Es tracta de fer aquests espais d’habitatge a mida de les persones. Font: Josus Isai Ramos\nEl model fomenta la relació entre la comunitat i trenca amb dinàmiques d’aïllament i soledat. Font: Kelly Sikkema\nAquest recurs pretén aportar les nocions bàsiques sobre quin és el seu funcionament, a qui va dirigit i quins valors aporta formar-ne part.\nL’habitatge cooperatiu sènior, altrament dit cohabitatge sènior, és una iniciativa destinada a què les persones puguin habitar la seva vida d’una manera més sostenible i acord amb els seus valors. El model fomenta la relació entre la comunitat i trenca amb dinàmiques d’aïllament i soledat. En definitiva, va més enllà de les lògiques assistencials en les quals les persones són simples receptores de serveis, per passar a ser subjectes actius i prendre decisions de com volen que siguin les seves cures.\nAquest recurs es basa en diverses guies publicades sobre aquesta temàtica, d’entitats de referència com són l’associació Sostre Cívic i Perviure. Pretén aportar les nocions bàsiques sobre aquest tipus d’habitatge, quin és el seu funcionament, a qui va dirigit i quins valors aporta formar-ne part. Es tracta, d’alguna manera, d’aportar eines per fer aquests espais d’habitatge a mida de les persones, respectant sempre que es pugui les seves decisions.\nEl cohabitatge sènior és una iniciativa que parteix de la base d’un model d’habitatge cooperatiu, pensat i dissenyat per a persones grans. Inclou tant espais privats per a cada unitat de convivència com espais compartits per a tota la comunitat veïnal. Es tracta d’un model que rebutja l’aïllament, fet que acostuma a ser habitual en aquestes edats, i busca models de suport mutu, de relació i veïnatge, per estar i conviure amb persones amb qui es pot tenir més o menys afinitat, compartint diversos aspectes de la vida.\nEs tracta d’un model molt estès en països tant del nord d’Europa, com Dinamarca, però també en altres d’Amèrica del Sud, com Uruguai. A Catalunya va començar l’impuls d’aquesta iniciativa el 2004 i des de llavors són diverses les entitats que vetllen i aposten per aquest tipus d’equipaments. Neix de la inquietud de dones i homes que es plantegen una vellesa activa que posa al centre les cures i la convivència.\nAquest model alternatiu d’accés i tinença a l’habitatge té dues característiques bàsiques que el diferencien d’altres tipus d’habitatge cooperatiu:\nLa propietat col·lectiva.\nEl dret d’ús.\nEs tracta de característiques estrictament vinculades a l’interès social, perquè l’essència de les cooperatives en cessió d’ús és que les persones residents en són les propietàries i es posen en marxa sense ànim de lucre. La cooperativa sempre és la titular dels habitatges i es crea amb voluntat de durada indefinida, impossibilitant la transformació a un model per obtenir habitatges de propietat privada. La propietat col·lectiva evita l’especulació i fomenta la participació de les persones sòcies.\nEls habitatges es consideren un bé d’ús que requereix una aportació inicial i el pagament de quotes mensuals que deriven dels costos d’adquisició, manteniment i funcionament del cohabitatge, i no de la situació del mercat immobiliari. Les persones sòcies hi poden viure al llarg de tota la vida, permetent disposar d’un habitatge estable on desenvolupar un projecte de vida propi a llarg termini amb vincles al territori. En solars públics cedits amb dret de superfície, el període és generalment de 75 anys.\nAquests projectes estan destinats, principalment, a persones grans. Es fa difícil concretar una edat, no obstant això, un punt de referència pot ser les persones majors de 50 anys. Els projectes d’habitatge cooperatiu sènior tenen un procés de cerca de lloc i espai llarg, i que la fase de disseny sumada a la de construcció té, com a mínim dos anys de durada. Així doncs, en general, com més gran és la persona menys anys té de vida i, sobretot, d’energia per a implicar-se en un projecte d’aquestes característiques.\nÉs útil que hi hagi persones amb edats diverses, d’entre 50 i 75 anys. Tant és així que hi ha grups que parlen de franges d’edat i busquen aquesta diversitat de manera activa tenint-la en compte com a criteri d’entrada al projecte. Això està pensat per procurar que els processos d’envelliment passin de manera esglaonada i es pugui anar sostenint els canvis amb més cura. El cohabitatge sènior requereix la participació i implicació de tothom i això fa essencial que les persones que en forment part tinguin capacitat de decidir.\nSi hi ha quelcom que defineix l’essència dels projectes d’habitatges cooperatius sèniors són els seus valors. Entre els quals destaquen:\nHabitatge assequible i no especulatiu.\nAutogestió, participació i apoderament.\nSostenibilitat i eficiència energètica.\nMercat social: foment de l’economia social i solidària.\nSuport mutu i vida comunitària.\nAquest tipus de projectes estan dissenyats per millorar la vida, tant de les persones que hi viuen com també del seu entorn. A més, el cohabitatge aposta per un model de vida respectuós amb el medi ambient, millorant l’eficiència energètica i reduint la quantitat de residus. És curós amb la individualitat dins la col·lectivitat, perquè cada grup familiar participa en les despeses comunes, però manté la seva independència econòmica. Inclou espais i serveis d’atenció a les necessitats de la gent gran i és viable econòmicament.\ndisseny de projectes, innovació i emprenedoria social, gent gran, cohabitatge, mediació i cohesió social, participació ciutadana, moviment veïnal


bellesa | Barcelona és Moda\nArxiu de l’etiqueta: bellesa\nUna professió dedicada a la bellesa\nLa moda, la fotografia, el cinema, la televisió, el teatre, l’espectacle o, fins i tot, les funeràries. En tots aquests àmbits, el maquillatge juga un rol fonamental. I per això calen bons professionals que coneguin bé els conceptes que defineixen la bellesa femenina. Continua llegint →\nUna inversió de 2,5 milions d’euros en un espai projectat per l’arquitecta Benedetta Tagliabue, ha fet possible la nova acadèmia professional de L’Oréal a la ciutat. Continua llegint →\nUn racó novaiorquès a Barcelona\nL’antic garatge d’un mecànic de cotxes estava a la venda al carrer Perill de la ciutat de Barcelona, el 2006. La casualitat va fer que aquell lloc es convertís en un saló de bellesa de l’estil dels nail bars que hi ha a Nova York. Continua llegint →


Praga, Mercats de Nadal Viatges Viñolas - Oficinas en Figueres, Roses, Girona, Olot, Manresa, Tortosa y Torroella de Montgrí\nDel 4 al 7 de desembre del 2018\nEstada de 3 nits per gaudir de l'ambient Nadalenc a Praga.\nSortida del vol a les 07.30h amb arribada a Praga a les 10.05h.\nDinar a l’hotel. Havent dinat, farem una passejada a peu de 4 hores, visitant la plaça del casc antic de la ciutat i el seu rellotge astronòmic, el Pont de Charles, el Castell de Praga, la Plaça Loreto i la Plaça Hradcanske.\nAl matí farem una visita guiada amb autocar de la part alta de la ciutat, on trobarem el Castell de Praga i podrem gaudir les joies arquitectòniques del regne txec, com la plaça de Loreto, construïda sobre el famós Santuari de Lo-reto; les terrasses del castell, amb unes vistes meravelloses de la ciutat; els tres patis, que allotgen la Catedral de Sant Vito; el famós Sant Txec; el Palau Reial i les seves sales, i la basílica romànica de Sant Jordi. Acabarem la visita passant pel carreró d’Or, on va viure el famós escriptor Frank Kafka, i tot seguit baixarem per la vella escala del castell, on acabarà la nostra visita. Dinar lliure.\nA la tarda continuarem les visites i excursions amb el nostre guia acompanyant amb possibilitat de fer algunes de les excursions opcionals.\nAvui visitarem el barri jueu. Començarem pel cementiri, el més antic i famós d’Europa Central. Es creu que hi ha més de cent mil cadàvers, raó per la qual es veuen amuntegades làpides fins a 12 nivells, per salvaguardar l’espai. Coneixerem la història de l’antic gueto entrant a les diferents sinagogues que pertanyen al museu del barri jueu. Dinar lliure. A la tarda continuarem les visites i excursions amb el nostre guia acompanyant, amb possibilitat de fer algunes de les excursions opcionals.\nEsmorzar a l’hotel. Temps lliure fins el trasllat a l’aeroport de Praga per agafar el vol de tornada, amb sortida a les 21.30h i arribada a Barcelona a les 23.55h.\n- Vols directes d’anada i tornada a Praga amb Vueling, en classe turista i una maleta facturada.\n- Trasllats privats entre l’aeroport de Praga i l’hotel.\n- 3 nits d’allotjament en hotel de 4*.\n- Mitja pensió.\n- Visites guiades, bus privat, entrades i excursions segons itinerari.\n- Viatge garantit amb un mínim de 20 persones.\n- Viatges Viñolas es reserva el dret de modificar l’ordre de les visites per motius meteorològics.\nPreu per persona amb habitació doble: 795 euros\nPreu per persona amb habitació individual: 899 euros\nPassejada amb vaixell: 15 euros\nCantada de nadales a una església: 25 euros\nEspectacle de Teatre Negre: 25 euros


Ana del Paso: “Ser periodista és no ser benvingut en molts països. Y si eres dona, menys” - Fira Llibre de València\nAna del Paso: “Ser periodista és no ser benvingut en molts països. Y si eres dona, menys”\n“Ser periodista és no ser benvingut en molts països del món que estan en conflicte o que viuen situacions perilloses. I si eres dona, menys encara”, ha afirmat Ana del Paso, periodista i excorresponsal internacional amb motiu de la seua participació aquesta vesprada en la taula redona “Reporteras españolas, testigos de guerra” en la Fira del Llibre de València, al costat d’altres professionals del periodisme internacional com són Esthel Bonet i Leticia Álvarez, i amb la moderació de la periodista valenciana Lola Bañón.\nLa taula redona ha girat entorn de la situació actual de les dones periodistes a l’estranger i la seua invisibilitat. Segons del Paso, és molt important que hi haja dones reporteres a l’estranger perquè “com a dones aportem el punt de vista de les dones que pateixen la guerra”. A més, el 70% de les víctimes de guerra, segons l’ONU, són dones, per tant, “és una informació molt elevada que es pot perdre”, afirma del Paso. La periodista aclareix que els homes poden accedir a les dones en països armats, poden parlar amb les víctimes, però “no els contaran el mateix que ens puguen contar a nosaltres, no s’obriran tant”. Segons l’experta, “a ells els contaran la versió oficial. Amb nosaltres se’ls coneix més en profunditat i la seua vertadera opinió”, detalla del Paso.\nPer part seua, Lola Bañón, periodista, analista internacional i professora universitària, es pregunta si la introducció de les dones periodistes en situacions de conflicte han canviat la narrativa de les cròniques i reportatge. A la qual cosa del Paso respon que “la narrativa depén de la sensibilitat del periodista, siga home o siga dona”.\nEncara així, Bañón opina que “és aclaparadora” la situació de les periodistes especialitzades, “les especialistes som les dones —també en l’àmbit acadèmic— i continuen cridant els homes per a opinar sobre les guerres i les eleccions, encara que ells no hagen estat en el lloc dels fets i nosaltres sí”, apunta Bañón. En aquest sentit, del Paso denuncia que les dones en aquest àmbit són invisibles: “Només es coneixen a les que ixen en televisió i cal posar cara de les que estan darrere de la notícia”. Per això, ha fet un treball exhaustiu de documentació, recolzat en la seua tesi doctoral, que reuneix per primera vegada les protagonistes de la història del periodisme espanyol en l’àmbit internacional, “Reporteras españolas, testigos de guerra. De las pioneras a las actuales” (Debat, 2018). “Ja ningú pot dir que no existeixen aquestes dones”, declara l’autora.\nAna del Paso és doctora en Ciències de la Informació per la Universitat Complutense de Madrid, professora de Relacions Internacionals i ha guanyat nombrosos premis per mèrits en la seua professió. Va ser corresponsal de guerra a l’Orient Pròxim i al Caire del 1990 al 1998, enviada especial de l’Agència Efe des del 1985 a Centreamèrica i del setmanari Època des del 1993. Ha escrit l’assaig Reporteras españolas, testigos de guerra. De las pioneras a las actuales (Debat, 2018), on recull la història de 34 corresponsals encara en actiu, al costat d’un repàs històric de les pioneres, per a documentar la realitat de les dones periodistes en els conflictes armats, colps d’estat i desastres naturals internacionals.


Frendlen Pikk Apartament Pärnu Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPikk 6-2, Platja Parnu, Pärnu, Estònia, 80022 - Veure al mapa\nMés informació sobre Frendlen Pikk Apartament\nAl visitar Pärnu, vosté es sentirà com a casa a Frendlen Pikk Apartament, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Ajuntament, Cases Adjacents del Segle 17, Esglèsia Caterina.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Frendlen Pikk Apartament asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara banyera hidromassatge, calefacció, ventilador, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Frendlen Pikk Apartament la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Pärnu.


