Antivacunes o com la vacuna ha dividit Estats Units | Catalunya Religió\nPer . Dc, 21/07/2021\nEn l’últim any Estats Units ha experimentat més casos de COVID-19, incloent-hi més morts, que qualsevol altre país. Encara que gairebé la meitat de la població ha rebut la vacuna i el país té prou dosi per vacunar tots els altres, el fet és que el nombre de persones que la demanen està disminuint. És veritat que hi ha menys casos, però al mateix temps moltes persones, especialment els joves adults, han deixat de prendre precaucions i es posen en circumstàncies arriscades, sense mascaretes. Els sembla que la pandèmia ha conclòs. Com es pot explicar aquest fenomen típicament americà? En una paraula: l’individualisme.\nEs pot dir que l’individualisme té les seves arrels al segle XVI amb la reforma protestant. L’Edat Mitjana era una època que donava més èmfasi a la col·lectivitat. Els llogarets i pobles existien per donar seguretat i defensa; l’Església destacava allò comunal, que la salvació es trobava en relacionar-se amb la comunitat. El pitjor càstig era l’excomunió o trobar-se fora de la comunitat de l’Església. Els protestants que volien reformar l’Església i tot el sistema polític emfatitzaven més la comunicació directa de l’home amb Déu. Tothom podia mantenir les seves pròpies creences i les seves idees segons la seva consciència. Va ser la recerca de la llibertat personal que va impulsar la colonització de l’Amèrica de Nord. Cadascuna de les tretze colònies era diferent, amb la seva pròpia religió majoritària i la seva forma de govern. Els pobles es van quedar petits perquè cada home o cada família havia d’apoderar-se de la seva pròpia finca. Des del principi hi havia un moviment cap a la perifèria, cap a l’oest, buscant més espai, més llibertat. Es va desenvolupar una falta de confiança en qualsevol forma de govern, especialment a les zones frontereres. Li tocava a cada home protegir la seva família i la seva llar.\nL’individualisme protestant es va combinar en aliança fatal amb l’esclavitud institucional dels negres africans. Els terratinents de sud-est dels EUA constataven que era el seu dret donat per Déu i com a ciutadans lliures, tenir esclaus. Després de la Guerra Civil, basaven el racisme sistemàtic en els seus drets individuals. Mantenien que la seva posició i la dels negres era ordenada per Déu. Usaven la força per impedir que les persones negres exercissin els seus propis drets. Lluitaven amb tot el seu poder polític, i de vegades amb armes, contra qualsevol grup que se’ls oposés, fossin negres, fossin immigrants o fossin “liberals”. Fins ara han pogut comptar amb el suport de l’Església “evangèlica”, que realment no és una sola església sinó congregacions individuals, moltes vegades dependents d’un pastor particular. Els evangèlics són majoritàriament, gairebé tots, blancs, d’educació limitada i de classe treballadora. El que es pot dir de tot aquest grup de gent és que no els agrada el canvi. Tenen por de ser desplaçats, marginats per l’economia moderna i reemplaçats com a població majoritària. Els sembla que el país no serà el mateix, el seu, sinó d’altres. El seu gran heroi era l’expresident Trump.\nLa major part de la gent que pertany a aquests grups viu al sud i el centre dels Estats Units. S’han unit amb uns quants supremacistes blancs, antisemites, llibertaris i partidaris de l’extrema dreta, per formar el bloc dominant del Partit Republicà. Des del principi de la pandèmia, encapçalats per l’expresident, han fet tot el possible per negar-ne l’existència. Seguien les seves vides normals, sense portar mascareta, sense evitar grans reunions, sense mantenir la distància recomanada. Van protestar quan el govern va ordenar tancar els bars i restaurants, van posar demandes als tribunals quan van haver de tancar les esglésies, fins i tot van amenaçar amb armes als que volien complir amb els mandats. Aquestes mesures, segons ells, perquè les imposaven els governs federals i estatals, els prohibien exercir els seus drets individuals. El virus va atacar primer als centres de població i així, com que no els afectava, es creien que serien immunes. Déu els protegia. Però al llarg del temps ells també es van trobar sota atac. No obstant, seguien negant-ho.