La ConsultaQatar insinua un referèndum pel 2012 - esportiu.cat\nLa ConsultaQatar insinua un referèndum pel 2012\nPau López - 19/09/2011, 19:34\nLa plataforma ConsultaQatar, que advoca per un referèndum obert a tots els socis amb l'intenció de ratificar o no l'acord amb Qatar Foundation, ha deixat aquesta tarda les portes obertes a que la consulta pugui tenir lloc l'any vinent, segons han declarat en una roda de premsa al Col·legi de Periodistes de Catalunya. Cases i Font, durant la roda de premsa // @PauLopez90\nEls dos portaveus, Jordi Cases i Carles Font, han admés que si no hi ha "una alta acceptació" del vot en blanc que demanen als compromissaris en l'assamblea del proper dissabte, cosa que no esperen, deixaran reposar la iniciativa fins l'any que ve, o uns mesos com a mínim. Tot i "tancar la paradeta", les seves expectatives passen per assolir el nombre de firmes de socis suficients per forçar la proposta de referèndum a l'assamblea de 2012.\nEn l'hipotètic cas que així fos i la majoria de socis es decantés pel "No", el vicepresident econòmic, Javier Faus, ja ha advertit que la votació mai "serà vinculant durant la propera temporada". És a dir, caldria esperar a l'any 2013 per tornar a veure la samarreta blaugrana impol·luta.\nCases i Font han lamentat també el joc brut i les traves de la junta directiva, a la qual han comparat amb el Madrid, que tenia la "gespa llarga i seca" perquè la pilota rodés lenta. Alhora que han criticat que "la junta de (Sandro) Rosell no és transparent ni democràtica".


FITXA DE DESCRIPCIÓ DE LES PRESTACIONS QUE OFEREIX EL PROCÉS DE TRAMITACIÓ DE BEQUES DE COL LABORACIÓ - PDF\nDownload "FITXA DE DESCRIPCIÓ DE LES PRESTACIONS QUE OFEREIX EL PROCÉS DE TRAMITACIÓ DE BEQUES DE COL LABORACIÓ"\nPilar Ruiz Toledo\n1 Pàg.: 1 de 6 PRESTACIONS QUE OFEREIX EL PROCÉS DE TRAMITACIÓ DE BEQUES DE\n2 Pàg.: 2 de 6 FITXA DE DESCRIPCIÓ DE LA PRESTACIÓ DEFINICIÓ DE LA PRESTACIÓ Nom de la prestació Descripció Tramitació de beques de col laboració de la UIB Gestió de la convocatòria, avaluació dels candidats i concessió, si escau, de les beques de col laboració de la UIB, així com de les possibles renúncies o renovacions que escaiguin al llarg de la durada de la beca. Subunitat (secció, àrea ) i persona responsable Oficina de Suport a la Recerca (Son Lledó) Xavier Salvà (Tel , Marga Carbonell (Tel , Maria Quetglas (Tel , Altres unitats del mateix servei o d altres serveis implicades Vicerectorat d Investigació Serveis administratius de cada edifici Servi d Informació Servei de Control i Comptabilitat Servei de Nòmines i Seguretat Social Rectorat L horari d atenció al públic és de les 9 a les 14 h. Aquest programa està obert tot l any, encara que els períodes no lectius no es consideraran als efectes de convocatòria, publicitat o resolució. La prestació d aquest servei té diferents parts i diferents fases: Horari i calendari de prestació del servei Els membres del PDI tenen els 10 primers dies de cada mes per sol licitar la convocatòria d una beca que hagi de començar el dia 1 del mes següent. Excepcionalment: - Per a les beques que hagin de començar l 1 de setembre, l OSR envia un comunicat al PDI abans de dia 25 de juny per informar del termini que s estableix per convocar-les. - Per a les beques que hagin de començar el mes següent del període no lectiu de Pasqua, l OSR també estableix un calendari especial de convocatòria. - Si el període no lectiu de Pasqua és al mes març, l OSR envia un comunicat al PDI abans del dia 15 de febrer. - Si el període no lectiu de Pasqua és al mes d abril, l OSR envia un comunicat al PDI abans del dia 15 de març. - Per a les beques que hagin de començar l 1 de gener o l 1 de febrer (i per a les quals els terminis de convocatòria canvien amb motiu del període no lectiu de Nadal), l OSR envia un comunicat al PDI abans de dia 10 de novembre per informar del calendari que s estableix per poder convocar-les. Les persones que desitgin sol licitar una beca convocada tenen 15 dies naturals per fer-ho des de l endemà de la data de firma de la convocatòria per part del vicerector.\n3 Pàg.: 3 de 6 Renúncia a una beca En qualsevol moment, un becari de col laboració pot renunciar a una beca. La sol licitud de renovació d una beca s ha de dur a terme 10 dies abans de l acabament de la beca. Excepcionalment: - Per a les beques que han de renovar-se l 1 de setembre, s ha de sol licitar la renovació abans del dia 21 de juliol. No obstant, l OSR envia un comunicat al PDI abans del dia 25 de juny per recordar aquest termini. - Per a les beques que hagin de renovar-se per començar el mes següent del període no lectiu de Pasqua, l OSR també estableix un calendari especial de renovació. - Si el període no lectiu de Pasqua és al mes de març, l OSR envia un comunicat al PDI abans del dia 15 de febrer. - Si el període no lectiu de Pasqua és al mes d abril, l OSR envia un comunicat al PDI abans del dia 15 de març. - Per a les beques que hagin de renovar-se amb data 1 de gener (i per a les quals els terminis de renovació no es poden complir amb motiu del període no lectiu de Nadal), l OSR envia un comunicat al PDI abans del dia 10 de novembre, per informar del calendari que s estableix per poder renovar aquestes beques. Personal docent i investigador (PDI) Persones destinatàries Doctors, llicenciats, arquitectes, enginyers, diplomats universitaris, arquitectes tècnics i enginyers tècnics i assimilats. Personal docent i investigador (PDI) Tenir fons provinents de convenis, contractes, projectes d'investigació o altres subvencions públiques o privades, i que aquests es puguin dedicar a personal. Requisits previs per a la prestació del servei Complir els requisits de titulació i els específics de la convocatòria de la beca en qüestió, i no estar en situació d incompatibilitat especificada a l article 11 de l Acord normatiu 8196, de 6 de novembre de Tenir fons provinents de convenis, contractes, projectes d'investigació o altres subvencions públiques o privades, i que aquests es puguin dedicar a personal. Canals de prestació del servei Presencial Telefònic Correu electrònic Web UIBdigital Altres (Fax i correu ordinari) Cost per a l usuari (si escau) -\n4 Pàg.: 4 de 6 Com a màxim tres dies hàbils després de rebre la sol licitud de convocatòria de beca firmada, l OSR verifica si la sol licitud és correcta i comunica el resultat al PDI per correu electrònic. En cas que sigui correcta, l OSR genera en el mateix moment la convocatòria que ha de signar el vicerector d investigació. En cas que la sol licitud no sigui correcta, la sol licitud queda anul lada. El membre del PDI té fins al dia 10 (inclòs) del mes en curs per fer una nova sol licitud. El vicerector (o persona en qui delegui) revisa i signa la convocatòria de beca com a màxim dos dies hàbils després de la generació del full oficial. Com a màxim dos dies hàbils després de la signatura de la convocatòria per part del vicerector, l OSR fa la difusió de la convocatòria. Temps previst de tramitació (si escau) Les persones que desitgin sol licitar la beca convocada tenen 15 dies naturals per fer-ho des de l endemà de la data de firma del full oficial de convocatòria per part del vicerector. La comissió que valorarà les sol licituds fetes per accedir a una beca es reuneix dins el termini que va des del dia posterior al termini per presentar sol licituds a la beca fins al darrer dia hàbil de mes (ambdós inclosos). L OSR crea una credencial on fa constar la persona qui es concedeix la beca, que firma la Rectora. Com a molt tard el darrer dia hàbil del mes anterior al començament de la beca, l OSR publica la resolució de la beca a Internet i contacta telefònicament amb el becari per comunicar-li la concessió de la beca. Una vegada comunicada la concessió i abans del començament de la beca, el becari ha de presentar-se a l OSR per firmar i recollir els documents corresponents a la beca.\n5 Pàg.: 5 de 6 L OSR té tres dies hàbils després de rebre la sol licitud de renovació de la beca firmada per verificar si la sol licitud és correcta i comunicar-li aquest fet al PDI per correu electrònic. En cas que sigui correcta, en el mateix moment l OSR genera la credencial on fa constar la persona a qui es renova la beca. En cas que la sol licitud no sigui correcta, aquesta queda anul lada. El membre del PDI té fins a 10 dies abans a l acabament de la beca per fer una nova sol licitud. Informació complementària (si escau) El vicerector revisa i signa la credencial en un màxim de dos dies hàbils. Una vegada ha estat signada la credencial, s avisa telefònicament el becari perquè vingui a recollir-la o se li envia per correu intern. Renúncia a una beca El becari ha d emplenar un formulari, firmar-lo i adjuntar la firma del membre del PDI que va convocar la beca. A l OSR, una vegada es rep el document firmat, en dos dies hàbils es verifica que estigui emplenat correctament. En cas que la sol licitud no sigui correcta, es comunica al becari perquè solucioni els errors trobats. Normativa Acord normatiu de 14 de juny de 2004 (6891, FOU núm. 240). Acord normatiu de 6 de novembre de 2007 (8196, FOU núm. 288). Acord executiu de 4 de març de 2009 (8976, FOU núm. 309) Accions que ha de realitzar la persona interessada Sol licitud (com s ha de sol licitar, on cal adreçarse ) Tota la informació i els impresos es troben a l adreça web: - Imprès de sol licitud telemàtic - Memòria del projecte que s ha de realitzar Documents que cal aportar Documents normalitzats UIB - Imprès de sol licitud Renúncia a una beca - Imprès de sol licitud - Imprès de sol licitud telemàtic - Memòria del projecte que s ha de realitzar\n6 Pàg.: 6 de 6 - En cas de ser un conveni, contracte o projecte o subvenció pública o privada que no es gestiona des de la UIB, se n ha d adjuntar una còpia. - Document comptable relatiu a la partida econòmica que es destina a la beca. Altres documents - Certificat acadèmic - Currículum - Opcionalment, fotocòpia de la llibreta bancària. - Fotocòpia del DNI, NIE o passaport. - Altra documentació exigida per la convocatòria. - Si escau, en cas de ser un conveni, contracte o projecte o subvenció pública o privada que no es gestiona des de la UIB, se n ha d adjuntar una còpia. - Document comptable relatiu a la partida econòmica que es destina a la beca. Altres accions Convocatòria i renovació d una beca La sol licitud es fa telemàticament, encara que, una vegada emplenada i enviada, és necessari firmar-la i registrar-la d'entrada a qualsevol registre oficial de la UIB. La sol licitud s ha de presentar acompanyada amb aquella documentació que no s hagi pogut adjuntar electrònicament. Les sol licituds d accés a una beca de col laboració s han de registrar al Registre General de la UIB, a les unitats de registre en funcionament als centres de la UIB, o en la forma que s estableix a l article 38.4) de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú.\nVIRGILI RS -2013CURS ACADÈMIC 2011/2012 CONVOCATÒRIA PROGRAMA DE MOBILITAT SICUE (SISTEMA DE INTERCAMBIO ENTRE CENTROS UNIVERSITARIOS ESPAÑOLES) CURS\nVIRGILI RS -2013CURS ACADÈMIC 2011/2012 CONVOCATÒRIA PROGRAMA DE MOBILITAT SICUE (SISTEMA DE INTERCAMBIO ENTRE CENTROS UNIVERSITARIOS ESPAÑOLES) CURS 2014-2015 1. Presentació La Universitat Rovira i Virgili,