Contundent derrota en el segon desplaçament del FF Cervera Segarra — Ajuntament de Cervera\nContundent derrota en el segon desplaçament del FF Cervera Segarra\nContundent derrota en el segon desplaçament del FF Cervera Segarra Les jugadores del FFCS van desplaçar-se fins a Barcelona, dissabte 23 d'octubre, per disputar la quarta jornada de Lliga, contra el Sant Andreu AE Les Glòries CFS, que les va vèncer per un resultat de 6 gols a 1. https://www.cervera.cat/actualitat/noticies/contundent-derrota-en-el-segon-desplacament-1 https://www.cervera.cat/actualitat/noticies/contundent-derrota-en-el-segon-desplacament-1/@@download/image/WhatsApp Image 2021-10-23 at 18.19.59.jpeg\nLes jugadores del FFCS van desplaçar-se fins a Barcelona, dissabte 23 d'octubre, per disputar la quarta jornada de Lliga, contra el Sant Andreu AE Les Glòries CFS, que les va vèncer per un resultat de 6 gols a 1.\nImatge de la 4a jornada de Lliga.\nDesprés d'una ajustada victòria a casa, a les cerverines els tocava jugar contra un equip que no havia perdut cap partit. Davant aquest rival i amb una plantilla curta, l'equip cerverí va apostar per defensar a la meitat de pista al llarg de tota la primera meitat.\nLes barcelonines van demostrar des de bon principi un bon sistema de joc, tant a l'hora de construir com de crear situacions de perill, fet que va complicar les accions defensives a les segarrenques, que els va costar trobar la sincronització de moviments en la defensa.\nPassats els tres primers minuts, les locals van estrenar el marcador després d'un desajust defensiu. Les de Cervera, tot i tenir dificultats a l'hora de sortir de pressió, també van ser capaces de plantar-se a camp contrari en nombroses ocasions i tenir possibilitats de gol que no van saber aprofitar. Al minut sis de joc, una jugada de falta en contra va acabar amb una passada molt ajustada al segon pal que va sorprendre Bianca anotant així el segon gol. La resta de minuts de la primera part, les cerverines van saber millorar la circulació de pilota i obstaculitzar les transicions ofensives de les barcelonines, fet que demostrava que el partit encara seguia amb opcions si es millorava l'encert.\nNo va haver-hi cap més gol fins a la segona meitat en què les cerverines veien com la falta d'efectius anava passant factura. Passats els dos minuts, una pèrdua de pilota a camp propi va ser aprofitada per una jugadora que va veure com la porteria de Bianca no estava ben coberta i va xutar pel segon pal marcant un tercer i més sentenciador gol.\nA partir d'aquí, les noies del FFCS van pujar línies de pressió per tal de robar pilotes a camp contrari i van seguir disposant d'ocasions molt clares però sense una bona finalització. Al minut sis, l'equip rival va encaixar el quart gol a partir d'una combinació tàctica de les quatre jugadores locals. Quan falten uns vuit minuts pel final, les de Cervera van sortir amb la portera jugadora per intentar retallar distàncies i al minut catorze, Glòria va marcar després d'una paret amb Ari.\nA quatre i dos minuts pel final, les jugadores del barri de Sant Andreu encara van saber anotar dos gols més després de recuperar pilotes defensant l'atac de cinc i van posar punt final a un marcador amb un resultat dur d'encaixar.\nAquest cap de setmana els toca visitar la capital catalana de nou per enfrontar-se al Magic Sants Futsal A.\nVan jugar: Bianca, Glòria, Ari, Yana, Sheila, Èlia i Idoia.\nInformació i imatge aportada pel FFCS Cervera.


NEIX GRANZA, LA NOVA LÍNIA DE VINS ECOLÒGICS DE MATARROMERA |\nNEIX GRANZA, LA NOVA LÍNIA DE VINS ECOLÒGICS DE MATARROMERA\n10 abril, 2016 / felixllovellfortuny\nMatarromera llança Granza, la nova marca de vins ecològics que donarà nom a 116.000 ampolles de tres referències: Granza Eco Verdejo 2015, Granza Eco Roble Ribera del Duero 2014 i Granza Eco Roble Toro 2013.\nEls vins ecològics com Granza es caracteritzen i diferencien per ser vins més naturals que respecten més les aromes varietals i els sabors de la terra. Tant les labors en vinyer com en celler per a l’elaboració d’aquests productes responen a mètodes de producció en ecològic limitant l’aplicació de productes fitosanitaris, productes preventius químics de síntesis com a pesticides, herbicides o abonaments químics com a fertilitzants, utilitzant solament productes naturals considerats ecològics. Requereixen de labors més artesanals. El nom de Granza ha estat escollit en honor als cultius tradicionals de la zona i es refereix als residus que queden del blat i altres llavors com l’ordi quan es garbellen.\nGRANZA ECOVERDEJO 2015: Vi Blanc Ecològic 100% Verdejo que procedeix de vinyers de Pozaldez. Posseeix un color groc palla pàl·lid amb rivet llimona, és net i brillant. En nas es presenta franc, intens i molt complex, amb aromes de fruits tropicals, florals d’espígol i fonoll i fons cítric. Posseeix un excel·lent equilibri entre una mesurada acidesa i una estructura que suggereix aromes cítriques i fruites tropicals i un final llarg, voluminós i molt fresc.\nGRANZA ECO ROURE 2014 RIBERA DEL DUERO: Aquest vi ecològic 100% Ull de Llebre de vinyers situats en Pesquera de Duero, ha romàs sis mesos en barriques de roure francès i americà i sis en ampolla. És un vi cobert de capa, amb un color violeta intens amb rivet cardenal fosc. En nas és franc i complex amb aromes de fruita negra madura amb fons de florals de violeta entre tocs minerals en equilibri amb aromes terciàries procedents de la criança en barrica com vainilla, pebre negre, regalèssia de pal i cafè torrefacte. Mostra tanins dolces que proporcionen elegància i equilibri i un final llarg, harmoniós i persistent.\nGRANZA ECO ROURE 2013 TORO: En la Finca La Calera, situada en Toro, es conreen aquests raïms 100% Tinta de Toro. Es tracta d’un vi ecològic de color violete intens amb rivet cardenal, desprèn aromes de fruita negra, guinda i mora, florals mentolats d’espígol i farigola, amb elegants especiats, pebre negre, clau i regalèssia fruit de la seva permanència en barriques noves de roure francès i americà durant sis mesos. És un vi franc, elegant i complex. El seu potent esquelet de tanins dolços li proporciona vivesa i elegància, persistint les mateixes aromes que en nas.\nGrup Matarromera ha apostat des dels seus inicis per un compromís amb la terra i la sostenibilitat materialitzant-ho a través de les seves instal·lacions ecoeficients, l’ús d’energies netes i renovables, la recerca a través de projectes que permetin millorar les activitats vitivinícoles relacionades i elaborar productes cada dia més saludables per al consumidor, més naturals i més respectuosos amb el medi ambient.\n← GIORGIO RENOVA EL LOCAL I PRESENTA LA CARTA DE PRIMAVERA\nTORNA SABOR SALOU, LA FIRA GASTRONÒMICA DE REFERÈNCIA A LA COSTA DAURADA →


El Govern distribuirà a partir del pròxim dilluns un total de 15 milions de màscares\n El ministre de Sanitat, Salvador Illa, i la ministra de Política Territorial i Funció Pública, Carolina Darias, s'han reunit hui amb representants de la FEMP\n Es tracta d’una mesura de suport a les entitats locals i a les famílies més necessitades, coincidint amb la inauguració del curs escolar\n Els ajuntaments, administracions essencials en el control de l’epidèmia, rebran 12 milions d’unitats\nEl Govern distribuirà a partir del pròxim dilluns 21 de setembre, un total de 15 milions de màscares, a través de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP) i d’entitats socials. L’objectiu\nés fer costat a les entitats locals i a les famílies més necessitades, coincidint amb la inauguració del curs escolar.\nEn concret, les delegacions i subdelegacions del Govern distribuiran als Ajuntaments 11.998.000 màscares. La resta es repartirà a Creu Roja, Càritas i el Comité Espanyol de Representants de Persones amb Discapacitat (CERMI), que al seu torn, les distribuiran entre els col·lectius més necessitats.\nEste anunci es produeix després de la reunió mantinguda este migdia entre el ministre de Sanitat, Salvador Illa, i la ministra de Política Territorial i Funció Pública, Carolina Darias, amb representants de la FEMP.\nEl reforç de la coordinació amb les entitats locals és una de les quatre mesures incloses en el paquet d’actuacions coordinades de salut pública acordades per les CCAA en el si del Consell interterritorial del Sistema Nacional de Salut (SNS) del passat 9 de setembre.\nTal com s’ha constatat durant la pandèmia, la participació activa dels ajuntaments i les entitats locals en la promoció i la protecció de la salut pública és essencial.\nDes de l’inici de la pandèmia, han informat la ciutadania, facilitant el compliment de les mesures de prevenció per part de la ciutadania i, de forma molt important, fent costat a les persones més vulnerables a fer front a les conseqüències socials de la crisi. També en la fase actual el seu paper és\nessencial, en la vigilància i control de l’epidèmia.\nPer això, el Ministeri de Sanitat considera de gran importància potenciar i estrényer la interlocució amb totes les administracions per a millorar la coordinació i resposta enfront del virus.\nEl Govern i la FEMP han acordat mantenir reunions periòdiques de seguiment i cooperació.


Igualada commemora el 200 aniversari de l’Antic Gremi de Traginers, i els 25 anys de la Federació Catalana dels Tres Tombs - Tornaveu\nDijous, 7 d'abril de 2022 10:15h\nL'Antic Gremi de Traginers d'Igualada va rebre la Creu de Sant Jordi el 2009 | Antic Gremi de Traginers d'Igualada\nNo és gaire habitual que en un acte es reflecteixi tan clarament els canvis en l’organització social d’una festa. Així quedarà palès en la celebració del bicentenari de l’Antic Gremi de Traginers d’Igualada i del primer quart de segle de la Federació Catalana dels Tres Tombs (FCTT). Dues entitats que simbolitzen els orígens de la festa i la importància que té actualment l’associacionisme en la seva salvaguarda.\nPer recordar les dues efemèrides, dissabte 9 d’abril es col·locarà una placa commemorativa a la plaça dels Traginers d’Igualada (12.30 h). L’acte comptarà amb les intervencions de la presidenta de l’Antic Gremi de Traginers Montserrat Argelich i d’Andreu Bernadàs, el seu homòleg a la FCTT. En representació de l'Ajuntament d'Igualada, també hi assistirà l'alcalde Marc Castells i el regidor de Cultura Pere Camps.\nPrèviament, s’han concertat tres visites al Museu del Traginer – Col·lecció Antoni Ros (11.00 h, 11.30 h i 12. 00 h), que custodia unes 2.700 relacionades vinculades al món eqüestre: brides, selles, guarniments, i una quarantena de vehicles antics emprats per diferents estrats socials.\nDos-cents, llibre d’Oriol Solà Prat\nCoincidint amb el 175è aniversari, Josep Riba i Gabarró va presentar Historial de l’Antic Gremi de Traginers d’Igualada: 1822-1997. L’escriptor Oriol Solà Prat ha donat continuïtat a aquesta recerca amb la publicació de Dos-cents, un llibre que incideix en els darrers vint-i-cinc anys de l’entitat. Alguns temes que aborda l’obra són la concessió de la creu de Sant Jordi, l’anàlisi microscòpica de les pintures de la bandera fundacional la incidència que ha tingut la COVID-19 i la redacció de protocols de benestar animal.\nEl pròxim cap de setmana hi haurà passades a una dotzena de poblacions, com Igualada, Barcelona, Sant Cugat i Vilafranca


L'Agrupació promourà el Walking Futbol\nSteve Archibald és un dels principals promotors d'aquesta variant de l'esport rei on està prohibit córrer\nL'Agrupació Barça Jugadors (ABJ) ha arribat a un acord de col·laboració amb l'Agrupació Catalana de Walking Futbol per promocionar l'activitat esportiva anomenada "walking football", una nova manera de practicar l'esport rei on córrer està prohibit i, per tant, els jugadors estan obligats a jugar caminant.\nEls exjugadors del FC Barcelona i membres de l'Agrupació, Silvio Sims i Steve Archibald, són els principals promotors d'aquesta iniciativa. "Els doctors diuen que és saníssim seguir caminant quan s'arriba a certa edat. Nosaltres només hem posat una pilota per mig. És un futbol més tècnic on les passades són més fàcils, una gran alternativa perquè juguin juntes persones de totes les edats", explica el mític exdavanter escocès.\nL'Agrupació Catalana de Walking Futbol és una empresa que es dedica a organitzar tornejos i lligues d'aquesta modalitat esportiva dirigida a persones que volen seguir practicant futbol amb certes variants que comporten menys riscos i menys exigències físiques. No obstant això, és una activitat perfectament apta per a qualsevol persona independentment de la seva edat, gènere i forma física.\nEl futbol que es juga és més lent, relaxat i previsible, així que les possibilitats d'impacte són molt baixes. És un joc dissenyat amb la voluntat d'ajudar les persones a estar en forma i mantenir un estil de vida actiu. També per conscienciar de la llarga llista de beneficis que s'obtenen directament per a la salut caminant cada setmana un temps determinat.\nEn aquest sentit, la finalitat de Walking Futbol encaixa a la perfecció dins els paràmetres i valors que promou l'ABJ entre els exjugadors blaugrana. Més enllà dels beneficis de l'exercici físic, també es fomenta la creació i manteniment de vincles socials. En ser una activitat esportiva organitzada en lligues, els jugadors poden conèixer noves amistats, sentir-se compromesos a participar i competir per aconseguir un bon resultat. Segons comenta Archibald, aquest estiu els membres de l’Agrupació podran participar a diversos tornejos que tindran lloc.