\nLlavors vam arribar a la vacuna. Potser l’únic gran èxit de l’administració Trump era el desenvolupament i producció de la vacuna en tan poc temps. Va ser un exemple de cooperació entre diverses empreses i diversos països. Tot i el miracle de la vacuna, no existia un pla per distribuir-la. Li va tocar a l’administració Biden començar a posar-la als braços de la gent i allà va sorgir el problema. Molts dels republicans eren escèptics; tenien dubtes sobre la seguretat de la vacuna, o si funcionaria bé. No veuen encara el perill del virus, protesten contra el “mandat” del govern, tenen por de ficar substàncies estranyes al seu cos. Mil excuses, però en el fons hi ha el fet que el seu heroi, Trump, no els havia dit que es vacunessin, tot i que ell i la seva dona es van posar la vacuna abans que ningú. Ho van fer en secret a la Casa Blanca. No obstant això, per als seus sequaços tot és un complot dels demòcrates. La meitat dels que van votar per Trump han declarat que, per una raó o una altra, no es vacunaran. En canvi, gairebé tots els que van votar per Biden o s’han vacunat ja o han dit que sí que ho faran.\nL’individualisme pot ser alguna cosa bona en certes circumstàncies. El desenvolupament econòmic no hauria estat possible sense la iniciativa individual. Les grans innovacions, invencions, treballs artístics, i obres escrites s’han produït perquè un individu tenia una idea que volia realitzar. No obstant, l’individualisme nega la importància de la comunitat; de vegades, fins i tot, l’existència de l’altre. No es té en compte el benestar de tots. La campanya per portar mascareta emfatitzava la meta de protegir els altres i no només a un mateix. Igual amb la vacuna, la distància social, el tancament de botigues, bars i restaurants, la cancel·lació de jocs esportius. Era gairebé impensable la reacció dels que declaraven que volien protegir la seva llibertat. Marxaven pels carrers, portaven armes de foc, fins a formar un pla per segrestar el governador de l’estat de Michigan. El seu enuig i frustració es van veure en la invasió del Capitoli a Washington el gener, quan van amenaçar el Congrés i van matar policies, tot en nom de la llibertat i de la gran mentida que el seu heroi havia perdut les eleccions per frau.\nNo hi ha dubte que la llibertat personal és un do de Déu. Som lliures per escollir el bé o el mal, el pecat o la misericòrdia de Déu. Però Jesús ens va ensenyar que tenim la responsabilitat també pel nostre veí. No podem abandonar-lo en les seves necessitats. El manament de Jesús és que ens estimem els uns als altres, que els estimem com a nosaltres mateixos. No tenim la llibertat per posar-los en perill de mort, per deixar-los a la seva sort. L’individualisme té límits. S’acaba quan som davant d’una pandèmia que fa emmalaltir greument i podem infectar els altres sense adonar-nos-en. Fins i tot el papa Francesc ens ha dit que vacunar-se és una responsabilitat moral. Molts dels meus paisans estatunidencs no saben com tenir cura d’altres éssers humans: deixen la seva gent gran en la soledat i la privació; abandonen als seus nens i nenes al carrer o a mercè de la fam o de l’explotació sexual; passen de llarg davant de la desgràcia de tantes persones sense casa en un país ple de riquesa; tracten els migrants i refugiats com si no fossin humans…\nLa pandèmia i la vacuna ens han dividit i seguiran dividint-nos. Però és l’última manifestació d’una divisió que va començar a florir fa segles. Continuem pensant que no necessitem els uns dels altres, que podem viure aïllats en un món petit. Això no és la realitat, ni tampoc el desafiament cristià. No és la veritat.\nThe post Antivacunes o com la vacuna ha dividit Estats Units appeared first on Blog CJ.


