulgueu i saber de primera mà perquè reconstruïm les parets de pedra seca.\nTeniu l’agenda d’activitats i el mapa de localitzacions al web de la Setmana de la Pedra Seca. No hi falteu!\nLa Vella és la nostra carinyena blanca de vinyes velles, plantades el 1919. Aquest vi és la culminació d’un procés d’observació, recerca i estudi sobre les varietats locals de l’Empordà.\nJa fa un temps, amb Dylan Grigg vam estar classificant totes les vinyes que teníem, les vam analitzar, vam redescobrir varietats oblidades i vam decidir que no podíem deixar-les sense nom mai més. D’aquest estudi exhaustiu en va sortir la biblioteca de varietats, i d’aquí la nostra idea de fer vins que les recuperessin, com aquesta carinyena blanca.\nLa Vella és un homenatge als viticultors i viticultores que han treballat aquests ceps durant molt de temps, tot i el baix rendiment, tot i que la tendència durant molts anys fos arrencar i posar-hi varietats que donessin més quantitat de raïm. Viticultors com l’Àngel Poch, que amb perseverança han fet possible que avui La Vella sigui una realitat.\nGràcies a tots ells per haver treballat tants anys la terra amb amor!\nJa podeu comprar La Vella a la nostra botiga online.\nÀngel Poch, propietari i viticultor de les vinyes de carinyena blanca, La Vella.


ELS ALUMNES CANTEN\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 2:48 p. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ELS ALUMNES CANTEN\nLA PRINCESA I L’OCELL (Kudirat Obisesan)\nUna vegada hi havia un rei que vivia en un palau amb la seva filla. Era un palau molt gran amb molts ocells i moltes plantes. Un dia la princesa estava al jardí escoltant un ocell cantar i el rei es va enfadar molt perquè ell no el podia sentir. Aleshores va dir al seu criat que s’endugués l’ocell d’allí. Quan la princesa va saber que l’ocell no hi era es va posar molt trista i va caure malalta. Cap metge podia ajudar-la. El rei, entristit, va fer que tornessin a portar l’ocell. Quan la princesa el va sentir es va posar molt contenta i es va recuperar de seguida. A partir d’aquell dia el rei també va poder escoltar el cant de l’ocell.\nL'ALBERGÍNIA (Nabil Boumaaza)\nUn dia una mare li va dir al seu fill: - Has d'anar a buscar una albergínia. I el nen li va contestar: - Jo no sé que és això. I la mare li diu: - És una cosa que porta una gel.laba negra i un barret verd. El nen va marxar tot content a buscar l'albergínia. Al carrer va trobar un senyor que portaba una gel.laba negra i un barret verd i li va dir: - Vine a casa que la mare et necessita. El senyor va seguir al nen fins a la seva casa i quan van entrar la mare pregunta al nen: - Ja has tornat, on és l'albergínia?, i el nen contesta assenyalant l'home: - Aquí la tens mare!\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 7:32 a. m. Cap comentari:\nQUAN SIGUI GRAN VULL...\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 11:45 a. m. Cap comentari:\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 8:44 a. m. 1 comentari:\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:37 a. m. Cap comentari:\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:36 a. m. Cap comentari:\nEm dic JUAN CAMILO i sóc de Colòmbia. A Colòmbia parlem castellá. Colòmbia està a Amèrica del sud, al costat té el mar Carib, Veneçuela, Brasil, Perú, Equador, Panamà i també l'oceà Pacífic. La capital de Colòmbia és Bogotà. El meu país és gran (1.141.748. km2 ) .\nJo em dic SHIRLEY ANDREA i també sóc de Colòmbia. Les explicare quin vivia a Colombia antigament .\n- Els quimbaies\nEmvoltats per eterns guadials i yamurus, els Quimbaies són famosos per la seva habilitat de construcció amb el Bambú Guadia, la seva exquisita orfebreria i els seus valents gurrers.\nEls Quimbaies, son els creadors de potser la més famosa peça d' or precolombí del món :el poporo quimbaia (Museu de l' Or ) , i una de les més impressionants coll-leccions d' Art prehispanic :el tresor dels Quimbaies (Museu d' America-Madrid) .\nels cultivaven una terra i se la deixava descansar metre l' any següent se n' agafa una altra i així successivament.\nEncara que eren experts en fer terrasses de cultiu en les zones més pendents, d' aquesta forma evitaven l 'erosió. Els cultius mes comuns,eren els de blat de moro , arracatxa ,frijol, fique i iuca\nHabitaren la zona més septentrional de Colòmbia ,exatament a la Serra Nevada de Santa Marta .\nells arribarem a un nivell de desemvolupament envejable per altres cultures colombianes, com altres de foranes. Els seus coneixements d' arquitectura, agricultura i hidràulica ens donen la imatge d' una nació ben estructurada,avançada,i que en comparació amb algunes nacions europees, molt més avançades.\nHabitaren a la zona central de colòmbia, especificament l' Altiplà Cundiboiacens foren la cultura que més va evolucionar en el què esrefereix a l' administració i l' estructura polìtico - administrativa de l' Estat; fins arribar ala conformeció oficial d' una administració, amb un sistema uniforme de camins, llengua, impostos,religió i lleis\nA les planes dels actuals departaments de Sucre i de Córdoba, existí un poble conegut com els Zenús.\nEls Zenús foren l' única cultura que va establir un govern centralitzat, concentrant els Zenús en grans ciutats, i no en petits poblats independents .\nHabitaren el Marcis Colombià en la seva Zona Occidental, la seva orfebreria era propera als patrons artístics dels inques .foren extreminantsper l' expedició de Sebastián de Belalcázar.\nveïns dels narinyo, s' especialitzaren en ceràmica decorada.\nImportant tribu que encara les selves de Colòmbia .\ncolòlombia és una república es què el poder executivo domina l' estructura de govern. El president,escollit junt amb el vicepresidente pel vot popular per a un termini de quatre anys, funciona com a cap d' estat i com cap del govern.\nEl parlament bicament de colòmbia és el congrés, que consisteix en el senat, de 102 escons, i la cambra de Representants, 166 escons .\nEl sistema judicial ha experimentat reformes significatives en la dècada dels noranta.\nHola em dic Shirley i sóc de Colòmbia. Vaig néixer a Medellín que és una ciutat molt maca i allà parlem castellà. La ciutat de Medellín és la capital d' Antioquia i Colómbia està dividida en molts departaments.\nDepartament de Antioquia\nAntioquia és un departamen situat al nord-es de la República de Colómbia .\nAntigament es deia Estado Soberano de Antioquia i va ser un dels estats que inicialment va constituir els antics Estats Units de Colómbia.\nOcupa una superfcie de 63.608 Km2 i la seva població s' acosta als 5.000.000 (millions) d' habitants . La seva capital política i administrativa és la ciutat de MEDELLíN.\nEls habitants d' Antioquia (ANTIOQUIANS) se'ls anomena popularment "PAISAS".\ncapital = Medellin\ngovernador = Anibal Gaviria Correa\nÁrea = 63.612 KM 2\npoblació : total= 2003=5.750.478\ndensitat = 90habitants / KM2\ngentilici=Antioquians / Paísas .\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:35 a. m. Cap comentari:\nÉs un dels vint-i-set estats de Brasil, és una mica més gran que França .\nLa seva capital és Salvador de Bahía, té molta influència de la cultura africana.\nLes persones que hi viuven es diuen "Baianos" i la majoria són negres o mulats.\nA la part est té l oceà atlàntic i platges molt maques.\nEl navegant portugués Pedro Alvares Cabral va atracar a Porto Seguro l'any 1549 i es va fundar la ciutat de Salvador que va ser capital fins 1763. Aquest any la capitalitat passa a Rio de Janeiro, Bahía va ser al centre de cultiu de sucre des del s.XVI al XVIII i també el centre d'importació d´esclaus africans.\nÉs la capital més gran de Brasil i capital de l'estat de Rio de Janeiro. És molt famosa per les platges turístiques de Copacabana i Ipanema, per l'estàtua gegant de Crist, es "Crist Redemptor", per la muntanya Pao de Açucar ("pa de sucre"), i per la celebració del carnaval cada any.\nLa ciutat de Rio de Janeiro va ser descorbeta pels europeus l'1 de gener de 1502, per l'explorador portuguès Gaspar de Lemos; qui la va denominar "Rio" perquè va pensar que es tractava de la boca d'un riu en lloc d'una badia. La ciutat va ser fundada l'1 de març de 1565, amb el nom de Sao Sebastiao do Rio de Janeiro ( Sant Sebastià del Riu de Gener). Va ser la capital de lo Brasil de de l'any 1764 ( abans ho era la ciutat de Salvador) fins el 1960, quan Brasília es va convertir en la nova capital.\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:34 a. m. Cap comentari:\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:33 a. m. Cap comentari:\nEl Marroc és un estat situat a l'extrem del nord occidental d' Àfrica. Limita al nord amb la mar Mediterrània (Mar d'lboren) Espanya, a l'est amb Algèria, a l'oest amb l'Oceà Atlàntic al sud amb el Sahara Occidental. S'hi parlen dues llengües, l'àrab i el berber.\nEm dic Brenda i tinc 12 anys. Sóc de Brasil, d'una ciutat que es diu Coronel Fabriciano. Fa un mes que vaig arribar a Espanya. Ara, visc a Bonavista (Tarragona), a Catalunya.\nCoronel Fabriciano és una ciutat minera. Està a la província do Vale do aço. Nosaltres tenim molt de respecte per la naturaleza. Té clima de muntanya. És famós el seu folklore i la seva artesania. És un bon lloc per a treballar i viure. Ens agrada seure als bancs de la plaça, passejar amb la família i gaudir d'aquest ambient tranquil d'una ciutat d'interior. Allà, són molt importants les indústries metal·lúrgiques.\nHola, em dic MOHAMMED i tinc14 anys. El meu país és Marroc i la meva ciutat és OUJDA. estas cituada en l´est del Marroc, té la frontera amb ALGÉRIA, és una ciutat gran, té aeroport, aquesta any és fa la curse de DACAR. OUJDA té dos portes que són molt important que son:"BAB SIDI ABDEL WAHAB" i "BAB ELGHARBI". la musica de la meva ciutat esdiu RAY, i mengem molt "MARCA" que fem moltes verdures amb aigua i espesies imengem "CUSCUS" que tots sabaeix que vol dir.El equip de la meva pais esdiu "MOLODIA OUJDIA"\nHola, em dic Abdelghani i sóc d' Errachidia que és una ciutat del Marroc. La meva ciutat té 76.759 habitants i pertany a la regió de Meknès-Tafilalet. Antigament es deia "Ksar Es Souk". La província d'Errachidia està situada al centre sud del Regne del Marroc. Té paisatges molt diferents. És famosa per la seva cultura i per l'hospitalitat de la gent. Va ser habitada per àrabs i berebers. Es parla la llengua àrab i també l'Tamazight. Els noms de les ciutats, rius i muntanyes són en llengua bereber.\nA la zona on està la meva ciutat hi ha molts fòssils com aquest de la fotografia, que són molt, antics.\nHola, em dic AYOUB i tinc 13 anys. Sóc de Larache. Ara visc a Bonavista. Larache és una ciutat gran i bonica. Les cases de Larache són grans, els carrers amples, hi ha àrbres, i també hi ha mar. Al mig de la ciutat hi ha una plaça gran que té la forma de quadrat i s'hi fa un mercat dos dies cada setmana: els dimarts i els diumenges. En aquest mercat hi venen de tot: menjar, roba, catifes, sabates, animals, flors, etc. Hi ha un castell a prop del mar que van fet pels espanyols i és molt antic i bonic.\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:30 a. m. Cap comentari:\nHola sóc la Sanae Essamadi sóc del Ksar el Kebir . Més endavant us diré alugunes coses del meu poble\nNADOR és un ciutat molt gran a amazighfon, està al nord –est del Marroc. És la regió del Rif i està al costat del Mar Mediterrani, (lagon de bou areg).\nPublicat per Alumnes IES Collblanc a 6:29 a. m. Cap comentari:


El bocata, el cafè i el cigarret no són jornada de treball. - Gestoria Puig Assessors\n16/05/2019 /in Laboral /by puigassessors\nEl bocata, el cafè i el cigarret no són jornada de treball\nEl nou registre de jornada va aflorar hores extraordinàries, però precisament per aquest motiu és molt possible que la resta d’hores, les ordinàries, es compten d’una altra manera, extraient del total les pauses com la del cafè o la que es fa per fer una gestió personal a través d’internet per establir un temps «efectiu» i un altre «presencial» que es reconegui, però ni es pagui ni cotitzi a la Seguretat Social. És a dir, distingir en negre sobre blanc el temps que s’està treballant del temps que es passa allà.\nSeria una fórmula legal per ser pactada que promet generar llargues discussions en el si de les empreses, però sobre la qual Treball «no veuria cap problema». Així li ho va assegurar fa unes setmanes Yolanda Valdeolivas, secretària d’Estat d’Ocupació a un nombrós grup d’empresaris a la seu de la CEOE a Madrid.\n«Jo no tindria cap problema en què la negociació col·lectiva estrangera de la jornada diària un temps arrodonit», va exposar. En paraules de la major responsable d’Ocupació, es treballa «però hi ha dues hores per interrupcions diverses: el dinar, una crida personal, estirar les cames, baixar a fumar una cigarreta o prendre un cafè …» Aquesta fórmula negociada d’arrodoniment per acumulació de les pauses en el dia a dia laboral «seria temps de treball, però no efectiu i per tant no retribuït ni cotitzat», va explicar.\nNo hi va haver més detalls ni pistes fins que dilluns passat Treball va incloure una referència molt més subtil en la seva Guia sobre el registre de jornada. Però les paraules no van caure en sac foradat per la patronal. Segons la llei, els empresaris han de consultar la posada en marxa del registre amb els treballadors, però, amb o sense acord, la decisió final és seva.\nSegons les dades que maneja l’Enquesta de Població Activa (EPA) cada setmana es realitzen un total de 2,6 milions d’hores extraordinàries que no s’han reconegut, ni es paguen, ni es cotitzen. A l’altra banda se situa l’absentisme no justificat, que en l’últim trimestre de 2018 va generar la pèrdua de l’1,2% de les hores pactades.\nEn una circular que ha distribuït als seus associats ia la qual ha tingut accés aquest diari, la CEOE recomana negociar amb els treballadors un “mòdul» diari de temps «raonable» en què es «arrodoneixin» els períodes quotidians de pauses acordades o consentides i s’excloguin del temps de treball efectiu. En quedar fora del registre, el temps inclòs en aquests mòduls no es pagaria i, per tant, no cotitzaria.\n(El País, 2019.05.15)\nEls alts directius no tindran registre diari de la jornada laboral. El bocata, el cafè i el cigarret no són jornada de treball.


