2019 | Escola Sant Pere i Sant Pau | Pàgina 7\nEls alumnes de sisè han realitzat una sortida educativa al Caixaforum. Es tractava d’una banda, d’un taller de fenòmens elèctrics on els han explicat què és l’electricitat estàtica, com demostrar la seva existència i quins efectes té. D’altra banda hem visitat una exposició guiada del foto periodista Robert Capa. Totes dues activitats han estat molt interessants.\nVisitem la Tàrraco Romana.\nEls alumnes de 5è han visitat la Tàrraco Romana. Entre d’altres han vist l’amfiteatre, el circ romà, les muralles, el pretori i la part alta de la ciutat.\nJuguem com els nens i nenes de Tàrraco.\nEls alumnes de 5è juguen com ho feien els nens i les nenes de Tàrraco. Per un matí s’han oblidat de les Pissarres Digitals i han gaudit de noves experiències.\nColònies Cicle Superior 2019\nEls dies 22, 23 i 24 de maig els alumnes 5è i 6è van de colònies a la casa de colònies El Pinar (Canyelles Barcelona)\nSi voleu informació sobre la casa feu clic al següent enllaç: https://www.elpinar.cat/\nSi voleu veure quines activitats faran i què cal portar espereu a que s’obri l’enllaç.\nDurant aquest segon trimestre hem rebut la visita d’un estudiant de la Universitat Rovira i Virgili a l’escola. Ha estat fomentant l’expressió oral als alumnes de 3r, 5è i 6è.\nSi voleu veure les activitats que han realitzat feu clic al següent enllaç: https://www.youtube.com/watch?v=bwk_5kap06g&feature=youtu.be\n3r, 5è, 6è, General, Portada 0


Lliçons d’Algorísmia i Programació – Juliol 2013 – Algorísmia i Programació\nAlgorísmia i Programació\nLliçons d’Algorísmia i Programació – Juliol 2013\n28/01/2015 28/05/2013 per admin\nEnguany hi ha dos cursos, d’una setmana cadascun:\nAlgorísmia i programació:\nL’objectiu general del curs és aprendre a programar en el llenguatge C++, i a resoldre problemes algorísmics amb ordinador. Més en concret, es pretén que els estudiants arribin a escriure amb fluïdesa programes que resolguin problemes interessants com els que apareixen a la Olimpíada Informàtica. Aquestes habilitats són útils en altres àrees, en particular en les matemàtiques.\nPodeu obtenir una idea aproximada de què és l’algorísmia i la programació mirant aquest vídeo.\nGràfics per ordinador:\nEn aquest curs s’explicarà com programar aplicacions que mostrin escenes tridimensionals en un computador. Aquests conceptes i mètodes poden ser aplicats en tabletes, mòbils, aplicacions web o aplicacions natives, i s’usen per a jocs, efectes especials de pel·lícules, aplicacions de disseny en la indústria i aplicacions de realitat virtual. En acabar el curs, els participants haurien de ser capaços d’escriure petites aplicacions gràfiques. En aquest curs s’explicaran i usaran nocions de geometria, com ara moviments rígids i matrius.\nAlumnes als quals estan adreçats els dos cursos:\nEls dos cursos estàn adreçats als estudiants de secundària i batxillerat, en particular aquells amb molta facilitat per a les matemàtiques, bona capacitat de raonament, etc. Lògicament, això inclou (però no està limitat a) els estudiants amb bons resultats en proves com les Olimpíades Matemàtiques i/o Físiques, Cangur, etc.\nNo és necessari tenir coneixements previs de programació per assistir al primer curs (on els estudiants se separaran en funció dels seus coneixements previs) però és necessari tenir nocions de programació (per exemple, haver fet el primer curs) per fer el segon.\nLloc del primer curs:\nC. Pau Gargallo\nLloc del segon curs:\nFacultat d’Informàtica de Barcelona (FIB)\nC. Jordi Girona Salgado\nEls curs Algorísmia i programació s’impartirà des del dilluns 15 al divendres 19 de juliol (ambdós inclosos). El curs Gràfics per ordinador s’impartirà des del dilluns 22 al divendres 26 de juliol (ambdós inclosos).\nEls curs Algorísmia i programació tindrà horari de dilluns a divendres, de 9:30 a 17:30, amb una pausa per anar a dinar (inclòs en el curs de forma gratuïta). Els curs Gràfics per ordinador tindrà horari de dilluns a divendres, de 9:30 a 13:30.\nAmbdós cursos són gratuïts.\nPer al primer curs, s’usarà principalment el material gratuït de Jutge.org. Per al segon curs, serà convenient però no imprescindible que els participants duguin el seu propi portàtil per poder-hi instal·lar el software necessari.\nProfessors que imparteixen el primer curs:\nProfessor Salvador Roura de la FME i la FIB, entrenador principal dels equips de programació de la UPC, i co-entrenador de l’equip espanyol a les Olimpíades Informàtiques.\nProfessor Jordi Petit de la FIB i la FME, co-entrenador dels equips de programació de la UPC, i principal programador de Jutge.org.\nAltres professors del departament de LSI de la UPC.\nEstudiants de la UPC (inclouen alguns dels millors programadors espanyols).\nProfessors que imparteixen el segon curs:\nProfessors de la secció de gràfics del departament de LSI de la UPC.\nLliçons d’Algorísmia i Programació – Juliol 2012\nLliçons d’Algorísmia i Programació – Juliol 2014\n© 2021 Algorísmia i Programació • Gràcies al GeneratePress


Aquest dimarts ha calgut tancar el consultori mèdic per un cas entre els facultatius, per la qual cosa totes les urgències i consultes han estat derivades al CAP de Mollerussa\nmés amb linyola brot declara i+\nL'Ajuntament de Linyola tancat\nL'Ajuntament de Linyola, ha declarat un brot descontrolat de COVID-19 amb més de 60 positius i 120 persones en aïllament domiciliari. Dissabte ja es va alertar d'un brot important al municipi amb 35 casos positius. Ara avisen que la virulència d'aquest brot és la més forta detectada mai fins ara al poble, de poc més de 2.600 habitants, amb l'índex de contagi més alt de tot Ponent.\nS'està estudiant no aplicar la flexibilització de mesures aprovades pel Procicat de cara al cap de setmana, amb el canvi de restricció de mobilitat municipal a mobilitat comarcal.\nAquest dimarts ha calgut tancar el consultori mèdic per un cas entre els facultatius. Totes les urgències i consultes han estat derivades al CAP de Mollerussa\nFins al 24 de desembre es tanquen zones esportives, de jocs infantils i la llar d'infants, l'edifici Pau Casals, l'edifici Cal Formiguera i a l'Ajuntament s'ha restringit l'accés al públic amb atenció només de forma telefònica. Pel que fa a la llar d'infants, es mirarà d'atendre els casos amb dificultats de custòdia concrets i justificats. L'escola El Sitjar també està adoptant mesures de contenció, amb tres grups confinats, la biblioteca només farà servei de préstec individualitzat.\nLa Parròquia de Santa Maria ha comunicat aquest dimarts a la comunitat que suspén tots els actes litúrgics, i misses programades per aquesta setmana.\nes del consistori s'ha fet una crida a restringir al màxim la mobilitat, a no sortir de casa si no és estrictament necessari o per raons de treball. En aquest sentit, es demana evitar les trobades i reunions fora del nucli familiar més estret i sobretot protegir les persones més vulnerables.\nHan quedat suspesos els actes previstos per la Marató de diumenge, a excepció del sorteig que ja era previst fer-lo sense públic i retransmès per xarxes\nEl campus esportiu ha quedat suspès almenys fins al dia 24. També s'intensificarà el patrullatge policial a partir d'aquest dimarts i es mobilitzaran agents cívics per insistir en les mesures d'autoprotecció. L'Ajuntament també articularà de nou el grup de voluntaris per si qualsevol persona requereix aliments o articles de primera necessitat.


Dunhuang Old Friend Guest House Dunhuang Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.15, Group 3, Sunyue Road, Yueyaquan Village, Dunhuang, Dunhuang, Xina, 736200 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Dunhuang Old Friend Guest House\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Dunhuang Old Friend Guest House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Dunhuang. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nDunhuang Old Friend Guest House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Dunhuang. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, lloguer de cotxes, restaurant, visites turístiques.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Dunhuang Old Friend Guest House.


directe ! a La República. N. 4057. Dimecres, 20 de juny de 2018 17:05 h\nGarrotxa Dijous, 14 de juny de 2018 14:13 h\nLa Garrotxa continua essent un territori amb vocació exportadora, tal com demostra el creixement del nombre de certificats d'origen per poder vendre a països de fora de la UE. Durant el 2017, les empreses garrotxines van demanar 2.154 certificats, un 6% més que l'any anterior quan se'n van sol·licitar 2.032. Si es compara amb els últims anys, es veu un canvi de tendència. I és que tant el 2015 i el 2016 es van reduir el nombre de certificats sol·licitats respecte l'any anterior (un 0,4% i un 11,6% respectivament). Malgrat tot, encara no s'ha arribat al nivell del 2014 quan les empreses en van demanar un total de 2.308. Pel que fa als mercats, Àfrica i Amèrica estan al capdavant de les sol·licituds concentrant el 66,5% de les exportacions, seguit d'Àsia, Europa (els que no son membres de la Unió Econòmica i Monetària) i Oceania. L'Observatori Econòmic, Social i Mediambiental que s'ha presentat aquest dijous també recull el volum de negoci de les exportacions. Aquestes operacions van generar 759 milions d'euros, una xifra que també inclou les vendes a països de la UE. Els sectors que més exporten són l'alimentació i begudes, seguit dels béns d'equips, els preparats carnis i els productes químics. Millora el PIB però no les condicions laborals L'informe demostra que l'economia garrotxina continua recuperant-se i deixa enrere els anys de la crisi. Entre les dades positives hi ha la reducció de la taxa d'atur. Si a finals del 2016 se situava entorn del 9,6%, un any després se situa al 7,8% (4 punts per sota de la mitjana catalana). El sector indústria és el sector que més "estira" l'economia garrotxina, segons paraules del director del SIGMA, Francesc Canalies, perquè és la que té "més productivitat". La construcció també creix però encara no ha arribat als nivells anteriors de la crisi. Així per exemple, els habitatges de nova construcció han crescut un 50%, passant d'una cinquantena el 2016 a més d'un centenar el 2016. Una xifra, però, que encara queda molt enrere dels 800 que es van construir el 2004 o els 1.500 del 2006, essent la xifra més alta dels últims disset anys. Una altra dada positiva és que el PIB de la comarca augmenta un 3,9% el 2016 (la darrera dada de què disposen), essent el tercer any consecutiu de creixement. Els nombres d'Expedients de Regulació d'Ocupació (ERO) continuen a la baixa. El 2017 n'hi van haver 4, dos menys que l'any anterior, i van afectar sis treballadors enfront dels 78 del 2016. Més sinistralitat laboral i mateixa temporalitatL'altra cara de la moneda és que la temporalitat dels contractes continua essent una assignatura pendent. Del total de contractes nous que es van fer durant el 2017, el 84,7% van ser temporals, la mateixa proporció que el 2016. Tant l'Ajuntament d'Olot com el Consell Comarcal de la Garrotxa han reclamat als empresaris que millorin les condicions dels contractes i augmentin els salaris. "Necessitem més contractes indefinits i sous més alts; ara que sembla que l'economia va bé, els empresaris haurien de solucionar el problema perquè afecta a tota la societat i crec que estan en disposició de fer-ho", ha afirmat. Una altra dada negativa és l'augment de la sinistralitat laboral. Si bé no hi va haver cap accident mortal el que sí que han repuntat han estat els accidents lleus, passant de 740 el 2016 a 792 un any més tard. També creixen el nombre d'accidents greus i es passa d'1 a un total de 6. I entre els aspectes a millorar en un futur, hi ha una major especialització formativa que s'ajusti a les demandes reals de les empreses, una observació que ja s'ha fet en altres edicions. Aquest és el cinquè informe de l'Observatori Econòmic, Social i Mediambiental de la Garrotxa. Els treballs de coordinació s'han fet des de l'Agència d'Innovació i Desenvolupament de la Garrotxa (Dinàmig); el Consorci Sigma, el Consorci d'Acció Social de la Garrotxa i el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa i s'ha comptat amb l'assistència tècnica de 15 entitats. Tots aquests organismes ja havien participat en l'elaboració dels anteriors informes.