La 14a Fira de Bandolers rep 15.000 visitants en un cap de setmana ple d’actes – Alcover Ràdio\nLa 14a Fira de Bandolers rep 15.000 visitants en un cap de setmana ple d'actes\nAlcover Ràdio > ACTUALITAT > La 14a Fira de Bandolers rep 15.000 visitants en un cap de setmana ple d’actes\nLa 14a Fira de Bandolers rep 15.000 visitants en un cap de setmana ple d’actes\n10 octubre, 2016/By Alcover Ràdio/In ACTUALITAT/ 0 Comment\nAlcover s’ha convertit, aquest cap de setmana, en l’escenari d’una nova edició de la Fira de Bandolers. Prop de 15.000 visitants van endinsar-se en els segles XVI i XVII i van gaudir dels més de 50 actes programats per a tots els públics.\nLa 14a edició ha comptat amb una sèrie de novetats: s’ha recuperat l’espectacle teatral bandoler de petit format Brams d’Ases i bandolers i s’ha complementat amb l’espectacle de gran format La Martingala Bandolera amb una bona acceptació per part del públic. Un total de 1300 persones van gaudir de l’espectacle que va comptar amb 5 sessions. Seguint amb el teatre, una de les principals novetats d’aquesta edició és el canvi de dia i emplaçament del Túnel del Temps amb el grup de teatre local La Resclosa que va tenir lloc diumenge a la tarda en diferents sessions al Convent de les Arts d’Alcover. Es calcula que per aquest espectacle que ens transportava a l’Alcover del 1600 hi van passar unes400 persones.\nDissabte 8 d’octubre era el dia central dels actes de la Fira: al matí va tenir lloc la bandolerada, la gimcana infantil amb la participació de més 300 nens i nenes dividits en 32 grups. A la tarda es va celebrar la tradicional cursa d’ornis amb 24 participants, i al vespre, va tenir lloc el Tast Bandoler, un sopar a la Plaça Nova que va aplegar uns 900 comensals.\nLa pluja del diumenge, darrer dia de la fira, va obligar a suspendre la cercavila de gegants i capgrossos que, tot i així, es van aplegar al Pavelló Municipal per fer la ballada. La trobada de motos també va comptar amb menys participants dels previstos inicialment.\nCarla Miret, regidora de la Fira, destaca que ” tot i el mal temps de diumenge, la Fira de Bandolers ha resultat tot un èxit pel nombre de visitants com també per la qualitat dels espectacles. Les escenificacions teatrals, tan del grup d’actors professionals que representaven els bandolers com del grup local La Resclosa que ens feia retrocedir fins l’Alcover del 1600, han tingut una gran acceptació per part del públic”.\nEls carrers i places de la vila es van omplir per gaudir també de la mostra d’oficis, arts tradicionals, productes artesanals amb 130 parades. Enguany també es van habilitar dues zones gastronòmiques amb productes artesans i desgustacions a la Plaça del Portal i la presència de Food Trucks a la Plaça Lluís Companys.\nDesprés de la Fira de Bandolers, Alcover es prepara per gaudir de la seva Festa Major (del 14 al 17 d’octubre) amb propostes com el concert de La’x’n Busto i Blaumut, Quimi Portet, o l’humor de Toni Albà, entre d’altres propostes.\n← Música, dansa i pallassos a la temporada de Tardor del Convent de les Arts\nEls bombers voluntaris d’Alcover et porten a casa el calendari solidari Bombers amb causa 2017 →


No, 'no se puede'\n"La recentralització és tan salvatge que resulta intolerable fins i tot en paràmetres murcians"\nper Salvador Cot Editor d'El Món 23 de març de 2020 23:51\nAquesta crisi és un nou test d'estrès a l'Estat espanyol, el segon, després de l'octubre de 2017. Els resultats són valuosíssims perquè, fins ara, podia existir el dubte raonable sobre si les reaccions de Madrid podien ser substancialment diferents en cas de governs de dreta i esquerra. En aquest sentit, l'experiment actual és especialment indicatiu perquè l'Estat se sotmet a pressió sota la direcció política d'un executiu tan a l'esquerra com és possible d'imaginar en la política espanyola.\nVeurem què passa més endavant perquè no és descartable un esclat social, però els primers símptomes són absolutament desastrosos. Des del primer minut hi ha una militarització espectacular de l'espai institucional, amb missatges de to casernari sobre un virus que a tot el món és competència dels científics. Però no, zero bates blanques i una pila d'uniformats plens de xapes i quincalla que repeteixen, una i altra vegada, que tots els ciutadans som soldats espanyols. I sobre això, un intent desesperat de blanqueig de la monarquia enmig de les evidències d'una llarguíssima trajectòria comissionista.\nEn el mateix sentit, la recentralització és tan salvatge que resulta intolerable fins i tot en paràmetres murcians. Les mascaretes són botí de guerra i els militars, els salvadors de la salut contra el virus i Quim Torra. I mentrestant, el profund silenci de Podemos i l'eufòria militarista d'Ada Colau demostren que no, que no se puede. No sé si quan s'acabi això es tornarà a reunir la taula de diàleg, però no cal. Ja tenim la resposta.