EL RACONET D'ENRIC: de novembre 2009\nDesprés de dinar, la Joa i jo hem anat a fer un tomb i ens em endinsat pel camí del meandre però pel que va per baix del castell. Encara no esta acabat, però el troç per on hem passat fa força goig. Feia molts anys que no hi passava i és molt bonic. És veuen moltes aus .\nDesprés hem donat mitja volta i hem pujat a veure les obres del castell i la veritat és que estan força avançades tot i que solament es pot veure des de fora ja que esta tot vallat, lògicament.\nUn cop estigui acabar i reformat, farà molt de goig.\nPublicat per enric a 18:56:00 2 comentaris:\nAvui diumenge, a les 09h haviem quedat a la gasolinera per fer una sortideta amb moto. Allí ens hi em trobat, Kiko, Juanjo, Enric G, Enric i Enricc ( jo).\nAvui han fet la fira de l'oli a Maials i allí ens hem dirigit. M'ha sorprès veure el munt de motos que hi havia ( més de 100) i resulta que avui feien un esmorzar motero dins de la fira de l'oli 2009. L'esmorzar ha estat un èxit així com l'organització i l'assistència. Desprès feien una sortida turística, però nosaltres no l'hem fet ja que era tornar cap a Flix, pel que hem marxat al nostre aire.\nHem anat cap a la Granadella- Vella guarda- Margalef- La bisbal de Falset- La Figuera- Garcia i Flix. Una ruta molt guapa i amb moltes curves. Però el més bonic de tot han estat les vistes. Abans d'arribar a la Figuera, hem pujat fins l'Ermita de la Mola, des d'on es poden veure en un dia clar, fins a set províncies diferents. Una passada!!!\nEn arribar a Flix, trobadeta al bar de Mari i cap a casa.\nLa setmana que ve, si no hi han canvis farem una clotxa.\nLes fotos han estat fetes pel company Jesús, que també es trobava per allí càmera en má.\nPublicat per enric a 18:44:00 1 comentari:\nPublicat per enric a 13:01:00 1 comentari:\nPublicat per enric a 11:40:00 5 comentaris:\nAvui mirant pel facebook he vist aquest nou llibre i diuen que és molt divertit. Al menys el nom ho és!!\nEs veu que ara està de moda aquests llibres!!\nEstarà canviant l'Esglèisa Catòlica? Us deixo un enllaç d'una notìcia sobre el "kama sutra Catòlico.\nPublicat per enric a 18:36:00 1 comentari:\nPublicat per enric a 13:49:00 1 comentari:\n· Cuando no se puede retroceder, sólo debe preocuparnos la mejor manera de seguir hacia adelante.\n· Un niño siempre puede enseñar tres cosas a un adulto: a alegrarse sin motivo, a estar siempre ocupado con algo y a saber exigir con todas sus fuerzas aquello que desea\n· El perdón es una carretera de doble sentido. Siempre que perdonamos a alguien, también nos estamos perdonando a nosotros mismos. Si somos tolerantes con los demás, es más fácil aceptar nuestros propios errores\n· Todos los caminos van al mismo lugar. Pero escoge el tuyo, y ve hasta el final. No intentes recorrer todos los caminos\n· Libérate de todos esos conceptos malditos, esa manía que existe de explicar todo y sólo hacer lo que aprueban los demás\nPublicat per enric a 9:26:00 1 comentari:\nPublicat per enric a 11:20:00 2 comentaris:\nEm quedava una de les rutes que el meu germà Alex em va comentar i avui l'he volgut fer.\nSortim des de la depuradora i en direcció cap a Bovera, agafem el primer camí a l'esquerra. Aquest camí va pujant i quasi al final de la pujada, ens trobem dos camins. Be, jo en primer lloc he agafat el de la dreta, però arriba un moment que ens trobem un cartell de direcció prohibida i jo m'he penssat que aquest s'acabava. Per tant he tirat enrera i he anat a agafar el de l'esquerra. Be, doncs seguint aquest camí, resulta que fa cap a unirse al d'abans. Total, que quan ja estava a punt de tornar, he vist una petita sendera, amb roderes de bicis i he recordat les paraules de l'Alex. Per tant, he seguit aquesta sendereta. Aquesta, va per mig de la montanya i fa cap al camí que va de l'Ermita a Sebes/Vall de Sant Joan. Agafem direcció cap a l'Ermita i ja hi som. Tenim en tot moment, dins de la sendereta, la referencia d'un dipòsit molt alt d'aigua, que l'hem de seguir.\nBe, després de visitar l'Ermita, tornem cap a Flix pel camí vell de l'Ermita.\nUna ruta molt divertida, sobretot quan vas pel camí de les BTT.\nDemà dissabte, dino amb el meu germà i em donarà més rutes per posar en pràctica la setmana que ve. Bon cap de setmana!\nPublicat per enric a 11:42:00 1 comentari:\n"Només som conscients del present quan aquest ja ha transcorregut"\nPublicat per enric a 8:28:00 1 comentari:\nAvui voldria aprofitar el meu blog, per felicitar a la meva germana Mª Josep que compleix anys. Moltes felicitats Teta!!!!\nBuscant al "baul de los recuerdos" he trobat aquesta foto i desitjo que t'agradi.\nPublicat per enric a 9:41:00 2 comentaris:\nPublicat per enric a 13:56:00 1 comentari:\nPublicat per enric a 11:52:00 5 comentaris:


Apropa Cultura posarà el focus en la salut mental - Diari de Girona\nApropa Cultura posarà el focus en la salut mental\nMés de 120 teatres, auditoris i festivals estan adherits a la iniciativa, que vol fer accessibles les activitats culturals als col·lectius vulnerables\nddg | 26·10·20 | 22:57\nLa pianista Clara Peya a la presentació de la nova temporada del programa Apropa Cultura, ahir. apropa cultura\nLa nova temporada d'Apropa Cultura, un projecte dirigit a fomentar i garantir l'accés a la cultura entre les persones en situació de vulnerabilitat, se centrarà en la salut mental amb l'objectiu d'eliminar els estigmes i aconseguir una societat més inclusiva, especialment en temps de pandèmia.\n«La pandèmia és una font d'angoixa, estrès, negativitat i d'emocions que estan afectant la salut mental de tots. Però per a les persones amb problemes de salut mental encara és molt més greu», va destacar la coordinadora del projecte, Claudia Torner, que va assenyalar que la cultura és una via per dignificar la vida i assegurar una millor integració en la societat.\nTorner va explicar que les persones amb problemes de salut mental són un dels col·lectius que més participa en el projecte Apropa Cultura i va destacar que l'art, la ciència o la història els ajuda a recuperar el seu projecte vital.\n«No podem permetre que, una altra vegada, siguin les persones més vulnerables qui paguin aquesta crisi i perdin l'accés a la cultura que tant ens ha costat aconseguir», va subratllar ahir Sonia Gainza, directora d'Apropa Cultura, durant la presentació de la nova campanya.\nAmb la col·laboració de les entitats socials i els equipaments culturals, Apropa Cultura està dissenyant un programa d'activitats -com exposicions, espectacles o visites a associacions- amb l'objectiu de sensibilitzar sobre la salut mental i la lluita contra l'estigma.\nActualment, més de 120 teatres, auditoris, festivals, espais singulars i museus de tot Catalunya, així com 41 municipis formen part de la xarxa Apropa Cultura.\nEntre els promotors culturals adherits a la iniciativa hi ha, per exemple, l'Ajuntament de Girona, el Festival de Torroella de Montgrí, el Museu del Joguet de Figueres o el Black Music Festival.\nAixí mateix, des del 2006 s'hi han sumat 2.573 centres socials, que han ofert 312.256 experiències culturals i s'han programat més de 2.000 propostes culturals diferents en l'agenda de cada temporada.


Sant Llorenç - El Parc Natural de Sant Llorenç del Munt presenta el nou vi '5 quarteres' - Notícia - L'informatiu\nHi haurà una jornada de portes obertes el 28 de maig\nL'Escola de Natura i Formació la Muntada situada a de la vall d’Horta, a Sant Llorenç Savall, dins el Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac, ha presentat el dilluns 15 de maig la primera producció de vi en aquest espai natural protegit. El nou vi, que porta per nom “5 quarteres” com a homenatge al poeta Joan Oliver (Pere Quart) vinculat a aquest espai, serà comercialitzat i distribuït a través de la cooperativa d'integració social L’Olivera i que també participa com a soci en aquest projecte.\nA la presentació ha assistit el diputat adjunt d’Espais Naturals, Jesús Calderer, així com la filla del poeta, Sílvia Oliver, juntament amb l’alcalde de Sant Llorenç Savall, Ricard Torralba, el president del Consell Comarcal del Vallès Occidental, Ignasi Giménez, i diferents membres de Cuina Vallès i el programa Parc a taula.\nLa importància de la recuperació d’aquest territori per a la producció de vi amb la implantació de nous ceps té una rellevància destacada ja que permet una activitat agrícola i també econòmica per a aquest territori. En aquest sentit, el diputat Jesús Calderer ha destacat la voluntat de la Diputació de Barcelona de donar suport a iniciatives com aquesta en els seus espais naturals, i reforçar el manteniment de l’activitat agrícola que contribueix a mantenir vius aquests territoris.\nL’alcalde de Sant Llorenç Savall també ha manifestat la seva satisfacció en la recuperació d’aquests terrenys per a l’agricultura i concretament la vinya, i que mostra el que s’havia produït fa anys en aquest mateix espai. L’alcalde també ha volgut destacar la recuperació que s’ha produït després del gran incendi forestal que patí aquest espai l’any 2003, i que en aquells moments va deixar una amarga sensació de frustració i d’abandonament d’aquest paratge, d’altra banda, tan meravellós.\nPer la seva part, el responsable de la Masia la Muntada, Adrià Garriga, que també és una escola de natura i equipament de formació del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac, ha destacat que aquest és un projecte de recuperació de vinya i el que s’ha intentat és buscar cinc quarteres, cinc trossos de terra, amb cinc varietats tradicionals de raïm com són el picapoll, l’ull de llebre, el samsó, el sumoll i la garnatxa. Aquesta vinya, que ocupa una extensió de sis hectàrees del total de 20 ha que té la finca, es treballa ecològicament i amb una ànima social a través de la cooperativa L’Olivera.\nPresentació, diumenge 28 de maig\nAquest projecte es presentarà al públic en general amb una jornada de portes obertes el diumenge 28 de maig, en la que hi haurà diferents activitats sobre la producció vinícola del Parc. També el diumenge 28 a les 12 h, el Marquet de les Roques, situat en el mateix espai de la vall d’Horta i que fou residència del poeta Joan Oliver (Pere Quart), acollirà una edició del programa Poesia als Parcs. Lletres i paisatges, en què participarà el cantautor Roger Mas, el qual farà un recital de poemes recollits en el seu darrer llibre El dolor de la bellesa.\nDisposeu de més imatges i declaracions del projecte "5 quarteres" en aquest vídeo.\nCategoria: Sant Llorenç-Obac, Parc a taula,\n'Neix el primer vi del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt' [Youtube]


Maria Rodés – el dia minimusica palma\nL’ arribada a la música de la Maria Rodés (1986) es va produir molt de pressa: el 2009 va publicar el seu primer àlbum amb el projecte Oniric, Sin técnica, per posteriorment iniciar la seva carrera en solitari amb els àlbums Una forma de hablar (BCore, 2010) i Sueño Triangular (BCore, 2012). Ha treballat en diversos projectes amb artistes com Coque Malla, Espaldamaceta o Anímic, entre d’altres.\nEl 2014 aquesta inquieta artista va publicar Maria Canta Copla (2014, Chesapik) una selecció de cançons populars espanyoles presentades d’ una manera única i personal. Aquest treball va conquistar al cantant i compositor David Byrne, qui la va programar en el reconegut Meltdown Festival de Londres.\nEl març del 2015 va publicar el seu primer llibre il·lustrat: Duermevela – Los sueños de Maria Rodes. (Alpha Decay). Un recopilatori de textos poètics sobre els seus propis somnis acompanyats d’ il·lustracions fetes per ella mateixa.\nEl juny de 2016 edita un EP titulat Creo que no soy yo (2016, Chesapik) , gravat de la mà del productor Raül Fernández (Refree). El mateix any treballa com a cantant, autora i arrangista en les bandes sonores de les pel·lícules “ No culpes al karma de lo que te pasa por gilipollas” de Maria Ripoll i “ Villaviciosa de al lado” de Nacho García Velilla.\nGuanyadora del Premi Puig Porret al millor projecte de creació musical, va pre-estrenar el disc el setembre de 2017 al Mercat de Música Viva de Vic . En l’ actualitat Rodés està presentant el seu àlbum titulat Eclíptica, treball que gira al voltant d’ un avantpassat seu vinculat al món de l’ espiritualitat i l’ astronomia.\nKate Donovan DJ Isla Iglú