Útmutató-Hogy változtasd vevökké a ...\nby Gabriella Lakatos\nby Linh MP. Pham\nUn passadís d’accés es pot accedir a tots els mòduls ( entenem per mòdul l’espai on resideixen els interns i les internes durant la seva condemna ). Presentació "Can Brians"\nEls conflictes dins una presó 2.\nDescripció del Centre Penitenciari de Brians 1

El centre penitenciari es va inaugurar el juliol de l’any 1991 i els seus interns són en la seva majoria penats.

A Brians 1 conviuen 1700 interns/es adults. D’aquest percentatge, el 80% són homes i la resta són dones.

El centre és d’estructura modular, és a dir, cada mòdul és independent als altres i tots segueixen una mateixa estructura.

En tots trobarem: Búnquer (espai de control pels funcionaris), cel·les, economat ( supermercat ), menjador, pati, office, despatx de funcionaris, aules d'escola, aules d'entrevistes i tallers.

\nDescripció del Centre Penitenciari de Brians 1

A Brians 1 hi ha 14 mòdul residencials i a cada mòdul s’hi troben els interns/es segons la tipologia de delicte o la situació dins la presó.

- Mòduls d'homes: MR-1, MR-2, MR-3, MR-4, mòdul especial, Ingressos, MR-O, mòdul d'infermeria i de psiquiatria i la UMS ( Mòdul semiobert ).

Mòduls de dones: Mòdul ordinari dones 1, mòdul especial, DAE ( Departament d'atenció especialitzada ) i mòdul ordinari dones 2.

\nCaracterístiques generals dels interns

Persones que no han completat l’escolaritat bàsica exigida en el sistema educatiu ordinari.

Persones que per falta d’exercitar els continguts apresos o altres motius, han perdut parts substancials de la seva educació bàsica ( alumnes amb drogodependències, alcoholèmies, i trastorns físics i mentals ).

Persones que tenen una formació que ha quedat desfasada respecte al nivell considerat bàsic i obligatori.

Persones que per raons d’un canvi laboral, migratori o social, es troben en una nova situació que els exigeix un esforç formatiu ( alumnes amb poc coneixement de l’alfabet, i de les llengües del nostre país ).

\nCaracterístiques generals dels interns

Diversitat ètnica, de cultura, de procedència, religiosa i lingüística.

Diversitat de models familiars de referència i canvis en les relacions familiars per l’estada a presó.

En la majoria de casos baixa autoestima i carències afectives.

L’entorn social de procedència dels alumnes és divers, encara que majoritàriament provenen de famílies amb un nivell econòmic baix i sovint amb risc d’exclusió social.

La llengua d’ús predominant és el castellà. El coneixement de la llengua catalana és minoritari, tot i que l’ús i la demanda va augmentant.

\nProfessionals que intervenen en la rehabilitació

Hi ha dues línies de treballadors dins del Centre Penitenciari:

- Règim : Són els funcionaris ( els vigilants ), els que vetllen per la seguretat del centre.

Tractament : tots els treballadors que incidim en els interns per tal de que assoleixin els objectius de reinserció, reeducació i rehabilitació. Formen part d’aquest grup: mestres, educadors, psicòlegs, monitors, juristes, treballadors socials.

\nSituacions de conflicte dins l’aula Qualsevol espai en el que interactuïn els interns pot comportar accions de conflicte i a l’ aula d’escola també en trobem. Els casos més rellevants amb els que ens trobem els mestres són els següents: 1. Discussions dins l’aula ocasionades per situacions personals ( problemes familiars, de convivència al centre, per motius externs, per la situació penal...). 2. Actituds d’intolerància i racisme cap a altres companys. 3. Situacions de conflictes deguts al baix nivell formatiu i intel·lectual ( s’enfaden quan algun company els corregeix o ajuda ). 4. Es fa molt poc anàlisi de les responsabilitats personals ( la culpa sempre és dels demés ). Assumir la culpa a vegades és admetre el fracàs personal. 8.\n

5. Aspectes relacionats amb la drogodependència ( el fet de

deixar de consumir i començar a prendre metadona ), fa que

apareguin situacions de conflicte entre alumnes. ( Estan molt

susceptibles a les relacions ).

7. El fet de tenir més relació amb els professionals comporta

moltes vegades situacions de conflicte amb la resta d’interns (

el chivato...).

8. Manca de control dels conflictes entre interns que fa que hi

hagi poca implicació per part dels professionals

Situacions de conflicte dins l’aula 9.\nResolució dels conflictes A nivell de centre o des de la nostra formació com a mestres no hem rebut en la majoria de casos una formació o assessorament per afrontar aquestes situacions de conflicte, i en molts casos l’ experiència pròpia i el fet d’anar-nos trobant amb elles fa que anem adquirint eines per resoldre aquestes situacions problemàtiques. - Estar molt atent a les “espurnes ” principals d’un possible conflicte per tal que no vagi a més i que aquest no s'estengui fora de l’espai d’escola. - Marcar als alumnes les seves funcions dins de l’aula, demanant que desconnectin dels problemes externs. 10.\nResolució dels conflictes

- En el cas de situacions d'intolerància o racisme tallar-les

d’arrel en el moment que es donen i posteriorment parlar amb

l’intern per tal que no es tornin a repetir.

- Fer veure que d’escola és un espai d’ajuda ( del mestre als

alumnes o entre alumnes ) per tal de que cada alumne assoleixi

els objectius formatius.

- En el cas de situacions de drogodependència fer entendre a

l’alumne les seves obligacions dins l’aula i que aquestes s’han

de complir pel bon funcionament de l’activitat. ( Alumnes que

s’adormen per la medicació, que venen a l’escola i no tenen

ganes de fer res ).

\nÚtmutató-Hogy változtasd vevökké a Facebook rajongóidat\nOVEE Training Webinar Indie Lens\nCsutorás Zoltán: Agilis Félresiklás


Airecelobert: Colmillo Blanco\nEl dilluns a Airecel vam mirar la pel·lícula Colmillo Blanco.\nLa història tracta d'un gos llop que viu a Alaska i es queda orfe i llavors amb els diversos amos que té li passen una sèrie d'aventures. El primer amo que va tenir no l'acaronava i l'educava per ser manat i en canvi el segon amo era bo i l'educava d'una manera molt bondadosa i molts bons sentiments.\nColmillo Blanco va ser l'únic mitat llop, mitat gos que va sobreviure de 5 germans. Era un gos audaç i fort. La seva mare va ser un Kiche i el pare era un llop molt astut.\nEthan Wake, és un jove que ajudat per un guia , Klaus Maria Brandawer es desplaça a Alaska per buscar la mina d'or del seu pare i complir així l'última voluntat d'aquest.\nDurant el viatge coneixerà un magnífic gos llop anomenat Colmillo Blanco amb el que intentarà sobreviure en aquesta terra salvatge.\nÉs una pel·lícula entranyable sobre l'amistat, la lleialtat i l'amor envers als animals que commou.\nPublicat per Pilar a 2:46\nEtiquetes de comentaris: cineforum airecel


Moció de suport a la vaga de dones del 8 març – Compromís per Alfafar\nEl 8 de Març de 1857 un grup d’obreres tèxtils va prendre la decisió d‘eixir als carrers de Nova York a protestar per les míseres condicions en què treballaven. A partir d’aquesta data es van succeir diferents moviments, entre ells una vaga. En una fàbrica de SirtwootCotton, les treballadores reclamaven igualtat salarial, disminució de la jornada laboral a 10 hores i un temps per donar de mamar als seus fills i filles. Durant aquesta vaga un centenar de dones van ser cremades dins de la fàbrica, incendi que es va atribuir al propietari de la fàbrica com a resposta.\nDesprés de la Segona Conferència Internacional de Dones Treballadores en Copenhague en 1910 es va establir el 8 de març com el Dia Internacional de la Dona Treballadora. Dia de reivindicació dels drets laborals i socials de les dones reconegut internacionalment i nascut des del feminisme com a reivindicació de la igualtat i de l’equitat entre dones i homes.\nEn els darrers temps, la crisi econòmica ens ha portat cap a una situació de desigualtat cada volta major, a una feminització de la precarietat i a una pèrdua de drets de ciutadania, fins i tot de drets ja consolidats. Les retallades econòmiques han suposat un atac directe contra el procés d’igualtat entre dones i homes ja que la precarietat laboral, la cura de les persones dependents, etc. són qüestions que assumeixen habitualment les dones quan les institucions públiques no les cobreixen o resolen en la seua totalitat.\nIslàndia sempre ha sigut un referent en la lluita contra les desigualtats entre homes i dones, no debades, en 2017 se situà com a l’Estat del món amb una menor escletxa de gènere segons dades del Fòrum Econòmic Mundial, títol que ostenta des de 2008. Malgrat això, Islàndia continua avançant cap a la igualtat, i s’ha convertit en el primer país en aprovar per llei l’exigència a les empreses (amb 25 treballadors o més) i organismes públics, que demostren que les seues treballadores i treballadors guanyen el mateix jornal pel mateix treball realitzat. Aquelles entitats que no ho puguen demostrar s’enfrontaran a sancions econòmiques. Aquesta mesura pionera entrà en vigor el dia 1 de gener de 2018 i és un gran pas per arribar a la igualtat real i efectiva entre dones i homes quant a salaris.\nA l’Estat Espanyol, la situació dista molt de la d’Islàndia, o altres països del nostre entorn, com Alemanya, França, Noruega o Dinamarca. La bretxa salarial de l’Estat Espanyol es situa en un 23,25%, això vol dir, una mitjana de 6000€ anuals menys per una treballadora que desenvolupa una feina d’igual valor que un home, segons dades de l’últim informe realitzat per la UGT.\nNo obstant això continuen sent insuficients les accions portades a terme per part del govern central per promocionar la igualtat real i efectiva entre homes i dones. La inexistència d’un Ministeri d’Igualtat propi i independent ens preocupa de manera considerable, però ens preocupa més si cap la poca perspectiva de gènere d’algunes de les campanyes impulsades per part del Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat. Els estereotips i el patriarcat estan impregnant de manera perillosa tota la política feta des de l’executiu central al no donar l’atenció que requereix la igualtat entre homes i dones.\nEn matèria laboral la situació no és més positiva al trobar-nos amb un executiu incapaç de prendre mesures que vagen encarrilades a fomentar la reducció de l’escletxa salarial. Per si això no és prou negatiu, el President del govern ha protagonitzat en les darreres setmanes declaracions donant a entendre que la igualtat salarial no és una prioritat per a l’executiu. Declaracions de les quals s’ha vist obligat a desdir-se posteriorment. Tot i això, les retallades en les partides d’igualtat continuen mantenint-se i les polítiques adoptades per part del govern ignoren totes les desigualtats en materia laboral i econòmica a les que ens veiem sotmeses les dones diàriament.\nEl govern valencià dintre de les seues competències en polítiques de promoció de l’ocupació, ha implementat diverses mesures per la lluita contra la discriminació laboral de les dones. En tots els programes de foment de la contractació (AVALEM) s’aplica de forma transversal la discriminació positiva. Així, les ajudes per a contractar un home són del 80%, mentre que per una dona són del 100%.\nAltres mesures a destacar podrien ser la posada en marxa el segon Pla d’igualtat de la Funció pública, l’augment dels permisos de paternitat o l’increment del nombre d’agents en la xarxa d’igualtat.\nTot i aquests esforços que el Govern valencià està fent per fer front a l’escletxa laboral i a la feminització de la pobresa, cal recordar que les competències en matèria laboral ara per ara són estatals, per això, des de Compromís, considerem més que necessari una llei com la que acaba d’entrar en vigor en Islàndia per tal de pal·liar esta injustícia social i econòmica que afecta totes les dones treballadores, així com la implementació de les mesures que les Corts Valencianes, en resolució de la Comissió de Polítiques d’Igualtat de Gènere i del Col·lectiu LGTBI,del 5 de desembre de 2017, van instar al govern estatal.\nTraslladem al govern espanyol la nostra preocupació per la situació de discriminació, una més, que pateixen les dones de l’Estat Espanyol, que lluny de millorar, en els últims anys ha empitjorat. Es demostra que l’aplicació de la llei 3/2007 del 22 de març per la igualtat efectiva de dones i homes és ineficaç i no està solucionant els problemes reals de desigualtat.\nAdherir-se a la vaga de dones del dia 8 de març convocada a escala mundial.\nCom a Ajuntament, ens comprometem a avaluar i fer el seguiment dels acords presos altres anys en matèria d’igualtat.\nDemanar al govern espanyol que inicie els tràmits per aprovar una llei d’equiparació efectiva salarial entre homes i dones.\nInstar als partits polítics amb representació al Congrés dels Diputats a presentar propostes i que agilitzen els processos per tal d’aprovar la llei.\nInstar el govern estatal a destinar recursos en inspecció del treball i seguretat social per a detectar i sancionar discriminacions directes i indirectes salarials per raó de sexe.\nInstar el govern estatal a equiparar els permisos de paternitat i maternitat i, a més, fer que siguen intransferibles i cent per cent remunerats, amb el calendari d’implementació respectiu.\nDonar trasllat dels presents acords al Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat, a les portavocies dels diferents grups parlamentaris del Congrés, a la Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives,a les portavocies dels grups parlamentaris de les Corts, així com que es publicite per les vies habituals i es comunique al teixit associatiu de Alfafar.\nAlfafar a 12 de Febrer de 2018\n←Video del plenari amb la resposta de l’oposició a la proposta inquisidora del PP contra l’escola pública\nCompromís rebutja una ampliació de la V-31 que no respecte ni Alfafar ni la Albufera→