eKonofòrum, la nova secció d’eKonomicus | eKonomicus\nBy Mireia Borrell Porta, Setembre 30, 2012\nEn l’era de la informació trobar respostes a les nostres preguntes sembla més fàcil que mai. Paradoxalment, però, el món ens resulta cada cop més complex.\nAquesta secció neix de la percepció que per entendre aquesta complexitat és tant important trobar respostes com formular-nos preguntes. Preguntes que ens facin repensar el que crèiem que ja sabíem , que generin dubtes i eixamplin els horitzons de respostes.\nEn altres paraules, aquesta secció no pretén aportar sol·lucions a les infinites qüestions sobre economia i política que ens afecten directament, sinó que, amb un estil informal i dinàmic, pretén plantejar interrogants sobre problemes actuals i crear més debat.\nBenvolguts a la nova secció d’eKonofòrum!\n2 Responses to “eKonofòrum, la nova secció d’eKonomicus”\njulius 2 Setembre 30, 2012\nPer exemple, m’agradaría un debat al voltant de la lentitut amb que els economistes oficials i/o oficiosos van modifican el seus discurs inicial de considerar les retallades de l’Europa del sud, com a imprescindibles, i el començament tan tardà, de que calen mesures diferents, es clar que els costa d’admetre que la financiarització de la economía que ha propiciat la bombolla inmobiliària, solament s’ocupa de mantenir els seus guanys a costa de la gran majoría de la societat, perque indirectament o directament, els seus honoraris van lligats en general a aquets sectors financers.\nReKonomicus Octubre 1, 2012\nJulius, i tant que anirem treient temes i acabarem tocant tot això. Gràcies per anar refrescant la memòria: tens tota la raó que hi ha hagut un canvi de discurs en gairebé tothom… d’abraçar a Angela Merkel a gairebé repudiar-la. Fins i tot nosaltres. Tot i això, encara bo q les posicions i les opinions estan sent flexibles i poca gent treu els dogmes a passejar.\nRespon a julius 2 Cancel·la la resposta


diaridemanresa.cat - Segona derrota del Ricoh Manresa enfront de Tau Ceràmica per 72-90\nSegona derrota del Ricoh Manresa enfront de Tau Ceràmica per 72-90\n18 punts de desavantatge els que reflectia el marcador a la fi dels quatre quarts del partit d’avui diumenge al nou congost. Realment si haguéssim de valorar positivament l’actuació del manresa avui només podríem parlar del primer quart, on el manresa concentrat com mai ha pogut parar l’huracà Vitoria marcant un 16-16 al final d’aquest. En el segon quart la decepcionant poca fortuna en l’encistellament desprès de la bona selecció de tirs, a agafat desprevingut al manresa sense saber aturar el joc i marcant negativament un 1 a 20 a favor del equip visitant. Fins al minut 7 d’aquest segon quart l’equip manresà no ha trobat cap tipus d’estratègia com a mínim per anotar o aconseguir algun falta sota la cistella rival, per anotar algun que altre tir lliure. Però el mal ja estava fet, el Ricoh arribava a la fi del segon quart amb un 34-46 desprès d’uns últims dos minuts “il•lusionants”. La represa ha estat ensopida amb un manresa anant de remolc del huracà vitorià, el tercer quart poca anotació per tots dos equips amb un marcador de 47-67, 20 punts que en aquell moment era el límit psicològic per no baixar-lo. El últim quart, ni l’entrada exitosa de Miquel Feliu amb un triple inclòs, ni els deures fets ni l’elevada carrega de faltes personals del Tau del ho han aprofitat els de casa. Fins i tot s’ha arribat a la màxima diferencia del partit amb un +25 quan faltaven 2 minuts per acabar al partit. Al final amb triple inclòs, del mig del camp de Rafa Martinez, s’ha arribat als 18 punts de diferencia amb un 72-90, on ho millor del partit ha estat saber que enfront d’aquest equip es pot perdre donant o no la cara. Destacar del partit la valoració record ACB del ala-pivot del Tau, Luis SCOLA amb un +52 anotant 33 punts amb 17 rebots, 11 en defensa i 6 ofensius. Per part del manresa +30 pel Harper Williams amb 22 punts i negativament un -6 per l’Oliver i pel Espil. En resum segona derrota d’aquesta temporada amb un bagatge de una victòria i dues derrotes. El pròxim partit a Valladolid el 16/10 a les 19:00h, i a Manresa torna a tocar basquet d’elit el pròxim 24/10 a les 19:00 com a visitant el DKV Joventut de Badalona.La crònica des de la sala de premsa:Desprès del partit amb la moral baixa per la derrota del Ricoh manresa, ha vingut el jugador Luis Scola del Tau Ceràmica que ha marcat avui un record ACB amb una valoració +52. El jugador ens ha comentat que “ho mes important no són