El vicepresident del Patronat de Promoció Econòmica, Carles Gibert, ha participat en la presentació de les obres d’adequació d’aquest espai, que han suposat una inversió de 22.634€ i cinc mesos de treballs.\nEl diputat i vicepresident del Patronat de Promoció Econòmica de la Diputació de Lleida, Carles Gibert, ha participat aquest dijous en la presentació de les obres d’adequació de la vil·la romana del Tossal del Moro de Corbins, gràcies a les quals s’ha recuperat i senyalitzat un espai que, d’aquesta manera, esdevindrà un nou atractiu turístic per a la zona i un indret idoni per acollir activitats culturals. A més de Gibert, a l’acte hi han pres part l'alcalde de Corbins, Jordi Verdú, i l'arqueòloga de la Diputació de Lleida, Maria Pilar Vázquez.\nL’Ajuntament de Corbins ha donat per finalitzades les reformes després d’una intervenció que ha consistit en la senyalització de les restes arqueològiques de l’antiga vil·la, dins del projecte Paisatges de Ponent, amb un import d’adjudicació de 22.634,26€, i que ha estat cofinançada amb fons FEDER per part de la Diputació de Lleida i del mateix Ajuntament.\nAmb aquesta actuació, s’ha incorporat una nova tanca per delimitar el jaciment, s’han reparat i creat nous elements senyalitzadors, i s’ha actualitzat la cartellera traduint la informació en diferents idiomes. A més, s’han recol·locat elements de mobiliari urbà, s’ha pavimentat la zona d’accés i s’ha eliminat la superfície de vegetació que impedia que es poguessin apreciar les restes arqueològiques. Durant els gairebé cinc mesos que ha durat la intervenció, també s’ha fet un seguiment arqueològic de tot el procés.\nCarles Gibert ha explicat que aquesta vil·la romana és un espai més recuperat tant de memòria històrica com de patrimoni i cultura. Conjuntament amb altres actuacions que s’han fet en les diferents comarques de Lleida, ha dit Gibert, des de la Diputació “ens permet tant posicionar i donar a conèixer aquests espais recuperats en el territori, com començar a treballar en rutes i en turisme de proximitat”. Així, ha remarcat que l’objectiu és “donar a conèixer més enllà dels nostres municipis, a tota la demarcació de Lleida i a Catalunya, aquests espais recuperats que donaran peu, en un futur, a diferents activitats econòmiques”.\nJordi Verdú, per la seva part, s’ha mostrat satisfet per la reforma d’un espai que “posa en valor els orígens del nostre municipi, dignificant una zona que, per diferents circumstàncies, encara no s’hi havia pogut treballar”. Per a l’alcalde Corbins, amb el renovat Tossal del Moro “tenim un nou atractiu turístic amb un espai històric d’un gran valor patrimonial i ens ajudarà a rellançar-nos turísticament, amb visites guiades, per exemple, ja que amb tot l’entorn de la vil·la romana, tenim un dels mausoleus més importants de Catalunya”.\nA tot això, l’alcalde ha destacat que, amb aquesta adequació, s’amplia i uneix al ventall de rutes i caminades que hi ha a la zona, i ha afegit que el Tossal del Moro pot ser una zona de descans i un espai amb “moltes possibilitats” per dur-hi a terme activitats culturals o celebracions del municipi. En aquest sentit, Verdú destaca que l’Ajuntament ja està treballant per encabir la Festa de la Poma a la vil·la Romana.\nEl Tossal del Moro és una de les vil·les romanes més importants de la plana de Lleida, tal com ha explicat l’arqueòloga de la Diputació de Lleida, Maria Pilar Vázquez. Concretament, aquesta vil·la era un establiment rural format per un conjunt d’edificacions i instal·lacions d’ús agrícola, residencial i funerari. El sector descobert i parcialment excavat fins al moment se situa en la vessant d’una elevació que perllonga el turó sobre el qual se situa el poble de Corbins.


El poeta diposita un llegat a la Caixa de les Lletres del Cervantes amb el qual es reivindica com a poeta "català" i "castellà".\nEl poeta Joan Margarit ha dipositat aquest dilluns un llegat a la Caixa de les Lletres de l'Institut Cervantes de Madrid durant un acte en què ha destacat que "el català és una de les poques llengües cultes sense estat", alhora que ha reivindicat que és un autor "català" i també "castellà".\n"Sóc un poeta català, però també castellà, cony", ha ressaltat Margarit (Sanahuja, Lleida, 1938), que ha dipositat el seu llegat a la caixa número 1.019 de la càmera cuirassada del soterrani del Cervantes, que s'obrirà l'11 de maig de 2038, data en la qual es complirà el centenari del seu naixement.\nEl poeta ha dipositat dos volums de poemes que no es troben a les llibreries: un en català i un altre en espanyol. Amb ells, l'autor aclareix que no és només un "poeta només en català" i destaca que mai ha publicat un llibre sense la seva versió en castellà.\nEn aquest sentit, ha assenyalat que va néixer "enmig d'una guerra civil monstruosa" de la qual no s'han "acabat de pagar les conseqüències", en què es va trobar "amb un senyor anomenat Francisco Franco" que li va donar "a puntades" el castellà. "Aquest castellà no l'hi penso tornar ara", ha indicat.\nMargarit ha afirmat durant el seu discurs que hi ha "dues opcions" que porten a la "realitat" que es viu avui dia: dir que un forma "part d'una llengua culta sense estat" i que està "sense estat per culpa de les circumstàncies polítiques i militars "; o dir que "una de les poques llengües cultes sense estat" i veure al voltant que "totes tenen estat". "El problema no està en els polítics, sinó en nosaltres, no tenim altra solució que l'educació", ha dit.\n"LA LLENGUA MATERNA ÉS UNA"\nAl mateix temps que ha reivindicat la seva doble vessant lingüística, també ha matisat que "la llengua materna és una sola" i ha desafiat a trobar un cas d'un "gran poeta" amb una "gran poesia" que no estigui en el seu "llengua materna" . "No existeix", ha dit.\nMargarit es considera un "cas especial" que va escriure en castellà des dels 18 fins gairebé els 40 anys. En aquell període, segons ha recordat, sentia una "distància" que "va durar quatre llibres". Després, després de descobrir la dimensió de la "llengua materna", va començar "un altre equívoc, però més a prop de la veritat" i amb un "defecte": un "excés d'entusiasme". "Els meus excessos i defectes sumen 12 llibres", ha assenyalat.\n"Tinc dues llengües gairebé igual de manejables, però no puc mentir: la materna és una de sola. Tinc gairebé dues llengües. Si fos un prosista podria fer el que em donés la gana", ha assenyalat Margarit.\nPer la seva banda, el director de l'Institut Cervantes, Luis García Montero, ha destacat que a la Caixa de les Lletres de la institució hi ha llegats d'altres catalans, com ara Toni Tàpies o Núria Espert, als quals ara se suma Margarit, "representant de la gran tradició de la poesia catalana".\nDesprés del dipòsit del llegat, Margarit ha mantingut una trobada amb el també poeta Martín López-Vega, l'escriptor i historiador Jordi Gràcia i el periodista i assagista Enric Juliana. A més, l'actriu Ariadna Gil ha recitat alguns poemes de l'escriptor català.


Top 5 cançons per acampar – Càmping Mas Nou\nConsells pràctics, Cultura\nSi ets amant de la natura, sabràs que hi ha molt poques experiències comparables a acampar amb música, envoltat de la millor companyia i de cançons que posin banda sonora als teus moments.\nNo som Hans Zimmer però et portem una selecció de cinc cançons per acampar i estar en harmonia amb l’entorn.\nUn clàssic indispensable. No hi ha escapada de càmping sense aquesta cançó de la banda nord-americana de rock anomenada Lynyrd Skynyrd. Tan sols escoltar les 3 primeres notes, tothom sap de quina cançó es tracta. La seva melodia i el puntejat de la guitarra ens porta a viatjar amb la ment, ens teletransporta a paisatges com aquest.\nCançó de la banda de hard rock i heavy metal Scorpions. És la balada més exitosa del grup, superant Still Loving You. És un himne de pau i unió però de ben segur que et posarà els pèls de punta quan l’escoltis mentre condueixes.\n3. I feel a sin comin’ on\nCançó de les Pistols Annies que et fa recórrer llargues rutes sense engegar el motor. Imagina’t com ha de ser conduir amb la teva família direcció a una aventura amb aquesta cançó de fons. Ja podem veure el Gran Canyó a galop com un foraster o un malfactor fugint del xèrif del comtat.\n4. I’ve got a woman\nÉs una cançó co-escrita i gravada per l’immortal Ray Charles, el geni del R&B i soul. Encara que sigui del 1954, la teva família i tu la ballareu al cotxe o a l’autocaravana, és probable que no marxi del cap fins a la tornada. Per cert, n’han fet un munt de versions, t’animem a que les trobis i la comparteixis amb nosaltres per @campingmasnou.\nEscultura en homenatge a Ray Charles.\nQuan estiguis a punt d’arribar a la teva destinació, reprodueix aquesta cançó per tenir una entrada triomfal. Poques cançons tenen la intensitat i solemnitat que transmet aquest tema escrit pels britànics Anthony Newley i Lesley Bricusse per al musical The Roar of the Greasepaint – The Smell of the Crowd. Tanmateix, tothom la coneix per la versió de Nina Simone o Michael Bublé, interpretacions espectaculars.\nSi t’ha agradat aquest article, comparteix-lo ara amb els teus amics i amigues!\nAcampar amb vent? cap problema!\n6 estris per cuinar a l’aire lliure\nEls 9 manaments del campista


Futbol inter-planetari - Ara.cat\nEl que sempre m’ha indignat és el certamen de bellesa Miss Univers, hi participa alguna xicota no terrícola? En cas de que tinguem relacions amb altres planetes podràn participar en el concurs? I en aques cas, quins seran els cànons de bellesa a valorar, suposant que no ténen un aspecte humanoide?\nun camp gegant? pilotes que van molt lluny? porters que salten molt? Per fi he descobert a on jugaven els protagonistes de Oliver i Benji!!\nNo només a Venus, diuen que jugar a La Paz, a 4000 m, també és un infern.\nMira aquest vídeo …\nJo no jugo al futbol ni en condicions òptimes… Quina mandra anar a jugar a Mart o a la lluna… Si de cas, a veure el paissatge…\nSi mira, una de les coses que tenia jo en ment d’anar a altres planetes era posar-me a jugar a futbol allà…\n… tot i que coneixen als humans, no m’estranyaria pas.\nPer cert, el Blatter li falta una regada…\n« mai ago »


El teatre català dels orígens al segle XVIII - Search Results - Traces : Catalan language and literature database\nHome > Search Results: El teatre català dels orígens al segle XVIII\nTraces : Catalan language and literature database 28 records found 11 - 20 jump to record: Search took 0.03 seconds.\nLes representacions de Santa Àgueda: del segle XVI al segle XX / Díaz i Villalonga, Ramon (Universitat de les Illes Balears) ; Col·loqui Internacional Problemes i Mètodes de Literatura Catalana Antiga. Teatre català antic (2n : 1998 : Girona)\nL'autor estudia a través d'uns manuscrits de l'Arxiu Municipal del poble de Sencelles (Mallorca) i d'entrevistes i converses amb dos homes grans del poble la tradició de la representació de la 'Comèdia de Santa Àgueda' que es remunta a principis del segle XVI i que ha durat al llarg de tot el segle XX. [...]\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII, Kassel : Reichenberger, 2001 (p. 283-292)\nLes consuetes de Llàtzer al manuscrit Llabrés / Santandreu, Pere (Universitat de les Illes Balears) ; Col·loqui Internacional Problemes i Mètodes de Literatura Catalana Antiga. Teatre català antic (2n : 1998 : Girona)\nL'autor analitza les dues 'Consueta de Llàtzer', la número disset i divuit del manuscrit Llabrés. Les dues peces teatrals es basen en l'episodi del Nou Testament sobre la resurrecció de l'amic de Jesucrist i, per tant, demostren la popularitat dramàtica d'aquest episodi dins del teatre religiós català del segle XVI. [...]\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII, Kassel : Reichenberger, 2001 (p. 273-281)\nCriats i senyors a la comèdia del Renaixement: 'La vesita' de Joan Ferrandis d'Herèdia i 'En Corney' / Solervicens, Josep (Universitat de Barcelona) ; Col·loqui Internacional Problemes i Mètodes de Literatura Catalana Antiga. Teatre català antic (2n : 1998 : Girona)\nL'autor analitzar i compara les dues peces teatrals conservades en català de la dramatúrgia civil (allunyades de la dominant temàtica religiosa i de la històrica) renaixentista: 'La vesita' de Joan Ferrandis d'Herèdia i l'anònim 'En Corney'. [...]\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII, Kassel : Reichenberger, 2001 (p. 262-271)\nAlgunes notes històriques sobre el Davallament i les representacions de Setmana Santa a Mallorca / Munar i Munar, Felip (Universitat de les Illes Balears) ; Col·loqui Internacional Problemes i Mètodes de Literatura Catalana Antiga. Teatre català antic (2n : 1998 : Girona)\nL'autor analitza, a través de diversos documents, la tradició de la representació del Davallament de la Creu a diferents localitats de l'illa de Mallorca. Malgrat les prohibicions explícites per a la celebració d'aquestes representacions durant la Setmana Santa, es manté una continuïtat de la tradició des de l'edat mitjana cap a l'edat moderna fins ben bé al segle XIX.\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII, Kassel : Reichenberger, 2001 (p. 219-233)\nL'Infern en escena: presència diabòlica en el teatre medieval europeu / Massip, Francesc ; Col·loqui Internacional Problemes i Mètodes de Literatura Catalana Antiga. Teatre català antic (2n : 1998 : Girona)\nL'autor analitza la imatge del dimoni i de l'infern en les activitats teatralitzades medievals de caràcter popular i religiós arreu d'Europa. S'estudia de quina manera coincideixen certes convencions per crear el decorat de l'infern; com eren els efectes sonors, visuals i odorífers relacionats amb la figura del dimoni; els vestits i objectes que caracteritzen els personatges diabòlics (les banyes, les pilositats, esquelles, cascavells, garrots, ornaments animalístics i bestials, etc. [...]\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII, Kassel : Reichenberger, 2001 (p. 197-218)\nLa temàtica pasqual a les terres de Lleida fins el segle XVIII / Miró i Baldrich, Ramon (Universitat Nacional d'Educació a Distància) ; Col·loqui Internacional Problemes i Mètodes de Literatura Catalana Antiga. Teatre català antic (2n : 1998 : Girona)\nL'autor ha analitzat els arxius eclesiàstics de Cervera, Tàrrega, Bellpuig i Lleida i aporta una relació de les despeses civils i eclesiàstiques per les preparacions de les celebracions de Quaresma, Rams, Passió, Dijous Sant, Divendres Sant, Oficis de Tenebres, Pasqua de Resurrecció i Corpus. [...]\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII, Kassel : Reichenberger, 2001 (p. 175-196)\nHi ha un annex documental (p.191-196) amb la informació sistematitzada dels arxius estudiats\nTraces : Catalan language and literature database : 28 records found 11 - 20 jump to record:\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII in Amazon\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII in Google Books\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII in Google Scholar\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII in Google Web El teatre català dels orígens al segle XVIII in INSPIRE\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII in NEBIS\nEl teatre català dels orígens al segle XVIII in Scirus