Ainhoa Miró: Flipped Classroom i la Transsexualitat a l'escola\nFlipped Classroom i la Transsexualitat a l'escola\nLa transsexulitat segueix sent un tema tabú en la nostra societat. Molts ho rebutgen per por al diferent, molt altres per por al desconegut, ja que no saben el real significat de la transsexualitat. Però no li podem negar l'existència.\nPer l'assignatura de UDTIC, vam decidir realitzar una Flipped Classroom sobre la transsexualitat a l'escola i tots els factors que van relacionats. Vam dividir l'activitat en dues sessions, una de treball individual a casa i l'altre de treball presencial a la universitat.\nAl tractar-se d'una Flipped Classroom, ens vam gravar explicat què era la transsexualitat, com s'hauria de tractar des de casa, des de l'escola i quins recursos didàctics existeixen per treballar aquest tema amb els i les alumnes.\nUna vegada visualitzat el vídeo, els nostres companys van haver d'omplir un formulari evaluatiu per veure si havien entès i assolit els coneixements treballat. Va ser un èxit!\nAl haver treballat la vessant més acadèmica des de casa, a la sessió presencial vam fer treball cooperatiu on tots podien dir la seva. A més a més, per fer la posada en comú, van crear un Conceptboard on vam plasmar totes les nostres opinions i reflexions.\nA continuació podeu visitar la nostra pàgina web, on trobareu totes les parts del nostre treball i informació addicional. Esperem que us agradi i la trobeu útil!\nQuè faríeu si us trobeu amb un nen #transsexual a l' #escola? Com ho tractaríeu com a #mestres? A https://t.co/6VVp1bMniR ho hem treballat!\n— Ainhoa Miró (@AinhoaMiro) 17 desembre, 2015\nPublicado por Ainhoa en 3:42\nEtiquetas: ConceptBoard, Educació, Flipped Classroom, Transsexualitat, WIX\nPresentació amb About.me


Mario Pons, cineasta: "Amb el meu cinema intento més que sacsejar, reconstruir consciències" ~ EbreDigital.cat\nFrancesc Callau2018-10-12T12:52:16+02:0012 d'Octubre de 2018|Cultura|Entrevistes| L'Ampolla, Terres de l'Ebre|El Periple, Mario Pons|0 Comentaris\nMario Pons Múria és un ampollero guionista, director i productor audiovisual i graduat superior de Cinema. Treballs com Aigua la font de vida el 2002, Contracorrent l’any 2006 o la Batalla de la memòria el 2009 han estat un camp d’aprenentatge i el vehicle cap a reptes més atrevits i treballs més recents com La Filla del Farer.\nEn els darrers dies acaba de rebre el reconeixement al Festival de Cinema de Girona per la pel·lícula documental El Periple, on ha guanyat el premi a la millor pel·lícula documental a la secció Internacional.\nMario Pons explica que, “El Periple ha fet tornar a aflorar en mi la militància cinematogràfica que havia tingut en els meus primers anys amb els reportatges sobre l’aigua i el riu o sobre la memòria històrica”.\nL’ampollero ho argumenta recordant que, “Sense cap pressupost em vaig tirar la manta al coll i me’n vaig anar de voluntari als camps de refugiats de Grècia a acabar la pel·lícula”.\nEl Periple és una pel·lícula dura, que crea paral·lelismes amb situacions que per ser de diversa època, no deixen de tenir molt en comú i que més que sacsejar consciències, com diu Pons, “El que busca és construir aquestes consciències amb la narració de gent com la de Síria o Kurdistan que tants paral·lelismes té amb persones com el meu iaio que en el seu dia van haver de marxar de casa perquè els volien matar”.\nPer al cineasta és important, “Refer la consciència i trobar l’empatia de l’espectador. Estem de cul a les pors que diàriament ens administren els mitjans de comunicació i estem impermeabilitzats al patiment. Amb el meu llenguatge intento no tenir por, prendre consciència i que l’espectador sigui actiu, que no només plori o es planyi, sinó que s’impliqui”.\nEl Periple es podrà veure aquesta setmana que ve a Vilafranca del Penedès i Lleida, i el 25 d’octubre es presentarà als cinemes Oscar de Roquetes.\n‘Especials’, la nova pel·lícula dels directors d”Intocable’, s’estrena als cinemes en català


Pròtesi completa - Eneresi Implantes Dentales\nPròtesi completa sobre implants.\nLa pròtesi completa implantoretinguda és una solució protètica que respon a la necessitat de subjecció de les pròtesis completes convencionals.\nAquesta mena de pròtesis estan indicades per als pacients amb absència total de peces dentals, en què la subjecció de mucosa convencional de les pròtesis completes no satisfà les seves necessitats. Habitualment, les pròtesis completes convencionals presenten mobilitat amb la masticació i la parla, especialment en el maxil·lar inferior, i necessiten amb freqüència l’ús d’adhesius gingivals per evitar aquests desplaçaments.\nLa pròtesi completa implantoretinguda NO aporta una fixació total a la pròtesi, ja que la funció dels ancoratges sobre els implants és evitar que la pròtesi es desprengui fàcilment del maxil·lar en els moviments de masticació o en la parla.\nHabitualment, utilitzem dos implants per al maxil·lar inferior, que es col·loquen a la zona anterior, i quatre per al maxil·lar superior, que es col·loquen repartits per tot el maxil·lar.\nCom hem comentat, es tracta de pròtesis completes de disseny convencional, de manera que tindran paladar per donar el suport necessari durant la masticació.\nQuines recomanacions he de seguir?\nEn tractar-se de pròtesis amovibles, és a dir, que vostè pot treure de la boca, només cal que adquireixi els següents hàbits: tregui’s la pròtesi després de cada àpat i raspalli’n suaument les genives; raspalli també els retenidors dels implants i la pròtesi, tant la cara dental com la gingival.\nSegons les seves necessitats, realitzarem revisions anuals o semestrals, en què es faran radiografies dels implants, es netejaran en profunditat, es recanviaran, si és necessari, els anells de retenció dels ancoratges i es realitzarà un rebasament de la pròtesi si l’anatomia de la geniva ha canviat durant aquest temps.