aquests tipus de records, sinó els trofeus aconseguits al llarg de la vida com a jugador ens els diferents equips que hagis estat”, afegint que avui s’ha guanyat per una bona intensitat en defensa.A continuació ha estat el torn del entrenador visitant Dusko Ivanovic, que ha dit que “hem guanyat en un camp que no es fàcil de guanyar i ho hem aconseguit amb una bona defensa i anotant el tir que fèiem”.Seguidament ens ha parlat el Ferran Laviña dient-nos “que hem fet un mal partit pel poc encert i en tema de defensa no els hem sabut parar amb una elevada precipitació en el moment clau del segon quart”.I finalment ha estat Ricard Casas que ha tancat la roda de premsa, ens ha comentat que “Està disgustat del caràcter dels jugadors, perquè cada jugador ha de fer el seu treball i no podem dependre el Harper Williams en moment importants”, afegint “que no estem al nivell que hem d’estat d’aquí pocs partits i en aquest partits es on realment pots valorar l’estat del equip, com per exemple que li ha faltat duresa i força de mentalitat”, al final ens ha comentat que esta tranquil i amb molta confiança amb aquest equip.\nEsports - Data de publicació: 10/10/2004\n2370 Lectures 2699 imatges vistes Sigues el primer en opinar! Destaquem


El president de la Diputació inaugura la remodelació del Museu del Vidre de Vimbodí | EFMR.cat\nInici Notícies Cultura El president de la Diputació inaugura la remodelació del Museu del Vidre...\nÀUDIO: El president de la Diputació explica la seva experiència com a “vidrier”\nParlaments al Museu i Forn del Vidre (Imatge: Pep Morató)\nPlaca commemorativa del Museu i Forn del Vidre (Imatge: Pep Morató)\nJosep Poblet observant el vidrier Paco Ramos (Imatge: Pep Morató)\nEn declaracions a l’EFMR, Josep Poblet ha destacat el lligam històric de Vimbodí i el Monestir de Poblet amb la indústria vidriera i ha expressat que “és una història que supera els vuit segles i és molt important que ho sapiguem, que ho expliquem i preservem perquè la gent, coneixent les coses, coneix millor l’ànima i la història del lloc i del país”. Sobre el suport de la Diputació de Tarragona al projecte de remodelació assegura que amb l’ajuda econòmica s’ha pogut garantir unes millors condicions per al museu que l’Ajuntament de Vimbodí per si sol no podria afrontar.\nÀUDIO: Josep Poblet destaca la història de Vimbodí i Poblet\nAl seu temps, l’alcalde del municipi, Joan Güell, ha fet balanç de la feina transversal que s’han fet per donar sentit al lema “Vimbodí i Poblet, vila vidriera de Catalunya”, un segell que Güell desitja que tot el poble es cregui.\nÀUDIO: Joan Güell valora l’aposta de Vimbodí com a vila vidriera\nLa remodelació del museu ha estat la més important des de la seva obertura i ha suposat una inversió d’uns 90.000 euros. L’actuació ha millorat la planta baixa de l’edifici on ara la recepció és més àmplia i moderna. També s’ha habilitat un petit magatzem de la botiga i s’han construït uns lavabos nous. Una de les grans apostes del projecte ha estat la substitució de l’antic forn de gas per un d’elèctric de fusió. També s’ha reordenat la zona de demostracions i el magatzem del taller. Amb la renovació de l’equipament, Vimbodí també obre la porta a vidriers d’arreu que vulguin llogar l’espai per treballar-hi.\nInauguració del Museu i Forn del Vidre (Imatge: Pep Morató)\nArticle anteriorDesenes d’infants descobreixen l’univers amb contes dins d’un planetari al MVR\nArticle següentInformatiu Cap de Setmana del 14 i 15 de juliol del 2018


Canal Blau TV: L’alumnat de Vilanova posa a prova la seva capacitat emprenedora ~ Emprendre a l'escola\nCanal Blau TV: L’alumnat de Vilanova posa a prova la seva capacitat emprenedora\nA Canal Blau TV també s'han fet resó del Mercat de Joves Emprenedors :)\nL’alumnat de 5è i 6è de primària d’una desena d’escoles vilanovines han posat avui a la venda els productes que han anat elaborant al llarg del curs dins el projecte cultura emprenedora a primària. El projecte és una experiència enriquidora que permet treballar i desenvolupar valors i competències pròpies del món de l’emprenedoria com la creativitat, la presa de decisions, la motivació, la responsabilitat i la comunicació.\nEl Mercat de Joves Emprenedors d’avui, doncs, ha estat la darrera fase d’aquest projecte. Durant la jornada també s’han entregat els premis de dibuix que promociona la companyia Mon-Bus en el marc d’aquest mercat. El dibuix guanyador ha quedat plasmat en un dels autobusos de la companyia. El primer premi se l’ha emportat Martin Alonso, alumne de l’escola Sant Bonaventura.\nCategories: Mercat de joves emprenedors, Televisió