Entrevista publicada avui per Europa Press | DIARI DE MIQUEL ICETA\n← Le changement, c’est maintenant!\nL’heure de la vérité →\nEntrevista publicada avui per Europa Press\nDijous vaig donar una entrevista a l’Agència Europa Press que surt publicada avui en el teletip que trobareu transcrit a continuació.\nIceta (PSC) repta CiU a demanar obertament la independència en unes eleccions\nFa pinya amb la nova direcció i defensa la seva gestió i la de Nadal al Parlament\nBARCELONA, 6 May. (EUROPA PRESS) –\nEl portaveu del PSC al Parlament, Miquel Iceta, ha reptat CiU a demanar obertament la independència en les pròximes eleccions per “clarificar” el mapa polític català i perquè així la ciutadania identifiqui si la federació s’inclina definitivament per la secessió.\nEn una entrevista d’Europa Press, ha lamentat que sigui el tema més recurrent en el panorama polític català en plena onada de retallades, “quan ni la primera força del Parlament –CiU– ni la segona –PSC– ni la tercera –PP– ni la quarta –ICV-EUiA– porten la independència en el seu programa”.\n“Si CiU va a unes eleccions demanant la independència anirà molt bé perquè clarificarà el panorama, i, en funció del resultat i si obtingués el mateix suport que té ara, estaria legitimada a parlar del xoc de trens al qual ara tan alegrement ens invita”, ha sentenciat.\nEl dirigent censura l’estratègia política del principal grup del Parlament i del govern, al qual veu desorientat perquè “invita a retallar amb el PP al matí i invita a la tarda a un xoc de trens” entre Catalunya i la resta d’Espanya.\nTot i que no veu el govern inclinat a arribar a un acord amb el PSC sobre el pacte fiscal, sí considera que és el principal aspecte en què poden col·laborar socialistes i nacionalistes, i, davant de la temptació de CiU de tirar endavant el finançament només amb ERC, recorda que “el catalanisme ha obtingut resultats quan ha treballat amb una unitat interna molt gran”.\nIceta no considera adequat que la Generalitat plantegi el finançament que preveia l’Estatut del 2005 com a punt de partida per negociar: “Abans de tornar al 2005 jo m’ho pensaria molt perquè això ja sabem com va acabar”, conclou en al·lusió a la sentència del Tribunal Constitucional (TC) que va retallar la norma i va generar una gran polèmica.\nEl també president de la Fundació Rafael Campalans –‘think tank’ vinculat al PSC–, ha fet pinya amb la nova direcció mesos després de mostrar-se disposat a optar a liderar el partit, el que va fracassar, i va quedar finalment apartat del nucli dur.\nMembre de l’executiva per la seva condició de president de la fundació, considera que el nou líder socialista, Pere Navarro, només necessita “temps” per donar-se a conèixer i recuperar suports per al PSC, i així revertir unes enquestes que ara com ara diuen que les retallades no desgasten a CiU.\nIceta ha defensat la seva gestió al Parlament i la del líder del PSC a la Cambra, Joaquim Nadal, i argumenta que estan en plena sintonia amb la nova direcció malgrat que tant Nadal com ell no formen part de l’onada renovadora que el partit va evidenciar al Congrés Socialista de desembre del 2011.\n“No em preocupen les enquestes; em preocupa què hauríem de poder fer més per impedir l’impacte tan negatiu que les polítiques d’austeritat estan tenint en tanta gent”, ha sentenciat.\nIceta ha reivindicat el paper de Campalans per aportar idees a una esquerra que veu desarborada per la crisi: “Pensar és gratis. Hi ha un cert mal en els partits que és que, quan governen, deixen el treball de reflexió per als altres. Ara que no governem, tenim més temps per pensar i ens hem de dedicar fonamentalment a això”.\nEn aquest arxiu adjunt hi trobareu la versió en castellà.\nPosted on diumenge 6 Mai 2012, in Articles i entrevistes. Bookmark the permalink.\tDeixa un comentari.


L’allotjament rural Niu dels Falcons és a pocs minuts de les pistes d'esquí de La Molina i de La Masella, al poble d’Alp.\nL’allotjament rural Niu dels Falcons està a la Cerdanya, i compta amb una ubicació ideal per als amants dels esports de neu, ja que és a pocs minuts de les pistes d'esquí de La Molina i de La Masella.\nDesprés d’una dura jornada d’esquí, els hostes recuperar forces al restaurant de l’establiment.\nÈs un bon punt de partida per a múltiples opcions d’oci, com gaudir de la gastronomia de la zona, passejar per Puigcerdà, caminar o fer rutes amb bicicleta, fer esports d’aventura o descobrir el ric patrimoni romànic de la zona.\nPeríodes de lloguer: Dia, Cap de setmana\nAccès per camí no asfaltat\nAdreça:Carrer Font Moreu, 10\nTelèfon:972 892 073\nAdreça: Carrer Font Moreu, 10


Publicat 14/01/2020 17:59CET\nEls Mossos d'Esquadra van detenir dissabte dos homes i una dona de 33, 26 i 18 anys respectivament com a presumptes autors d'un delicte de robatori amb força en una botiga, en grau de tentativa, a Barberà del Vallès (Barcelona).\nEn un comunicat aquest dimarts, la policia catalana ha explicat que els fets van tenir lloc dissabte a la matinada, cap a les 3.30 hores, i que un testimoni va trucar al servei d'emergències (112) per alertar que dues persones forçaven la reixa d'una botiga del carrer Sant Oleguer.\nEls Mossos van trobar tres persones prop del lloc, i dos "coincidien plenament" amb la descripció del testimoni, els van identificar i van trobar una llanterna a la butxaca de la jaqueta de la dona, a més d'un punxó de pota de cabra i un tornavís que havien amagat sota un cotxe que estava aparcat al costat.\nUna altra patrulla dels Mossos va trobar, a pocs metres, un local comercial amb la reixa que estava forçada "amb la clara intenció d'accedir a l'interior per robar", detalla el comunicat.\nEls agents van detenir els tres sospitosos, que van passar a disposició judicial dilluns, quan el jutjat de guàrdia de Cerdanyola del Vallès (Barcelona) els va decretar la llibertat amb càrrecs.


Vicen� Marqu�s i Sanmiquel - Els blogs d'e-noticies\nVicen� Marqu�s i Sanmiquel\n04 de Juliol del 2010\nCARTA OBERTA AL SR. MONTILLA\nSenyor Montilla, vostè és President de la Generalitat, però no és, ni ho podrà ser mai, President de Catalunya. Per ser President de Catalunya, primer que tot s'ha d'estimar Catalunya. S'ha d'estimar la terra on un ha nascut i on un hi té enterrats els seus avantpassats. Cosa que no fa el cas amb vostè,...\n25 de Juny del 2010\nIMPRUD�NCIES QUE ES PAGUEN AMB LA VIDA\nVagi per endavant el més sentit condol per a tots els familiars de les tretze víctimes mortals hagudes en la catàstrofe de la nit de Sant Joan a l'estació de Castelldefels-Platja.\nLa pèrdua de vides humanes sempre és lamentable, siguin quines en siguin les circumstàncies en les quals s'han produït els òbits.\nPerò en el cas que ens ocupa, els lamentables fets s'haguessin pogut evitar.\nEs comprèn perfectament, les...\n19 de Juny del 2010\nAMB LA VENDA LLIURE, S'ACABARIA EL CONTRABAN\nAl igual que les drogues, si la venda d'armes de foc (d'ara en endavant generalment armes) fos lliure dintre de tot l'actual estat espanyol, poca feinada tindria la policia a desmantellar tallers clandestins de transformació d'armes de tota mena.\nA més prohibicions, més creixen els per a la policia il·legals negocis d'armes. Els rumors, i quan corren rumors d'aquest tipus solen ser més veritat que rumors, diuen que a l'Estat espanyol hi ha més armes il·legals circulant i en mans no necessàriament de delinqüents, que no pas les que es coneixen com a legals, pel sol fet de que hi ha un...\n17 de Juny del 2010\nBURKA I NIKAP S�, BURKA I NIKAP NO\nUna meva amistat femenina, rossa natural, que li agrada molt viatjar, un bon o mal dia se li va ocórrer “baixar” fins al Marroc.\nNomés posar els peus a terra d'aquell país, va ser advertida, amb males maneres, que si volia seguir més enllà de l'aeroport i endinsar-se per la ciutat, havia de cobrir-se el cap amb un mocador, perquè estava prohibit que una occidental i a més rossa, lluïs la seva cabellera al vent. Al preguntar el per què d'aquella prohibició li van respondre, també de males maneres, que portar la...\n27 de Mar� del 2010\nSEGONA FASE DEL CRIM CONTRA LA SAGRADA FAM�LIA