Airbnb® | Husseren-Wesserling: lloguers de vacances i allotjaments - Grand Est, França\nTroba llocs on allotjar-te a Husseren-Wesserling a través d'Airbnb\nLloguers vacacionals a Husseren-Wesserling\nNosaltres (7 adults + 1 nen petit) van passar tres dies agradables a la casa de Valerie. La casa i la ubicació que ens va agradar molt, és molt tranquil i tranquil al final d'un carrer. Les imatges estan molt a prop de la realitat i donen una bona impressió. La gran i lluminosa sala d'estar i menjador era molt còmoda i disposava d'un gran equipament (llar de foc, futbolí, dards). L'equip de la cuina i el dormitori eren bons. Terrassa i jardí (amb piscina i tennis de taula) que no usem per la temporada, però estava molt ben cuidat. En general, super net, res que queixar-se. La benvinguda dels sogres va ser amable i servicial. Al poble hi ha un supermercat prou gran amb una fleca. Una recomanació clara, tornaria.\nValerei i la seva família són amfitrions perfectes, són persones molt generoses. la casa és increïble i el jardí amb les vistes sembla una part del paradís. La casa està plena de tot el que necessitàvem. està molt net i el poble molt tranquil. hem gaudit massa en la nostra estada aquí. i farem tot el possible per tornar, recomanem aquest lloc a totes les persones sensibles. Moltes gràcies a Valerei i us tornaré a veure. Modar Alkhash\nVam passar amb nou persones super dies agradables! Excursions meravelloses, molt espai, instal·lacions perfectes.\nAmb molta calor, vàrem passar una setmana molt agradable en aquesta casa espaiosa, molt ben equipada i banyada en verd. Gràcies!\nUna bella casa en un entorn de somnis ... una estada molt agradable a la casa de Valerie amb el tacte càlid a la recepció i la sortida ... un gran record per al nostre equip de ciclisme\nBonica casa, excel·lent llar.\nCasa molt bonica, era com era d'esperar. Cada vegada més! Moltes gràcies Valerie\nAbsolutament recomanable! L'allotjament és bell. Una casa moderna amb mobles ben pensats al bell mig de la natura. No falten res! Hi ha un gran supermercat a prop. L'hostessa Valérie és molt amable. La comunicació amb ella era ràpida i senzilla! Tornem a estar! :-)\nUn amfitrió a la part superior i molt receptiva. Els petits detalls que et fan feliços no han passat desapercebuts: cafè, te, begudes, crema i fins i tot pretzels! L'apartament és de disseny i molt funcional, fins i tot podem viure allà!\nGran apartament. Molt net. Un bon punt de partida per a excursions.\nBonic apartament molt agradable i en un "concurs" estatal. Tingueu en compte un equip de qualitat, no us perdeu res i se sent còmode. La ubicació també és ideal, a prop de bells entorns naturals i prop de comoditats. Per no espatllar res, Raphael és molt agradable. En resum: en absolut bé.\nGràcies a Rafael per la seva capacitat de resposta al lloguer final del nostre costat. Rafael no podia estar present per rebre'ns (arribada tardana), però gràcies a les explicacions proporcionades, vam poder prendre possessió de l'allotjament sense cap problema (caixa de claus externa). Ens vam conèixer a Rafael l'endemà, va rebre una acollida molt amable i va tenir una molt bona estada.\nRecomanem aquesta adreça 100%\nApartament molt bé, allotjament disponible, molt tranquil. Recomano a tots els que vulguin quedar-se a la zona.\nTot estava genial. L'apartament molt complet. Teníem tot el que necessitàvem. Everything was perfect. We found everything we needed.\nEvelyn, i la casa i el poble són genials. Estada encantadora. També vam tenir un pastís de benvinguda. Ella ens va recomanar un bon restaurant per sopar. Genial.


Bones notícies en el tram final de l’any | CaixaBank Research\nBones notícies en el tram final de l’any\nEls indicadors avançats confirmen la bona marxa de l’economia en el 4T. Les vendes al detall van avançar un 2,2% interanual a l’octubre, un registre inferior a la mitjana del 3T (3,8%) i coherent amb una suau desacceleració del consum privat. Pel costat de l’oferta, l’índex de sentiment econòmic PMI de manufactures va augmentar fins als 54,5 punts, el nivell més alt des del gener. En aquest context de vigor econòmic, la inflació es va situar en el 0,7% al novembre.\nLes dades d’afiliació a la Seguretat Social de novembre són positives. El nombre d’afiliats va augmentar en 22.603 (dada desestacionalitzada) i el ritme de creació d’ocupació es va mantenir elevat (3,2% interanual). El descens de 32.832 afiliats (dada sense desestacionalitzar) s’explica, en gran part, per la perllongació de la temporada turística fins a l’octubre i la conseqüent major destrucció d’ocupació en hostaleria al novembre.\nEl Govern presenta noves mesures pressupostàries per complir amb l’objectiu de dèficit del 3,1% del PIB al 2017. El gruix de les mesures se centra en la reforma de l’impost de societats, que limita els avantatges fiscals i que es preveu que generi un augment dels ingressos de 4.300 milions d’euros (dels 7.500 totals estimats). També destaca l’increment en els impostos especials i un nou impost sobre begudes ensucrades. Per la seva banda, el dèficit de l’Estat, el mes d’octubre, va millorar de forma notable. En particular, es va situar en l’1,9% del PIB, 1 dècima per sota del registre d’un any enrere, mentre que, al setembre, se situava 4 dècimes per sobre. Aquesta millora es va deure, en gran part, a la restitució dels pagaments fraccionats de l’impost de societats.\nLa nova concessió de crèdit bancari a les llars avança amb vigor. A l’octubre, tant el crèdit al consum com per a la compra d’habitatge van seguir anotant taxes de creixement elevades, del 29,4% i del 21,8% en l’acumulat gener-octubre, respecte al mateix període de 2015. En canvi, el crèdit a empreses va continuar alentint-se en el cas de les pimes (2,8%) i contraient-se amb força per a les grans empreses (–33,5%).


Inici > Comença la campanya ‘Vacunes per tothom’\nAquesta falta d’equitat ha fet que els darrers mesos hagin sortit diverses iniciatives que tenen un objectiu comú: garantir que cada persona del planeta tingui accés a les vacunes de forma universal, gratuïta i ràpida. Amb aquesta intenció, un extens grup de moviments, organitzacions sanitàries i centres d’investigació d’arreu del món s’han agrupat per promoure la campanya “Vacunes per tothom ” , que sota el lema “atreveix-te a cuidar” ha donat el seu tret de sortida aquest dijous amb una roda de premsa online internacional.\nUn dels principals focus d’atenció de la campanya, de la qual en forma part el Moviment dels Focolars  i la Comunitat de Sant’ Egidio , entre d'altres, és poder ajudar a l’hospital fluvial “Vaixell Hospital Papa Francesc”, que opera des de l’agost de 2019 al riu Amazones.\nPer fer-ho, les donacions provinents de la campanya seran essencials, ja que només així el vaixell podrà arribar als nuclis de població més aïllats per oferir vacunes, el Kit de la Covid per la higiene i la prevenció del virus, i ajuda alimentària bàsica a una població que està experimentant una crisi en tots els àmbits: “La realitat de la pandèmia per als indígenes és molt pitjor que el que diuen les dades oficials. No només experimenten una crisi sanitària, sinó també social, econòmica i del medi ambient. És fonamental que tinguem cura de l’Amazones i les seves comunitats, que hem de protegir i preservar”, ha exposat durant la presentació de la campanya Klara Piedade, membre de Joves per un Món Unit , una entitat que forma part del Moviment dels Focolars.\nAixí s’explica en un fragment del manifest  que han escrit els promotors de la campanya: “Volem que es desenvolupi la capacitat de producció i de distribució de les vacunes també als països pobres del món”.\nPer aconseguir aquesta col·laboració global, la campanya basa la seva actuació en tres aspectes principals, que ha destacat Conleth Burns, membre de Joves per un Món Unit : “Hem d’aprendre, actuar, i compartir. Aprendre quines són les necessitats que hi ha a les nostres comunitats, tant locals com globals; actuar per poder respondre-hi, i compartir aquestes experiències amb la resta de la societat”. Només així es podrà frenar la desigualtat en el procés de vacunació, i és que com han recordat diversos membres d’aquesta iniciativa, “tots estem interconnectats, i ningú no estarà segur fins que tota la població mundial estigui segura”.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/campanya-vacunes-tothom