Reduccions de jornada [Professors de Secundària (aspepc·sps)]\nPer cura de fill menor de 23 anys afectat per malaltia greu\nAl model de sol·licitud s'indica la documentació que cal adjuntar en cada cas.\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona. Cal adjuntar fotocòpia compulsada del llibre de família o document equivalent. S'ha de demanar amb 15 dies d'antelació a la data d'inici de la reducció.\n- En el cas que el beneficiari hagi gaudit de la reducció de jornada de manera compactada i posteriorment no es reincorpori al lloc de treball haurà de reintegrar la quantitat corresponent que se li hagi avançat pel fet de gaudir de la compactació de jornada. Aquest reintegrament podrà ser en el moment de la reincorporació posterior (segons els percentatges i terminis del requadre precedent) o bé mitjançant una carta de pagament.\nLa no reincorporació immediatament posterior a la compactació es pot donar en els següents supòsits:\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona, amb 15 dies d'antelació a la data d'inici de la reducció, adjuntant la fotocòpia compulsada del llibre de família o document equivalent.\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona. Cal adjuntar:\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona. Cal adjuntar fotocòpia compulsada del llibre de família o document equivalent o certificat del Registre Civil i certificat mèdic on consti la durada prevista de l'ingrés hospitalari i la necessitat de cura directa, contínua i permanent del menor.\nDurada: El temps necessari per tenir cura d'un fill menor de 23 anys durant l'hospitalització i el tractament directe i continuat del menor afectat de càncer o per qualsevol altra malaltia greu de llarga durada que impliqui la necessitat de tenir-ne cura de manera directa, contínua i permanent.\nLa reducció de jornada s'autoritzarà fins a final de curs i caldrà acreditar la necessitat de continuar en aquesta situació en un període inicial d'un mes i prorrogable per períodes de dos mesos presentant al Registre dels Serveis Territorials o Consorci d'Educació declaració del facultatiu corresponent del Servei Públic de Salut o òrgan administratiu sanitari de la Comunitat Autònoma corresponent. S'haurà de sol·licitar la reducció de jornada per cada curs escolar. En qualsevol cas, la reducció de jornada finalitzarà quan acabi el fet causant que ha originat l'esmentada reducció.\nLegislació: Estatut Bàsic de l'Empleat Públic (EBEP), article 49e. Estatut dels Treballadors (ET), article 37, apartat 5. Ley General de la Seguridad Social, es modifica l'art. 38, apartat 1.c). Ley General de la Seguridad Social, s'afegeix al títol II, el capítol IV.\nMalgrat la normativa és clara, el Departament manté les dues hores de reducció com a complementàries.\nA la reunió virtual de 2 de juliol de 2020, el Departament va acceptar que en contrapartida a l'incompliment de la reducció de 2 hores lectives, la reducció de 2 complementàries presencials al centre no comporti tasques afegides: “La part sindical de manera unànime considera que és una nova retallada i demana que si més no es modifiqui el redactat i siguin realment dues hores complementàries de l'horari fix i sense feina afegida. El Departament accepta el canvi” (el professorat més gran de 55 anys acollit a la reducció, hauria de fer 22 hores de permanència al centre), però no modifica el redactat que figura a la Intranet del DdE.\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona, amb 15 dies d'antelació. Cal adjuntar la fotocòpia compulsada del llibre de família o certificat del Registre Civil o certificat d'empadronament on quedi constància de la guarda legal, certificat mèdic oficial que indiqui el grau de disminució i document acreditatiu que la persona causant no desenvolupa cap activitat retribuïda.\nObservacions: La reducció de jornada es pot demanar sempre que es tingui la guarda legal de la persona discapacitada. La persona no ha de desenvolupar cap activitat retribuïda. Cada familiar amb disminució dóna dret a una única reducció de jornada, la suspensió de la qual s'entendrà, per norma general, com a renúncia a reprendre-la en un futur pel mateix familiar.