El president davant els jutges (Joan Safont)\n4 min. 05/02/2017 19:50\nAquest dilluns, 6 de febrer, s’inicia al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya el judici contra l’expresident de la Generalitat Artur Mas, l’exvicepresidenta Joana Ortega i l’exconsellera d’Ensenyament Irene Rigau pels delictes de desobediència greu i prevaricació, en relació als quals la fiscalia sol·licita 10 i 9 anys d’inhabilitació per a l’exercici de càrrecs electius i funcions de govern respectivament per a l’expresident i les exconselleres, per haver impulsat i organitzat la jornada participativa del 9-N. L’octubre passat Artur Mas es va declarar “promotor polític” i “responsable únic” del 9-N, tot i considerar-se “corresponsable” de la decisió del Govern de suspendre el primer 9-N, després de la prohibició per part del Tribunal Constitucional, deixant-lo en mans dels centenars de voluntaris que van ser els que finalment el van dur a terme. Segons el jutge instructor, després de la prohibició la Generalitat va fer cas omís al mandat de l’alt tribunal.\nEn aquest punt -la desobediència- rau el nucli del judici. Fins ara, l’estratègia davant el judici ha estat deplorar l’innegable caràcter polític del procediment -una politització de la justícia coherent amb altres decisions i actuacions del tercer poder- alhora que processalment s’ha evitat assumir la necessitat d’anteposar la legitimitat enfront de la legalitat. De fet, aquest dubte hamletià ha fet que el 9-N sigui recordat com una fita memorable, una demostració de força important però mancada d’efectes rellevants, que davant el referèndum promès per al setembre s’usa més com a espantall que com a referent o motivació. El judici contra l’expresident Mas, per contra, pot acabar de dotar de sentit el 9-N si aquest assumeix la idea de desobediència a la llei injusta sense pensar en res més i amb totes les conseqüències. Això passa per no reconèixer la legitimitat de la legalitat i els tribunals espanyols per dirimir res que tingui a veure amb una qüestió cabdal com l’autodeterminació de Catalunya, que evidentment no cap al text constitucional del 78.\nNo soc el primer a recordar-ho, d’altres ho han fet aquests dies, però no podem oblidar que la figura carismàtica de Francesc Macià, exmilitar espanyol i monàrquic esdevingut líder republicà i independentista, va prendre força gràcies al judici que fa 90 anys -quasi setmana per setmana- es va celebrar pels fets de Prats de Molló. El líder d’Estat Català, exiliat a la capital francesa, havia organitzat juntament amb el seu estat major -format per Ventura Gassol, Josep Bordas de la Cuesta i Jaume Carner Ribalta- un intent d’invasió de Catalunya a través d’aquest pas fronterer dels Pirineus, per al qual havia reclutat militants catalans i un pintoresc grup de fugitius de la Itàlia feixista, entre ells el tèrbol Ricciotti Garibaldi -net de l’heroi d’ambdós mons i acusat de trair Macià-, que amb la coincidència d’una vaga organitzada per la CNT havia de permetre declarar la independència de Catalunya. Descoberts els plans i detinguts els responsables, el judici celebrat a París va ser tot un esdeveniment. L’advocat de Macià fou el lletrat i polític Henri Torrès, net del fundador de la Lliga per la Defensa dels Drets Civils Isaiah Levaillant, i, segons el testimoni de Maria Macià: “L’afluència de públic era tal que en lloc de celebrar-se el judici a la sala on era habitual en van haver d’habilitar una altra de més gran, dita l’Odeón, precisament, per la seva grandària. Totes les senyores d’aquells eminents advocats eren presents, molt elegants, molt ben vestides. També hi havia famosos homes de lletres, ministres i, sobretot, naturalment, un gran nombre de polítics exiliats”. La cèlebre poeta Anna de Noailles - née princesa Bibesco-Bassaraba de Brancovan- va declarar que Macià era l’encarnació del Quixot, “el cavaller de l’ideal”.\nEl futur president de la Generalitat va encarar el judici amb la idea d’obtenir penes mínimes per als seus homes i aprofitar al màxim el judici per deixar constància dels anhels de llibertat de Catalunya. Així ho va fer en el seu al·legat Gaziel, maître à penser del catalanisme d’ordre, que havia assegurat de forma irònica en el moment de la detenció dels conspiradors que era curiós que “ el separatismo, al fracasar como guerrilla, se haya convertido en un inusitado artículo de reclamo ”. No vull establir cap comparació, però farien bé, tant els acusats com les defenses, d’entendre que el judici també és una arma política. També aquells que arrufen el nas davant els personalismes i els martirologis excessius. Macià va ser condemnat a dos mesos de presó -que ja havia complert- i a una multa, però l’aura llegendària de rebel contra la dictadura i l’opressió espanyola que havia de portar el coronel a proclamar la República Catalana s’havia posat en marxa.\nLas instituciones europeas dejan desprotegidos a un millar de intérpretes 'freelance'


Un podcast de criatures i cultura | El Culturista\nUn podcast de criatures i cultura\nQuè és un museu? Com funciona? Qui hi treballa? I sobretot: quina és la millor manera de visitar-lo amb criatures? La Clara-Tanit Arqué i la Diana Franov ens donen claus perquè visitar un museu no sigui “un rotllo”. I ho fan a través de la seva pròpia experiència. Elles i les seves criatures són les protagonistes de tots els capítols del podcast Tacet.\nLa paraula que li dona nom prové del llatí i significa “el que calla”. En llenguatge musical, tacet indica que un instrument –o una veu– no ha de sonar durant una estona. La Clara-Tanit i la Diana saben que perquè els infants puguin gaudir de les visites que elles preparen han de fer tacet: intervenir-hi poc i mirar de fer silenci perquè els nens s’interessin de manera natural pel que veuen. La mirada dels nens és poderosa i acompanyar-la atentament per poder-nos-la explicar és el que fan aquestes dues amigues que surten a explorar l’oferta cultural de Barcelona i més enllà.\nCada capítol comença amb una fitxa tècnica molt particular que vol posar amablement “nota” a un equipament museístic de la ciutat: des de l’oferta educativa a l’amabilitat dels treballadors, passant pel preu del servei de bar.\nEl Culturista proposa amb Tacet un programa farcit d’humor i de fina ironia amb la voluntat de fer que l’art formi part d’una manera de viure per aprendre. La colla que formen la Clara-Tanit, la Diana, les dues Rites, el Rai i la Matilde ens acompanyaran cada mes des d’aquest novembre de 2021.\nLes dues conductores del podcast, a banda de mares divertidíssimes, són una il·lustradora –la Clara-Tanit– i una músic i professora de viola –la Diana– fascinades per educar a través de les arts i que ens donen eines per transitar pels museus amb nens sense haver de morir en l’intent.\nAccés a tots els podcasts de Tacet: iVoox o Spotify


Comunicat de JEF-Espanya pel Dia Internacional de la Dona\nEn ocasió de la celebració del 8 de març, Dia Internacional de la Dona, des de Joves Europeistes i Federalistes d'Espanya (JEF Espanya) volem fer èmfasis en les diferents formes de discriminació i violència de gènere que continuen impedint la igualtat real entre dones i homes. La igualtat de gènere és un principi fonamental de la Unió Europea, no obstant això encara no és una realitat. A Europa i més enllà, les dones continuen sent víctimes de violència de gènere, estereotips, discursos d'odi i invisibilizatsió.\nEls números són impactants, ja que una de cada tres dones de la Unió Europea són o han estat objecte de violència física i/o sexual. Cada setmana moren 50 dones a la Unió Europea per violència domèstica, augmentant aquesta xifra durant la pandèmia. A més, l'augment de l'ús d'Internet durant la pandèmia ha augmentat la violència de gènere en línia i l'abús sexual de nens i especialment nenes\nLa desigualtat i la precarietat continuen regint l'àmbit laboral. El 60% de les persones graduades a la Unió Europea són dones, mentre que només ocupen el 30% dels llocs directius i el 8% quan parlem de les empreses de gran grandària. A la Unió Europea només un 19,8% del personal científic i d'enginyeria està compost per dones. El 31,3% de les dones a la Unió Europea treballen a temps parcial i exerceixen gran part de les ocupacions de l'economia submergida, a més de ser elles els qui se solen ocupar de la cura de la família. Les dones són les que dediquen 17 hores de mitjana a la setmana en la cura dels nens i 13 hores a les feines de casa, mentre que els homes dediquen 11 i 5 respectivament. També, són les dones els qui només dediquen 33 hores a la setmana a treballs remunerats mentre que els homes dediquen 39 hores. A Espanya, 4 milions de dones en edat laboral es troben en perill de pobresa o d'exclusió. Les xifres indiquen clarament que les desigualtats, la violència masclista, la precarietat, la bretxa salarial, i els processos d'exclusió derivats de l'ocupació formen part de la vida de les dones.\nAixò no és el que representa la nostra Europa, perquè tenim com a principi un compromís humà pel qual totes les persones independentment del seu gènere han de viure lliures, en igualtat i en seguretat. Com a societat només podrem aconseguir el nostre màxim potencial si fomentem i integrem tot el nostre talent i diversitat.\nSón innombrables les dones que han contribuït a la construcció i a la consolidació del projecte europeu, moltes de les quals van ser invisibilitzades durant la seva trajectòria. Recordem-nos d'Úrsula Hirschmann, una gran feminista i una de les fundadores del federalisme europeu el nom del qual sol passar desapercebut. Acordem-nos en aquest dia de Sofia Corradi, impulsora del programa Erasmus. Recordem-nos de Marga Klompé, científica, política, defensora dels més desfavorits, la primera dona membre de l'Assemblea Comuna de la Comunitat Europea del carbó i de l'acer. Recordem-nos de LousieWeiss, política europea, gran defensora dels valors europeus i dels drets de la dona durant tota la seva vida. Recordem-nos de Simone Weil, política, filòsofa i activista pels drets de les dones, impulsora piononera del dret a l'avortament legalitzat a Europa. Recordem-nos de Nicole Fontaine, dona presidenta del Parlament Europeu. Recordem-nos de UrsulavonderLeyen, primera dona presidenta de la Comissió Europea.\nRecordem-nos de totes elles, de totes les pioneres que van lluitar per la construcció europea i el nom de la qual solem oblidar.\nPerò enguany, més que mai, hem de recordar-nos de les nostres imprescindibles, de les dones que van estar en primera línia durant la pandèmia. El 76% dels cuidadors i sanitaris de la Unió Europea, són dones: són les dones els qui més han estat exposades al virus. Són les dones els qui lideren la lluita contra la COVID, són les imprescindibles en aquesta batalla, les guerreres, les fortes. Per elles! Per nosaltres!\nEls Joves Europeistes i Federalistes d'Espanya continuaran secundant, promovent, i protegint els drets de les dones i el seu apoderament, obrint espais i reivindicant amb força l'eliminació de la violència i les desigualtats de gènere.\nAquest comunicat és una versió traduïda del comunicat conjunt de JEF-Espanya pel dia de la dona. Trobéssiu la versió en castellà en la pàgina web de JEF-Espanya\n#8M #Diadeladona #FemEuropa\nJEF-Cat a Alacant (Seminari Internacional sobre Governança d'Internet)\nEl Ayuntamiento de Perpiñán prohibe la intervención de los jóvenes europeos en su municipio\nL'ajuntament de Perpinyà rebutja l'intervenció dels joves europeus en el seu municipi


El TAS rebutja el recurs de Valentino Rossi, que sortirà últim a Xest - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl TAS rebutja el recurs de Valentino Rossi, que sortirà últim a Xest\nEl pilot italià havia demanat la suspensió cautelar de la sanció. Ara haurà de remuntar per defensar el seu liderat en l'última cursa de MotoGP\n05/11/2015 - 23.55\nEl Tribunal d'Arbitratge Esportiu (TAS) ha desestimat el recurs presentat per Valentino Rossi amb la intenció que se suspengués cautelarment la sanció que li va imposar la direcció de cursa del Gran Premi de Malàisia. D'aquesta manera, Rossi sortirà últim en el Gran Premi de la Comunitat Valenciana de MotoGP, l'última prova del campionat.\nRossi va rebre la sanció de pèrdua de tres punts al carnet i la sortida des de l'últim lloc de l'engraellat a la prova següent arran d'un incident amb Marc Márquez que va acabar amb el pilot cerverí a terra. La direcció de cursa va apreciar que Rossi havia canviat la seva trajectòria a propòsit per impedir la progressió del seu rival, tot i que no va apreciar cap puntada de peu per part del pilot de Yamaha.\nTot i sortir últim, Rossi iniciarà el Gran Premi de la Comunitat Valenciana com a líder de MotoGP, amb set punts de renda sobre Jorge Lorenzo, l'altre aspirant al títol mundial.\nEl Gran Premi, declarat d'alt risc\nLa Comissió Antiviolència ha decidit avui, dijous, declarar d'alt risc el Gran Premi de València de MotoGP que es disputarà el cap de setmana al Circuit Ricardo Tormo de Xest, on es resoldrà el campionat del món de la cilindrada reina del motociclisme.\nLorenzo: "No canviaré, intentaré anar tan ràpid com pugui"\nSuspeses les rodes de premsa del GP de València\nCalma tensa a Xest\nL'última hora del G. P. de València des de Xest


Els ajuntaments d’Alòs de Balaguer, Cubells i Preixens premiats amb el guardó Top 10 per la seva implantació de serveis d’administració electrònica\nPublicat el Dijous, 02 Febrer 2017 12:07\nEl Consorci AOC distingeix la implantació dels serveis d’administració electrònica als municipis de Catalunya, que faciliten a la ciutadania la realització de tràmits on-line.\nEl Consorci Administració Oberta de Catalunya (AOC) ha distingit a tres municipis de la comarca de la Noguera, Alòs de Balaguer, Cubells i Preixens, amb el guardó Top 10 dins la categoria de municipis de menys de 1.000 habitants, entre tots els municipis de Catalunya.\nEl guardó distingeix els municipis amb un major grau d’implantació i ús de les diferents eines d’administració electrònica a l’hora de realitzar els tràmits administratius. Aquestes eines permeten una bona governança i una gestió pública eficient, mitjançant una administració oberta i innovadora i que dóna resposta a les demandes i expectatives de la societat actual.\nL’ajuntament de Preixens repeteix en el guardó, ja que l’any 2015 va ser premiat, juntament amb l’ajuntament de Foradada, amb la primera posició en la categoria d’ajuntaments de menys de 1.000 habitants.\nEl lliurament de la distinció va tenir lloc en el marc del 2n Congrés de Govern Digital organitzat a Barcelona per la Generalitat de Catalunya, el Consorci AOC i el Consorci Localret.\nAquest congrés s’emmarca dins l’estratègia smartCAT del Govern català per fer de Catalunya un SmartCountry de referència internacional i en el Pacte Nacional per a la Societat Digital que Generalitat, diputacions i món local van signar el passat mes d’octubre per fomentar plegats el desenvolupament de la societat digital catalana i donar resposta conjunta als principals reptes que aquesta planteja.