El despatxÀrees de treballEquipPostsContacte\nLa comunitat ordinària indivisa d’un immoble és una situació habitual sovint derivada d’herències familiars que pot comportar certes dificultats de gestió als copropietaris. És per això que l’ordenament jurídic promou la divisió definitiva de la cosa comuna entre els copropietaris a través de varis mecanismes.\nAixí, l’article 552-10 del llibre cinquè del Codi Civil de Catalunya (CCCat) regula la facultat per demanar la divisió de la cosa comú, establint que qualsevol cotitular podrà exigir, en qualsevol moment i sense necessitat d’expressar-ne els motius, la divisió de l’objecte de la comunitat. Per tant, és generalment una facultat imprescriptible que tenen tots els cotitulars.\nEls diferents procediments per fer la divisió venen establerts al propi CCCat. El primer d’ells és mitjançant l’acord dels propis cotitulars, és a dir, basant-se en els seus propis pactes segons la seva voluntat. Requereix unanimitat entre tots els cotitulars. El segon mecanisme és el de sotmetre la divisió a un procés d’arbitratge que seguirà les regulacions establertes a la Llei 60/2003, de 23 de desembre, d’Arbitratge i finalitzarà amb un laude arbitral. I finalment, la llei deixa com a últim mecanisme l’acció judicial per a la divisió de la cosa comuna per aquells casos en els que no hi hagi cap acord o conveni arbitral entre els cotitulars.\nQuè passa en els casos en els que el bé és indivisible? En aquests casos, i sempre que no hi hagi acord entre els cotitulars, acudirem a l’establert a l’article 552-11.5 del CCCat segons el qual si cap cotitular tingués interès en quedar-se el bé, es vendria i es repartiria el preu segons les participacions. En cas contrari, quan un cotitular sí que té interès en quedar-se el bé, s'adjudicarà el bé indivisible al cotitular que hi tingui interès. Si n'hi ha més d'un, al que hi tingui la participació més gran. En cas d'interès i participació iguals, estableix el precepte legal que decidirà la sort. L'adjudicatari del bé haurà de pagar als altres el valor pericial de llur participació, que en cap cas no té la consideració de preu ni d'excés d'adjudicació.\nAnna Mombrú Gassiot\n© 2021 Bufet Gassiot Advocats\nUtilitzem cookiesUtilitzem cookies par a millorar l'experiència d'usuari


Damià Calvet, lliurant les claus de les noves casetes de pescadors a l'Ampolla | Twitter / @terresebre\nLa inversió de 8,5 MEUR serveix per refer i reforçar els dic de recer i els molls i reconstruir les casetes de pescadors\nper Redacció 19/04/2021 14:32h\nPorts de la Generalitat ha finalitzat les obres a quatre ports de les Terres de l'Ebre per reparar els danys que va ocasionar el temporal Glòria. La inversió ha estat de 8,5 MEUR. A l'Ametlla de Mar (3,9 MEUR) s'ha reforçat la part exterior del dic, un recreixement de metre i mig a l'espatller sobre el qual s'ha donat continuïtat al passeig. A l'Ampolla (4,3 MEUR), que va ser un dels ports més afectats pel Glòria, s'ha reposat pedra a l'escullera i s'ha recrescut l'espatller per construir botaones a la part exterior. També s'han construït 16 casetes de pescadors i dues per a usos portuaris i per olis usats. Calvet ha destacat que les actuacions s'han centrat a millorar la relació entre els ports i els pobles.\nFa només uns dies que es van donar per finalitzades les obres d'emergència per reparar els desperfectes del Glòria als ports de l'Ametlla de Mar, l'Ampolla, Sant Carles de la Ràpita i les Cases d'Alcanar. Les actuacions han aportat «sostenibilitat, seguretat i estabilitat» als quatre ports, però com ha assenyalat Calvet, també s'han aprofitat per millorar la vinculació de les infraestructures amb els pobles. «Un exemple és el passeig de l'Ametlla de Mar que ja existia, però que l'hem fet més maco i un veritable actiu de la ciutat que em consta que ja s'està utilitzant moltíssim», ha destacat.\nLes obres s'han fet en poc menys d'un any i es va accelerar amb les obres més urgents perquè els pescadors poguessin reprendre l'activitat. «L'endemà del temporal ja hi estàvem treballant i també és important remarcar que no hem parat ni un sol dia», ha apuntat Calvet. En un any, s'han fet estudis tècnics, batimetries del fons marí i topografies per veure la reposició de les peces d'escullera. Amb els treballs s'han millorat els dics quan els temporals fan ultrapassar les ones i posen en perill els usuaris i les embarcacions.\nA l'Ametlla de Mar, el temporal es va emportar molts blocs de pedra d'escullera per tot el dic de recer. Va afectar sobretot el primer i el tercer tram del dic fins a la bocana, amb desperfectes a l'espatller, el passeig de l'espatller, el final del dic o morrot, els vials annexos i el moll de llevant. Per reparar-ho s'ha reforçat la part exterior del dic amb 44.700 tones de pedra d'escullera i s'ha recrescut un metre i mig de l'espatller al tercer tram, a la part exterior del qual s'ha construït un botaones. També s'ha donat continuïtat al passeig per sobre de l'espatller que ara té una longitud de 300 metres, s'ha col·locat una barana per a la seguretat dels vianants, i s'ha pavimentat i senyalitzat tot el vial de llevant.\nUn dels ports més afectats pel temporal Glòria va ser el de l'Ampolla, on les ones van superar els quatre metres d'alçada. El dic de recer i el moll adossat van patir danys estructurals. L'actuació en aquest port ha consistit a fer una reposició de 67.200 tones de pedra d'escullera a la banda exterior del dic. El mur de l'espatller de formigó s'ha recrescut una mitjana de 0,77 centímetres, també amb botaones a la part exterior.\nAl port de les Cases d'Alcanar s'han invertit 192.000 euros en la reparació de l'extrem del dic o morrot, la reposició de blocs d'escullera al dic i l'arranjament d'un tram del moll. Finalment, al port de Sant Carles de la Ràpita el temporal va descalçar una part de la base del moll Montsià i el passeig annex als molls Montsià i Trabucador, que es va reparar amb un cost de 65.000 euros.\nDamià Calvet, en la seva visita a les Terres de l'Ebre, també ha destacat les actuacions subvencionades per l'ACA (Agència Catalana de l'Aigua), per valor de 850.000 euros a l'Aldea, Gandesa i la Galera. «Estem contents d'haver reaccionat amb rapidesa i sobretot crear condicions per tal d'impedir que futurs episodis ens facin malbé les lleres o les travesses urbanes», ha dit el conseller, unes actuacions que «per primera vegada en la història» es faran directament en territori de la CHE (Confederació Hidrogràfica de l'Ebre), després de la reforma legislativa per poder actuar tant a l'Ebre com al Xúquer.\nL'alcalde de l'Ametlla de Mar, Jordi Gaseni, ha aprofitat la visita de Calvet per demanar la sensibilitat del Departament de Territori i Sostenibilitat davant l'allau de projectes de renovables al territori. «Un prec perquè amb el decret de renovables, per poder complir amb els objectius de l'agenda de canvi climàtic, tant l'Ametlla de Mar com a les Terres de l'Ebre tenim projectes eòlics i fotovoltaics a la Ponència, i demanem que estem molt a la vora i al costat, perquè els municipis tinguin autonomia i manera de recomanar que és realment necessari i que no fa falta per la massificació que suposen», ha dit l'alcalde.\nGaseni també ha demanat que es completin les obres al port de l'Ametlla de Mar amb el reforç de la segona alineació i la façana de les antigues casetes dels traginers. «Estem engrescats amb el contacte de primera mà que tenim amb Ports perquè la relació port-ciutat és molt important. No és només una ambaixada», ha apuntat.\nConselleria de Territori i Sostenibilitat Baix Ebre obres ports


Els pilars de l'islam —àrab: أركان الإسلام, arkān al-islām— són els deures ineludibles que tots els musulmans han d'aplicar si volen obtenir la salvació. N'hi ha cinc que són els més notables i respectats, anomenats els cinc pilars. Aquests deures no estan indicats explícitament a l'Alcorà, sinó que provenen del hadit de Gabriel, que es troba en els reculls Sahih al-Bukharí i Sahih Múslim: «L'islam està construït sobre cinc pilars». El concepte ha estat adoptat amb matisos per la gran majoria de branques de l'islam.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pilars_de_l%27islam&oldid=30213358»\nDarrera modificació: 24 maig 2022 a les 17:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 maig 2022 a les 17:23.