\nLa reducció de jornada s'autoritzarà per cursos escolars (fins a 31 d'agost). Durant el curs, no es podrà canviar de la reducció de la jornada d'un terç a la reducció de la jornada de la meitat, o a l'inrevés. Estant en reducció de jornada no es pot autoritzar la compatibilitat, i si se'n té una d'autoritzada prèviament, aquesta resta suspesa d'ofici. Un cop concedida la reducció de jornada, si s'obté una destinació en un centre diferent, mitjançant el procediment d'adjudicacions d'estiu, s'ha d'informar al Servei Territorial/Consorci d'Educació de Barcelona, mitjançant sol·licitud presentada per registre, de la continuïtat de la reducció de jornada pel curs següent i s'ha d'aportar el vistiplau de la direcció del nou centre de destinació.\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona, amb 15 dies d'antelació. Cal aportar: fotocòpia compulsada del llibre de família o certificat del Registre Civil o certificat d'empadronament de l'ajuntament. Certificat mèdic oficial que indiqui el grau de disminució. Declaració segons la qual el familiar té un grau de dependència que li impedeix tenir autonomia, o que requereix dedicació o atenció especial.\nObservacions: La reducció es concedeix per incapacitat física d'un familiar fins al segon grau de consanguinitat o afinitat, i ha de tenir una incapacitat o disminució igual o superior al 65%, o amb un grau de dependència que li impedeixi de ser autònom, o que requereixi atenció especial. Cada familiar amb disminució dóna dret a una única reducció de jornada, la suspensió de la qual s'entendrà, per norma general, com a renúncia a reprendre-la en un futur pel mateix familiar.\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona amb 15 dies d'antelació. Cal adjuntar la següent documentació:\nObservacions: La pot demanar el personal funcionari de carrera i els interins. Només es concedeix quan el sol·licitant té un nomenament a jornada sencera. S'ha de comunicar a l'òrgan que ha autoritzat el permís, en el moment que s'acabi el fet causant que l'ha originat, per tal de donar per finalitzat el permís de reducció.\nLegislació: Estatut Bàsic de l'Empleat Públic [EBEP], art. 48i.\nRetribucions: el 80% amb una reducció d'1/3; el 60% amb una reducció d'1/2 jornada.\nLegislació: Estatut Bàsic de l'Empleat Públic (EBEP), article 49f. RESOLUCIÓ ENS/559/2016, d'1 de març, de modificació de la Resolució ENS/1031/2014, de 8 de maig, sobre el procediment de reducció de jornada per al personal funcionari docent.\nSol·licitud: als Serveis Territorials o al Consorci d'Educació de Barcelona abans del 31 de maig anterior a l'inici del curs pel qual es demana.\nLegislació: Resolució ENS/1031/2014, de 8 de maig, punt 2. DECRET 223/2002, de 23 de juliol, pel qual es regula la reducció de jornada per interès particular del personal docent d'ensenyament públic no universitari de la Generalitat de Catalunya.\nDarrera modificació: 27/01/2022 11:55


Reagrupament: La declaració unilateral d'independència és l'únic full de ruta vàlid.\nLa declaració unilateral d'independència és l'únic full de ruta vàlid.\nLa sobirania de Catalunya no s'ha de declarar, s'ha d'exercir.\nLa Comunitat Autònoma de Catalunya no té sobirania nacional. El Tribunal Constitucional Espanyol deixa sense efecte la Declaració de Sobirania aprovada pel Parlament de Catalunya amb l'argument que l'única sobirania nacional és l'espanyola.\nAixò no només era previsible, si no que és jurídicament impecable en el context espanyol.\nUna comunitat autònoma no és cap nació, i per tant no té sobirania. El procés d'independència de Catalunya no pot seguir per aquest camí. No es pot declarar la sobirania nacional essent una comunitat autònoma , no es pot organitzar una consulta a Catalunya sobre la seva independència dins l'ordenament jurídic espanyol, ni tan sols sobre la possibilitat d'un suposat estat espanyol federal.\nLa sobirania de Catalunya no s'ha de declarar, s'ha d'exercir . Catalunya tindrà sobirania quan vulgui ser un estat independent. Fins que no arribi aquest moment, els únics que suspenem la sobirania nacional catalana som els propis catalans al no voler exercir-la .\nDes dels seus inicis Reagrupament va manifestar que la declaració unilateral d'independència és l'únic full de ruta vàlid . Per poder consultar al poble de Catalunya primer cal dotar-nos d'un sistema jurídic nou que ho permeti.\nEntenem que amb aquesta sentència s'ha d'acabar la política de cremar etapes . Ha quedat clara la negativa espanyola i és clara la majoria parlamentària.\nHa arribat el moment de la declaració unilateral d'independència per tal de dotar-nos d'un nou ordenament jurídic democràtic que permeti l'exercici del dret a decidir.