Primavera 2017. De la pluja a la calor.\nHome » Climatologia » PRIMAVERA 2017, DE LA PLUJA A LA CALOR\nPRIMAVERA 2017, DE LA PLUJA A LA CALOR\nCRÒNICA METEREOLÒGICA DE L’ ESTACIÓ DE CORINT\nAl Camp de Morvedre, com al conjunt del territori valencià, la primavera d’enguany ha estat ua estació càlida i més bé seca. Com es veu a la sèrie de nou anys de l’estació de Sagunt-Corinto, ha estat la segona més càlida i la tercera menys plujosa. I, com es pot apreciar, des de 2014 portem uns anys marcats en general per temperatures més altes i menors pluges a la primavera.\nLa primavera, al nostre entorn, ha estat normalment una estació de pluges relativament generoses. En tots els anys ha estat com a mínim la segona estació més plujosa. Enguany podria ser una excepció i quedar com a estació seca al conjunt de l’any.\nDels 54,8 mm ploguts als tres mesos de la primavera climática (Març, Abril i Maig), 33 mm van caure en 17 hores entre el 12 i 13 de març, deixant uns escasos 25 mm per a tota la resta del trimestre.\nLa gràfica de pluges a Sagunt-Corinto dels darrers 12 mesos mostra que estem vivint de rendes de l’extraordinari hivern passat. Això ha possibilitat que, a finals de Juny, la pluja en 12 mesos siga encara de 563 mm, molt superior a la mitjana –poc per damunt dels 400-. Les fonts encara brollen amb força i els aqüífers conserven bones reserves. Però, com sempre al nostre incert clima mediterrani, vivim en el “Ai1”, l’incertesa de no saber com vindran els propers mesos.\nQuant a temperatures, és indubtable que des de 2013 se sent un notable increment. El Juny recent acabat (que ja pertany a l’estiu climatològic) ha marcat una mitjana de 24,2ºC, més propia de certs mesos de Juliol. Juliol, per contra, comença fresc. Vorem quines sorpresas ens reserva.


La descohesió social\nMiquel Payeras | 11 setembre 2009\nEl director del CRE (Centre de Recerca Econòmica), Antoni Riera, deia despús-ahir que el Producte Interior Brut per càpita a Balears va caure un 2,6% durant el 2008 i que ja està per sota de la mitjana nacional, quan fa poc més de deu anys érem líders del rànquing. Una dada preocupant, però s'ha d'anar alerta amb les ximples dades estadístiques. Quan teníem l'estadística més gloriosa i ens vantàvem de ser líders nacionals, realment érem rics? Permeti'm que ho dubti. Quan l'Agència Tributària publicava -per què ja no ho publica?- el que declaràvem a Hisenda els balears, feia feredat veure com en plena expansió econòmica un percentatge altíssim, de fet més de la meitat, cobrava manco de 12.000 euros bruts a l'any.\nLa glòria econòmica d'aquells anys era estadística, però de la coneguda estadística del pollastre: jo me'l fot tot, tu res, i estadísticament ens l'hem menjat mig per hom. Vull dir amb això que encara que el PIB per càpita fos molt més maco no ens arreglaria res. El problema seriós, molt, es troba en el que Riera advertia, per segona vegada consecutiva: "Ens han de demanar si serem capaços de generar prosperitat per fer front a la competitivitat i a la cohesió social" (...) "El risc més gran de les Balears avui dia és que l'elevada taxa d'atur es converteixi en un problema estructural que posi en risc la cohesió social i la prosperitat d'aquesta regió".\nRiera és un home molt diplomàtic i per això ens anuncia un perill futur que, a la pràctica, és realitat present. La cohesió social ja no existeix. Fa molt de temps. Ara es comencen a percebre les conseqüències negatives de la seva inexistència: guetos, violència creixent, delinqüència en augment, impossibilitat d'integració... però fa molt de temps que el problema existeix. No se'l volia veure. El que passa és que ara els benestants, o sigui el 22% (dades de l'Agència Tributària) que cobrava el 2005 més de 21.000 bruts a l'any, i que ara poden estar sobre 22.000 o 23.000, s'adonen de la realitat social que, producte de la crisi, emergeix, i que durant tants d'anys han negat o, més habitualment, han volgut no veure girant la vista cap a una altra banda.\nI entre aquests benestants hi ha, naturalment, tots els polítics que sense cap excepció ni una són persones que guanyen molt per sobre del mínim del tram alt -aquests 22.000 o 23.000 euros-, que viuen a cases que per al comú dels treballadors són de somni i que tenen un nivell de vida de ric comparat amb la mitjana social. Aquells que haurien d'haver vetllat per preservar la cohesió en temps de riquesa estadística no volgueren fer-ho. Ara, quan els discursos a l'ús incorporin el "perill per a la cohesió social" -ja veuran que serà la tònica dels discursos dels polítics- ja és massa tard. Senzillament no hi ha res a fer.\nAra el problema hauria de ser veure què feim per quan, a cinc o sis anys vista, com adverteix el més prestigiós especialista en demografia, Pere Salvà, tenguem 1,2 milions d'habitants i necessitem crear prop de 800.000 llocs de feina quan el màxim que hem creat han estat 500.000. Hauria de ser el problema. Però no ho serà perquè ni els polítics ni la majoria dels benestants no assumeixen que existeixi. Ara encara estam en fase de cercar paraules buides però molt d'autoajuda psicològica que diuen que hem d'intentar evitar allò que ja fa temps que existeix. O sigui encara no assumim el que ens envolta i així podem preparar-nos pel que ens envoltarà.\nM'afegesc a la felicitació d'en Pere Antoni, feia molt de temps que no llegia un article d'en Payeras en que hi estigues d'acord al 100%. M'atreviré a suggerir la solució a la crisi a en ZP: mès inspectors d'hisenda, més imposts als rics i manco als pobres.\nEn lloc de publicar tantes mitjanes, que publiquin percentatges a cada interval i sabrem qui n'és responsable.\nMolt bon article, amb 13 anys de retard.


Venècia : 30-11-2009\nDins el projecte Venezia, Catalunya, que té voluntat de continuar\nLa valoració d'aquestes dades és fortament positiva i des de l'Institut Ramon Llull l'objectiu és poder repetir la presència a la propera edició de la Biennal d'Art, el 2011.\nEl projecte de Valentín Roma per al pavelló català pren nom del llibre homònim de Maurice Blanchot i de la seva interpretació del comunisme com "allò que crea comunitat". A partir d'aquí es planteja una indagació sobre els possibles significats de la naturalesa de les obres comunitàries en l'àmbit de l'art, tot prenent la identitat de Catalunya com a objecte d'estudi. I ho fa a través dels projectes Sitesize (Joan Vila-Puig i Elvira Pujol), Technologies to the People (Daniel G. Andújar) i Archivo F.X. (Pedro G. Romero).\nDurant els sis mesos que el pavelló ha estat obert, La Comunitat Inconfessable ha generat altres iniciatives . Prèviament a la inauguració, el 27 de maig, Valentín Roma va pronunciar una conferència a la Fundació Querini Stampalia dins el cicle Invito al Contemporaneo. Altres activitats destacades han estat l'exposició de l'Archivo Postcapital de Daniel G. Andújar(1989-2001) al Center of Contemporary Arts de Beijing o la publicació de diferents materials vinculats a la mostra. Per exemple, el Quadern Pedagògic de Sitesize, que s'ha presentat a Venècia i a Barcelona, o la publicació d'un monogràfic dedicat al disseny expositiu de la mostra que Valentín Roma va escriure per a una col·lecció del Departament d'Arquitectura de la Universitat Rovira i Virgili. Per al proper mes de gener està previst que l'esitorial Periférica publiqui Las correspondencias amb les cartes a ciutadans venecians que Pedro G. Romero mostra a l'Archivo F.X..\nA partir del mes de febrer una el Centre d'Art Contemporani Bòlit de Girona acollirà una exposició muntada a partir de materials d'aquest projecte.\nEl projecte artístic de Valentín Roma per al pavelló català va ser seleccionat per un comitè d'experts designat per l'IRL seguint el Document de Bones Pràctiques en Museus i Centres d'Art. Aquest jurat internacional, presidit per Manuel Borja-Vilell, director del Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía, estava integrat també pels vocals Ignasi Aballí, artista convidat a l'exposició internacional de la Biennal de Venècia de l'any 2007; Daniela Ferretti, conservadora del Palazzo Fortuny (Venècia); Marta Gili, directora del Jeu de Paume (París); Chus Martínez, actualment conservadora en cap del MACBA (Barcelona) i aleshores directora del museu Frankfurter Kuntseverein (Frankfurt); i Vicent Todolí, director de la Tate Modern (Londres).\nL'exposició, però, no ha estat l'única activitat que l'IRL ha organitzat a Venècia en el marc del projecte Venezia, Catalunya. 2009. L'11 de setembre, coincidint amb la Diada Nacional de Catalunya, l'església de San Giovanni in Bragora fou escenari d'un concert extraordinari de l'Acadèmia 1750-Orquestra Històrica del Festival de Torroella de Montgrí, amb l'acompanyament del cor La Stagione Armonica, que van interpretar l'oratori d'Antonio Vivaldi (1678-1741) Juditha Triumphans.\nD'altra banda, el 4 de novembre es va celebrar la jornada acadèmica Le città inconfessabili. Dalla Catalogna all'Europa, passando per l'America, organitzada en col·laboració amb la Universitat de Ca'Foscari i que va tenir lloc a l'Auditori de Santa Margheritta.


Per uns podis sense hostesses | Fosbury\nFosbury » Opinió » Per uns podis sense hostesses\nDilluns comença la Volta a Catalunya i estem preparats per gaudir d’una setmana sencera del millor ciclisme del món a casa nostra. El cartell torna a ser de luxe i el recorregut, aquest cop, suma clarament a favor de l’espectacle. La vessant esportiva va sobre rodes i seria preciós que els amants del ciclisme responguessin animant en ports de muntanya, viles, carreteres i ciutats del país. Però hi ha un element que l’any passat ja ens va grinyolar (no només a nosaltres) i que, quan falten 4 dies per l’inici de la prova, esperem que no es torni a repetir.\nEns referim a la presència d’hostesses al podi, que apareixen just en el moment d’entregar els premis al guanyador i als líders de les diferents categories. Fan la seva feina i és una tradició del món ciclista. Sí. I què? Exerceixen de dones objecte, ho mirem del dret o del revés. Aquesta és una de les imatges que La Volta ha transmès en les darreres edicions.\nQuè aporta de positiu per a La Volta la presència d’hostesses al podi? Des de fa uns quants anys, la presència de dones objecte genera moltes més crítiques que aplaudiments. No suma i resta molt. No eixampla, de cap manera, el ventall d’aficionats al ciclisme. És una manera com una altra de deixar clar que l’espectacle s’adreça només als homes. I això, es miri com es miri, és un error.\nPodem entendre que els podis siguin la darrera de les preocupacions de l’organització de La Volta. En els darrers mesos, però, Austràlia i Mallorca han eliminat les hostesses dels podis i han obert un debat que ha arribat a tots els organitzadors de curses masculines. Vés a saber què n’han pensat els troglodites de l’E3 Harelbeke, que acostumen a fer un reclam obertament masclista en els seus cartells publicitaris. En tot cas, la gent de La Volta s’ha vist emplaçada a posicionar-se. I no tenim constància que, a quatre dies de l’inici de la prova, ho hagin fet amb una decisió en ferm.\nI si La Volta es planteja uns podis diferents? Modificar l’essència dels podis actuals (les dones acompanyen els triomfadors) també podria convertir-se en un element d’innovació. Guanyadors de curses amateurs, ciclistes de categories inferiors, ciclistes històrics, obrir les portes a la presència d’aficionats via sorteig… hi ha moltes maneres de convertir una acció que no porta enlloc (el podi actual) en un nou pols d’atracció a La Volta.\nLa Volta, és clar, també són les institucions que hi aposten amb aportacions econòmiques i logístiques de tota mena. Seria saludable que la Generalitat de Catalunya, per exemple, actués amb fermesa per eliminar la presència de dones objecte en l’esport. Val per La Volta i també serveix per a les proves organitzades al Circuit de Catalunya de Montmeló que continuen contractant hostesses. Una campanya potent, una acció que serviria per conscienciar des de la praxis que el masclisme, en totes les seves cares, se l’ha de combatre.\nNecessitem plans per fer avançar l’esport femení, és clar. Fer-lo créixer des de la base per acabar generant, d’aquí a poc temps, una cursa ciclista professional per a dones, també a Catalunya. La planificació a mig i llarg termini és imprescindible. Simultàniament, però, calen gestos visibles que sacsegin allò entès com a “normal”. I si la decisió genera polèmica, aprofitem-la per ampliar el focus i parlar de moltes més coses.\nTard o d’hora les hostesses abandonaran els podis ciclistes. D’aquí a pocs anys ningú reclamarà que hi tornin a ser. És inimaginable. En una entrevista de fa uns dies, Rubèn Peris, el màxim responsable de La Volta a Catalunya deia, entre altres coses: “Si el fet que hi hagi noies ha de molestar a algú, ens ho plantejarem“. Dit i fet. Som-hi, canviem els podis i fem-ho ara. Tot són avantatges.\nCiclismeMasclismeOpinióVolta a Catalunya