Preparats per al caos aeri d'aquest estiu? - Comunicatur\nInici | Transport | Preparats per al caos aeri d’aquest estiu?\nLes companyies aèries ja han posat la bena abans de la ferida i adverteixen del possible caos que viuran els aeroports de Catalunya i Balears amb acumulació de retards i anul·lacions.\nEls culpables: els controladors aeris francesos, i més concretament de Marsella, que amb les seves vagues poden posar en escac l’operativa d’aeroports com el de Barcelona-El Prat i el de Palma de Mallorca.\nEn el que va d’any ja són 5.000 els vols cancel·lats per vagues de controladors a Europa. I els màxims responsables d’IAG i Ryanair ja avisen que l’estiu serà pitjor. El centre de Marsella controla el trànsit aeri de la Mediterrània i és crític per a Barcelona i Balears. Un episodi de vaga pot generar hores de retards dels vols que van provocant una afectació en cascada sobre les aeronaus que realitzen trajectes punt a punt i que van sumant retards en els següents vols durant el dia.\nEn el cas de Vueling i Ryanair a Barcelona, els retards que poden provocar els controladors durant l’estiu afectaran la meitat dels seus vols el dia de vaga. Les aerolínies denuncien que els serveis mínims decretats a França prioritzen els vols domèstics i el trànsit amb destinació-origen fora del país queden en un segon nivell de prioritat.\nUna solució: que els governs europeus actuïn i permetin fórmules alternatives perquè en episodis de vaga controladors aeris d’altres països puguin gestionar el trànsit sempre que les aeronaus no tinguin origen o destinació a la zona de vaga.


Deixar de fumar, apuntar-se al gimnàs, llegir més… són alguns dels múltiples propòsits que es fan per a l’any nou, però només un petit percentatge de la población els compleix. Nosaltres us proposem una llista diferent, senzilla i que, si sou capaços de dur a terme, millorarà la vostra seguretat i privadesa online.\nPoden semblar coses òbvies, però en molts casos se’ns passen per alt. Estem en una era de digitalització constant, on gairebé tot es pot fer on line.\nQui no té un smartphone o una tauleta personal o de feina? Jugueu amb videoconsoles? Feu servir un ordinador a diari? En aquest dia a dia hiperconnectat a les xarxes socials, on hi ha apps per a tot, en que podem descarregar arxius des de qualsevol lloc i ens veiem envaits per avisos de virus i correus electrònics dubtosos... És aquí on us donem el primer consell: SENTIT COMÚ, malgrat que diguin que és el menys comú dels sentits.\nFins aquí fàcil, oi? Doncs la resta, encara més:\n1.- Renova les contrasenyes dels teus dispositius, del correu electrònic, dels perfils de xarxes socials... La teva data de naixement, el nom del teu primer gos o altres combinacions per l’estil són sinònim de via lliure a ser víctima de ciberatacs, suplantacions d’identitat, etc. Sigues imaginatiu, fes combinacions alfanumèriques, majúscules i minúscules, guions, punts, el que vulguis i puguis.\n2.- Les actualitzacions hi són per a implementar-les, no per ser avisos permanents al mòbil o missatges repetitius quan tanques la sessió de l’ordinador. És una petita inversió en temps que aportarà seguretat a tots els teus dispositius.\n3.- T’ha pasat mai que se’t tanqui un document que no hagis guardat prèviament i ho perdis tot? Doncs una sensació semblant però multiplicada en intensitat és la que tens quan perds infomació i les dades de la teva empresa. Solució? Fes còpies de seguretat. Revisa que estiguin ben fetes i procura que es facin habitualment.\n4.- Els antivirus serveixen per prevenir. Prevenir que res ni ningú pugui manipular, extreure, robar...dades que són teves, dels teus clients, proveïdors, etc. Vacuna els teus sistemes!\n5.- Que sigui púbic no és sinònim de segur. Més aviat tot el contrari. Les xarxes wi-fi públiques no són segures, però si les has d’utilitzar, fes-ho amb precaució. I si pots, ni t’acostis a les gratuïtes.\nI com que ens agrada compartir el que sabem, us deixem un consell extra: no siguis impulsiu. Extrema l’alerta per identificar les estafes, les suplantacions d’identitat; verifica els enllaços o llocs web sospitosos i no descarreguis arxius sense comprovar-ne l’extensió. I no obris las porta als intrusos descarregant tu mateix softwae o arxius pirates.\nSom-hi a per un 2018 segur!


La sèrie comença presentant-nos a un comando de policies anti-avalots a Madrid que tracten d’executar un desnonament en Lavapies, contra la voluntat dels veïns i d’una plataforma anti desnonaments. Però tot es torça i s’inicia una recerca en el si de la Policia Nacional per a depurar responsabilitats.\nPer a alguns espectadors, la trama de ficció probablement comença en el mateix moment en què comença la sèrie. Els anti-avalots es troben en clara inferioritat numèrica i comencen vint angoixants minuts en què van traient una a una a les persones de la casa del coll i els braços, davant les llàgrimes de desesperació de la família desdonada i amenaçant a la resta de veïns perquè no intervinguin en l’operació.\nNo obstant això, per a qualsevol persona que hagi intervingut en un desnonament, aquests vint llarguíssims minuts no són una ficció, ni un relat fantasiós. Formen part de la violenta realitat d’aquest procés, que ha expulsat de la seva llar a 170.000 persones en l’Estat Espanyol des de 2008. La veritable història de ficció comença quan, per una vegada, comença la recerca policial davant les sospites de violència desmesurada dels agents. I és ficció perquè el que tendim a veure és que les institucions cobreixen sistemàticament els casos de violència policial més mediàtics, com va ocórrer el 24 d’abril de 2018, quan tan sols unes setmanes després de la mort del manter Mame Mbaye després d’una brutal persecució policial, nombrosos mitjans de comunicació van reportar que es va tractar d’una parada cardiorespiratòria mentre feia una passejada pel barri.\nLa desesperació que sent l’espectador davant la brutal escena que està veient resulta dolorosament familiar per als qui han tingut la desgràcia de trobar-se massa prop d’un anti-avalots. No existeix diàleg amb la mediació que tracta d’evitar el desnonament, la identificació dels agents és gairebé impossible de veure durant el procés i actuen com si tinguessin total impunitat. El cap d’aquesta fictícia operació insta els agents a actuar d’aquesta manera: “Tu li poses una miqueta de fatxenderia a tot el que fas, i així és més fàcil”.\nNombrosos sindicats i organismes afins a la policia han protestat aquests dies davant la imatge que, segons ells, es desprèn d’aquest cos policial en la sèrie. Imatge que inclou un quadre de violència masclista sistemàtic en els agents, casos de drogoaddicció entre ells i un sàdic interès per la violència (“Per a fer paté els deixem”, referint-se a uns ultres després d’un partit de futbol). Però aquestes circumstàncies, molt presents en la sèrie, posen el focus en el caràcter i manera d’actuar individual dels agents i eludeixen una qüestió principal: els sis subjectes podrien ser uns veritables àngels en la seva vida personal i continuar formant part d’una institució fonamental de l’estat capitalista que està específicament destinada a la repressió violenta de la classe treballadora i de qualsevol persona que protesti davant aquest sistema de merda que ens condemna a la precarietat i a la mort, tal com ha quedat perfectament reflectit durant la pandèmia.\nLa policia, com estem cansades de veure en casos com la brutal pallissa que li va propinar un policia a una dona embarassada, funciona com una organització criminal armada, i els antidisturbis com la seva ala més ultra, destinada específicament a aplicar violència sistemàtica contra totes aquelles que s’oposen a aquest règim monàrquic i capitalista, que cada vegada té menys a oferir-nos.\nAquesta visió es distancia molt de la que s’obstina a produir la sèrie, que presenta, per exemple, una falsa equidistància en el cos quan els agents cobriran una manifestació filofeixista a Colón i una anciana els crida “rojos de merda”, frase que s’utilitza per a simbolitzar que els pobres agents reben insults de totes les ideologies. Però, com hem vist durant les manifestacions del barri Salamanca contra el confinament i les vallecanes en què es demanava més sanitaris, la policia està molt lluny de ser ideològicament neutral. En la sèrie també se’ls exculpa per l’ús de la violència quan es descobreix que, després de l’interès per efectuar el desnonament podria haver-hi motius polítics i s’assenyala que “s’inculparà a sis antidisturbis que no tenen la culpa de res”, malgrat que van emprendre a porrades contra civils desarmats.\nEn la línia d’assenyalar precisament el contrari -que la policia com a institució està al servei d’una ideologia molt concreta- la sèrie també insinua la relació entre la policia i l’organització neonazi madrilenya Hogar Social Madrid.\nCom no podia ser d’una altra forma (i això no és spoiler), en l’última missió que surt en pantalla, els agents es pugen al vaixell de Piolín per a anar a reprimir catalans durant el referèndum de 2017. Un altre exemple perfecte del veritable propòsit de les forces de seguretat de l’Estat.\nSèries de televisió / Repressió policial / Persecució policial / Violència policial / Policia / Cultura