RETALLS D'SCRAP: 2014\nCORONES D'ANIVERSARI DE FELTRE\nQuan tens bebès que corren per casa i es van fent grans, el dia que fan 1 any, et fa una il·lusió tremenda fer la foto amb la corona.\nQuan la Jana va fer 1 any i vaig anar a buscar la cartolina per fer la corona, vaig ensopegar primer amb el feltre, feltre quina bona idea vaig pensar, i així vaig pensar, fer i cosir la primera corona per la Jana de feltre amb un 1 gegant, d’això ja en fa 3 anys i n’hem anat venent\nAvui us ho expliquem perquè aquesta setmana n’he cosit una de nova, la de la Nora, que per segon any consecutiu n’hi fem una.\nN’hem fet una altra perquè ella vol la nova la de 5 anys i no pas la de quan era petita, la d’aquest any és de color rosa i blau, els seus colors preferits i sobretot amb una papallona. ( fer-la a mida té aquestes avantatges pots triar els colors, els complements ... i intentem fer-ho tan semblant com ens ho proposeu).\nLes corones de feltre són especialment agraïdes i divertides per diferents coses, primer perquè la poden portar i fer servir molta estona i no es trenca, quan es disfressen sempre troben el complement del príncep o la princesa i en tercer lloc, perquè el número el podem anar canviat i no cal tornar-la ha fer o comprar,només hem de canviar el número.\nAquí unes fotos d'algunes de les corones que hem fet.\nAquesta corona anava acompanyada de les ditades divertides per regalar als convidats de la festa\nPublicat per Anna a 4:55 Cap comentari:\nActualitzar el blog, és un d’aquells temes pendents que tinc a la llista i que no acabo fent.\nEn lloc de propòsits pel nou any, jo me’ls he fet per la primavera. No passa d’aquí que no vagi fent entrades al blog.\nDurant aquests mesos he anat fent moltes coses, àlbums, postals, caixes, carpetes, jocs creatius, menús ... detallets d’aniversaris i de batejos ...\nA poc a poc us ho aniré penjant tot.\nDe totes les feines que he anat fent n’estic molt contenta, però avui us n’explicaré una que em fa especial il·lusió i l’he feta fa molt poc, té la nostra essència però m’he adaptat al gust de l’encàrrec.\nLa Laia juntament amb les seves germanes i la Rosa han preparat una trobada molt especial, acurada i sense detall pel seu pare. 60 anys s’ho mereixen.\nEl repte era de dos dies i les premisses eren fer un menú , per a cada un dels comensals, en forma de postal, mides 10 x 15 o 15 x 15 i uns colors entre grisos i negres.\nEl resultat és aquest, aquí un mini reportatge.\nPublicat per Anna a 7:33 Cap comentari:


Harry Potter, prohibit en una escola dels EUA perquè conté encanteris "reals"\nLa biblioteca d'un centre catòlic de Nashville censura els llibres de la saga de J. K. Rowling\n03/09/2019 - 16.44 Actualitzat 05/09/2019 - 02.07\nHermione Granger, Ron Weasley i Harry Potter, a la pel·lícula\n"Expectro Patronum" o "Petrificus Totalum" són només dos de la llarga llista d'encanteris utilitzats per Harry Potter per guanyar els seus oponents. Els llibres d'aquest jove mag, creat per J. K. Rowling, n'estan plens, d'encanteris com aquests i malediccions.\nAra, una escola catòlica de Nashville, a l'estat de Tennessee, als Estats Units, ha retirat els set llibres de la saga perquè el pastor que la dirigeix, Dan Reehil, assegura que les "malediccions i encanteris" que es descriuen a les històries de Potter són "reals".\nAquesta decisió ha estat comunicada pel mateix Reehil mitjançant un correu oficial del centre enviat als pares, segons informa el diari digital Tenessean.com.\n"Les malediccions i encanteris que s'utilitzen als llibres són malediccions i encanteris reals. Quan són llegits, poden conjurar els esperits malvats a la persona que llegeix el text."\n Tennessean (@Tennessean) August 31, 2019\nEl pastor del col·legi St. Edward adverteix que l'autora de Harry Potter posa en risc els lectors de la saga quan en llegeixen certs passatges.\nReehil defensa la seva decisió després d'haver consultat, diu, diferents exorcistes dels Estats Units i Roma. De fet, assegura que han estat aquestes persones consultades les que li han aconsellat d'eliminar aquests llibres de la biblioteca de l'escola.\nEls llibres de Harry Potter han generat discrepàncies en altres cercles religiosos, però l'Església Catòlica mai no s'ha posicionat de forma oficial sobre aquest tema.\nLa superintendent de les escoles catòliques de la Diòcesi de Nashville, Rebecca Hammel, ha explicat que cada pastor "té autoritat canònica" per prendre aquesta mena de decisions dins de la seva parròquia.\nPerò, en altres biblioteques de col·legis catòlics de la mateixa diòcesi, la saga Potter encara continua als prestatges.\nEls llibres de Harry Potter en una llibreria\nHarry Potter és una saga de set novel·les del gènere fantàstic escrites per l'autora anglesa Joanne Kathleen Rowling, publicades entre el 1997 i el 2007.\nNarren les aventures de Harry Potter, amb els seus millors amics, Ron Weasley, i Hermione Granger a l'Escola Hogwards de Màgia i Bruixeria.\nLa productora de cine Warner Bros va adquirir els drets per adaptar els llibres en una sèrie de vuit pel·lícules i es va convertir en la franquícia amb més èxit de la història del cinema.


Llibres i alguna cosa més... Libros y algo más...: de gener 2014\nPublicat per Botika a 20:34 3 comentaris:\nSegona entrega de la trilogia del Baztán, en la qual la inspectora Amaia Salazar torna a la feina coincidint amb el suïcidi de l'assassí de la jove Johana tot just quan anava a ser jutjat. Tot i que el cas ja estava resolt per la confessió de l'acusat, Amaia es veu implicada de nou, ja que l'assassí ha deixat un missatge dirigit expressament a ella amb la paraula Tarttalo, nom d'un personatge de la mitologia navarresa, un ésser fort, amb un únic ull i que devora les seves víctimes, deixant els ossos prop del seu cau per atemorir tot aquell que gossi apropar-se als seus dominis.\nUn cop més, Amaia s'haurà d'enfrontar al seu passat, als fantasmes nocturns que no la deixen descansar, a les seves pors que poc a poc va deixant enrere, fins i tot haurà de remuntar-se al passat de la seva família per resoldre el misteri del Tarttalo.\nSi la primera entrega de la trilogia em va agradar, més la segona, on l'autora torna a descriure amb maestria l'ambient inquietant, angoixant i a vegades depriment de la vall del Baztán: l'acció es desenvolupa un altre cop a l'hivern, amb fred, poques hores de llum i molta pluja. Això no vol dir que sigui una novel·la negra magistral, algun personatge trontolla una mica, com James, el marit d'Amaia, una mica fluix i inversemblant pel meu gust.\nPublicat per Botika a 19:07 2 comentaris:


Marc Ordeix - Per una Plana viva | NacióDigital\n«Construïm però potser no pensem que cada metre quadrat de sòl agrícola que es perd no es revertirà mai més»\nper Marc Ordeix, 25 de febrer de 2021 a les 08:00 |\nL'altre dia tornava de Perafita i el dia era ben clar: des de Sant Bartomeu del Grau, la Plana de Vic es veia esplèndida. Els roures, delicadament irregulars, desfullats, al cim dels turons i, amb els suport d'oms i altres arbustos, ressaltant els marges. Pollancres i freixes, amb els borrons esclatant, resseguint regs i torrents. L'ordi i el blat, amb milions de brins ben fins, pintant els camps de verd. Un tudó feia onades a l'aire. Flairava primavera.\nArribant a Gurb, enlloc d'unes quantes quarteres amb cereals eixint de terra, vores arbrades i ocells atrafegats, em va sorprendre una estructura robusta i enorme, una nau industrial bastida amb quatre dies. Senyal que l'economia va bé i sortim de la crisi... I d'aquesta cap a una altra? Construïm però potser no pensem que cada metre quadrat de sòl agrícola que es perd no es revertirà mai més. I no en sobra. De mica en mica, o de sobte, llencem aquest paisatge a la paperera. Del Vallès (amb l'excepció dels plans de Llerona, Palou i Gallecs), ja no en queda res. La Plana de Vic segueix el mateix camí, cap un espai urbà i industrial o, si fem cas a les darreres iniciatives pseudoverdes, envers en un immens panell solar.\nCom altres parts de Catalunya i Europa, la Plana està immersa des de fa dècades en un procés accelerat, tant d'intensificació de l'agricultura com d'urbanització. Estudis recents, com el nou atles d'ocells d'Europa, "EBBA2", i l'informe "Estat de la Natura a Catalunya 2020", mostren un declivi progressiu i generalitzat de la biodiversitat als ambients agraris. Les poblacions d'animals que viuen a prats i conreus són de les que han perdut més individus: un 34% en menys de vint anys.\nLes papallones diürnes de prats i pastures han caigut un 71%. Espècies tan típiques, com la perdiu, la guatlla, el bitxac, el capsigrany, el mussol... estan desapareixent. El torlit, un ocell de mida mitjana, cua llarga, bec robust i ulls grossos, amb un plomatge que es mimetitza enmig dels camps i erms, ja no hi viu. A Osona -on es denominava "tirlot"- i altres comarques centrals de Catalunya, ara només hi és de pas i molt rarament: havia estat una espècie molt comuna fins a mitjans del segle XX i sembla que per això era present a totes les col·leccions de ciències naturals històriques (de particulars i centres educatius).\nEl consum de productes fitosanitaris s'ha doblat els darrers decennis i la rarificació o desaparició de les plantes segetals, mal anomenades "males herbes", està repercutint de manera molt negativa en la resta de l'ecosistema. Els gallarets i la camamilla, entre d'altres, actuen de plantes nutrícies i productores de nèctar per a molts insectes, especialment per a les papallones diürnes, abelles i borinots, que alhora són necessaris per completar la pol·linització dels arbres fruiters i altres plantes, i per a la producció de mel.\nPer revertir aquesta tendència, cal evitar la urbanització progressiva de la Plana de Vic. Així mateix, tendir a l'agricultura ecològica, perquè evita l'ús de productes fitosanitaris de síntesi i de fertilitzants químics, i fa servir tècniques de rotació de conreus anuals més diversos. També és essencial mantenir i recuperar pastures, pràctiques agrícoles i ramaderes tradicionals, marges entre els camps i guarets. Un conjunt d'accions capaces de crear ambients vitals per conservar-hi i incrementar-hi la biodiversitat.\nPer sort, iniciatives com la de la plataforma "Per una Plana viva" ens posen a davant del mirall. Promou protegir els espais agrícoles i aturar el creixement de la taca urbana. També, mantenir-hi la biodiversitat i molts dels serveis ambientals que ofereix, promoure l'alimentació amb productes locals, emprar habitatges i edificis buits, fomentar un model energètic descentralitzat, reduir la mobilitat i potenciar el transport públic, reduir la contaminació atmosfèrica, del subsòl i els rius. I disposar de la Plana per al lleure: la salut física i mental ens ho agrairà.\nPer una Plana. Viva!\nPer Xevi crosas el 25 de febrer de 2021 a les 14:11\nFalta una visió de conjunt de la plana de Vic, més enllà de les batalletes de cada ajuntament. La Plana de Vic és una ciutat agrària, cal mentenir la terra fèrtil i la pagesia


TALLERS D'INICIACIÓ AL CANICRÒS – Memorial Alba Chacón\nPublished by Galle_88 on 2 d'octubre de 2019 2 d'octubre de 2019\nTaller d’iniciació al canicròs que es realitzaran en Canicròs Reus. A més del canicròs i la caminada solidària, el dia 24 de novembre es realitzaran xerrades sobre civisme i del comportament dels animals i una altre de les activitats destacades que es faran són els tallers d’iniciació al canicròs que tindran com a protagonista la relació de persones i gossos. Totes aquestes activitats seran gratuïtes i estaran obertes a la ciutadania i amb elles es pretén incentivar l’adopció d’animals abandonats, donar a conèixer els beneficis físics i emocionals de la pràctica esportiva amb gossos. Tots podem practicar esport amb la nostra mascota!!!\nEls tallers d’iniciació al canicròs aniran dirigits a qualsevol persona que estigui interessada a partir de 9 anys. Per a realitzar-lo, cal que us inscriviu el mateix dia a l’estand de l’organització. Es faran durant el matí, en grups petits d’entre 5-8 persones aproximadament. Seran un tastet pràctic de canicròs, de curta durada, que ens donaran a conèixer de manera pràctica quin material es necessita per realitzar aquest esport (cinturó, línia de tir i arnès) i aprendrem a utilitzar-lo. I després de la teoria ens iniciarem en el canicròs fent petites corregudes amb els gossos per la zona propera on es faci el taller.\nSi esteu interessats en realitzar el taller el día 24 de novembre, no hi podeu faltar!!!\nTaller dirigit per Joaquín Pérez. Mestre i corredor de canicròs.\nTags: CanicròsCanicròs Reuscanicrosreus2019canicrossdogfriendly


Bloc del Museu d'Art de Cerdanyola: Activitats de Sant Martí 2014\nEl MAC hem tingut el nostre raconet a les festes patronals que s'han desenvolupat al voltant de l'11 de novembre, diada de Sant Martí. Durant el cap de setmana dels dies 8 i 9 el jardí del MAC, com és habitual, va acollir la mostra de kusamonos que organitzen els Amics del Bonsai de Cerdanyola i que atrau molts curiosos. Excepcionalment, a més de l'horari habitual, el museu va obrir també el dissabte pel matí i durant tot el cap de setmana es va fer jornada de portes obertes, fets que van propiciar que gairebé un miler de persones passessin per les exposicions del museu en un parell de dies.\nD'altra banda, el dimecres 12 a la sala d'actes vam acollir la presentació dels llibres guanyadors del Premis Literaris que s'organitzen conjuntament amb la UAB i, de pas, es van lliurar els premis als guanyadors del passat NIT LAB. TANCATS AL MUSEU que va tenir lloc el dia 30 d'octubre i en la què joves creadors de la ciutat havien de fer un relat col.lectiu i dibuixar il.lustracions. En la categoria d'escriptura va guanyar el relat La maledicció d'Ismael Smith, de Maria Miranda, Guillem Ochoa i Guillem Gabaldà i en la d'Il.lustració Sara Valero, amb una menció especial a Verònica Cabello.\nEntre la presentació dels llibres i lliurament dels premis, vam gaudir d'un recital poètic, a càrrec de les actrius Marta Angelat i Anna Enrich, amb música de l'arpista Josep M. Ribelles, dedicat a la recentment traspassada Montserrat Abelló.\nPublicat per Museu d'Art de Cerdanyola a 12:31\nEtiquetes de comentaris: activitats, Dibuix, Il·lustració, Publicacions, UAB


Suport a la farmàcia de Ciutat Blanca\nVolem manifestar el nostre suport als veïnats i estiuejants de Ciutat Blanca, en el Port d'Alcúdia, per la campanya que estan duent a terme en contra del tancament d'una oficina de farmàcia. L'apotecaria de la zona, en funcionament des de final d'estiu de l'any passat, està amenaçada de tancament per un acte judicial dictat pel TSJB en un procediment promogut pels altres farmacèutics del municipi. Es tracta d'una mesura cautelar ('): en teoria, es tracta de prevenir els perjudicis que el funcionament de l'apotecaria podria eventualment ocasionar als altres apotecaris de la zona mentre no es resol sobre el fons de l'assumpte. Per res no es tenen en compte els greus perjudicis que el tancment causarà als residents i turistes de la zona, al mateix apotecari i a la gent que amb ell fa feina. Sembla que l'únic que importa és el profit econòmic que els altres apotecaris ja consolidats poden treure de l'eliminació sense escrúpols del que creuen un competidor. Ningú no parla de l'interès general.\nVolem creure que aquesta actitud fenícia dels apotecaris del Port d'Alcúdia no representa, ni prop fer-s'hi, el tarannà de tot el col·lectiu. No volem posar en dubte res més lluny de la nostra intenció, la professionalitat dels farmacèutics d'altres municipis de Mallorca. Hem pogut llegir en premsa un comunicat del Col·legi d'Apotecaris en el qual es desmarca de l'acció aïllada dels apotecaris obstruccionistes del Port d'Alcúdia. No consideram que aquest rentar-se les mans sigui suficient: si el Col·legi és incapaç de resoldre aquest tipus de conflictes de forma pacífica, d'arribar a solucions que afavoreixin a tota la ciudadania, seria ben hora de replantejar-se seriosament quina política d'ordenació farmacèutica necessita la nostra societat.\nEstaria disposat el Col·legi a encetar una reflexió serena sobre aquesta problemàtica? Perquè els ciutadans també hi tenim qualque cosa a dir. Sobretot ara, que es troba en tramitació parlamentaria la Llei de Farmàcies. Potser fora bo que la nostra Cambra de representació popular, el Parlament de les Illes Balears, legislàs pensant en l'interès de totes les ciutadanes i ciutadans d'aquesta terra i no únicament en els privilegis d'uns pocs. Potser fa por la paraula «liberalització»?\nO el Col·legi d'Apotecaris s'hi posa ben aviat o l'entrada d'hivern pot ser ben calenta. L'escàndol del Port d'Alcúdia en pot ser un bon banc de proves. Prendrem bona nota de com es resol aquesta vergonya.\nSebastià Crespí Gayà i 117 firmes més.