Mao, Jesucrist i Goebbels es troben al Born CC | Bernat Puigtobella\nMao, Jesucrist i Goebbels es troben al Born CC\nEl proper dissabte 23 de maig tindrà lloc el quart Encontro Imaginari al Born CC, l’últim amb autoria de Hélder Costa, que comptarà amb il·lustres personatges i grans noms de l’escena: Dani Arrébola es posarà en la pell de Mao Zedong, Francesca Piñón serà Jesucrist i Albert Pérez interpretarà a Joseph Goebbels.\nHelder Costa diuemenge 10 de maig al Born CC | © Pere Virgili\nHelder Costa ha inventat una forma teatral ben original, el dels encontres imaginaris, consistent a representar dalt d’un escenari una trobada plausible entre tres personatges històrics que per raons cronològiques o geogràfiques no s’haurien d’haver pogut reunir mai.\nDesprés de la funció Helder Costa m’explica que la gènesi d’aquest format teatral va sortir d’una proposta que li van fer fa molts anys de la televisió portuguesa, que havia de consistir a entrevistar un personatge històric durant uns quants minuts. A partir d’aquí la idea es va anar obrint fins a convertir-se en una tertúlia imaginària. Poca broma. Costa ha escrit més de cent obres amb aquesta fòrmula. Em diu que no sabria explicar-me quin mètode segueix per triar tres personatges que puguin interactuar. “Em deixo guiar primer per la imaginació. Comences primer per un personatge i a partir d’aquí pots anar estirant el fil”, em diu Costa mentre prenem el vi que serveixen els d’INCAVI després de cada funció. “El darrer Encontro que he escrit ha anat una mica així. Aquest cop reuneixo en un mateix escenari Dimitrov (Un home que va participar en el front popular contra els nazis), Chiang Kai-shek (opositor a Mao Tse-Tung) i Melina Mercouri (la primera ministra de cultura europea).\nTota una vida dedicada al teatre\nHelder Costa (Grândola, 1939) és un dels màxims representants del teatre polític, ideològic, a Portugal. En la seva veu hi ha encara l’espurna del combatent incansable i alhora el cansament del que ha lluitat tota una vida. Sota els ulls, se li acumulen les ulleres, les bossetes on porta anys d’insomnis i lectures.\nHelder Costa és director de la companyia A Barraca (el nom és un homenatge a Lorca), que té la seva seu al Teatro Cinearte de Lisboa. La companyia es va fundar l’any 1975, però Helder va iniciar-se en el teatre molt abans, entre els anys 1967 i 1974, durant el seu exili a França, on diu sarcàsticament que va fer l’Erasmus de Salazar. Costa fa servir aquest terme per desdramatitzar l’exili, i també perquè “hi ha molta gent que va sortir de Portugal aquells anys perquè buscava nous aires, no perquè estigués perseguit pel règim del dictador. D’altres, en canvi, van anar a parar a la presó.”\nA París Costa va conèixer, entre d’altres, Dario Fo i va freqüentar l’Institut d’Études Théatrales de la Sorbonne i va participar en muntatges que li van valdre els primers reconeixements al Festival Mundial de Teatre Universitari de Nancy. Un cop tornat a Lisboa, va entrar a La Barraca, companyia fundada per l’actriu i directora Maria do Céu Guerra i pel director Mário Alberto. La Barraca és una companyia independent d’esquerres, que sempre s’ha distingit per l’oposició que ha fet a l’establishment. “En el nostre teatre hi ha sempre una voluntat pedagògica. Ens ha preocupat molt explicar la hstòria i cultura de Portugal, però també la guerra civil espanyola o el nazisme.\nUn Encontro amb Jaume Mallofré, Carme Elias i Joan Anguera\nEl proper Encontro està programat per diumenge 17 de maig al Born CC dins el cicle El Born surt a escena. Aquest nou encontro tindrà com a protagonistes Denis Diderot, María Félix i Giuseppe Verdi, que seran interpretats en una lectura dramatitzada per Jaume Mallofré, Carme Elias i Joan Anguera, i presentada i moderada per Evelyn Arévalo. Helder Costa ens explica per què ha triat aquests tres personatges: “Diderot, impulsor de l’Enciclopèdia, és un referent per la seva força cultural i per la seva implicació política general. Verdi és el gran opositor del creador de l’òpera rock, que en dic jo, que és Wagner. I a l’actriu mexicana María Félix l’he escollida perquè per a mi és un mite. La vaig veure de ben jove en una pel·lícula que es diu Río escondido, on ella mata un explotador que n’abusa. Recordo quan aquesta pel·lícula es va projectar a Portugal, jo la vaig veure en una Societat Agrària i en el moment en què ella es venja de l’explotador hi va haver una explosió d’alegria entre el públic, format majoritàriament per camperols. A mi m’interessa propiciar aquests moments en què l’art i la cultura es fusionen en comunicació amb el poble”.\nL’esquerra portuguesa, però, no passa pel seu millor moment. “No ens hem sabut treballar el nostre procés ideològic ni fer-lo arribar a la cultura”, lamenta Costa. “Si no connectes amb la gent no existeixes i no tens influència real en les persones. El 25 d’abril del 1974 a Portugal es va viure una revolució, però no hi va haver cap tret, va ser el triomf de la ideologia i la cultura. Avui l’esquerra a Portugal està molt malament, s’està dividint. Diem, sense ironia, que es creen cada dia nous partits d’esquerra per crear una unitat d’esquerres!”\nHelder Costa amb els actors Pere Eugeni Font (Rasputin) Joan Massotkleiner (Cervantes) i David Anguera (Charles Chaplin) | © Pere Virgili\nEncontros amb famosos\nPer connectar amb un públic més ampli, Helder Costa ha redimensionat els Encontros obrint-los a la participació de persones conegudes de la societat portuguesa. Des de fa un parell d’anys, ja no treballa tant amb actors com amb figures públiques que es presten a fer lectures dramatitzades encarnant personatges històrics. I s’han donat encarnacions amb molta càrrega ideològica. El cas més irònic ha estat el del general Salazar, que va representar Othelo Carvalho, un dels líders de la Revolució dels Clavells. I el general Humberto Delgado va ser encarnat per un altre heroi famós de la Revolució dels Clavells, Vasco Lourenzo. Aquesta nova fórmula ha fet furor entre el públic i el teatre sempre és ple. “Ara tenim llista d’espera, de gent famosa a Portugal que vol aparèixer en un dels nostres Encontros”, diu Costa. De material no n’hi faltarà, perquè ja ha escrit 110 tertúlies imaginàries. “Quan estic trist i avorrit amb el poble portuguès començo a escriure i em tranquil·litzo…”\nAquest diumenge 17 de maig a les 19h teniu una nova cita amb Helder Costa a El Born CC. Per més informació, feu clic aquí.


Un de cada cinc nord-americans porta ara un rellotge intel·ligent o un rastrejador de fitness - TECH NEWS - Internet\nUn de cada cinc nord-americans porta ara un rellotge intel·ligent o un rastrejador de fitness\nEls dispositius portables no funcionen\nBreument: Recordeu quan els rellotges intel·ligents van començar a assemblar-se a una altra moda tecnològica? Tot i les estimacions de la seva mort, els equips portables van millorant amb els anys, gairebé tots els adults dels Estats Units (21%) diuen que porten regularment un rellotge intel·ligent o un rastrejador de fitness.\nLa informació prové d’un Centre d’Investigació Pew que demostra que, com passa amb la majoria de tecnologies, l’adopció de dispositius portables és més elevada (31%) en les llars que guanyen 75.000 dòlars o més a l’any. A les llars on els ingressos són inferiors a 30.000 dòlars, aquesta taxa baixa fins al 12 per cent. Quan es tracta d’educació, una història similar demostra ser més popular entre els graduats universitaris que aquells amb estudis secundaris o amb menys estudis. No obstant això, hi ha poca diferència entre les taxes d’adopció de dispositius portables i factors com el gènere, la raça i l’ètnia.\nLa pràctica dels rastrejadors de condicionament físic que comparteixen dades dels usuaris amb investigadors mèdics ha estat controvertida durant molts anys a la vista de moltes persones, però més participants en l’estudi (41%) van dir que es considerava una manera per als investigadors d’entendre millor el vincle entre l’exercici i les malalties del cor. El trenta-cinc per cent de la gent va dir que era inacceptable, mentre que el 22 per cent estava indecís. Més persones (53%) amb dispositius portàtils aprovats per compartir les seves dades de salut.\nEn l'estudi, es va preguntar a 4.272 persones sobre què podien portar i les seves opinions sobre institucions públiques i privades mitjançant les dades que van recollir sobre les persones.\nGoogle al novembre vorejat Facebook per comprar el fabricant portàtil Fitbit 2.100 milions de dòlars. Tant el Departament de Justícia com la Comissió Federal de Comerç estaven preocupats per les dades sanitàries sensibles a les quals Google pogués tenir accés com a resultat de la compra i els grups de defensa de la privadesa van pressionar el govern perquè bloquejés l'acord. Segons els informes, el DOJ investigació adquisició.\nS’espera que Apple Watch Series 6 tingui una millor resistència a l’aigua i un millor rendiment\nEls enviaments de rellotges intel·ligents van augmentar gairebé un 50%, ja que Apple encara gestiona el paquet\n5 comentaris 27 interaccions\nApunt de referència Antutu\nparadís de referència sky gpu\nxifres de vendes del cel no hi ha home\ndescàrrega de taller\nNo s'ha pogut consultar les configuracions ip de la connexió\nels millors gràfics mmo\nL’acord comercial entre els Estats Units i la Xina no significa cap alça de preus per a les consoles de nova generació


DIA 12: D'on venim?\nD’on venim? Què hi faig jo aquí? Per què hi sóc?”\nAquesta és una de les típiques preguntes que, si ets mare, et pots trobar de bon matí tot esmorzant, mentre intentes estendre la roba procurant encabir-te en aquell tros minúscul de galeria on hi has entaforat l’escala, les cadires, les joguines velles i el sorral del gat, o tot corrent per no perdre l’autobús. La pregunta apareix així, de sobte, inoportuna i impertinent, pronunciada amb aquella curiositat infantil que t’observa amb ànsia esperant que tu, QUE HO SAPS TOT!, li donis una resposta. I ràpid, això sí.\nJa sé que molts pensareu que podria haver tirat per la versió més impúdica del tema, però mira, una és metafísica de mena i assumeixo que els meus, no només han heretat de mi el mal geni i el mal caràcter, sinó també una estranya propensió a voler saber-ho tot. I el fet és que això de les preguntetes no em venia de nou. Ja hi havia passat feia uns anys però aquest cop no vaig poder fer volta enrere. Confesso que en aquell moment vaig tirar d’estratègia i com que estàvem de viatge i passàvem per davant d’una catedral, vaig aprofitar l’avinentesa per respondre una altra pregunta pendent: què és l’església? Tot un tràngol, no us penseu.\nPerò tornem al present. La meva filla continuava esperant una resposta i jo, procurant no perdre l’equilibri mentre m’estirava per encaixar un mitjó entre un llençol pixat i un mostrari delmerchandisingblaugrana, vaig remenar en l’arxiu profund dels meus coneixements per acabar dient...doncs, no ho sé!\nI pam! En un segon vaig fulminar la imatge que durant tants anys he elaborat de mi com a majestuosa deessa dela omnisciència. Imprudent...\nI com que servidora ja ha suspès prous assignatures en aquesta vida, i no vol fallar en això de la criança, de sobte m’he vist asseguda en un curs d’astronomia, envoltada d’altres curiosos com jo que (vés a saber si per recuperar l’orgull perdut o per simple xafarderia general) estem palplantats amb la llibreta al davant intentant entendre alguna cosa. I coi, si entenem. De sobte descobreixo que allò del Big ban no era una explosió, sinó el fet que en un principi, tot l’univers estava concentrat en un sol punt que de sobte va començar a expandir-se. I en això estem, expandint-nos. L’univers i jo mateixa, que devem anar a una, per allò de mantenir l’equilibri còsmic. De la meva expansió física ja se n’encarrega la natura (que per això és sabia) i la meva expansió intel·lectual corre a càrrec dels meus fills que a cop de pregunta em tenen afiliada al món del centre cívic. Com si no tinguéssim prou feina les mares que a sobre hem de robar hores a aquell trosset minúscul que ens queda de vida personal, allà on hi entaforem la professió, les relacions socials i la parella, que ara hem de sortir de nit per estudiar.\nPerò jo sóc fidel a les meves paraules i sempre he dit que no s’ha d’avergonyir aquell que no sap, sinó el que no vol saber. I a mi per aquí si que no m’enxamparan, que jo de ganes n’hi poso. I si no sé donar les respostes que els meus fills demanen, el que sí els vull ensenyar és una altra cosa. Una que molts adults hem anat perdent amb el temps ila vergonya. Aquellaque ens va servir per fer-nos grans. Que no deixin mai de preguntar!\nDIA 11: “Qui estigui lliure de culpa, que llenci la primera pedra”\nDIA 13: La força dels taps