Identitat lingüística » Interculturalitat\nTag Archive 'Interculturalitat'\nDiari de les pràctiques (etapa d’observació): sessió 2\nEl programa d’avui ha consistit a fer una observació en un curs de supervivència de 15 hores presencials (i 15 d’autònomes) adreçat a alumnes que parlen almenys una llengua romànica. Es tracta d’un grup que va començar ahir i fa classes de 12 a 2 del migdia de dilluns a dijous. Els he conegut de manera directa, ja que la professora Anna Estapé els ha fet presentar-se. Així, en resum, el grup d’avui el constitueixen 8 alumnes procedents de Bulgària, Itàlia, Portugal, el Marroc, el Brasil, Veneçuela i Colòmbia.\nLa professora empra el mètode d’enfocament comunicatiu i procura que els alumnes comprenguin i produeixin textos. El material de classe el trobem al seu blog (http://blogs.uab.cat/annaestape/), on veiem els exercicis que ells han de fer com a deures. També hi trobem explicacions gramaticals i diverses propostes per poder treballar de manera autònoma.\nLa sessió ha començat amb dubtes referents al dossier 1 del blog i després de fer-los presentar i de presentar-me han centrat la classe en les aficions, l’ús del verb agradar i en la definició de com som segons la nostra cultura. Ha posat un exercici de comprensió oral sobre un americà a Barcelona i els alumnes han comentat què han entès. A partir d’aquí, la classe dels tòpics sobre els catalans.\nLa sessió ha continuat amb la pràctica del verb conèixer, focalitzada en l’entorn de l’alumne aquí, a Catalunya (Coneixeu la festa de la Mercè?). Després han passat a l’explicació dels verbs haver–hi i ser i els ha demanat deures per l’endemà sobre la descripció de Barcelona i el seu lloc d’origen.\nTot ha transcorregut d’una manera dinàmica i distesa. Els alumnes han intervingut força, sempre en grup, i han parlat d’ells i del que coneixen de la cultura catalana alhora. Per treballar així, la disposició de l’aula en forma de U és ideal. La professora ha acabat la classe demanant-los que li diguin què necessiten aprendre de llengua perquè els pugui anar orientant.\nHe parlat una estona amb Anna Estapé i ens hem acomiadat fins a la segona observació. M’he compromès a mirar-me el seu blog per parlar-ne la setmana que ve. Després m’he reunit amb el tutor i m’ha parlat de l’organigrama de les funcions i els aspectes organitzatius del Servei de Llengües, els col.lectius als quals s’adreça (alumnat, personal docent i administratiu), etc.\nFinalment, he vist Marta Miró, qui durant la setmana m’ha enviat enllaços centrats en la festa de Sant Jordi de 2009 i 2010 perquè pugui observar què s’ha fet els anys previs. També m’ha enviat l’enllaç del blog de les Pràctiques d’Acolliment Lingüístic (http://blogs.uab.cat/practiquesacolliment) i del web d’intercanvis lingüístics (https://intercanvis-linguistics.uab.cat/). Hem continuat parlant del joc dels falsos amics, de la selecció de les parelles, del premi que donarem, de com ho divulgarem, etc. Hem quedat que en tornem a parlar la setmana següent amb una proposta definida.