Modificació puntual del Pla general Metropolità del nucli històric de Dalt la Vila, als carrers de Sant Felip i d’en Rosés 9, Lladó 69-71 i de Sant Josep i d’en Rosés 22-24 de Badalona :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\n23/12/2021 ::ple urbanisme\nEl Ple de l’Ajuntament de Badalona ha aprovat la modificació puntual del Pla general Metropolità del nucli històric de Dalt la Vila, als carrers de Sant Felip i d’en Rosés 9, Lladó 69-71 i de Sant Josep i d’en Rosés 22-24 de Badalona. La modificació plantejada comprèn dos àmbits. L’Àmbit 1 està format per les finques del carrer Lladó 69-71, de titularitat privada i la del carrer de Sant Felip i d’en Rosés 9, de titularitat municipal. L’àmbit 2 està format per la parcel·la del carrer de Sant Josep i d’en Rosés 22-24, que és de titularitat municipal.\nLa modificació es formula per permetre l’ampliació de la “Domus de l’Heura” a la planta baixa de les finques situades al carrer de Sant Felip i d’en Rosés núm. 9 i d’en Lladó núm. 69-71, consolidar l’illa en què s’inclouen les parcel·les, generant així una nova façana d’accés a Dalt la Vila i reconeixent la vialitat del carrer de Sant Josep i Roses.\nPer poder desenvolupar-ho es realitza un Polígon d’actuació (PAU). El sostre per planejament vigent de la parcel·la del carrer de Sant Josep i Roses (Sector B) es trasllada a la finca del carrer de Sant Felip i Roses. Les parcel·les dels carrers Lladó i Sant Felip i Roses (Sector A) s’unifiquen per poder desenvolupar la cantonada com a únic conjunt, per la importància de la seva ubicació, i permetent així la màxima ampliació de la casa de l’Heura.\nConsiderant la titularitat de les parcel·les, els usos preexistents, la volumetria dels edificis adjacents i les necessitats funcionals d’ampliació de la “Domus de l’Heura” i els requeriments mínims per la ubicació de l’accés a les plantes pis, per al sector A es proposa:\n– La definició de les condicions d’edificació, reconeixent la volumetria edificada existent i/o prevista pel planejament vigent a les parcel·les limítrofs.\n– L’assignació de l’ús d’equipament tipus cultural a part de la planta baixa, deixant la part indispensable per a l’accés a les plantes pis.\nPer aquesta parcel·la s’han considerat les condicions del seu entorn, l’amplada de carrer i volumetries per definir les seves condicions d’edificació. Aquesta parcel·la tindrà una fondària edificable de 5,90 metres i condicions de planta baixa i dues plantes pis i una tercera en una petita part just a l’extrem de la parcel·la, i amb un interior d’illa edificable en planta baixa. Una part del sostre de la planta baixa, 220,83 m², que inclou la PB interior d’illa, s’adscriu al sistema d’equipaments comunitaris i dotacions de titularitat pública, amb una qualificació doble (12b-7bpb).\nLa modificació reconeix la parcel·la de l’àmbit 2, propietat de l’Ajuntament de Badalona, com a passatge viari, ja que aquesta parcel·la dona accés a les finques 20 i 26 del mateix carrer. El sostre que disposa aquesta parcel·la mai es podrà arribar a materialitzar a causa de la seva naturalesa de vial.\nAixí doncs, considerant que no hi ha augment de sostre edificable proposat a la present Modificació puntual del PMU del nucli històric de Dalt de la Vila, sinó un decrement de 218,75 m² de sostre edificable, no s’ha de preveure una reserva mínima per a zones verdes i espais lliures públics.\nBadalona, x de desembre de 2021


El Tribunal Suprem descarta la rebel·lió, dona per acreditada la malversació i creu Trapero sobre el paper dels Mossos, alguns dels punts destacats de la resolució\nBarcelona 14 de d’octubre del 2019. 17:36\nEl Tribunal Suprem ha fet pública avui la sentència del judici del procés, que condemna els 12 líders independentistes a penes d’entre 10 mesos de multa i 13 anys de presó. [Seguiu les últimes notícies després de la sentència del procés en directe.]\nA continuació, 10 claus de la resolució coneguda aquest matí:\n1) El delicte més greu: sedició\nEl Tribunal Suprem ha condemnat per sedició, i no per rebel·lió, nou exdirigents catalans perquè creu que els fets que van tenir lloc aCatalunyala tardor del 2017 van ser insuficients per «imposar de fet l’efectiva independència territorial i la derogació de laConstitucióal territori català». «Dit amb altres paraules, és violència per aconseguir la secessió, no violència per crear un clima o un escenari en què es faci més viable una ulterior negociació», explica el tribunal presidit per Manuel Marchena.\nLa sentència afirma que n’hi va haver prou amb una decisió del Tribunal Constitucional per desposseir d’immediata executivitat els instruments jurídics que es pretenien fer efectius pels acusats». «I la conjura va ser definitivament avortada amb la mera exhibició d’unes pàgines del Butlletí Oficial de l’Estat que publicaven l’aplicació del 155 a la comunitat autònoma de Catalunya», apunta.\n2) El ‘no’ a la rebel·lió\nEls magistrats del Suprem descarten un delicte de rebel·lió perquè aquest exigeix posar en risc real la Constitució i no simplement «un mer somieig de l’autor o un artifici enganyós creat per mobilitzar uns ciutadans que van creure estar assistint a l’acte històric de fundació de la república catalana i, en realitat, havien sigut cridats com a part tàcticament essencial de la veritable finalitat dels autors». L’Estat comptava amb mitjans jurídics i materials suficients per «convertir en innocus els motins» convocats i els acusats ho sabien, prossegueixen els magistrats en la seva crítica.\n3) La malversació «supera àmpliament» els 250.000 euros\nLa Sala Penal del Tribunal Suprem dona per acreditat que en l’execució del procés es van malversar diners públics en quantia que «supera àmpliament la quantitat de 250.000 euros» i va ser executada pel vicepresident Oriol Junqueras i els exconsellers Raül Romeva, Jordi Turull i Dolors Bassa, als quals condemna per aquest delicte com a instrumentalitzat per a la sedició. La sentència exposa que aquesta malversació «va ser executada pels qui tenien la condició d’autoritat» per aconseguir la celebració d’un referèndum il·legal «respecte del qual no tenien absolutament cap competència i que, amb l’embolcall constituent amb què va ser presentat, implicava una conculcació flagrant de la Constitució i del mateix Estatut d’Autonomia català». «Tots ells havien sigut personalment advertits i reiteradament requerits per part del Tribunal Constitucional, en la seva doble condició de titulars dels seus Departaments i membres del Govern, de la seva obligació d’abstenir-se de qualsevol acte tendent a la seva preparació i celebració», exposa la Sala.\nRecorda que també havien sigut advertits de «la seva obligació d’impedir-ho i de l’existència de responsabilitats penals en cas d’inobservança», requisits aquests que encaixen amb la definició del tipus penal de malversació. Se’ls atribueix com un sol delicte «atesa la unitat d’acció que determina la comuna i inequívoca finalitat i estricta motivació de les despeses il·lícitament utilitzades».\n4) No hi ha malversació de Vila, Mundó i Borràs; sí desobediència\nEl Suprem ha descartat el delicte de malversació en el cas dels exconsellers Santi Vila, Meritxell Borràs i Carles Mundó perquè van donar «ordres específiques» per no desviar fons dels seus departaments per realitzar el referèndum de l’1 d’octubre. «I aquesta és la diferència respecte als altres membres del Govern que sí que seran condemnats per aquest delicte», conclou el tribunal, que remarca que altres consellers, en canvi, sí que van executar «actes concrets de dispendi econòmic, que no era una cap altra cosa que la genuïna expressió de la seva deslleialtat». El TS condemna els tres exconsellers citats a una multa de 60.000 euros per desobediència perquè van firmar el decret de convocatòria del referèndum i van ignorar els requeriments del Tribunal Constitucional sobre les conseqüències penals que això comportava.\n5) L’1-O va ser «un aixecament tumultuari»\nEl TS afirma que l’1-O no va ser només una manifestació o un acte massiu de protesta ciutadana, la qual cosa no hauria sigut delicte, sinó que va ser «un aixecament tumultuari» encoratjat pels condemnats per intentar convertir en «paper mullat» decisions judicials. Segons els magistrats, les actuacions dels dies 20 de setembre (davant de la Conselleria d’Economia) i 1 d’octubre del 2017 «van estar lluny d’una pacífica i legítima manifestació de protesta».\nEn el primer dels casos, l’«hostilitat desplegada» va impedir als funcionaris complir amb normalitat l’ordre judicial del registre, ocasionant-los «por real»; mentre que el dia del referèndum es va registrar un «ús de prou força per neutralitzar» els agents que legítimament intentaven impedir la votació, en compliment també d’un mandat judicial.\nEls magistrats deixen clar que res s’ha de retreure a «protestes multitudinàries o manifestacions amb lemes durs i combatius» i asseguren que el dret a la protesta i la dissidència empara també crítiques «descarnades, pujades de to, agres i desqualificadores», però «el que no pot tolerar» cap Constitució en un Estat de dret, afegeixen, és supeditar l’acatament d’una decisió judicial a la voluntat d’«una, deu, mil, milers o milions de persones». «Sobretot quan hi ha un altre grup igual de nombrós de ciutadans que confien en aquesta decisió, la respecten i, fins i tot, la comparteixen, i volen confiar que també ells seran protegits per l’Estat de dret», es recorda en la sentència.\n6) El TS els acusa d’enganyar «il·lusionats ciutadans»\nEl Suprem afirma que tots els condemnats pel procés eren conscients de la inviabilitat del projecte independentista i van oferir als «il·lusionats ciutadans» un suposat «dret a decidir» que no era res més que «un esquer» i un «artifici enganyós» per mobilitzar-los i pressionar l’Estat. La sentència carrega amb duresa contra els líders polítics i associatius per la seva utilització de la ciutadania, dinsd’una «estratègica fórmula de pressió política» que pretenien exercir sobre el Govern per negociar una consulta popular.\nSegons els magistrats, els acusats sabien «que la ruptura amb l’Estat exigeix una mica més que l’obstinada repetició de consignes dirigides a una part de la ciutadania que confia ingènuament en el lideratge dels seus representants polítics i en la seva capacitat per conduir-los a un nou Estat que només existeix en l’imaginari dels seus promotors». «Els il·lusionats ciutadans que creien que un resultat positiu de l’anomenat referèndum d’autodeterminació conduiria a l’anhelat horitzó d’una república sobirana, desconeixien que el ‘dret a decidir’ havia canviat i s’havia convertit en un atípic ‘dret a pressionar’», continua la sentència.\n7) El paper dels Jordis\nJordi Sànchez i Jordi Cuixart han sigut condemnats per un delicte de sedició per la «contribució necessària» de les entitats sobiranistes al procés. La sala penal del Suprem descarta condemnar per rebel·lió els Jordis, per als quals la fiscalia demanava 17 anys de presó, però els atribueix un paper «decisiu» en la sedició orquestrada pel Govern, amb la seva «indiscutida capacitat de lideratge i estret contacte amb els dirigents polítics nacionalistes».\nEn el cas de Sànchez, el tribunal considera que la seva actuació com a líder de l’ANC «va ser absolutament necessària per a l’execució dels plans sediciosos» i «no es va limitar al lideratge» de les mobilitzacions multitudinàries davant de la conselleria d’Economia i a les portes del TSJC. El recolzament actiu de l’entitat que presidia als plans del Govern, almenys des del maig del 2015, en què va començar a presidir l’ANC, «ha quedat absolutament acreditat», diu la sentència.\nSobre Jordi Cuixart, el tribunal entén que en la seva actuació es va produir un «progressiu in crescendo» que el va portar a «fer el salt des de les crides a la protesta, a les manifestacions, a la mobilització legítima –tot això sense cap rellevància penal– a empènyer la ciutadania simpatitzant amb el moviment secessionista a la resistència activa i a l’oposició per vies de fet al compliment d’ordres judicials» que prohibien l’1-O. Per a la sala, l’«actuació ulterior» de Cuixart demostra que algunes proclames que podrien considerar-se «fruit de l’enardiment d’uns discursos encesos i d’una retòrica apassionada» no eren «pur simbolisme o metàfores», sinó que cridava a oposar-se a l’execució dels mandats judicials.\n8) Forcadell, responsable de la «creació d’una legalitat paral·lela»\nSegons el TS, Carme Forcadell «va fer possible, des de la seva privilegiada posició de presidenta del Parlament, la creació d’una legalitat paral·lel sense validesa», però que va servir «de recolzament a l’estratègia independentista», perquè va permetre entrar en el debat parlamentari la discussió i votació de les lleis de desconnexió en el ple del 6 i 7 de setembre del 2017. Segons els magistrats, la seva actuació «va determinar una encadenada successió de recursos i impugnacions del Govern de l’Estat davant del Tribunal Constitucional (TC)» que suspenien immediatament aquestes iniciatives. No obstant, afirmen que aquestes advertències «van ser «altivament desateses» per Forcadell, que «va desatendre, una vegada i una altra, els requeriments rebuts» del TC, però també del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) i del jutjat d’instrucció número 13 de Barcelona.\n«Va arribar a entorpir greument l’acompliment de l’autoritat pública que es residencia en els tribunals de justícia, els mandats dels quals van ser clarament burlats», sustenta la resolució, en la qual s’exposa una condemna d’11 anys i mig de presó i el mateix període d’inhabilitació per un delicte de sedició. El tribunal justifica aquesta condemna argumentant que Forcadell va tenir un paper «decisiu en la direcció d’un procés de creació normativa» que, malgrat la seva «més que evident insuficiència jurídica», va servir d’«il·lusòria referència per a una ciutadania que anava a ser mobilitzada com a instrument de pressió al Govern de l’Estat».\nLa sentència també atribueix a l’expresidenta de la Cambra catalana haver «encoratjat, organitzat i protagonitzat actuacions multitudinàries que van entorpir la tasca judicial», unes mobilitzacions que «van generar importants enfrontaments entre els ciutadans i els membres dels cossos i forces de Seguretat de l’Estat» sota la consigna «en defensa de les nostres institucions».\n9) El procés va començar amb l’aprovació de les lleis de desconnexió\nEl Suprem comença el seu relat de fets provats a partir del setembre del 2017 quan el Parlament presidit llavors per Carme Forcadell, condemnada a 11 anys i mig de presó pel delicte de sedició, van aprovar les conegudes lleis de desconnexió de Catalunya amb l’Estat espanyol. Els set magistrats que han integrat el tribunal han descartat incloure en els fets provats tot l’ocorregut anteriorment des del 2012 fins a la tardor del 2017, que les acusacions van posar en relleu en aquest procediment. D’aquesta manera, no es reflecteixen les anotacions a l’agenda Moleskine que es va trobar al domicili de Josep Maria Jové, el que va ser la mà dreta de l’exvicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras, sobre reunions en què haurien participat els acusats o el ‘Llibre blanc de la transició nacional’, que va ser presentat el 2014 per l’expresident català Artur Mas.\nAixí, la sentència arrenca ressenyant que el 8 de setembre del 2017, el Diari Oficial de la Generalitat va publicar les lleis aprovades els dies anteriors de transitorietat jurídica i fundacional de la República, que es presentava com la norma suprema de l’ordenament jurídic català, fins que va ser aprovada la Constitució de la nova República, i la relativa a la convocatòria del referèndum d’autodeterminació.\n10) La DUI va ser «simbòlica»\nLa declaració unilateral d’independència (DUI) que el Parlament va aprovar el 27 d’octubre del 2017 va ser «simbòlica i ineficaç», segons el Tribunal Suprem, que creu que els líders del procés eren conscients que el seu propòsit independentista no era més que «una quimera».\nEl Suprem recorda en la seva sentència que la DUI que el Parlament va aprovar el 27-S, una declaració que «no va arribar a tenir cap concreció pràctica», ja que aquell mateix dia el Senat va aprovar l’activació de l’article 155 de la Constitució, amb la qual cosa el Govern va ser cessat, dissolta la Cambra i convocades eleccions generals. Per a la sala, «aquesta simbòlica i ineficaç declaració d’independència» del 27-S va ser «el desenllaç d’un procés de tramitació legislativa que es va desenvolupar en oberta i contumaç oposició a tots els requeriments formulats pel Tribunal Constitucional, que, una vegada i una altra, va advertir, mitjançant notificacions personals dirigides als acusats, de la il·legalitat de les iniciatives que estaven promovent».\n11) El Suprem creu Trapero sobre els Mossos\nEl Suprem dona total credibilitat a la versió que van aportar els comandaments dels Mossos d’Esquadra, incloent-hi el major Josep Lluís Trapero, durant el judici del procés quan van explicar que havien advertit fins a dues ocasions al Govern de Carles Puigdemont del risc de xocs violents durant el referèndum de l’1-O. «El 28 de setembre del 2017, els màxims responsables policials del Cos de Mossos d’Esquadra, a instància pròpia, es van reunir amb el president de la Generalitat, el seu vicepresident, l’acusat Oriol Junqueras i el conseller d’Interior, Joaquim Forn. L’esmentada reunió tenia com a finalitat posar de manifest el problema de seguretat ciutadana que es podria plantejar l’1 d’octubre, a causa de la gran quantitat de col·lectius mobilitzats en aquelles dates. Van proposar expressament la suspensió de la votació del dia 1 d’octubre», explica el tribunal en la seva sentència.\nLes advertències dels comandaments policials «van ser gràficament descrites pel senyor Trapero en el judici oral, quan parlava de la topada de pocs milers de funcionaris policials amb dos milions de ciutadans, xifra que llavors es preveia com de possible concurrència, tots ells disposats a no desistir del seu il·lusionat afany a construir una inviable república independent», remarca la sentència.\n12) El compliment de les penes\nLa sentència del Tribunal Suprem ha rebutjat la petició de la fiscalia perquè els condemnats hagin de complir la meitat de la pena per poder ser classificats en tercer grau penitenciari, la qual cosa implica sortir de la presó de dilluns a divendres durant el dia i també els caps de setmana complets. El TS argumenta que l’aplicació de l’article 36.2 del Codi Penal que esgrimeix la fiscalia no pot ser interpretada com un «mecanisme jurídic per evitar anticipadament decisions de l’administració penitenciària», sinó que serveix per preservar els béns jurídics violentats, i això està garantit per les penes d’inhabilitació. És a dir, que els condemnats no podran tornar a assumir responsabilitats públiques i no podran repetir els mateixos delictes. A més, recorda que la fiscalia pot recórrer en el seu moment classificacions en tercer grau que consideri prematures.\nEn definitiva, el Suprem rebutja anticipar-se a decisions de l’administració penitenciària. Creu que l’article 36.2 no està pensat per a això, i recorda que les hipotètiques classificacions en tercer grau poden ser recorregudes i poden ser objecte de revisió per part dels tribunals. En aquest sentit, conclou que la capacitat jurisdiccional per revisar decisions administratives en l’àmbit penitenciari que es considerin contràries a dret és «la millor garantia» que el compliment de les penes «s’ajustarà a un pronòstic individualitzat de compliment i progressió».\nTribunal Suprem Jordi Cuixart Jordi Sànchez Carles Mundó Dolors Bassa Meritxell Borràs Carme Forcadell Raül Romeva Santi Vila Josep Rull Jordi Turull Oriol Junqueras Catalunya Sentència del procés Judici del 'procés' Joaquim Forn