'La Manada' de Callosa d'En Sarrià: La jutgessa ordena el processament\nLa jutgessa ordena el processament de 'La Manada' de Callosa d'En Sarrià\nEls violadors gravaren l'agressió sexual amb els seus mòbils\ndijous, 16 de juliol 2020 - 16:35h\nEls quatre violadors seguiran en presó provisional | EFE\nLa titular del Jutjat de Primera Instància i Instrucció 4 de la Vila Joiosa ha processat als quatre xics investigats per violar en grup a una xica en Callosa d'en Sarrià, en la Marina Baixa (Alacant), l'1 de gener de l'any passat, segons ha informat el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (TSJCV).\nLa instructora considera els fets com un presumpte delicte d'agressió sexual comesa per cada processat. A demés, cada un d'ells seria cooperador necessari dels presumptes delictes comesos pels altres tres.\nLa jutgessa ha decidit mantindre la situació de presó provisional dels quatre processats i els ha requerit per a que cada un pague una fiança de 15.000 euros per a cobrir les possibles responsabilitats civils. Igualment, els ha citat per al pròxim 24 de juliol per videoconferència des dels centres penitenciaris a on es troben presos.\nL'ordre de processament, notificada ahir a les parts i contra la que cap recurs de reforma, enumera els indicis racionals de criminalitat recaptats durant la instrucció de la causa.\nGravacions de l'agressió sexual «degradant, denigrant i ultrajant»\nA demés de les manifestacions de la perjudicada i d'altres testimonis, existixen gravacions de la presumpta agressió sexual fetes pels mateixos acusats amb els seus telèfons mòbils d'«un caràcter degradant, denigrant i ultratjant», segons la jutgessa.\nEn elles s'aprecia que la víctima «no té cap control sobre si mateixa» i «no és capaç de moure's o d'alçar si més no el cap», només emet alguna «queixa ofegada» i conseguix dir que no en diverses ocasions. D'altra banda, l'acte detalla que eixes gravacions mostren com els quatre acusats l'agredixen sexualment mentres parlen i s'escolta fins i tot algun riure.\nimàtgensvehicleBenidorm«No hi ha dubtes de l'absoluta falta de control de la víctima sobre la seua mateixa persona»\nEls mateixos familiars els van sorprendre i avisaren a la Policia\nLa presumpta agressió sexual es va produir en un baix o local propietat de la família d'un dels investigats. De fet, eixos mateixos familiars van sorprendre al grup en eixa situació i van avisar a la Policia.\nEls agents de la Policia Local i de la Guàrdia Civil que van acudir al lloc dels fets van trobar a la xica nua de cintura cap avall i van comprovar que no era capaç d'alçar-se ni pràcticament d'articular paraula, segons arreplega l'acte.\n"Posible contagio de coronavirus procedente de Alemania en el Aeropuerto de Alicante" "Ara mateixa: Greu incendi forestal en Monòver"


La policia espanyola irromp a la majoria de col·legis electorals\nL'entrada a l'institut Tarragona ha començat i ha acabat amb càrregues policials\nJonathan Oca, Tarragona | 01/10/2017 a les 14:55h\nArxivat a: Política, referèndum, policia espanyola, Tarragona\nLa Guàrdia Civil irromp al 112 buscant gravacions de l'1-O\nLa plaça del Mercadal de Reus plena de gom a gom per la concentració del 3-O | Jordi Sánchez Benet\nÒscar Peris, delegat del Govern a Tarragona, durant la concentració d'aquest migdia | R.S.\n«Amb els Jordis, ens han empresonat a tots», sentiment unànime a Tarragona\nProp d'un centenar de persones s'han concentrat a les portes de la delegació del Govern per rebutjar la mesura contra Cuixart i Sànchez | Pere Grau reclama la suspensió de la declaració d'independència i que marxin "les forces d'ocupació" de Catalunya\n16:48 Convoquen una concentració silenciosa a Reus contra l'empresonament de Cuixart i Sànchez\n15:16 «Amb els Jordis, ens han empresonat a tots», sentiment unànime a Tarragona\n15:01 Josep Acero i Javier Villamayor guanyen protagonisme amb la marxa de Prats\n14:11 Altafulla reestructura el cartipàs municipal després de la sortida del govern del PDECat\n13:26 Un vaixell de l'armada espanyola navega per la costa de Tarragona\n12:43 El Camp de Tarragona s'atura per rebutjar l'empresonament de Cuixart i Sànchez\n12:03 La Guàrdia Civil irromp al 112 buscant gravacions de l'1-O\n11:07 El PDECat insta a l'Ajuntament de Tarragona a demanar l'alliberament de Sànchez i Cuixart\n10:06 El CDR manté la concentració davant de la subdelegació del govern espanyol a Tarragona\n09:41 VÍDEO Crema el motor d'un vehicle al centre de Tarragona\n3 VÍDEOS Tarragona rebutja l'empresonament de Cuixart i Sànchez amb una cassolada\n4 La Torre Forta, «okupada» per galls i gallines que tenen amargats els veïns\n5 El CDR manté la concentració davant de la subdelegació del govern espanyol a Tarragona\n7 Els polítics tarragonins condemnen l'empresonament de Sànchez i Cuixart\n8 La Guàrdia Civil irromp al 112 buscant gravacions de l'1-O\n9 El Camp de Tarragona s'atura per rebutjar l'empresonament de Cuixart i Sànchez\n10 Sànchez i Cuixart, empresonats\n17:01 Convoquen una concentració silenciosa a Reus contra l'empresonament de Cuixart i Sànchez per aquells que no hagin anat Barcelona. Tindrà lloc aquest vespre, a les 20 h., davant de les seus d'Òmnium Baix Camp i de l'ANC Reus.\n16:44 «Massiva» manifestació aquest dissabte contra l'empresonament de Sànchez i Cuixart. La Taula per la Democràcia convoca una marxa sense recorregut definit i no descarta repetir una nova aturada de país, tot i que està a l'espera dels esdeveniments.\n16:37 La CUP confirma les converses amb Junts pel Sí per «proclamar la república, aplicar la llei de transitorietat i iniciar el procés constituent».\n16:35 L'alcalde de Granollers, Josep Mayoral (PSC), demana la dimissió de Rajoy per l'empresonament de Sànchez i Cuixart. Considera que si el president espanyol segueix al capdavant de l'executiu de l'Estat "no serà possible una sortida sensata i dialogada al conflicte" que s'està vivint.\n16:29 DOCUMENT Iceta demana a Puigdemont que convoqui reunions amb els presidents dels grups parlamentaris. El primer secretari dels socialistes lamenta no poder traslladar al president les opinions sobre la resposta del Govern al requeriment del govern espanyol.\n16:26 Així es burla una regidora del PP de Sant Feliu de Llobregat de l'empresonament de Sànchez i Cuixart.\n16:19 VÍDEO «Sempre hem treballat amb lleialtat al Govern»: el discurs de Trapero després de tornar de Madrid. El major dels Mossos d'Esquadra reafirma el compromís del cos amb l'executiu català i les decisions judicials. "No són moments fàcils però continuarem", declara davant dels agents que l'han ovacionat.\n16:16 ENTREVISTA Agustí Alcoberro: «Puigdemont ha de proclamar d'una vegada per totes la República»; per Jordi Bes. El vicepresident de l'Assemblea Nacional Catalana assumeix les funcions de Jordi Sànchez i defensa que "sempre hi haurà algú disposat" a substituir els detinguts. Dona suport a organitzar una aturada general en protesta pels empresonaments després de "l'èxit espectacular" de la del 3-O .\n16:06 Estibadors protesten contra l'empresonament de Sànchez i Cuixart davant del «Piolín».\n16:03 L'Ajuntament de Girona, Òmnium i l'ANC presenten denúncia contra l'Estat pels empresonaments.\n16:03 Els ferris que allotgen els policies espanyols al port de Barcelona allarguen la seva estada fins al 2 de novembre. Inicialment tenien permís fins al 5 d'octubre, però l'han anat prorrogant.\n16:02 El ple de Breda (la Selva) demana que s'aixequi la suspensió de la declaració d'independència.\n15:38 Jordi Sànchez i Jordi Cuixart fan una crida a la «serenitat» i la «calma» des de la presó. "Que la gent es mobilitzi si ho vol fer amb civisme, tranquil·litat, pacíficament com sempre ho ha fet Òmnium i l'ANC", demanen a través dels seus advocats. Les defenses presentaran un recurs en els pròxims dies on impugnaran la competència de la jutgessa.\n15:23 VÍDEO «Freedom for Catalan political prisoners», concentració al Parlament Europeu per denunciar l'empresonament de Sànchez i Cuixart; per Delmi Álvarez.\n15:22 Una vintena d'eurodiputats denuncien l'empresonament de Sànchez i Cuixart al Parlament Europeu. Parlamentaris de diferents països i grups polítics llueixen cartells reclamant l'alliberament dels dos líders.\n15:13 Acció de protesta de Sopa de Cabra: cancel·lada la roda de premsa de presentació de "La nit dels Sopa" per les detencions de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.\n14:56 El Consell Comarcal del Vallès Occidental rebutja «frontalment» les detencions de Cuixart i Sànchez, informa Sergi Ambudio. L'equip de govern i els consorcis de Residus i Turisme s'han sumat a l'aturada d'aquest dimarts al migdia. Qualifiquen de "despropòsit" que s'acusi de sedició als responsables de les mobilitzacions "cíviques" dels darrers anys.\n14:52 «Europa ha de triar entre diàleg i repressió»: el missatge de la Generalitat a la UE. El conseller d'Afers Exteriors, Raül Romeva, insisteix que el cas català és "ara menys que mai" un afer intern i reclama que se'n prengui nota.\n14:48 Les vuit «il·legalitats» que ha comès l'Estat amb la repressió de l'1-O. El conseller d'Afers Exteriors, Raül Romeva, insisteix que el cas català és "ara menys que mai" un afer intern i reclama a Europa que en prengui nota. Assegura que hi ha una demanda exterior creixent per tal que es dialogui.\n14:31 ÚLTIMA HORA El Tribunal Constitucional declara per unanimitat inconstitucional i nul·la la llei del referèndum.\n14:10 ERC, CUP i diversos sindicats aposten per una nova vaga general. Rufián i Boya s'hi mostren favorables i CGT, IAC, Intersindical-CSC i COS es reuneixen aquest dimarts per explorar si repeteixen l'exitosa convocatòria del dia 3.\n13:55 Puigdemont oferirà dijous una última oportunitat de «diàleg sense condicions» a Rajoy; informa Oriol March. El conseller de la Presidència, Jordi Turull, crida a la mobilització davant la detenció de Sànchez i Cuixart, a qui defineix com a "presos polítics".\n13:40 L'empresonament de Sànchez i Cuixart a les portades de la premsa internacional. Le Monde o La Repubblica es fan ressò de la detenció dels presidents de l'ANC i Òmnium Cultural.\nEN DIRECTE El conseller de la Presidència, Jordi Turull, compareix acompanyat de Raül Romeva, d'Afers Exteriors https://t.co/olh9ZvHYST pic.twitter.com/Kseu4bnMDM\n— NacióDigital (@naciodigital) 17 d’octubre de 2017\n13:16 VÍDEO El Mercat de Vic es paralitza per demanar la llibertat de Sànchez i Cuixart. Informa Carles Fiter.\n13:15 Mig miler de persones es concentren a la Porxada de Granollers per rebutjar els empresonaments dels presidents d'Òmnium i l'ANC, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez.\n13:11 El delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, diu que "l'objectiu de l'aplicació del 155 no és suspendre l'autonomia sinó garantir l'autogovern de Catalunya".\n📹 El objetivo de la aplicación del 155 no es suspender la autonomía sino garantizar el autogobierno de Catalunya. https://t.co/b3VXv7Vok0 pic.twitter.com/rfqueQBkxF\n— Enric Millo (@EnricMillo) 17 d’octubre de 2017\n13:14 VÍDEOS Centenars d’estudiants de la UAB es concentren al campus per rebutjar les detencions de Cuixart i Sànchez. Titllen “d’excessiu” els dos mesos de diàleg suggerits per Puigdemont i amenacen amb la vaga si s’aplica l’article 155.\n13:09 Diputats i treballadors del Parlament es concentren davant de la cambra catalana per protestar per l'empresonament de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.\n13:00 Barcelona suspèn l'activitat institucional per rebutjar la detenció de Sànchez i Cuixart. L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, llegeix un comunicat de la majoria de grups municipals que censura "l'existència de presos polítics".\nFOTOS de la concentració a Sabadell contra l'empresonament de Cuixart i Sànchez, per Juanma Peláez https://t.co/6h2eSPbDYe pic.twitter.com/xBbuFy5Bg6\n«Freedom for Catalan political prisoners», concentració al Parlament Europeu. Vídeo: Delmi Álvarez https://t.co/tZW26bshRH pic.twitter.com/AULdSOCMmF\n.@advocatsvic protesta per l'empresonament de Sànchez i Cuixart davant els jutjats de Vic https://t.co/PNjxS9T21r #Osona pic.twitter.com/6FZjkBSsU4\n— Osona.com (@osona) 17 d’octubre de 2017\n12:48 Els representants dels sindicats d'estudiants anuncien a la UAB que si l'estat espanyol aplica el 155 o ho fa de manera encoberta convocaran una vaga estudiantil. Centenars d'estudiants s'han concentrat a la plaça Cívica i davant d'algunes facultats.\nLa plaça Cívica de la UAB Foto: Albert Prieto\nConcentració davant de l'Ajuntament de Puigcerdà en protesta per l'empresonament de Cuixart i Sànchez, per Ivan Sanz https://t.co/6h2eSPbDYe pic.twitter.com/u4JpbFXjmY\nEl Mercat de Vic es paralitza per demanar la llibertat de Sànchez i Cuixart https://t.co/PNjxS9T21r #Osona pic.twitter.com/nIrY3EJDJ3\nMés d'un centenar de persones es concentren a la seu d'@omnium a Barcelona per donar suport a @jcuixart i @jordisanchezp pic.twitter.com/3LzlmYNEpx\nProp de 200 persones es mobilitzen davant l'@ajuntamentsort en suport a Sànchez i Cuixart. Foto de Pepe Sala https://t.co/loNlPeIrNL pic.twitter.com/jf4hWDJ4XN\n— Pallars Digital (@pallarsdigital) 17 d’octubre de 2017\n12:34 FILIPRIM Quantes bestieses més? Tinc dubtes: l'anàlisi de Toni Vall sobre els darrers esdeveniments del procés, l'empresonament de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart i el que tolerarà la societat.\nMig miler de persones es concentren a la Paeria en protesta per l'empresonament de Cuixart i Sànchez. Cap membre del PSC no hi ha assistit pic.twitter.com/vZXqh7Xvfl\n— NacióLleida (@NacioLleida) 17 d’octubre de 2017\n12:34 Estudiants de la UPF fan un minut de silenci al pati de l'edifici Jaume I, al campus de la Ciutadella, en suport de Jordi Cuixart i Jordi Sànchez, informa Bernat Surroca.\nVIDEO Milers de sabadellencs en la concentració de suport a Cuixart i Sànchez https://t.co/QK8NZMWXm8 pic.twitter.com/Pe8tcfAibf\n— NacióSabadell (@NacioSabadell) 17 d’octubre de 2017\n12:31 FOTOS Concentracions de protesta arreu de Catalunya per l'empresonament de Sànchez i Cuixart. El Govern, diverses institucions i llocs de treball aturen l'activitat per censurar la reclusió dels líders de l'ANC i Òmnium. Aquest vespre s'ha programat una manifestació amb espelmes al centre de Barcelona.\n12:29 Centenars de persones s'aturen davant l'Ajuntament de Terrassa per reclamar la llibertat de Jordi Cuixart i Jordi Sànchez, informa Sergi Ambudio. "Presos polítics, llibertat" i "Els volem a casa" són les proclames més repetides. Tots els regidors, exceptuant els del PP i Cs, han aturat la seva activitat per fer acte de presència a la manifestació. ANC i Òmnium animen a la mobilització aquesta tarda a Terrassa, a les 20h, amb cassoles i espelmes perquè "si ens toquen a un, ens toquen a tots".\n12:28 Pastas Gallo trasllada la seu social de Granollers a Còrdova. La companyia al·lega que necessita "operar en un ambient d'estabilitat" i veu "decisiu" mantenir-se dins de la Unió Europea.\nDesenes de persones protesten contra l'empresonament de Cuixart i Sànchez al mercat de Vic https://t.co/DbZLilLwyz pic.twitter.com/goAaatEnUQ\nUnes 200 persones es concentren davant l'Ajuntament de Mataró contra els empresonaments de Sànchez i Cuixart https://t.co/DbZLilLwyz pic.twitter.com/KepVWUxkz4\nMultitudinària concentració davant l’Ajuntament d’Olot contra l’empresonament de Sànchez i Cuixart / fotos @MartiAlbesa pic.twitter.com/OOrZQA2dCd\n— NacióGarrotxa (@NacioGarrotxa) 17 d’octubre de 2017\n11:43 L'Ajuntament de Barcelona suspèn l'activitat institucional aquest dimarts i dimecres, segons s'ha decidit en Junta de Portaveus en protesta per l'empresonament de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. La decisió suposa cancel·lar les sessions de les quatre comissions municipals previstes entre aquests dos dies.\nUnes 350 persones concentrades davant l'Ajuntament de Tremp contra l'empresonament de Cuixart i Sànchez https://t.co/loNlPeIrNL #pallars pic.twitter.com/5QETZRxSsy\nIceta demana a Puigdemont que convoqui reunions amb els presidents dels grups parlamentaris\nEl primer secretari dels socialistes lamenta l'anul·lació del ple i no poder traslladar al president les opinions sobre la resposta del Govern al requeriment del govern espanyol