“Castella no té història universal”\n19 abril 2019 22:14\nJordi Bilbeny continua la recerca iniciada fa més de deu anys sobre la catalanitat de Cristòfor Colom. La seva investigació se centra en la “censura” o “manipulació històrica” que patí la nació catalana durant segles per part d'Espanya. Algunes de les seves recerques també s'emmarquen dins Mallorca i fan referència a les relacions entre el Principat i l'Illa\nFrancesca Marí | 30 novembre 2009\nJordi Bilbeny continua les seves investigacions.\nHa estat criticat, imitat i, fins i tot, repudiat per determinats sectors. Allò cert és que l'estudiós Jordi Bilbeny no deixa indiferent ningú. El 1998 començà a difondre les seves investigacions sobre Cristòfor Colom o, com ell l'anomena, Joan Colom i Bertran. De llavors ençà té la mirada fitada a "trobar la informació original" que, durant anys, Espanya "ha intentat amagar". Aquests dies ha estat a Mallorca, des d'on continua les seves investigacions en arxius illencs.\nLa vostra tasca d'investigador està centrada en la censura històrica, però com vos vàreu fitxau en Colom?\nVaig començar a treballar la censura al nou testament per parlar del Jesús real i històric. El 1992, any del "quinto centenario", vaig creure que era una bona data per fer una novel·la sobre Colom i recuperar allò de la seva catalanitat. Començ a arreplegar informació i veig que no encaixa res: Colom ha nascut a Venècia, a Gènova, a Milà...; ningú no sap qui eren els seus pares, té escut d'ames però alguns diuen que és un plebeu, d'altres el tracten de noble, d'altres, de príncep... Uns investigadors diuen que no tenia estudis, però veim com escriu de qualsevol temàtica. No em quadrava res. A més, veig com un mateix autor en tres edicions diferents en canvia el lloc de naixement. A partir d'aquí vaig començar a investigar la censura a les impremtes, les lleis de censura de l'època. Em vaig adonar com es construeix la història, com es pot passar de príncep a plebeu. O com pots passar de ser català a ser genovès. El que havia de ser una novel·la històrica es convertí en una investigació exhaustiva.\nAquestes lleis de censura, com afectaren la Conquesta d'Amèrica?\nEl censor es converteix en historiador, és ell qui reelabora la història o la literatura. La censura l'ha d'interpretar l'investigador en la mesura de la informació que té. Per exemple, que les tres caravel·les sortissin d'un port no té importància, però sí una cosa està explicada de deu maneres diferents és perquè hi ha una retocada.\nI quina és, segons vós, aquesta informació 'retocada'?\nAl començament pensava que l'únic que havien retocat era que Colom era català, però a mesura que m'hi vaig endinsar vaig trobar que anava molt més enllà, com per exemple els germans Yàñez Pinçon i l'administració de la corona catalana a Amèrica.\nLa investigadora Teresa Baquer ha relacionat els germans Yàñez Pinçon amb l'Empordà i amb Pals. Tot això està documentat a la Guerra Civil catalana contra Joan II. Si Colom va anar a cercar els germans Yàñez no podia haver anat mai a Palos, sinó a Pals. A partir d'aquí vaig començar a mirar fins trobar que a Palos no hi havia res.\nEl riu d'on diuen que sortiren les tres caravel·les té com a molt un metre de profunditat i, les quilles de les naus feien tres metres deu. Ens volen fer creure que els vaixells deixaren un solc de dos metres sota terra? A més, a Palos no hi havia tradició marinera, ni cartògrafs, ni cosmògrafs, ni llonja, ni tant sols drassanes. Les grans drassanes són a la Corona d'Aragó. Per documentar-ho he trobat gravats on apareixen les tres caravel·les amb la bandera catalana i els mariners amb barretina.\nSón gravats del segle XVI, no del XIX. Quan volien explicar d'on eren aquells mariners els dibuixaren amb barretina. D'altres, porten ceravells, molt típics de València. Theodor de Bry és un dels que aporta més documentació gràfica. Al segle XVI escriví sobre la descoberta d'Amèrica i molts dels seus gravats estan reproduïts en biografies o històries modernes d'Amèrica. També mostra mapes de cartografia i es veu Amèrica plena de banderes catalanes. En definitiva, la història fa sortir Colom per sota sols pel fet que coincideix el nom de Palos amb Pals, però allà no hi havia res.\nEls catalans vàrem ser els únics que anàrem a Amèrica fins al 1518, que és quan les Índies s'incorporen a Castella. Això fou resolt a les corts de Valladolid del mateix any. Alguns historiadors ho justifiquen dient que aquesta resolució fou una formalitat, però no és cert. El mateix ocorre amb el testament de Ferran el Catòlic quan cita que deixa a la seva filla Joana "la part a nos corresponent de les Índies del mar Oceà". Com pot deixar a la corona castellana una part de les Índies si, en principi, ja eren seves? Si realment Amèrica fos castellana hauria d'haver estat Felip el Bell (marit de Joana) qui en tingués la gestió. En canvi, trobam que qui gestiona Amèrica és Ferran el Catòlic: hi canvia els virreis, fa reformar els hospitals, envia els religiosos, n'administra els béns, hi anomena expedicionaris, hi signa capitulacions...\nEl nou món s'administra, doncs, des de la Corona catalana?\nAmèrica s'administra políticament la "catalana". A tota la Corona d'Aragó hi ha virreis i, justament, a Amèrica s'organitzen els virreinats americans. Això és un calc del sistema català. Ja ho va dir Vicens Vives quan assegurà que "ni amb la més remota innocència podem admetre virreis a la Castella del segle XV". Totes les formes jurídiques i de govern català són transmeses a les Índies. Ningú no discuteix per què Colom va ser virrei, però ningú no es demana per què signava a la catalana i no visrrei, com en castellà? Perquè Castella no té història universal.\nSí, però és així. Ara, tal vegada, amb aquests 30 anys d'espoli i lladronici a tota la nació catalana pot semblar que brilli com a història universal. Ara bé, quan volen anomenar un pintor universal, qui esmenten? Dalí. Queda clar que després de la Guerra Civil, en ple genocidi cultural, tenim figures com Dalí, Miró, Jujol, Espriu, Brossa, Rodoreda... Què no hi havia d'haver quan a cada cantó hi havia un príncep? Què no pintaven aquella gent? No escrivien? No, ens diuen que a la nació catalana hi havia decadència.\nEl seu nom era Joan Colom i Bertran, dels Colom de Barcelona, que serví al rei René d'Anjou en la causa de la Generalitat contra Joan II.\nPerò també hi ha la hipòtesi de la mallorquinitat de Colom...\nQuan defensen això ho fan amb manca de rigor històric. Els Colom de Barcelona tenen els mateixos noms que els Colom d'Amèrica, tenen els mateixos càrrecs i estan a les mateixes causes polítiques que els d'Amèrica. Cristòfor Colom diu que serví el rei Reinel i els Colom de Barcelona serviren al rei René d'Anjou, a la causa de la Generalitat contra Joan II. Els Colom de Mallorca tampoc són nobles. Per identificar-ho amb Colom hi ha d'haver una dotzena de coincidències i aquí no hi són.\nPerò ara, a Mallorca, estau cercant nova informació sobre l'empresa?\nVós l'anomenau Joan, però el coneixem com a Cristòfor, com pot ser això?\nQuan una persona entrava en un orde religiós o militar adoptaves un nou nom. Qui era Sant Cristòfol? És un gegant que porta el nen Jesús a sobre i que travessa unes aigües. Colom portà el cristianisme a l'altre costat del món travessant les aigües. Ell signa com a Cristo Pere, el portador de Crist. Aquesta simbologia religiosa és molt comuna en aquella època. Ara bé, també cal dir que no sabem si el canvi de nom prové d'un orde militar o religiós. No sabem quan se'l canvià o, si tal vegada era el tercer nom. Sembla que Colom es deia Joan Pere, perquè a Portugal li diuen Pere Joao Colomo i Joao Colomo. A Catalunya l'identificam com a Joan.\nPer Maria JÃºlia, fa mes de 9 anys\nMe'n toc es collons d'on sigui en Colon! Voleu dir que val la pena que aquest tio "que va voler esclavitzar els indis d'Amèrica i els Reis Catòlics s'hi oposaren" sigui català. Que ens aportaria aquest doiot?\nPer gerret, fa mes de 9 anys\ntot lo bó es del principat , i sempre madrid ens roba venga ja, bon homo per avall\nPer Arruix, fa mes de 9 anys\nN´estic convençut que Colom era mallorquí i que va sortir de Pals no de Pasos (Múrcia) i hi estic perquè veig la manera d´actuar dels espanyols que s´aprofiten dels altres perquè ells són incapaços de moure´s. Reclamen solidaritat i roben piscines ens carreguen d´imposts, no ens equiparen amb les altres comunitats... Ara bé, que se´l quedin. De personatges expoliadors, a Castella no li vindrà d´un! I a nosaltres ens fa nosa.\nSant Cristòfol: el portador de Crist. Colom com a portador de l'Evangeli al Nou Món! Molt interesant aquesta simbología!\nEls espayols comenzaren a xupar de America...i cuand perderan la mamella...ens continuaren xupant a nosaltres...i aixi anam.\nPer Kalodian, fa mes de 9 anys\nSi era català, felanitxer, eivissenc, genovès o moro és igual. Només els espanyols s'ompliren les butxaques.\nEm sembla molt bé seguir investigant aquesta línea. El que és segur és que l'altra versió cau de per tots costats. Així que hem de seguir cercant, i aquesta de moment s'aguanta.\nPer seguidor histocat, fa mes de 9 anys\nCrec que En Jordi Bilbeny està realitzant una tasca impresionant, imprescindible, feixuga, obstaculitzada i dinamitada per tots els costats. Però sobretot de forma rigorosa, honesta. Enhorabona Jordi i endevant! Si no de què hagues sortit el tema en les principals cadenes de TV (Discovery Chanel, ...) i comences a fer-se un ressò internacional.\nAquests que nomès deis capdefavades, absteniu-vos de barroers comentaris. Això és mereix més serietat\nPer maria, fa mes de 9 anys\nAquest homo el vaig tenir jo com a professor i la veritat és que tenia teories molt curioses, però se li anava l'olla. Era excessivament histriònic en els seus plantejaments i molt vehement. Al final no acabaves de saber si estava en els seus cabals.\nPer Al final la historia posara al seu lloc els mentid, fa mes de 9 anys\nCerca Bilbeny al Youtube, i te faras una ideade la revolucio historica que esta montant aquest home. En te molts de bons arguments, basasts en investigacio i fets. Ja comenca a ser hora que aquests castellans s'en donguin compte de que han fet es seus avantpassats... Lladres !