de novembre 05, 2018\nNo es poden llegir ni escoltar ni vore els mitjans de comunicació. Allò que veiem, escoltem i llegim no és periodisme. Fa anys que la cosa està malament, només cal recordar Canal 9, del qual hem parlat molt. El procés a Catalunya ha despertat moltes rancors que estaven podrides i soterrades.\nDesinformació, por i odi.\nHe estat veient TV3 estos dies... Sí, eixe canal tan independentista que "el pròxim 155 no deixarà en mans dels separatistes". I sorpresa! Hi ha empreses súper valentes i súper compromeses amb el procés independentista que segueixen anunciant-se als mitjans públics catalans:\nAhí estan, estos i molts altres més, defensant el dret a decidir mentre s'arrisquen a patir una campanya de complot a nivell estatal per formar part de l'aparell de propaganda del secessionisme.\nNo, clar que no és això. És que les empreses coneixen els catalans. I saben que estan davant d'una societat madura i plural. Són marques que podem vore en espais publicitaris a altres mitjans catalans i espanyols. I fins i tot als mitjans locals. Perquè allà s'inverteixen diners. I s'inverteixen perquè la societat és exigent, no per caprici d'unes empreses que preferirien estalviar-se eixos diners.\nLes mateixes empreses que ací, a casa nostra, només es poden vore en mitjans estatals. Ni en els autonòmics, ni en els locals. Però això sempre ha sigut així?\nFa anys, a Canal 9 es tergiversava la informació, es feia propaganda del govern i del partit que el sostenia, i es censurava l'oposició. Tothom ho sabia. I ahí estaven les marques. Per què? Perquè la societat no ho censurava.\nAra tenim À Punt. Fins al moment té poca audiència, però això no és problema perquè els espais publicitaris també són més barats. La pregunta és per què no han tornat els anunciants?\nLa raó no és la manca de dades d'audiència, ni la quantitat d'espectadors, ni la ideologia de la cadena, que és plural i defensa més que mai els interessos valencians. Açò passa perquè la societat valenciana no valora allò que és seu, ni sap defensar-ho tampoc. I, per tant, els anunciants s'estalvien eixa responsabilitat social corporativa que els porta a finançar altres mitjans i el servei públic que ofereixen.\nBé, no tots, ahi està Consum, anunciant-se en À Punt mentre els valencians correm a comprar a Mercadona:\nNo sé si els valencians ens mereixem que les empreses aposten per nosaltres si nosaltres som incapaços de fer-ho. Però m'imagine una iniciativa amb la finalitat de demanar a les marques que tornen als mitjans públics valencians:\nI a partir d'eixe punt de partida, els propis internautes farien créixer la iniciativa per exemple compartint i citant empreses que s'anuncien en altres autonòmiques però no en la nostra, que és tan resectable o més que la resta.\nO obrint els armaris i preguntant-se per què tenen a casa certes marques fora de la televisió però no dins:\nVos imagineu que els valencians forem capaços de fer alguna cosa així? Improvisada, sincera, motivada.\nJo començaria amb una pregunta senzilla i en positiu: Aneu a anunciar-vos a @apunt_media? I buscaria empreses que anunciaren a altres autonòmiques productes o serveis que es vengueren al País Valencià.\nTant de bo. Encara ens queda molt per aprendre com a societat. Hem sigut minusvalorats, menyspreats, anul·lats durant anys. Fa uns anys, el tancament de RTVV va vessar el got. Els treballadors van decidir per fi contestar de manera contundent al govern, després d'anys sotmesos. I a ells es van sumar molts altres ciutadans fins al punt de fer caure un govern.\nAra tenim per fi uns nous mitjans públics. Uns mitjans alas quals la Generalitat ha negat un augment de pressupost per davall del màxim legal. Uns mitjans que necessiten recursos per ser atractius, perquè com ja hem comentat en altres ocasions, de res serveix un servei públic que no arriba a la gent. És ara el moment d'eixir en defensa dels mitjans públics, no només per a que la Generalitat li aporte els diners que necessita, sinó per a que arriben també fons privats.\nMés ens val no esperar tant com l'última vegada a reivindicar la importància d'uns mitjans públics propis en la nostra llengua. Fem el favor d'aprendre del passat.\nIsabel Bonig ha dit que estaria encantada de pactar amb Vox per tal de presidir la Generalitat. Vox, per cert, ja ha exigit al PP el tancament de Canal Sur. ¿Tindrem també el tancament d'À Punt gràcies a Bonig i Vox? Què poc que ens dura l'alegria als valencians.


Rovetta - Vilafant\nOrígens de l'agermanament:\nLa possibilitat d'aquest agermanament entre Rovetta i Vilafant va sorgir arran d'una visita d'una delegació al nostre poble, durant el passat mes d'abril 2003, encapçalada pel Sr. Mauro Marinoni, alcalde de Rovetta.\nVista aèria de Rovetta\nEl mes d'agost següent una delegació del Consistori de Vilafant va visitar Rovetta per conèixer-los i establir els primers passos cap a l'agermanament que ens proposaven. Paral.lelament es va començar a establir connexions amb els Fons Europeus per tal de poder sol.licitar ajudes econòmiques pel futur agermanament.\nEls alcaldes de Rovetta i Vilafant a la visita del mes d'agost a Rovetta. I on és Rovetta?\nRovetta és un poble de 3.500 habitats amb tres nuclis urbans situat en una de les valls dels Pre-Alps. És una població situada a prop de 40 km de Bergamo (capital de la província) i a uns 90km de Milà (capital de la Llombardia).\nI què farem al respecte?\nEn tot agermanament es busca un intercanvi de vivències entre dos pobles per adprendre'n mútuament i adonar-nos sobre la necessitat de cooperació entre els diferents pobles, el respecte per les cultures pròpies, les relacions humanes i el medi ambient entre d'altres.\nCom és lògic, la primera activitat a realitzar conjuntament és que els nostres ciutadans es coneguin...\nEl calendari previst pel primer any (2004) és un viatge subvencionat a Rovetta pels ciutadans de Vilafant per Setamna Santa (del 7 al 10 d'abril) i un viatge de ciutdans de Rovetta a Vilafant al mes de setembre (del 9 al 12 de setembre).\nI per què ens han triat a nosaltres?\nUn poble veí de Rovetta, Onore, està agermanat amb Garriguella des de fa un parell d'anys.\nCom l'experiència ha estat molt positiva per totes dues poblacions, Rovetta també ha volgut agermanar-se amb una població altempordanesa.\nI si hi estem interessats què hem de fer?\nSi esteu interessats només cal emplenar un qüestionari que podeu baixar-vos-el aquí, emplenar-lo i portar-lo a l'Ajuntament, o bé escriure un correu-e on inclogui les dades sol.licitades a adl@vilafant.com.\nSi voleu podeu consultar la pàgina web sobre l'agermament que tenen a Rovetta.


Acaben les obres del camí de ronda de la platja de la Fosca • Ràdio Capital de l'Empordà\nLes obres van estar escollides pels pressupostos participatius del 2018 però les ha realitzat el Servei de Costes\nLes obres del camí de ronda de la Platja de la Fosca de Palamós ja han finalitzat. Aquestes actuacions, que van des de l’àrea de la Fosca i de Sant Esteve de la Fosca transcorrent per la Roca Negra, han format part dels pressupostos participatius del 2018, però les ha realitzat el Servei de Costes. Així doncs, els diners que es preveien per aquest projecte es destinaran a d’altres millores d’accessibilitat al litoral de Palamós.\nAquesta proposta es va fer a causa del mal estat del traçat, degut als desnivells de la seva superfície i el creixement de les arrels d’arbres. Així doncs, s’ha refet la superfície, s’ha compactat amb sauló sòlid i s’han eliminat els graons existents. A més, s’ha deixat tot a un sol nivell perquè també s’han retirat les travesses de fusta i s’han eliminat diversos desnivells. Ara, falta que l’Ajuntament hi posi pilones de fusta per prohibir l’accés de vehicles de motor.\nArticle anteriorEl Carrer de l’Església de Verges, tallat per un despreniment\nArticle següentTemperatura a l’alça i ambient assolellat


Serveis Escola Bressol - Llar d'Infants Serralada\nServeis Escola Bressol\nMATÍ—entrada a les 9:00-9:15h/sortida a les 12:30h\nTARDA-entrada a les 15:00-15:15h/sortida a les 17:00h.\nSERVEI DE MENJADOR—de 12:30 a 15:00h.\nProcurem oferir uns horaris compatibles amb els de els pares, per això a més, l’escola ofereix un servei de permanències:\nPermanències del matí—de 7:00 a 9:00h\nPermanències tarda—-de 17:00 a 19:00h.\nConsiderem que una correcta alimentació, sana i equilibrada, és imprescindible perquè els nens/es es desenvolupin i creixin adequadament; per això oferim uns menús sans, variats i equilibrats que duem a terme en la nostra pròpia cuina.\nHi han dos tipus de menús, el menú de sencer i el menú per a lactants. En el cas dels lactants es respectarà el seu ritme alimentari, marcat habitualment pel pediatre.\nA part d’això, el tenir cuina pròpia també ens permet poder fer menús especials per a aquells nens/as que sofreixin alguna al·lèrgia, intolerància, malaltia o simplement no es trobin bé.\nPer a nosaltres la qualitat dels aliments que oferim és molt important, per la qual cosa vam decidir introduir l’alimentació ecològica, ja que diversos estudis han demostrat que la qualitat nutricional de l’aliment ecològic és major.\nD’una bona nutrició, depèn en gran parteix el bon desenvolupament físic, psicològic i emocional dels nens, creixent així forts i sans en tots els aspectes.\nL’objectiu és que aprenguin a menjar de tot, proporcionar-los una dieta equilibrada i variada, i que gaudeixin del moment del menjar, que ho visquin com un moment agradable i divertit. A més d’adquirir bons hàbits higiènics i alimentaris que els acompanyaran per sempre.\nA més, es potencia en tot moment l’autonomia del nen/a i es fomenta la socialització, ja que el menjador és un moment privilegiat de relació entre nen-educadora i dels nens entre si.\nL’escola té una assegurança mèdica privada que cobreix qualsevol incident que es produeixi.