Gent Normal: L'ACOMODADOR #59 · PRIMERS TÍTOLS PER AL FESTIVAL DE SITGES 2014\nL'ACOMODADOR #59 · PRIMERS TÍTOLS PER AL FESTIVAL DE SITGES 2014\nTraslladar-se a la tardor en aquesta època de l'any, quan tothom ja està fent el seu particular compte enrere per marxar de vacances d'estiu, potser no és el més adequat. Ara bé, si el causant és precisament una de les principals motivacions amb què ens trobarem quan tornem a la vida rutinària d'aquí a un parell de mesos, el flash-forward momentani no resulta tan greu. Parlem del Festival de Sitges, que aquest any celebra la seva 47a edició del 3 al 12 d'octubre i ja ha presentat un primer tast del menú que els més cinèfils podran trobar a la seva atapeïda graella. I, un cop més, les expectatives han començat d'allò més fortes.\nEls primers noms tornen a combinar els “habituals” de Sitges amb noves promeses del cinema independent, com sempre amb la temàtica fantàstica i de terror com a eix central –que no únic–. Aquest és un petit recull d'aquells títols que cal tenir apuntats ja a la llista de preferències del Festival de Sitges 2014:\nL'escena independent nord-americana sol ser rica en thrillers obscurs i introspectius, i tot apunta que l'última perla serà Cold in July. La història explica el tens estira-i-arronsa que mantenen un pare de família i un excriminal, que veuran com les seves vides canvien i trontollen, i fins i tot descobriran que són capaços de coses que fins ara desconeixien. El film està protagonitzat per Michael C. Hall, que reapareix després del lamentable final de Dexter, i l'imponent Sam Shepard, als quals s'afegeix Don Johnson. Apunteu-la amb retolador indeleble.\nMés thriller, però aquest cop de caràcter més psicològic i portat per un dels considerats nens prodigi del gènere de terror. A poc més de 30 anys, Adam Wingard presenta ja el seu vuitè llargmetratge i ve precedit de l'èxit que va tenir Tú eres el siguiente (2011) i la seva participació en films corals com V/H/S (2012) o The ABCs of Death (2012). En aquest cas, The Guest s'allunya del terror sanguinari per donar pas a la intriga, amb la història d'un soldat que torna de la guerra amb moltes ferides encara per tancar.\nEl de Kim Ki-duk és un d'aquells noms irremeiablement lligats al Festival de Sitges, per tant, no hi podia faltar amb la seva nova producció, One on One, que gira al voltant del segrest d'una nena i la persecució dels culpables. Sembla un gir cap al gènere policíac i criminal per part del director sud-coreà, que últimament ens tenia acostumats a pel·lícules força més personals, polèmiques i no sempre fàcils de digerir. En tot cas, Sitges sempre és una ocasió idònia per poder veure el seu cinema, ja que després rarament arriba a les sales comercials.\nDesprés de presentar-hi la controvertida Cosmopolis (2012), David Cronenberg torna a escollir Sitges per mostrar per primer cop el seu nou film abans que es distribueixi a tot el país. Maps to the Stars, que ja va passar per Canes amb reaccions de tota mena i premi per a Julianne Moore, fa un retrat pervers de la decadència de Hollywood i l'obsessió per la popularitat que envolta tot aquell món. A Moore l'acompanyen Mia Wasikowska, John Cusack i Robert Pattinson, que Cronenberg sembla definitivament convençut a deslligar dels vampirs idiotes de la saga Crepúsculo. Sembla que tornarà a generar de tot menys indiferència.\n[REC]4: Apocalipsis (Jaume Balagueró, 2014)\nLa saga de terror més famosa del cinema espanyol havia d'acabar allà on va començar. Fa set anys, Jaume Balagueró i Paco Plaza sorprenien el públic de Sitges amb una arriscada proposta en forma de fals documental de terror, i ara el primer hi torna per inaugurar l'edició d'enguany amb l'esperat desenllaç d'aquesta història d'infectats, que explorarà els orígens i causes de tot plegat. La saga ha estat irregular, no ens enganyem, però amb l'ambient de Sitges, aquesta pel·lícula serà una estona de diversió garantida.\nAquí podeu trobar la resta de pel·lícules ja anunciades pel Festival de Sitges 2014.\nEtiquetes: Adam Wingard, cinema, David Cronenberg, Festival de Sitges 2014, Jaume Balagueró, Kim Ki-duk, L'acomodador, Martí Aragonès


Espai de debat: Com reconeixem les coses que ens fan sentir contents? - Fundació Enllaç\nEspai de debat: Com reconeixem les coses que ens fan sentir contents?\ndijous 1 de juliol - 19:00 - 20:30\nTorna la presencialitat a l’Espai de reflexió! Després de més d’un any i mig de veure’ns les cares en una pantalla, finalment podrem recuperar el contacte personal (amb mesures anti-Covid, és clar), i per fer-ho hem escollit un tema que ens predisposi a l’optimisme i a una actitud positiva: Com reconeixem les coses que ens fan sentir contents?\nJosep-Anton Fernàndez escriu:\n“Tots i totes sabem el que ens agrada i el que no, en general l’experiència ens ha ensenyat a distingir les coses que ens proporcionen satisfacció i les que no. Però som capaços de deixar-nos sorprendre per noves satisfaccions que enriqueixin la nostra vida? Sabem reconèixer aquestes coses, posar-les en pràctica i compartir-les amb els altres?”\nCom ja sabeu, l’Espai de Reflexió és un espai obert, d’acollida i respectuós, que vol promoure la discussió entre totes aquelles persones que hi vulguin participar. L’Espai de reflexió no té una finalitat terapèutica (no és un grup de teràpia) ni acadèmica (no és un seminari a la universitat); més aviat, el nostre objectiu és social, perquè volem promoure l’intercanvi de punts de vista entre nosaltres i anar construint entre tots i totes un discurs de i per a la gent gran LGTBI, en un entorn en què tothom se senti còmode i segur.\nHabitualment ens trobem el primer dijous de cada mes. Tothom hi és benvingut.Us esperem dijous 1 de juliol a les 19:00, a la sala d’actes de la Fundació Enllaç. Ens retrobem i ens desitjarem un bon estiu.\nAra mateix estem fent probes per poder celebrar activitats de format mixta; això és, amb opció de seguir-les presencialment des de la Fundació o bé virtualment a través de la plataforma que hem fet servir habitualment durant aquest any pandèmic.\n…què és l’Espai de debat?\nInforma’t de les activitats per WhatsApp\n93 457 37 38\n« Torna la tertúlia “Te i simpatia”. Parlem de societats i col·lectius fanatitzats\nLa Falsa Vida de Gonçal Sobrer »


AMPA Frederic Mistral: ¡Passa't per l'AMPA i posem-nos tots la gorra per ajudar a lluitar contra el càncer infantil!!\n¡Passa't per l'AMPA i posem-nos tots la gorra per ajudar a lluitar contra el càncer infantil!!\nDes del dimarts 20 al divendres 23 de novembre\nestarem al vostre AMPA venent la gorra, dissenyada per Agatha Ruíz de la Prada,\nper tal de participar en aquesta campanya de sensibilització per donar a conèixer el càncer infantil i, a la vegada, recaptar fons per tirar endavants els projectes\nd'AFANOC (Associació de Familiars i Amics de Nens Oncològics de Catalunya).\nA més, el 15 de desembre hi haurà una gran festa al Parc de la Ciutadella i tots aquells nens de menys de 12 anys que portin la gorra podran entrar gratis al Zoo de Barcelona i els que en tinguin més de 12, amb un 50% de descompte.\nPublicado por AMPA en 9:25\n¡Passa't per l'AMPA i posem-nos tots la gorra per ...