Crisi o expoli? | Catalunya Religió\nCrisi o expoli?\nPer La puntada. Mer, 07/12/2011\nNo hi entenc gaire en economia. Els diaris des de la crisi, ens omplen de conceptes, planes, anàlisis sobre economia sovint incomprensibles. M’haig de referir als meus estudis de sociologia, que tinc massa lluny per entendre-hi alguna cosa. Ja llavors em passava que em semblava que captava el que llegia, el que m’explicaven els professors economistes però tot seguit se m’escapava. Vaig comprendre, però, que darrera l’economia hi ha idees, cosmovisions, ètiques, objectius, pensament, favors, interessos, i la política pot orientar (hauria de) vers una direcció o una altra, el que pot indicar l’economia.\nHe anat llegint articles de fons, llibres, resums de conferències de diferents economistes i al final m’he fet una idea pròpia, crec que didàctica, del que està passant. Darrerament he llegit un article, molt interessant, de Xavier Díez (historiador), sobre “Crisi: el perquè de tot plegat” al Punt Avui del 16 de novembre passat, i un altre en el mateix diari: “La crisi a Europa”, de Gemma Clavet (Advocada i consultora). També el 23 de novembre en el programa Singulars del canal català 33, on el Jaume Barberà va entrevistar al filòleg, escriptor, hel·lenista, fotògraf i cineasta Pedro Olalla, que fa temps que viu a Grècia. Tot aquest conjunt m’ha portat a escriure, crec de forma clara, el que tot seguit exposo.\nSi ens mirem la realitat socio-económica del que és més global al que és més proper, local i concret, podríem afirmar en 12 factors, que:\nEl sistema econòmic en el qual sobrevivim és el capitalisme, que ha perdut el seu impuls ètic (i teològic calvinista), s’ha desenganxat de l’afany inversor de crear treball per oferir la realització de les persones i fer un servei a la societat, i s’ha quedat exclussivament amb l’afany de lucre, ja essencial en el sistema.\nAquest sistema s’ha fet l’amo del món, s’ha globalitzat, i està present a tot el planeta. La “serp” capitalista ha anat transformant en carn “serpentina” tot el que s’ha anat menjant des del seu sorgiment, passant per la colonització del tercer món, i per la reconversió neo-capitalista de la URSS. No té ni alternativa real (excepte alguns països que estan en la precarietat) ni teòrica sòlida, malgrat existeixen alternatives econòmiques que les van fent callar degudament. Totes les altres economies no capitalistes o les ha transformat en pròpies, o les deixa en la marginació.\nEl capitalisme hegemònic actual és financer , immobiliari especulatiu i menys industrial. Està jugant amb diner virtual, gràcies sobre tot a les noves tecnologies i és menys productor de riquesa i de treball.\nI com diu Xavier Díez: “Les finances, l’especulació, les bombolles, que suposen tants rèdits, ha esdevingut una decisió suïcida. L’abandor de l’activitat industrial ha permès l’emergència de noves potències, com són Brasil, Rússia, Índia i Xina (BRIC), països que han acumulat capacitat, poder i reserves en grans quantitats i que qüestionen l’hegemonia occidental”. Aquest factor és molt important i juga un gran paper en la crisi global que passem. “Els BRIC han fonamentat el seu creixement des de l’0ampliació de les classes mitjanes, mitjançant l’extensió d serveis públics i la intervenció estatal (tenen bancs nacionals no independents, l’estat controla l’economia, es fiscalitzen les inversions estrangeres i s’amplien polítiques del benestar)”, com segueix afirmant l’articulista del Punt-Avui. Hi ha un canvi d’hegemonia econòmica en el món. Sobre tot la Xina s’està aprofitant d’aquesta situació per col·locar-se en un bon lloc en la geo-política mundial.\nEstem en un capitalisme que a més està fonamentat en el consum de masses (per això necessita tanta despesa en publicitat més que en la matèria prima) i segueix el mite del progrés i el creixement sense atura. Alguns economistes com Arcadi Oliveras, basant-se en la crisi alimentària, (80.000 persones moren de fam cada dia) energètica i medi-ambiental, prèvia i més profunda que l’actual econòmica, exhorten a encaminar-nos vers el decreixement. Consumint menys a Occident, i treballant menys hores, podríem col·laborar a fer créixer la ocupació, a no depredar el planeta i endegar camins per eliminar la fam del món. Tot això caldria que anés acompanyat d’una disminució radical de la despesa en armament i una reconversió d’aquesta indústria.\nDarrerament s’han estès les hipoteques i altres productes bancaris fraudulents o impossibles de cobrar. D’aquesta manera els PIBS de molts països han dedicat una bona part (a Espanya, 1/3) a tapar el forat que els bancs han deixat. És a dir, el capitalisme financer i multinacional per cercar més beneficis, a més d’extreure´ls dels sous, de la compra de matèries primes més barates (ara més difícil ja que molts dels països del Tercer Món són emergents o s’0estan despertant), expolien els Estats. Ens estan traient a més de les plusvàlues del treball, de la rebaixa de sous, de la puja de preus, dels impostos, diners que posa l’Estat (i que són del poble) en l banca.\nA més hi ha molt frau fiscal, sobre tot entre les classes més riques, que evadeixen impostos i saben com fer-ho. Amb els diners que es podrien recuperar dels impostos impagats es podria crear ocupació, pagar pensions, i per tant no caldrien les retallades socials.\nA Catalunya en concret, a sobre, hi juga un paper important el déficit fiscal, en comparació amb altres autonomies de l’Estat. Si se’ns tornessin els diners justament i no hi hagués un abisme tant gran entre el que paguem els catalans i el que rebem de l’Estat, tampoc caldrien les retallades. Aquesta és una part certa de les veritats a mitges amb les que sempre la dreta ens confon, i ens ven embolicades amb incerteses que ens colen.\nTambé cal comptar amb la corrupció, economies submergides, morositats, que augmenten la intensitat de la crisi.\nUna altra part certa de les mitges veritats de la dreta, que sempre, des d’una perspectiva d’esquerra cal tenir en compte, i descobrir la part “mentidera” però fer cas de la vertadera i no atacar aquesta, és el fet que hi ha despesa pública inútil, ineficaç, inflada, que s’ha desbordat exageradament i que negativitza els serveis públics cara la població. D’alguna manera tots ens hem deixat portar per un “estirar més el braç que la màniga” i amb petites corrupcions que desgasten, fins i tot menyspreant-la, la cosa pública i li donen una imatge pejorativa.\nEl retallar la despesa pública, hi ha llavors menys activitat, menys ocupació i més estancament. Treballar més i cobrar menys, com propugnen els economistes neo-liberals- diu Xavier Díez-, implica menys gent que treballa i molta menys consumeix. I segueix l’historiador: “Les retallades a Europa representarien així un desesperat intent de resistir al desafiament econòmic de els noves potències a partir de l’absorció dels recursos de les classes mitjanes i el seu redireccionament vers les èlits dirigents vinculades al món financer.\nLa política, per tant, difícilment pot fer alguna cosa davant del món financer i de els grans empreses multinacionals. No hi ha una autoritat política ni europea, ni mundial capaç de posar límits a aquesta desbordament econòmic, amb uns nous impostos a la banca i a les transaccions financeres (taxa Tobin per exemple). Com deia Pedro Olalla referint-se a Grècia, de fet els mateixos ( banquers i tècnics de la gran banca internacional)que han creat el “problema” econòmic, són els que amb connivència amb la classe política, i amb les altes oligarquies de cada país, ara tenen a les mans el poder polític (Grècia, Itàlia, Banc Europeu), sense haver passat per les urnes. És una escàndol per la democràcia. L’economia mundial ha arribat a un punt que la política li fa nosa, i ja no posa “titelles” en els aparells polítics per dominar-los, sinó que es posa ella mateixa, amb tecnócrates o banquers de total fidelitat. D’aquesta manera el “problema” no és problema per ells, és una continuïtat (més descarada, ja que mostren més transparentment qui són, què volen, i què fan) per seguir augmentant el lucre d’uns pocs i la pobresa d’una majoria de la població.\nPer tant per començar a endegar una estratègia per fer front a aquesta realitat, penso que cal tenir en compte tots aquests punts, sense deixar-s’en cap, i tenir uns objectius, unes accions, una metodologia i uns recursos per cada punt.\nNo és gens estranya la desafecció per la política que no pot fer-hi gran cosa, supeditada com està a l’economia global. Serà molt important tornar a les arrels de les paraules gregues (Oh paradoxa!!, Grècia nou de la nostra civilització, i ara com es troba expoliada): economia, com a normes de la casa per poder tots viure amb el que ens és necessari; política, o cura de la polis, de la ciutat, de la convivència i democràcia: poder del poble sobirà. Tot això està en qüestió perquè darrera de totes aquests crisis hi ha una crisi ètica i espiritual profunda,. Caldrà doncs reforçar la ciutadania, la comunitat per mobilitzar-nos vers aquest enemic comú, que va mostrant cada cop més la seva cara clara i les seves fragilitats: la banca en un sistema expoliador i mortífer (produeix fam, set, depressions, angoixes, pors, suïcidis, infarts, toxicomania, alienació...). Tenim l’avantatge de que el sistema capitalista se’ns descara. Ho veiem i el següent pas és saber com aniquilar-lo i construir un altre sistema més just. Tenim pensadors, economistes, filòsofs, poetes, escriptors i molta gent del poble, d’arreu del món, que a mes d’analitzar el que passa, proposa alternatives serioses i possibles. Hi ha moviments socials que ja s’han posat en aquesta direcció. Ens falta la força planetària mobilitzadora, estimulant i esperançadora i comunitària que les porti a terme. Som-hi!!.\nQuim Cervera, sociòleg i capellà\n25/01/2022 19:00 / Trobada\nEls Fets dels Apòstols, model d'Església sinodal, al Vendrell