Taller de Sants: de febrer 2010\nPublicat per Joan Albert a 0:46 Cap comentari:\nsense títol (qwark)\n–D’on ha sortit això?\nEn Lorth va observar la presència d’en Doriath. Va contestar amb desgana, com si no tingués cap importància.\n–Ho he creat jo.\n–Perquè fins que ho he fet no passava mai res, aquí a l’Eternitat. Ara en canvi...\n–Què vols dir amb “ara”?\n–He creat el temps i amb ell van associats una sèrie de conceptes nous: ara, després, abans. Serveixen per posar ordre.\n–Per posar ordre a què?\nEn Doriath va observar amb deteniment l’esfera que havia creat en Lorth. Dins d’ella s’encenien i apagaven llums de diversos colors que alhora es movien en diverses direccions, probablement seguint alguna mena de patró. De fet, semblava que allò s’anava fent cada cop més gran.\n–I això per a què serveix?\n–Per mesurar el temps.\n–Però has dit que el temps servia per ordenar això. I no et caldria ordenar-ho si no ho haguessis creat.\n–També ens pot servir a nosaltres per ordenar la nostra existència.\n–Què vols dir amb “ordenar la nostra existència”?\nEn Lorth va influir en l’objecte i aquest va fer una variació brusca, es va encongir una mica i després va tornar al seu moviment habitual d’expansió.\nA en Doriath li va semblar entendre el concepte del temps. A continuació es va quedar en silenci, observant la creació d’en Lorth i intentant entendre els seus patrons. A grans trets va observar que a mesura que s’expandia, la lluminositat era cada cop menor. De fet, va arribar un moment on es va apagar completament.\nS’havia acabat el temps i tots dos tornaven a estar a l’Eternitat.\n–Puc fer que torni a començar. Només cal treure-li l’entropia. Serà un moment. Ja està.\nQuan en Lorth va acabar tot el dispositiu estava concentrat en un minúscul punt molt lluminós que es va anar expandint, alhora que creava un altre cop formes lluminoses de tot tipus.\n–És molt interessant. Podria tenir-ne jo un d’igual?\n–Bé, en puc crear tants com vulgui però em temo que si n’hi ha més d’un, el mateix concepte de temps, que amb un únic dispositiu es pot explicar de manera tan senzilla, quan n’hi ha més d’un es torna molt confús, molt... relatiu. Ni jo mateix ho podria entendre.\n–I no pots fer que el mateix dispositiu creï la manera d’entendre’s a si mateix?\nPublicat per Joan Albert a 15:13 Cap comentari:\nVam quedar que el proper dia de reunió seria divendres 26 de febrer.\n.- Un text d'una o dues pa`gines que treballi l'ambient/l'atmosfera... hem de conseguir provocar (o evocar) una emoció en el lector (angoixa, por, solitud....)a partir de la descripció d'un lloc, un ambient, una situació,... hauríem d'evitar utilitzar la paraula a evocar i sinònims.\n.- Continuar amb les llistes d'autocorrecció: A prosa/estil... B narrativa... Els propers dies proposaré una primera redacció a partir del que jo havia fet abans i del que va aportar el Sergi.\nPublicat per Joan Albert a 15:08 Cap comentari:\nA l’escola aprens moltes coses totalment inútils que mai no faràs servir i en canvi mai t’ensenyen com donar de forma adient el condol. Per això vull deixar-vos aquí unes breus instruccions que segur que us faran servei. Ara bé, com totes les habilitats, la de donar el condol s’aprèn i es perfecciona amb la pràctica per això us recomano vivament un exercici que jo faig sovint: assistir a funerals de perfectes desconeguts.\nVestits amb pantalons i jaqueta foscos i corbata negre seguiu amb aparent recolliment tota la cerimònia amb la seguretat que al final arribarà el moment desitjat. Si la família és tradicional farà l’acomiadament formal del dol, amb els parents més directes en filera i tots els assistents, un darrere l’altre, metrallant-los amb el condol. Tanmateix aquest costum tan honorable s’ha perdut molt i cada cop hi ha més sepelis en els quals no es fa. La intuïció, producte de la freqüentació de moltes cerimònies, us permetrà saber si hi haurà acomiadament o no. I si us adoneu que no es farà és quan resulta més important estar ben situats al temple per tal de poder maniobrar convenientment.\nL’instant òptim és aquell entre el final de la cerimònia i el punt en que els parents pugen als cotxes que els portaran al cementiri. És en aquest moment de confusió, d’organització (o desorganització) del seguici quan heu de buscar la vostra oportunitat. Escolliu sempre el parent més proper, un condol donat a un cosí segon és com guardar una andròmina escantellada, perfectament inútil. Jo us recomano un funeral amb vídua, són, amb molta diferència, els millors. Posem, a tall d'exemple, que és el cas: un cop albirada apropeu-vos-hi amb pas mesurat i un posat entre solemne i seriós; no exagereu, sisplau, la tristor. Quan estigueu a tocar i la víctima s’hagi adonat de les vostres intencions actueu amb serenitat i convicció: agafeu la seva mà dreta entre les vostres mans, premeu-la amb fermesa i mentre moveu amunt i avall aquesta mena d’embull de tres mans mireu-la directament als ulls i digueu amb parsimònia i vocalitzant: “El meu condol més sincer”. I ara, per Déu!, no correu!, atureu-vos!, demoreu el moment, compteu fins a cinc si cal. Després sospireu de forma audible i deixeu anar, sempre mirant-la fixament als ulls, la segona part: “Sempre se’n van els millors”. I ja està. La comprovació de què ho heu fet bé vindrà per les llàgrimes que vessarà la vídua i els moviments d’incomoditat dels que l’envolten. Llavors deixeu-li anar la mà, mireu a terra i marxeu així, amb el cap cot i passes lentes i com cansades. Si voleu, és optatiu, mentre us allunyeu podeu moure lleugerament el cap de dreta a esquerra i d'esquerra a dreta, com si no us poguéssiu creure el tràgic destí del finat ni com és de cega i d'injusta la Mort.\nPublicat per Joan Albert a 6:05 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: manuals d'us, relats\nPer què existeixen les religions? Un científic ateu o agnòstic —la gran majoria— us explicaria que són el subproducte d'un munt de característiques humanes imprescindibles per a l'evolució. Fent un símil informàtic podríem dir que les religions són una mena de virus inherent al nostre software de sèrie. Però en realitat les religions han estat i segueixen sent molt útils. Només cal saber utilitzar-les.\nLes religions tenen la peculiar característica de ser considerades font de normes morals. Això, que a primera —i segona— vista pot semblar una estupidesa monumental, té un munt d'avantatges que el bon usuari de les religions no pot deixar d'explotar. Pensem-hi bé; no hi ha cap conducta, per més estranya o repugnant que ens pugui semblar, que no estigui moralment justificada per alguna religió. Sí, sí , només es qüestió de buscar bé! Vull matar amb la consciència ben tranquil·la? Cap problema, els llibres sagrats d'uns i d'altres tenen tot tipus de justificacions per l'assassinat i fins i tot pel genocidi! Sóc un covard? Cap problema, poso l'altre galta i passo a ser un bon cristià. Vull discriminar les dones, pegar-les o violar-les? Barra lliure! Vull mutilar els òrgans sexuals dels infants? Puc tallar tranquil!\nEncara que sembli mentida, la majoria de científics no són religiosos. Però, en el fons, per a l'investigador intel·ligent, no hi ha res com abraçar una bona religió! M'explico. La ciència convencional requereix esforç, molt esforç. Totes les teories han de gaudir del suport dels fets. Totes, a més, poden ser desautoritzades en qualsevol moment. Un autèntic exercici de masoquisme, la ciència! Però, espereu, què passa si com a científic cristià afirmo que, per exemple, l'evolució és falsa i abraço amb entusiasme les doctrines creacionistes? Doncs res! No passa res! He de treballar molt menys, ja que el creacionisme està provat a la bíblia, i fins i tot puc guanyar el premi Tempelton, que té una remuneració més substanciosa que el Nobel! Però això no és tot. Per què treballar fins la extenuació per esbrinar aspectes de l'univers que són francament difícils d'entendre? Quin malbaratament d'energies! Tapem el forats del nostre coneixement i descansem tranquils; és fàcil, només hem d'etiquetar la nostra ignorància amb una paraula: “Déu” .\nPublicat per Joan Albert a 5:55 Cap comentari:\nCalderer go home !\nNo noia no, si penses això és que no el coneixes gens.\nMira, deixa que t'expliqui:\nEn una ocasió me'l vaig trobar en un cementiri. Feia cara d'ansietat, com si patís la síndrome d'abstinència. Preocupat, li vaig preguntar que li passava: "estic esperant el proper enterrament", em va confessar amb un somriure corrupte i llefiscós. "Friso per tenir una vídua a la que donar el condol", va afegir davant la meva natural consternació. Em vaig estremir, jo acostumo a anar als cementiris a lligar, però només pensar que algú podia anar-hi a practicar la tècnica del condol em va remoure les entranyes.\nUn altre dia varem coincidir en un conegut descampat a tocar d'un bosc a les afores de Barcelona. Jo hi havia anat a espiar parelles i vet aquí que, en un racó apartat i ombrívol, ple de llaunes de cervesa buides i preservatius usats, el Calderer havia encès una foguera i estava cremant uns exemplars del Quixot. Puc prometre que, demostrant una perversitat esgarrifosa, el Calderer reia sorollosament i cridava "foc, foc, foc als clàssics!". Horroritzat vaig tornar a casa sense dir-li res.\nPerò el que va fer vessar el got de la meva paciència, va ser el dia en què una de les boniques testimonis de jehova que voltaven pel barri, no va voler saber res de les meves impetuoses insinuacions i em va etzibar: "No, no, que tu el que vols és portar-me l'hort, com ho va intentar el Calderer!"\nAllò va ser definitiu! Què s'ha cregut aquest personatge! És pervers i malèvol, les seves intervencions al fòrum de relats en català tenen més resposta que les meves, escriu molt millor que jo, està em boca de tots i, a més, m'arruïna els plans!\nCalderer "go home"!!!!!!\nPublicat per Joan Albert a 14:34 Cap comentari:\n—Vinga, Jordi, espavila! Mira quina hora és!\n—Tenim temps, mare, no pateixis— contestà el Jordi mentre buscava la cartera. L'adolescent va ajupir-se darrere del sofà i va desaparèixer de la vista de sa mare gairebé al mateix instant en què sonava el timbre de la porta.\n—Ja vinc! Qui deu ser ara?\nPer l'espiera, la Maria veié un home madur amb el cabell llarg i mal tallat. Vestia una americana nova de trinca, massa gran per al seu cos eixut. Semblava nerviós i encara que intentava aparentar normalitat no se'n sortia pas. Tot i així, les seves faccions, primes i anguloses, tenien alguna cosa vagament tranquil·litzadora, familiar. Potser per això la Maria va obrir-li la porta. El desconegut, saludant-la amb la veu trencada de qui fa estona que no parla amb ningú, li digué :\n—Vostè no em coneix, però jo sí. No s'espanti. Només vull donar-li una cosa de part del seu fill. No tinc gaire temps, he de marxar de seguida; tingui, Maria.\nL'estrany l'abraçà, li plantà un petó a la galta i li donà un sobre. Tot va ser tan ràpid i inesperat que la Maria es va quedar quieta, clavada al terra, sense gosar moure ni un sol múscul.\nL'home plorava quan va marxar. La Maria, commocionada, tancà la porta i es va girar buscant el seu nen. El menjador semblava haver canviat, algunes coses no eren al seu lloc. “Lladres?”, pensà absurdament. El Jordi tampoc no hi era. Naturalment es va espantar, però en aquell moment encara no podia imaginar que no el veuria mai més.\nEn ajupir-se per agafar la cartera, el Jordi es va marejar i va caure. Va perdre el coneixement i en tornar a obrir els ulls veié que havia caigut al fons del pou. Embogí. El descobriment de les estàtues, la primera d'elles la seva pròpia mare, va ser tan colpidor que durant molt de temps no va poder deixar de pensar que allò era un malson; però, malgrat tot, es va refer i va sobreviure. El temps no tenia sentit, no hi havia manera de mesurar-lo, res no funcionava —res!—, ni tan sols els rellotges. Sempre era de dia, sempre. El Jordi vivia en un decorat fix, immutable, ple de gent congelada; les estàtues. Vivia en el temps ràpid, vivia al fons del pou. La solitud, espessa i palpable, governava aquell grotesc museu de cera en què s'havia convertit el món. Era tan terrible que, quan va descobrir la Núria va plorar com el nen que encara era. Ella tenia més de trenta anys i la seva història era molt semblant a la d'ell. Inevitablement, van convertir-se en amics i amants; ho eren tot l'un per a l'altre. Van anar a viure a un local proper, sense estàtues. Van fer plans, volien explorar, volien veure si podien trobar-hi més gent com ells, més gent del fons del pou, però quan la Núria va quedar embarassada, van abandonar-los. Malauradament, ella no va sobreviure al part. El Jordi no va poder matar-se, no tenia el valor necessari, i per tant, va viure. Quan la imatge que veia al mirall era ja la d'un home molt semblant al record que guardava del pare, inesperadament, el Jordi va aprendre a tornar al món lent. Però eren uns viatges curts, molt curts. Tan sols podia treure-hi el nas; era com un bussejador a pulmó lliure explorant les profunditats, res més. Pocs minuts —minuts de debò, d'aquells que feien moure les estàtues!— i el viatge el deixava físicament esgotat; destrossat. No creia pas que pogués fer-lo gaires cops; per tant, decidí fer un viatge llarg; anar a visitar la mare, fer-li un petó i alguna cosa més.\nHo va fer, però la capbussada va ser massa llarga i es va ofegar.\nI, en un altre món, la Maria, destrossada per la desaparició del fill adolescent, intentà adoptar la criatura recent nascuda que va trobar seguint les indicacions escrites al sobre que li havia lliurat el desconegut petoner.\nMai no ho va aconseguir.\nPublicat per Joan Albert a 14:12 Cap comentari:\nLes religions, manual d'ús. Per què existeixen le...