Actualitat – Pàgina 5 – CFBadalona\nHem arribat a un acord amb Jordi Cano perquè s’incorpori a la nostra primera plantilla durant la pròxima temporada. Jordi Cano Jiménez (Barcelona, 1 d’abril de 1995) és el màxim golejador del grup cinquè de tercera divisió de la temporada 2019/20, juga de davanter i el seu últim club ha estat l’Europa. Abans ha jugat en el Vista Alegre, el Castelldefels i el Prat.\nLi donem la benvinguda i li desitgem molts èxits.\nGerard Moreno, el davanter del Vila-real que va vestir la samarreta del CF Badalona en edat juvenil, és el màxim golejador espanyol de la lliga de primera divisió i aconsegueix, per tant, el Trofeu Zarra. Els 18 gols que ha signat el situen només per darrera de Leo Messi i Karim Benzema en la llista de golejadors de la màxima categoria. Una vegada més, des de Badalona, l’enhorabona i molta sort, Gerard!\nHem arribat a un acord amb Moussa Bandeh perquè s’incorpori a la nostra primera plantilla durant la pròxima temporada. Moussa Bandeh Kandeh (Mataró, 2 d’agost de 1991) juga a la banda esquerra, com a extrem i com a lateral, i el seu últim club ha estat el Linense. Abans ha jugat en el Lleida, el Gimnàstic de Tarragona, el Badalona, l’Olot, l’Hospitalet i a les categories inferiors de l’Europa.\nLi donem, de nou, la benvinguda i li desitgem molts èxits.\nFoto: Juanma Ramos / L’Esportiu.\nHem arribat a un acord amb Airam Benito perquè s’incorpori a la nostra primera plantilla durant la pròxima temporada. Airam Benito Viera (San Cristóbal de La Laguna, Tenerife, 23 de setembre de 1989) és migcampista ofensiu i el seu últim club ha estat el Linense. Abans ha jugat a l’Extremadura, el Mancha Real, el Lorca, el Conquense, el Marbella, el Granadilla, el Ronda i a les categories inferiors del CD Tenerife.\nLa tribuna de l’Estadi Municipal de Badalona ha acollit l’acte de presentació de la fase d’ascens a segona B, que se celebrarà entre els quatre primers classificats del grup català de tercera, els dies 18, 19 i 25 de juliol. L’acte ha comptat amb la presència del nostre president, Miguel Ángel Sánchez, i del vicepresident primer, Josep Asensio. També han assistit el Secretari General de l’Esport i de l’Activitat Física, Gerard Figueras; el president de la Federació Catalana de Futbol, Joan Soteras; l’alcalde de Badalona, Xavier García Albiol; el primer tinent d’alcalde de Badalona, Juan Fernández; la regidora de Protecció de Ciutat, Comunicació i Turisme de Badalona, Rosa del Amo; el representant territorial de la Secretaria General de l’Esport i de l’Activitat Física a Barcelona, Pere Vilà i els presidents dels quatre equips participants: L’Hospitalet, Sant Andreu, Terrassa i Europa.\n· Dissabte 18 de juliol, 20 hores. L’Hospitalet – Sant Andreu.\n· Diumenge 19 de juliol, 20 hores. Terrassa – Europa.\n· Dissabte 25 de juliol, 20 hores. Final.\nLa plataforma Footters oferirà tots els partits.\nAquestes han estat les frases més destacades dels parlaments del secretari general de l’Esport, el president de la Federació Catalana de Futbol i de l’alcalde de Badalona.\nGerard Figueras: “Badalona té un dels estadis més bonics del país. És un plaer acompanyar-vos en aquest play-off singular, sense públic. En les circumstàncies en què ens trobem no ens la podem jugar.”\nJoan Soteras: “El camp de Badalona és un dels millors que tenim actualment a prop de Barcelona i serà l’epicentre del futbol català. L’impacte de la Covid-19 ens ha portat a una situació excepcional i ha provocat que un play-off d’ascens sigui totalment autonòmic. D’aquesta manera, ens assegurem tenir un altre equip català la temporada vinent a Segona B.”\nXavier Garcia Albiol: “Badalona vol ser una ciutat oberta a la gent i capaç d’atraure esdeveniments de categoria, com els que viurem els dos caps de setmana de la fase d’ascens.”\nHem arribat a un acord amb Cristian Márquez perquè s’incorpori a la nostra primera plantilla durant la pròxima temporada. Cristian Márquez Sánchez (Barcelona, 13 de gener de 1993) és lateral dret i el seu últim club ha estat el Calahorra. Abans ha jugat en el Conquense, el Villanovense, el Reus B, l’Ebro, la Pobla de Mafumet, el Còrdova B, el Cadis, l’Atlètico Malagueño, el Fulham sub 23 i l’Espanyol juvenil.\nFoto: Villanovense CF\nHem arribat a un acord amb Ignacio Alfonso perquè sigui l’entrenador ajudant de Manolo González. Ignacio Alfonso Velasco (Madrid, 22 de març de 1980) va ser jugador del CF Badalona entre 2007 i 2010. Té experiència com a entrenador en el UB Conquense, on ha viscut els seus últims anys com a futbolista.\nLi donem la benvinguda de nou i li desitgem molts èxits.\nFoto: La Tribuna de Cuenca.\nEl que ha estat entrenador ajudant de Manolo González durant la temporada 2019/20, Javi López, no continuarà el curs vinent en el CF Badalona. Volem agrair la seva feina i desitjar-li molta sort en el futur.\nHem arribat a un acord amb Roger Colomina perquè s’incorpori a la nostra primera plantilla durant la pròxima temporada. Roger Colomina Aznar (Sabadell, 15 d’abril de 1998) és migcampista i el seu últim club ha estat el Cerdanyola FC. Es troba en edad sub 23 i ha tingut una destacada participació aquest curs, en el grup català de tercera divisió.\nFoto: Cerdanyola CF.\nHem arribat a un acord amb Gonzalo Llerena perquè s’incorpori a la nostra primera plantilla durant la pròxima temporada. Gonzalo Llerena Bravo (Zafra, 25 de maig de 1990) és defensa central i el seu últim equip ha estat l’Internacional de Madrid. Abans, va vestir la samarreta de l’Arenas de Getxo, el Villanovense, el Linares i el Cacereño. Ha jugat les dotze últimes temporades a segona B, disputant 252 partits.


munició per la independència nacional » Blog Archive » L’estratègia de la cúpula d’ERC és nefasta\nL’estratègia de la cúpula d’ERC és nefasta\nVenen temps molt difícils per no haver fet els deures i no haver iniciat el camí envers la independència. Quant més triguem, pitjor. Els ciutadans catalans, amb el nostre passotisme i amb el nostre servilisme atemorit, en som tan culpables com els nostres polítics o empresaris. O canviem de xip, o preveig situacions encara més grotesques. No calen revolucions ni grans gestes… simplement, quan anem a votar, optem per formacions independentistes.\njuliol 29th, 2007 in General


Tractat de Lunéville - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n9 febrer 1801\nL'exèrcit austríac havia estat derrotat per Napoleó a la Batalla de Marengo el 14 de juny de 1800, i per Jean Victor Moreau en la Batalla de Hohenlinden el 3 de desembre del mateix any. Forçats a demanar la pau, van signar aquest com un més d'una sèrie de tractats.\nEl tractat declarava que « d'ara endavant i per sempre, hauria pau, amistat i bona entesa ». El tractat requeria al mateix temps d'Àustria el reforçament de les condicions de l'anterior Tractat de Campo Formio (27 d'octubre de 1797). Certs territoris austríacs a Alemanya van passar a mans franceses, alhora que l'Emperador renunciava a les seves reclamacions sobre el Sacre Imperi Romà. El control francès es va estendre al marge esquerre del Rin «en completa sobirania», mentre renunciava a la possessió dels territoris a l'est del Rin. Les fronteres en disputa d'Itàlia van ser definides, reservant per a Àustria l'antiga Terraferma veneciana des del riu Adigio, el lliurament del Gran Ducat de la Toscana el fill del duc de Parma segons el que preveu l'tractat de Sant Ildefons, sent compensat el Gran duc amb possessions alemanyes, al duc de Mòdena també li va ser prevista una compensació en Breisgau per la pèrdua del seu ducat. Els dos partícips del tractat van acordar la independència de les repúbliques Batava, Cisalpina, Helvètica i Lígur.\nAquest tractat, al costat del tractat de Florència entre França i Nàpols, el de Madrid entre França i Portugal, i de París entre França i Rússia, va marcar la fi de la Segona Coalició, i va deixar el Regne Unit com a única nació encara en guerra amb França. el 1802 la signatura de la pau d'Amiens entre França i Regne Unit portaria la pau a Europa.\nÀustria tornaria a entrar en guerra amb França en la guerra contra la Tercera Coalició a partir de 1805.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tractat_de_Lunéville&oldid=28089764»\nEsdeveniments del 1801\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 ago 2021 a les 15:32.