Relectro Plus: 14.05.13\nA la CT de la setmana passada un dels temes centrals varen ser els ajustos pressupostaris que caldrà fer de cara als accessos 2014 de la BDC. Els vostres directors han encarregat al nostre grup que comencem a analitzar i prioritzar les renovacions que caldrà fer i, per eliminació, quins són els recursos als quals caldria renunciar si fos necessari (especialment en bases de dades i programaris). També aprofitarem la reunió per avançar amb el programa de compra coordinada de llibres electrònics. Per tot això us convoquem a la següent reunió de treball: dimarts 14 de maig de 2013, de 10 a 13:00h. Oficina del CBUC (Edifici Nexus, 4a planta, despatx 403. C/Gran Capità, 2-4. 08034 Barcelona).\nDespesa centralitzada (bbdd i programaris + ORO): priorització dels recursos a renovar\nDespesa descentralitzada (revistes): mecanismes i estratègies de reducció de costos\nLlibres electrònics: coordinació Wiley + selecció E-Libro/Ebrary\nBDC i accessos autoritzats\nDespesa centralitzada- donat que els ingressos per aquesta partida no cobreixen la totalitat de la despesa prevista, es decideix proposar a la CT que no es renovin (de moment i per diferents motius) Aranzadi, ORO, QuestionPoint i RefWorks. Pel que fa a Aranzadi, es decideix crear un petit grup de treball (UB, UAB, UPF, UOC) que estudïi les conseqüències del pas de la versió Premium a Academic i que n'informi a la CT. Respecte a RefWorks caldrà veure els resultats del treballs que està fent el grup de treball especialitzat en relació a Mendeley o altres alternatives. ORO i QuestionPoint tenen un interès més baix i per tant es podrien cancel·lar per a eixugar el “dèficit” d'aquesta partida (i es podrien negociar com AxA). La resta de productes de la BDC centralitzada es podrien renovar sense problemes i per tant es proposarà la seva renovació a la propera CT.\nDespesa descentralitzada - s'informa al grup dels treballs que s'estan fent a diferents nivells (REBIUN/FECYT, consorcis espanyols i CBUC) per tal de reduïr el cost de les revistes electròniques. Tot i no saber encara quines aportacions podran fer les biblioteques a les revistes de la BDC, són de preveure disminucions importants. Per tant s'acullen molt bé les propostes de Wiley (-7,5% sense perdre contingut) i Elsevier (-10% renunciant a certs drets d'arxiu); el grup creu que aquesta darrera possibilitat té més avantatges que inconvenients. En cas de caldre una més gran reducció de cost, els paquets de revistes “més prescindibles” continuarien sent Emerald i Sage.\nLlibres electrònics - es centren els esforços en Wiley i E-Libro (i potser més endavant en Springer o altres). Respecte a Wiley (transparència 15 del ppt) es donen instruccions concretes sobre com fer-hi ja les compres directament a l'editor (el contacte és Cristina de Bufalà “cdebufalap@wiley.com”) o bé a distribuïdors (excepte agregadors!). En aquest cas, Wiley mateix és el propietari del contingut, els llibres no tenen DRM i l'accés és multiusuari. Un cas diferent és el d'E-Libro (transparència 17 del ppt), doncs es tracta d'un agregador que ha de negociar les condicions d'accés amb cadascun dels editors que representa. El grup comenta que, tot i ésser actualment el proveïdor amb més llibres en castellà, la seva plataforma de consulta té mancances, els llibres tenen DRM, i (per a obtenir un bon preu) la consulta es limita a 2-3 usuaris simultanis. Malgrat tot, es farà un “assaig de selecció” amb els 4.000 llibres de ciències socials i humanitats disponibles en compra (tot i que per a fer-ho més fàcil podem treballar amb un grup de deu editorials que sumen uns 800 llibres). Les biblioteques interessades en participar en la compra coordinada a E-Libro enviaran a l'Oficina del CBUC les seves propostes (encara sense compromís de compra) i l'Oficina les ajuntarà per detectar/proposar coincidències entre elles. Amb això es veurà com es podria tirar endavant amb la compra coordinada amb aquest agregador, si és que fos el cas.\nAltres temes - s'informa al grup dels treballs que s'estan duent a terme per a regularitzar els accessos autoritzats a la BDC, així com de que les llicències dels recursos de la BDC permeten en la seva gran majoria usar els continguts als campus virtuals i dossiers electrònics dels seus membres.\nPowerPoint de la reunió: 1305relectroplus.ppt\nE-Libro (selecció llibres HSS de compra): e-libro_-rplus_130514.xls [ull que té dues pestanyes!!!]\nLlibres electrònics (intercanvi d'informació): 13graella_ebooks_unificada.xlsx [UPC, UPF, UdG, UdL, UOC, UVic, UIB]


Esdeveniments | Escola Oficial de Patinatge Inline - Part 107\nMoltes activitats i regals. No us ho perdeu!!!!\nLa propera setmana, del 17 al 23 de novembre 2014, tindrà lloc la Inèrcia Rollerblade Week. Amb moltes activitats gratis, regals i descomptes segurs, i sortejos. No t’ho pots perdre!\nDe dilluns a divendres podràs provar els nous patins de Rollerblade: Maxxum100, Macroblade 90 i 90W. Dissabte tindrem la ruta freeskate amb els Pros del Rollerblade Team (Greg Mirzoyan i Sofi Carreras) i el diumenge classes de velocitat, Rollerfitness i per a nens.\nInscriu-te abans del dimecres 19, les places són limitades!\nTOT EL QUE PASSARA AL NOVEMBRE\nPodeu consultar els horaris, preus i dies que no fem classes al nostre web, tot destacant-ne algunes novetats:\nATENCIÓ LA FARGA!\nDimarts 25 i dimecres 26 no hi haurà classe a la Farga. Disculpeu les molèsties. (No afecta a les classes d’Estació del Nord)\nFESTIUS AL NOVEMBRE\nTanquem dissabte 1.\nRUTES FÀCILS: CANVI D’HORARI\nVeniu i gaudiu de la ciutat tranquilament en un bon ambient els dissabtes 1, 15 i 29.\nSortida: 17h de Passeig Garcia Fària cantonada Josep Pla.\nRutes gratuïtes i obertes a tothom (es cancel.len en cas de pluja).\nCLASSES PELS MATINS A CLOT DE LA MEL: DIMARTS I DIJOUS DE 10 A 11H\nDes de l’entitat que gestiona la instal.lació i amb el suport del districte, us proposem una activitat esportiva matinal per a col.lectius desafavorits i també el públic en general.\nA partir del dimarts 4 de novembre farem classes dimarts i dijous de 10 a 11h a Clot de la Mel (C/Andrade 40), on els aturats, estudiants i jubilats gaudiran del 50% de descompte en totes les tarifes. Aquests preus són vàlids només en aquests horaris, a la resta de torns s’aplicaran les tarifes habituals. Cal dur acreditació de la situació d’aturat, jubilat o carnet d’estudiant vigents.\nSESSIONS ESPECIALS: dissabtes de 10’30 a 11’30h a Estació del Nord\nFREESTYLE-SLALOM: dissabte 22. L’Aleix us ensenyarà les virgueries que es poden fer sobre els patins!\nROLLER-DANCE: dissabte 29. Apreneu passes noves sobre els patins al ritme de la música, amb Pere de Patina i Balla\nI recordeu: patinatge artístic amb patí en línia tots els dilluns de 19 a 10h a Estació del Nord.