Oiartzun KE - FC Barcelona Femení: Triomf treballat per mantenir el liderat (0-1)\nEl conjunt de Xavi Llorens ha aconseguit treure tres punts importants d’un camp difícil després d’un partit molt seriós de les blaugranes\nLes de Xavi Llorens tenien un desplaçament complicant davant de l’Oiartzun. El conjunt basc sempre és un rival complicat, i més al seu propi camp, el Karla Lekuona, on s’ha de treballar de valent per poder obtenir un bon resultat. Tot i les dificultats, el FC Barcelona Femení ha sortit disposat a disputar el partit amb intensitat. A poc a poc les jugadores blaugrana han anat controlant la pilota i han començat a practicar el seu joc més còmodament. Durant els primers 20 minuts les visitants han estat intenses i han pogut aconseguir quatre córners que han suposat unes bones aproximacions per a l’equip culer. La consistència defensiva de les noies de Llorens ha estat positiva, cosa que ha dificultat a les basques aconseguir alguna ocasió de perill.\nLes de Xavi Llorens buscaven diferents opcions per intentar atacar de manera ordenada la porteria d’Oihana. L’Oiartzun té una gran experiència, ja que algunes de les jugadores que el conformen han passat per equips de renom com l’Atlètic de Madrid i la Reial Societat. Les blaugranes buscaven de manera persistent, amb una pressió alta, recuperar la pilota en camp rival per arribar més aviat a la porteria local. Tot i això, les noies de l’Oiartzun s’han defensat bé. Aquesta bona actitud defensiva ha obligat les de Xavi Llorens a buscar canvis d’orientació ràpids per evitar les zones amb molta concentració de jugadores rivals.\nPressió i bones combinacions\nL’opció de trencar les línies defensives amb passades a l’esquena ha estat una de les opcions que més han buscat en alguns moments d’aquest primer temps les jugadores del FC Barcelona Femení. Al minut 26 de la primera meitat les de Xavi Llorens han obert el marcador després d’una jugada entre Vicky Losada i Alexia que ha culminat en gol J. Hermoso. Les barcelonistes han llegit bé els desajustos locals per buscar les deficiències defensives de les noies de l’Oiartzun i poder obrir així el marcador.\nA la represa les blaugranes han continuat amb la intenció de tenir la possessió de la pilota. Les de Xavi Llorens han continuat sense rifar la pilota i volent sortir amb l’esfèric controlat des del darrere. L’Oiartzun ha esperat una errada de l’equip blaugrana per poder sortir al contraatac, però el Barça, pacient, ha combinat entre línies i amb paciència. Això ha servit perquè arribessin algunes aproximacions del FC Barcelona a l’àrea rival. Les blaugranes han continuat sense prendre riscos i defensant amb la pilota als peus. Al minut 68 Hermoso ha estat a punt de fer el segon gol, però Oihana ha intervingut bé per evitar el que hauria pogut significar el segon gol del partit.\nTot i el pas endavant que han fet les locals per intentar empatar, el FC Barcelona ha controlat el duel i ha pogut dominar el temps per emportar-se una treballada victòria d’un camp difícil i rocós. Aquest triomf permet a l’equip blaugrana continuar líder de la classificació amb un cert marge de puts respecte dels seus màxims perseguidors, que són l’Atlètic de Madrid i el Llevant.


Concert per a Trompa i Orquestra "Ab origine" - Musicvall, Edicions Musicals C. B. - Web oficial\nInicio>Obras para orquesta>Concierto>Concert per a Trompa i Orquestra "Ab origine"\nConcert per a Trompa i Orquestra "Ab origine"\nTítol: Concert per a Trompa i Orquestra "Ab origine"\nInstrumentació: Trompa-solista i Orquestra\nConcert per a trompa i orquestra, Ab Origine\nEl concert per a trompa i orquestra fou escrit entre els mesos de març i juliol de 2009, a petició del virtuós trompista Javier Bonet i per encàrrec de la ONE. Tal com passa en els meus anteriors concerts de trombó i trompeta, escriure un concert per a un instrument de metall, permet donar a l’orquestra una brillantor especial i un paper prominent. A causa de la gran potència sonora del solista, l’orquestra pot acompanyar-lo, o també pot competir amb ell. Per això el concert té una orquestració gran, rica en timbre i, sovint, espectacular.\nPartint de la fascinació de Javier Bonet per la trompa natural, i tenint en compte que la trompa és dels instruments més primitius de concepte, he donat a l’obra un caràcter històric. Ab origine (Des dels orígens) evoca els primers instruments (el cargol de mar, la trompa alpina i la trompa natural) i fa èmfasi en les possibilitats expressives de l’instrument des de la seva concepció més simple i pura, jugant amb els sons naturals.\nConcebut en tres moviments, el primer dóna el subtítol a l’obra completa. Evocant la natura, el solista comença amb el cargol de mar, amb un fons subtil d’acompanyament de percussió. Després canvia a la trompa alpina, suggerint el tema principal en un ambient d’harmònics en el registre agut de la corda. A l’inici de l’Allegro amb la trompa natural, presentant el tema principal en la seva totalitat. El següent material temàtic va a càrrec de la trompa cromàtica (l’actual), però el moviment es tanca tornant als orígens com un mirall (trompa natural - trompa alpina - cargol). Les textures de cambra predominen en tot el moviment, però sense renunciar a passatges de gran brillantor sonora.\nLa Ciaccona és de caràcter lent i expressiu. Basada íntegrament en cinc notes descendents en els baixos en forma de variacions, la trompa presenta el líric i llarg tema principal. Després d’un espai tensional, el tema principal passa a l’oboè, dialogant amb un contracant de la trompa en el seu registre greu.\nLa Cadenza del solista fa de pont entre la Ciaccona i la Giga. Pensada per a ser tocada amb trompa natural amb diversos retocs moderns de la mà esquerra, la Cadenza pren l’ambient tranquil i màgic del final de la Ciaccona i progressivament adquireix el tempo animat i brillant de la Giga.\nExuberant, divertida, rítmica i alhora molt melòdica, la Giga tanca el concert amb una nota d’optimisme i força. Els dos temes principals (el primer rítmic i el segon molt líric) es combinen sovint en una orquestració particularment eufòrica.\nAquest concert també es pot interpretar, sense dificultats, íntegrament amb la trompa moderna (cromàtica). Tot i així serà necessari transportar a Fa els breus passatges de l’Hora gai en La i els de la trompa alpina en Mib. La part de la trompa natural podria interpretar-se amb la trompa cromàtica, però sempre utilitzant l’afinació moderna.


Duel de guitarres amb Diego Cortés i Pep Romaguera | Diari Maresme\nEl passat divendres dia 28 el Restaurant 6B de Malgrat de Mar va vibrar d’energia musical amb el duet de corda entre Diego Cortés i Pep Romaguera, acompanyats per Dani Cubero a la percussió. Un espectacle contundent i ple llibertat, amb domini musical compartit amb força i sobretot amb una feliç complicitat. L’espai 6B aposta de fa més de 6 anys per una programació musical variada, de qualitat i en viu com a postres d’un sopar gastronòmic.\nDiego Cortés ha recorregut un llarg camí amb la seva guitarra. Escenaris d’arreu del món, compartint l’art de la guitarra amb artistes de primera línia. Evolucionant amb els temps, creant fusió, amb el suport de la tècnica i l’enginy personal sense oblidar el\nflamenc com a punt de partida.\nPep Romaguera és un entranyable col·lega adaptable a tots els registres. El domini de l’instrument i la passió personal que genera, desperta admiració en la seva execució. En Pep també gaudeix d’una àmplia trajectòria musical al costat de músics de renom internacional.\nEn el retrobament de molts anys de compartir escenaris, el duet va oferir un ampli repertori entre clàssics, composicions pròpies i tradicionals, amb fusió i suport tècnic, amb improvisacions lliures, plenes de complicitats d’amistoses i tocs personals i espectaculars que van enlairar les energies del públic que els van acompanyar tota la nit amb entusiasme. Un espectacle contundent i de qualitat en el darrer cap de setmana de l’any seguint la línia del 6B.\n1 comentari per a “Duel de guitarres amb Diego Cortés i Pep Romaguera”\n22 Juny 2019 a les 8:50\nHow can I come in contact with Pep Romaguera?


Programa de la DO Empordà per mimar les vinyes • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl Consell Regulador de la DO Empordà ha posat en marxa un programa per millorar les tècniques de poda, amb l’objectiu d’allargar el cicle vital de les vinyes i regular la productivitat dels ceps. És l’anomenada ‘poda de respecte’, que està basada en els criteris de l’Escola Italiana de Poda.\nConsisteix en una poda manual poc invasiva que assegura la continuïtat del flux limfàtic de la planta. Amb la tardor i la caiguda de les fulles, la vinya entra en període de repòs fins la primavera. En aquesta època de l’any es porta a terme la poda, que permet rejovenir la planta i allargar el període productiu, regular-ne la producció i vigor, i donar forma al cep. El Consell Regulador ha realitzat dues formacions diferents, una més genèrica per a treballadors de la vinya i una altra de més específica per a caps de colla i encarregats, per endinsar-los en el sistema de ‘poda de respecte’.\nArticle anteriorLa barca-museu Gacela surt de l’aigua per restaurar-la\nArticle següentEl canvi climàtic duplicarà el nombre de platges de la Costa Brava amb risc d’inundar-se


El TC admet a tràmit el recurs d'inconstitucionalitat del PP contra la Llei de Serveis Socials de la Comunitat Valenciana | Valencia Extra\nEl ple del Tribunal Constitucional ha admés a tràmit el recurs d’inconstitucionalitat interposat per més de 50 diputats del grup parlamentari ‘popular’ contra diversos articles, disposicions transitòries i apartats de la Llei de Serveis Socials inclusius de la Comunitat Valenciana, que busca blindar els drets socials com a “essencials” i d'”interés general”.\nEls recurrents consideren que la llei impugnada ha pogut vulnerar els articles 137, 141 i 142 de la Constitució Espanyola i els preceptes 66.1 i 3 de l’Estatut d’Autonomia de la Comunitat Valenciana, així com altres articles de la Llei de Bases del Règim Local. La sentència que es dicte en el seu moment serà redactada pel Magistrat Càndid Conde-Pumpido.\nEl ple de les Corts va aprovar el mes de gener passat, amb els vots a favor de PSPV, Compromís, Podem, l’abstenció de Cs i el rebuig del PP, la Llei Valenciana de Serveis Socials que busca blindar els drets socials com a “essencials” i d'”interés general” i davant la denúncia del PP d'”irregularitats” en la seua tramitació, la qual cosa li ha portat a presentar un recurs davant la Mesa de les Corts i posteriorment davant el TC.\nEn concret, el text reconeix i garanteix l’accés al sistema públic valencià de serveis socials a totes les persones amb residència en la Comunitat i que necessiten dels serveis, adaptant-se est a les persones i no viceversa.\n124 centres educatius valencians participaran en el programa Erasmus+


5 consells per desfer-te de la depressió post-vacacional – Farmacia Ortopèdia Laia Rosado\nBlogHome Blog Salut 5 consells per desfer-te de la depressió post-vacacional\nLa “depressió post-vacacional” és la síndrome experimentada per algunes persones després de la tornada de vacances. Començar de nou la rutina, la feina, cuidar els nens, els deures de l’escola, els estudis, etc. Pot arribar a produir irritabilitat, desànim, tristesa, apatia o problemes per dormir.\nA continuació exposem algunes recomanacions perquè la tornada a la feina sigui més positiva.\n1.- És normal que et sentis desanimat i amb falta d’entusiasme a la tornada de vacances. Has passat dies en família, amb amics i on el relax ha estat present probablement en tot moment. El cos necessita poc a poc anar habituant als canvis que venen, així que deixa que passin els dies, no t’angoixis pel malestar que sents. Veuràs que aviat estaràs millor.\n2.- Controla els pensaments de caràcter pessimista com ara: “no hi ha dies festius properament”, “ara queda moltíssim temps per a les vacances”, etc. No aporten res. Intenta transformar-los per altres pensaments més adaptatius i positius que et generin calma i tranquil·litat davant la situació què estàs procurant adoptar de nou.\n3.- Fes el possible per gaudir de la teva feina i dels teus companys. La feina no té per què ser un lloc trist i avorrit. Així mateix, pots intentar fomentar un ambient agradable que també et podrà aportar felicitat.\n4.- Tornar a la feina no és la fi del món. Quan et trobis desanimat has de pensar en tot el que t’aporta treballar, no només a nivell econòmic sinó también a nivell emocional, social, etc. Si és necessari, fes una llista de les possibles conseqüències positives de la feina.\n5.- Compte amb les exigències, pressions i la tensió que molts senten en tornar a la feina. Potser un ambient molt exigent on, des de la tranquil·litat, passem a l’estrès continu, suposa un malestar físic i psicològic gran. El problema potser no és la tornada de les vacances sinó que estem treballant en un ambient tòxic per a nosaltres.\nÉs necessari instaurar moments en la nostra vida per desconnectar i sentir-nos bé en el nostre dia a dia i aprofitar el cap de setmana. Endavant amb la tornada!\nCom millorar la hipertensió\nHola de nou, El post d'avui parlarem de la hipertensió, us…\nDescobreix les propietats i els beneficis de l’àrnica\nCada vegada és més sovint sentir parlar de l’àrnica, tot i…\nDiscs reutilitzables: una bona alternativa als tradicionals de cotó\nprevious post: 5 consells per desfer-te de la depressió post-vacacional\nnext post: Decàleg de l’autoexploració mamària adequada\nSaps quins són els beneficis del col·lagen? Saps\nCanastretes personalitzades per regalar als més p\n𝐀𝐓𝐄𝐍𝐂𝐈Ó! ☝🏼Els positius d