Fem memòria: FGC ha transformat un Carrilet condemnat a mort per l’Estat en un dels millors trens suburbans d’Europa | Promoció del Transport Públic\n■ Cal recordar que el que avui és un servei de metro urbà i suburbà plenament consolidat va estar a punt de ser clausurat parcialment per l’administració de l’Estat l’any 1977\n■ Amb un pla d’inversions realista i constant, es demostra que es pot treure profit de línies ferroviàries aparentment obsoletes i desenvolupar-hi serveis suposadament inviables\n■ Cal aplicar l’esperit d’FGC a d’altres corredors ferroviaris amb gran demanda potencial però actualment infradesenvolupats o amenaçats\nLa PTP fa públic aquest posicionament amb motiu del centenari del tram del Carrilet entre Barcelona i Martorell, celebrat aquest 29 de desembre de 2012. L’objectiu d’aquest comunicat és posar en valor la gran transformació realitzada per FGC i reivindicar el mateix esperit de treball per reflotar altres línies del país que es troben amenaçades o infrautilitzades.\nL’Estat va sentenciar a mort el Carrilet el 1977 i la Generalitat el va ressuscitar. Una vegada la Compañía General de los Ferrocarriles Catalanes (CGFC), operadora privada del Carrilet, féu fallida l’any 1976, la xarxa va passar a formar part de l’empresa pública estatal Ferrocarriles Españoles de Vía Estrecha (FEVE). L’Estat estava immers en una voràgine de tancaments de línies de via estreta arreu de la península, i en el cas del Carrilet, l’any 1977, FEVE va planificar el tancament dels trams Martorell – Igualada i l’Hospitalet – Plaça Espanya en base a un estudi d’INECO, la mateixa consultora que avui justifica una supressió massiva de serveis regionals a Renfe. Només la reacció popular i la reinstauració de la Generalitat van evitar que es duguessin a terme aquells plans. L’any 1977 va celebrar-se a Igualada una manifestació multitudinària en defensa del tren que va fer ajornar la decisió a FEVE. Només dos anys després, al 1979 es creava la primera empresa pública de la Generalitat, FGC, precisament per fer-se càrrec del Carrilet per una banda, i del tren del Vallès per l’altra. Partint d’unes infraestructures ruïnoses, FGC ha convertit el Carrilet en un servei ferroviari modèlic en freqüència, puntualitat, qualitat, seguretat, accessibilitat i viabilitat econòmica, considerat a més un dels millors trens suburbans d’Europa.\nQUINS HAN ESTAT ELS MÈRITS DE LA RECUPERACIÓ DEL CARRILET?\nSón molts els mèrits per sentir-nos orgullosos de la feina feta per FGC. S’ha passat de transportar 9 milions de passatgers en insuficients condicions de seguretat i confort, a transportar-ne 23 milions de passatgers l’any 2011 amb un nivell de qualitat i seguretat punter (vegeu gràfica annexa). Arribar fins aquí és conseqüència d’una llarga cadena d’encerts i mèrits:\nLa descentralització del poder polític ferroviari. És fàcilment comprovable com les xarxes de via estreta transferides a les comunitats autònomes (FGC, EuskoTren / Metro Bilbao, FGV i SFM), amb el cas català com a pioner l’any 1979, han evolucionat molt més favorablement que la xarxa operada directament per FEVE, sotmesa a una caiguda sostinguda de la demanda i a plans de modernització molt tardans.\nL’emprenedoria i erudició d’un equip tècnic jove (ara més gran), que sempre ha defensat els beneficis socials i ambientals del transport públic sense deixar-se influenciar pel mite de l’automòbil i les autovies/autopistes dels anys 70 i 80, quan la via estreta i els trens locals eren considerats obsolets. Cal recordar el mal estat en què es trobava el Carrilet als anys 70, amb més de 320 passos a nivell i una desbocada accidentalitat.\nUn pla de treball i finançament auster però constant. A diferència de projectes faraònics com la línia 9 de metro o el tren d’alta velocitat, les inversions a FGC han estat discretes però constants, en línia amb el que es fa a Europa. Esglaonadament s’han anat posant en marxa diverses millores de traçat, desdoblaments de via, integracions urbanes, supressió de passos a nivell i millora d’estacions, senyalització i material mòbil; fins arribar a un nivell de servei capdavanter a tota Europa (vegeu gràfica annexa).\nPioners en el model ferroviari “low cost” d’Espanya. El model d’explotació “low cost” implantat a la línia Martorell – Igualada va permetre assegurar el futur d’aquest servei. Aplicant-hi inversions moderades sobre el material mòbil, i automatitzant i rectificant puntualment la infraestructura, es va poder duplicar el nombre de trens oferts mantenint el dèficit operatiu constant. Aquesta operació va implicar un increment en la demanda que va fer entrar la línia en un cercle virtuós fins arribar a la seva electrificació i nivells d’oferta actuals. L’any 1977 el tram Igualada – Martorell es feia amb trens dièsel cada dues hores que trigaven 59 minuts en cobrir el recorregut; avui s’ofereix una connexió cada 20, 30 o 60 minuts (segons franja horària) que triga 45 minuts (un estalvi de temps del 25% sobre un traçat sinuós).\nActitud política responsable. Els diversos canvis de Govern a la Generalitat de Catalunya han respectat el treball tècnic d’FGC i de forma sostinguda han prosseguit els plans de millora d’aquesta empresa pública.\nSuperació d’alguns tòpics sobre rendibilitat ferroviària. FGC demostra diàriament que el ferrocarril també pot resultar rendible en el transport de mercaderies a curta distància (sal i potassa des de Súria / Sallent al Port, i des de Súria fins a Martorell; i automòbils des de Martorell fins al Port. Així mateix, en el transport de viatgers per ferrocarril s’ha demostrat que una línia amb traçat tortuós pot ser competitiva en la curta distància: Martorell – Igualada, Martorell – Manresa).\nPioners en l’explotació conjunta de trens de mercaderies i serveis de Metro. FGC Cargo és l’única empresa ferroviària europea que transporta automòbils en via mètrica i serveis de mercaderies barrejats amb un servei de metro d’alta freqüència operant únicament en via doble.\nMillora de l’oferta i la demanda en paral·lel a uns resultats econòmics brillants. En el període 1996-2012 FGC ha multiplicat l’oferta per 1,8 i la demanda per 1,7 aconseguint al mateix temps millorar els seus resultats econòmics: s’ha passat del 42% de taxa de cobertura (part no subvencionada, d’acord amb l’EBITDA) l’any 1980 al 92% al 2012, el millor valor d’una empresa de ferrocarril a Espanya i un dels millors d’Europa.\nConversió del tram metropolità del Carrilet en la línia 8 del Metro de Barcelona. Allò que als anys setanta era una accidentada entrada del Carrilet a Barcelona, amenaçada de tancament entre l’Hospitalet – Av. Carrilet i la Pl. d’Espanya, avui forma part d’una moderna línia de Metro que dóna accés a la Fira de Mostres (Fira 1 i Fira 2), la Ciutat de la Justícia o barris d’elevada densitat (Gornal, Gran Via, etc.).\nEsperit de constant superació. La història del Carrilet no acaba aquí. Amb més salut que mai, s’hi estudien noves mesures per ampliar el seu mercat de passatgers (ampliació Pl. d’Espanya – Gràcia) i mercaderies (possible adopció de l’ample UIC per trams).\nEL FUTUR: EL CARRILET ENCARA TÉ METXA. Els primers trams del Carrilet van néixer com a línies de via estreta d’aportació de tràfic a la xarxa de via ampla, des d’Igualada fins a Martorell i des de Guardiola de Berguedà, Olvan (Berga) i Sallent fins a Manresa. Posteriorment, amb una visió més global sobre l’eix del Llobregat, s’hi van construir les connexions Port/Pl.d’Espanya – Martorell i Martorell – Manresa – Súria per donar accés directe al port de Barcelona i per connectar les línies aïllades inicials (vegeu plànol annex). Amb el mateix esperit d’integració de xarxa ferroviària, però ampliat a escala europea i metropolitana, ara és el moment per pensar quin paper pot jugar el ferrocarril al voltant del Llobregat i l’Anoia, per connectar l’àrea central de Catalunya amb el Corredor Mediterrani i Barcelona, millorant-se els temps de viatge i les potencialitats del transport de mercaderies.\nCAL APLICAR EL MODEL D’FGC PER SUPERAR ALTRES AMENACES AL FERROCARRIL DE CATALUNYA.\nRevitalitzacions en curs. Després d’un període d’incertesa rere el traspàs de la línia Lleida – Balaguer – la Pobla de Segur, FGC es troba immersa en un pla per recuperar la línia mitjançant un model “low cost” que potenciï el seu ús i n’asseguri el futur. La primera passa ha estat l’encàrrec de dos trens lleugers nous per cobrir el servei.\nSalvar infraestructures ferroviàries en risc de supressió, amb lògica FGC. De la mateixa manera que l’any 1979 FGC va evitar desmantellaments ferroviaris per oferir bon servei de transport públic, avui cal aturar el projecte de desmantellament del tren costaner Cambrils – Tarragona i integrar-ho a les ciutats com a tramvia, així com aturar el projecte de supressió de la cèntrica estació de Figueres en favor d’una variant que faria perdre bona part dels viatgers. Darrera d’aquestes integracions urbanes, i no supressions, hi hauria la voluntat d’oferir un servei de transport públic amb els estàndards d’FGC.\nCatalunya necessita un pla de serveis cadenciat. Catalunya té pendent de revitalitzar tot el transport de regionals / mitjana distància i les rodalies als altres àmbits territorials (Camp de Tarragona, Lleida i Girona). Un pla basat en la oferta cadenciada (cada 2 hores, cada hora o cada mitja hora) en l’àmbit regional és una idea molt estesa a Europa que FGC ha aplicat amb rigor a les línies que ha operat.\nDescarregar comunicat en PDF i amb annexos


OstreoRisk_cat | ICM DIVULGA\nEstudi de les proliferacions nocives d’Ostreopsis al Mediterrani i la seva relació amb la salut pública\nLes proliferacions de les microalgues del gènere Ostreopsis estan associades a mortalitats massives de fauna marina i a irritacions respiratòries en humans. A través del projecte OstreoRisk (2015-2017), l’equip d’experts de l’ICM tracta d’ampliar el coneixement sobre la dinàmica d’aquestes proliferacions i els seus efectes perjudicials sobre l’ambient marí i la salut pública.\nOstreopsis és una alga microscòpica que té forma de gota d’aigua. Està formada per una única cèl·lula i, per tant, no és possible veure-la a simple vista.\nLes espècies d’aquest gènere són dinoflagel·lades bentòniques d’origen tropical que produeixen toxines (ovatotoxinas, principalment, i palitoxina).\nLes proliferacions d’aquestes microalgues són freqüents en el Mediterrani des de fa més d’una dècada, i possiblement estiguin afavorides per l’augment de la temperatura del mar i els impactes de l’activitat humana en el medi marí.\nLa problemàtica de l’Ostreopsis\nCoincidint amb proliferacions d’aquesta dinoflagel·lada, a diversos països s’han enregistrat mortalitats massives d’invertebrats marins d’escassa o nul·la mobilitat com eriçons, estrelles de mar, musclos i crancs. El projecte OstreoRisk investiga si aquestes mortalitats són degudes a algun de les substàncies produïdes per l’Ostreopsis o bé causades per la disminució d’oxigen en l’aigua de mar, quan les cèl·lules que formaven la proliferació d’Ostreopsis moren i són descomposades pels bacteris marins.\nTambé, algunes proliferacions s’han associat a irritacions lleus en les vies respiratòries altes (picors al nas, a la gola i als ulls) de persones que es troben a les platges i zones properes a la proliferació en respirar l’aerosol marí. Aquesta simptomatologia disminueix ràpidament, al cap de poques hores, simplement en allunyar-se de la platja. Curiosament, els símptomes no tenen lloc sempre al llarg de la proliferació, sinó que només passen durant determinats dies. El projecte OstreoRisk coordina ecòlegs, químics analítics, meteoròlegs i metges epidemiòlegs per investigar quin és l’element tòxic o al·lergènic d’aquests episodis.\nCom són les proliferacions d’Ostreopsis?\nSón espècies epífites, és a dir, que viuen principalment recobrint els vegetals del fons marí (macroalges i posidònia) en aigües poc profundes i ben il·luminades.\nLes cèl·lules també es troben nedant o surant en la superfície de l’aigua. Durant les proliferacions, es generen escumes formades per acumulacions de Ostreopsis i fragments de macroalges.


El nucli s’agrupa entorn de l’església i la plaça, i s’allarga pels camins que hi condueixen. Les cases, moltes d’elles de dues plantes i amb golfes o graners a la part superior, cellers coberts amb volta de pedra o de maó als baixos, i terrasses adossades a les façanes sobre arcs de mig punt, formen un conjunt de gran interès.\nL’església de Sant Martí de Pau es troba situada al bell mig de la població i presideix la plaça Major. És un edifici romànic d’una sola nau capçada per un absis semicircular, que presenta dues etapes constructives.\nLa Creu Blanca, a poc més de 2 km de Pau, era una important entrada ramadera a la serra de Rodes. Aquesta creu és l’únic testimoni de creu de terme monumental de l’antic territori del monestir de Sant Pere de Rodes, que ha arribat sencera fins a l’actualitat.\nEls estanys de Vilaüt, d’aigua dolça, formaven part de la zona més profunda de l’antic estany de Castelló, i reben aigua de la pluja i dels recs que hi van a parar. Quan estan plens, atrauen als ocells aquàtics, però en l’actualitat els afecta la sequera i això repercuteix en la flora i fauna aquàtiques. L’any 1985, en aquest lloc, es va construir el primer aguait de tot Catalunya que permet observar diverses\nEl dolmen de la Barraca d’en Rabert és un sepulcre de cambra trapezoïdal construït amb gneis local i amb un passadís avui no visible, que data de la segona meitat o final del s. IV aC.\nLa Cooperativa Agrícola Empordàlia, que agrupa productors de Pau, Roses, Vilajuïga i Garriguella, engloba l’antiga Cooperativa Agrícola de Pau, la Bodega de Roses, la Cooperativa Alt Empordà de Vilajuïga i la SAT Mare de Déu del Camp de Garriguella. Són productors d’un excel·lent oli (Oli de Pau) i uns nogensmenys considerables vins (garnatxes, moscatells, vins de guarda, etc.). S’hi fan visites guiades durant tot l’any. Es recomana l’època de verema, a la tardor, i de collita de l’oliva, a l’hivern. Cal concertar prèviament la visita.\nMés informació: www.visitapau.cat


Publicat per Pau Aragó on 04/05/2012 04/05/2012\nL’Agricultura de precisió ha esta adoptada emprant la mes alta tecnologia, per exemple, sensor insitu, imatges satel·lit per a realitzar anàlisis de teledetecció a mes a més d’altres aparells tecnològics. No obstant, aquells petits propietaris troben un impediment a l’hora d’emprar aquesta tecnologia, ja que no disposen dels recursos econòmics suficients i a mes a mes requereixen de formació per a adoptar aquesta tecnologia. L’article proposa la la possibilitat d’adoptar el principis de l’agricultura de precisió en un context de baixa dependència tecnològica. La metodologia proposada per a recolzar l’agricultura de precisió combina una baixa dependència tecnològica amb un proces participatiu que incloga als petits propietaris u experts. Els cas d’estudi demostra que la interacció de la baixa dependència tecnològica amb un proces participatiu pot ser adient per a que els petits propietaris puguen desenvolupar una agricultura de precisió.\nBaixa’t l’article ací.\nlow technologyprecision agriculturesite specific management\nEntrada prèvia Per fi el tema 4 just abans de la classe\nEntrada següent El tema 5 enllestit