La Primitiva de Rafelbunyol reprèn l’activitat – Les Bandes de Música\nSota la direcció del seu titular, Ximo Tarín, l’agrupació fa dies que ha tornar a assajar per grups reduïts per tal de preparar esta actuació, la qual s’emmarca en la campanya «Retrobem la nostra música» que impulsa la Diputació de València.\nEl programa estarà integrat pel pasdoble València, en una versió de Vicente Peñarrocha, La Romería, de l’obra Aspectes de José Alamà, Tarde de Abril (Marxa Mora) d’Amando Blanquer i Sicània (Suite) de Rafael Talens. També l’activitat de l’escola de música s’inicia este mes de setembre en un curs complicat per les circumstàncies actuals.\nD’altra banda, assenyalar que Ximo Tarín, qui a més de director és compositor, es troba estes últimes setmanes treballant en un encàrrec molt especial: l’obra Tres al·lusions a l’abisme, per a quartet de metalls i ensemble de vent i percussió. Com ell mateix ens conta, “l’obra me l’han encarregat els membres del Tetrabrass Bcn Ensemble i, si la situació ho permet, s’estrenarà el 18 d’octubre amb la Banda Municipal de Barcelona sota la direcció de José Rafael Pascual Vilaplana”.


Solitud a Stromboli. Somnis, Signes i Símbols - Recomanació teatral - Roser Garcia Guasch - Teatre Barcelona\nSolitud a Stromboli. Somnis, Signes i Símbols: El teatre a les aules i l’ensenyament al teatre. Tot suma\nFa poc més d’un segle, les dones podien ser les protagonistes de les novel·les escrites per homes. Si les escrivia una dona havien d’utilitzar un pseudònim per poder sortir a la llum. Avui, Caterina Albert no necessita el seu nom original. Tots sabem que al darrera de Víctor Català hi ha una gran escriptora. Podríem dir que Solitud a Stromboli és una obra femenina ja que són dones les protagonistes de les dues obres comparades com ho són també la directora, la guionista, la dramaturga i la intèrpret. Ningú dubte ja de la capacitat de la dona per escriure, crear, dirigir i interpretar.\nImma Colomer dirigeix en aquesta ocasió una conferencia magistral teatralitzada molt original amb dramatúrgia de Núria Casado. La idea i el text són de Rosa M. Delor, especialista en literatura catalana contemporània que havia elaborat una teoria sobre la similitud entre Solitud, la novel·la de Victor Català i Stromboli una pel·lícula que Roberto Rossellini va dirigir 50 anys més tard. Segons aquesta idea, Rosellini havia llegit Solitud (Solitudine) i va crear una trama, una protagonista (Karin) i una situació molt semblant a la historia de la Mila.\nFina Rius és la professora que amb la seva veu, el seu moviment i els mitjans audiovisuals actuals va desenvolupant aquesta teoria mostrant totes les semblances entre la novel·la i la pel·lícula. Com aquelles conferències ben estructurades, Fina Rius, amb l’expertesa d’una gran ponent, és capaç de mantenir l’atenció tota l’estona, canviant el ritme, introduint fotografies comparatives de la pel·lícula amb l’obra recentment representada, una taula amb les semblances entre una i altra i tota la informació possible per demostrar-nos que realment Rossellini havia llegit Solitudine i s’havia inspirat en ella per dirigir Stromboli.\nUn gir teatral quasi al final introdueix aspectes personals de la conferenciant i un tema molt sensible en el món acadèmic i científic i que dona a l’obra el punt que ha de donar el teatre: actualitat, crítica i denuncia. M’he quedat amb ganes de torna-la a veure.


El Tribunal de Comptes Europeu diu que l'Estat és “una illa energètica” per la falta d'interconnexió elèctrica amb la UE - Jornal.cat\nEl Tribunal de Comptes Europeu diu que l'Estat és “una illa energètica” per la falta d'interconnexió elèctrica amb la UE\nEls auditors constaten que els canvis jurídics de govern Rajoy van “aturar completament la inversió” en energies renovables a Espanya\nDijous, 6 de juny de 2019 | 19:45 h\nUna instal·lació de plaques solars | Andreas Gücklhorn (Unsplash)\nEl Tribunal de Comptes Europeu ha alertat que l'estat espanyol és “una illa energètica” per la falta d'interconnexió elèctrica amb la resta de la Unió Europea. Segons el seu darrer informe sobre energies renovables, els auditors remarquen la poca capacitat de transferència amb la resta de països del bloc que té Espanya, una mesura que pot ajudar a fer "més econòmic" el sector de les energies netes al bloc europeu. D'altra banda, avisa en la seva anàlisi que la capacitat eòlica espanyola està "estancada" des del 2014 i la solar des del 2013 "com a conseqüència de les mesures adoptades per neutralitzar l'elevat suport inicial".\nAixí, constata que els canvis en el marc jurídic espanyol durant el govern del Partit Popular van "aturar completament la inversió" en aquestes energies renovables. Per això, apunten que Espanya hauria d'accelerar el ritme de creixement del sector per complir amb els objectius europeus.\nSegons els auditors, aquestes mesures implantades per l'executiu de Mariano Rajoy van afectar "la confiança dels inversors i van frenar completament" les inversions en aquests sectors.\nMalgrat que Espanya és un dels països de la UE amb més hores de sol, té una capacitat solar fotovoltaica de 4.725 MW, mentre que per exemple Alemanya té nou vegades més (42.376 MW). En aquest sentit, el Tribunal ha detectat "insuficiències" a Espanya per impulsar les renovables en zones amb gran potencial com Andalusia.\nSegons els auditors, Espanya hauria d'augmentar la seva quota de renovables un 2,8% per assolir l'objectiu europeu marcat per al 2020. Tanmateix, el Tribunal destaca que ho hauria de fer "a un ritme superior" al que ha fet fins ara. La mitjana anual espanyola de creixement de les energies netes és del 0,8%. Per tant, si no canvia, trigarà almenys dos anys més en aconseguir-ho.


Santa Perpètua de Mogoda, Vallès Occidental, 1954\nComençà a publicar els seus poemes a la revista de poesia Tarotdequinze (1972-75). Amb Jaume Creus dirigí la col·lecció “Cristalls”, on publicaren La poesia, és a dir la follia (1975). Inicià l’edició de l’'Èczema’ (1978-84) publicació objectual i multidisciplinària.\nÉs autor dels reculls poètics Sempre som afany (1979), Correspondències com conspiracions (1980), Biathànatos o l’Elogi del Suïcidi (1982) i Groc el ventríloc o la indigestió de la veu (1984), La descoberta (1991), L’art pot morir (1993), Europa (1994) i Aqua et tempus (1996). El 2004 aplegà el conjunt de la seva poesia en el volum Massa fosca. Poesia 1978-2004 . També publicà la novel·la poètica La desconeguda (1997), l’obra teatral Cafè Dau al Set (1998) i, juntament amb J.M. Sala-Valldaura, l’assaig Les darreres tendències de la poesia catalana: 1968-78 (1980), Tràfic d’idees (1985), L’escriptura sense llançadora. Idees, noms propis i arts en els vuitanta. Tràfic d’idees II (1983-1993) (1997) i La literatura sense llançadora (1998), i edità el recull de texts La dificultat (1999) i la galeria de retrats contemporanis Els germans. Retrats d’artistes (2002). Impulsor de diverses iniciatives de vocació avantguardista, entre les quals cal destacar la revista Cave Canis (1997-99).\nAl juliol del 2008 fou designat per a dirigir a partir del 2009 el Centre d’Art Santa Mònica, en una nova etapa com a espai de creació pluridisciplinari. Cedí aquest càrrec a Conxita Oliver (2013).


Consell Comarcal del Maresme - L'Ajuntament d'Alella aspira a ampliar l'espai natural protegit del municipi\nL'Ajuntament d'Alella aspira a ampliar l'espai natural protegit del municipi\nEl ple va aprovar la proposta d'incloure dins de la zona protegida del Parc de la Serralada Litoral 311 hectàrees més del seu territori\nEl ple municipal del mes de juny va aprovar, amb els vots favorables d'ERC+LG i PSC i l'abstenció de CiU, PP, i Gd'A, una proposta per ampliar l'espai protegit del municipi. Amb la voluntat de preservar i afavorir el patrimoni agrícola i natural es planteja incorporar dins l'Espai d'Interès Natural de La Conreria-Sant Mateu-Céllecs, que gestiona el Consorci del Parc de la Serralada Litoral, 311 noves hectàrees. D'aquesta manera, es passaria de les 227 hectàrees protegides actualment a 538, la qual cosa representa més de la meitat de la superfície del terme municipal.\nLa voluntat és que la major part d'aquests sòls s'incorporin al Parc mantenint la qualificació agrícola per tal de garantir i fomentar la viabilitat de les explotacions agrícoles actuals i permetre l'establiment de noves. De les 311 noves hectàrees que es volen preservar, 303 estan qualificades com a no urbanitzables pel planejament urbanístic vigent. La seva inclusió dins del Parc permetria protegir per sempre més aquests espais de la transformació urbanística i establiria la frontera perimetral definitiva entre la trama urbana i els espais oberts. El sòl que es vol preservar abasta els torrents de Vallcirera i del Sistres, la zona del cementiri, Coll de Vendrans, Can Cortés (entre Mas Coll i Alella Parc) i Ca l'Arrau (entre Mas Coll i Can Comulada), així com les valls de Can Colomer i Rials, fins l'autopista.\nLa proposta parteix d'un estudi encarregat l'any 2006 per l'Ajuntament a l'assessoria de gestió ambiental Gaia i té com a referents diversos estudis i documents sectorials d'altres administracions. L'acord municipal s'ha pres després que el Consorci del Parc de la Serralada Litoral hagi convidat els 14 ajuntaments que l'integren a presentar les seves propostes d'ampliació.\nA més d'Alella, han presentat propostes per ampliar els límits del Parc els ajuntaments d'Argentona, Cabrera, Cabrils, La Roca del Vallès, Martorelles, Montornès, Teià i Vilassar de Dalt. Montmeló, que actualment no forma part del Consorci, ha sol·licitat incorporar-s'hi. Amb totes les peticions, i d'acord a l'Àrea d'Espais Naturals de la Diputació, s'elaborarà una proposta conjunta que serà presentada a la Direcció General del Medi Natural de la Generalitat, que és l'organisme a qui correspon prendre l'última decisió.\nInformació publicada el 24 de juliol de 2008