Web oficial del Villarreal CF - El Villarreal ja té equip per al torneig eLaLiga\nEl Villarreal ja té equip per al torneig eLaLiga\nEl club ‘groguet’ ha presentat als seus jugadors i tècnic per al campionat virtual\nEl Villarreal CF ha presentat en la gespa de l'Estadi de la Ceràmica al seu equip per a participar en la competició eLaLiga Santander. Aquest torneig és la competició oficial espanyola de FIFA 20, oferida gràcies a la col·laboració entre LaLiga i Electronic Arts (EA). Després dels èxits collits en anteriors edicions, torna en el seu tercer any consecutiu amb més emoció, més espectacle, més entreteniment.\nEl Submarí, a través de Magma ESports (projecte esportiu de jocs electrònics que treballa en la formació i professionalització de jugadors), ha comptat amb la cessió dels jugadors de QLASH Spain per a disputar la competició. D'aquesta manera, l'equip groc estarà representat per Rafael Riobó i Óscar Martín com a jugadors i per Rubén Ripoll com a entrenador i mánager de l'equip. Riobó, més conegut com Ralfitita, és un dels millors jugadors de FIFA a nivell nacional. A més, exerceix la professió de bomber, la que comparteix amb la seua passió pels videojocs. Al desembre de 2019 es va proclamar campió del Circuit Drac de FIFA d'IÓ Esports, així ho va viure el propi Riobó: “Enguany em veig bastant fort, al desembre vaig ser campió d'un famós torneig i ara només queda mantindre aquest nivell durant el campionat. El problema és que hi ha molt bons jugadors i la majoria de partits es decideixen per detalls o distraccions”.\nAl seu costat tindrà a Óscar Martín, també conegut sota el nom de Klose, és un altre dels millors jugadors nacionals de FIFA i representarà al Villarreal CF en el torneig eLaLiga Santander. Martín que ha guanyat grans campionats i classificacions a esdeveniments internacionals com el FIFA Interactive World Cup en el qual t'enfrontes als millors de tot el món, forma al costat de Riobó una de les millors parelles del torneig. En el seu dia a dia exerceix la professió de militar, la qual combina amb les hores que dedica a millorar el seu joc en FIFA. Martín té clar que el seu objectiu no és un altre que emportar-se el campionat a casa: “Si no aconseguisc un bon resultat per a mi seria un fracàs. Pel que ho donaré tot junt al meu company Rafa i estic segur que aconseguirem grans èxits junts”.\nLes regnes de l'equip les portarà Rubén Ripoll, també conegut per Kensuke quan era jugador, el qual exercirà d'entrenador de l'equip ‘groguet’. Ripoll compta amb una gran experiència en el món del FIFA i en els últims anys s'ha consolidat com un referent en el panorama nacional. Els seus coneixements i habilitats després de la pantalla li fan ser l'entrenador perfecte per a guiar a l'equip del Villarreal CF. El mateix Ripoll s'ha pronunciat sobre aquest tema: “La meua funció es basa a intentar corregir errors, donar el meu consell en els aspectes que han de millorar i també exercir de suport moral”.\nDes de gener de 2020 i fins a maig del mateix any, eLaLiga Santander posarà a prova als jugadors professionals d'Espanya, però també als aspirants. En joc, una prize pool de 100.000 euros i una suculenta quantitat de FIFA Global Sèries Points de cara al circuit professional. La gran final presencial de la competició oficial EA SPORTS™ FIFA 20 Global Sèries a Espanya serà el 9 de maig a Madrid, un espectacular esdeveniment en el qual els clubs finalistes es veuran les cares per a lluitar pels últims punts de classificació i convertir-se en el campió d'aquesta tercera temporada.


Històries de consum\nArantxa Alías y Laura García\nAntropologia i sociologia |Salut\nVIHDES, Històries de consum, és un recull d’històries de vida colpidores sobre l’experiència amb les drogues i la convivència amb el VIH. Nou històries en primera persona que han tingut la fortalesa de compartir amb nosaltres, tot i haver estat en silenci durant molt temps.\nArantxa Alías, terapeuta ocupacional especialitzada en Rehabilitació Psicosocial en Salut Mental i en Drogodependències. Ha treballat a la Unitat d’Ingrés Psiquiàtric Infantojuvenil. Actualment, i des de fa cinc anys, treballa en un servei de rehabilitació comunitària i en un servei d’inserció laboral de salut mental.\nLaura García, educadora social especialitzada en Criminologia i Execució Penal i en Drogodependències. Ha treballat amb infants i adolescents en l’àmbit del lleure i, també, dins l’aula com a figura de suport amb infants amb necessitats especials. Ha col•laborat en centres penitenciaris d’adults i ha treballat com a educadora social en centres educatius de justícia. Actualment treballa com a tècnica de prevenció de drogodependències.


Diu que el PP s’ha de conjurar amb les altres dretes per “desarticular el cop a Catalunya\n2 min. Madrid 19/01/2019 14:01\nJosé María Aznar ha tornat aquest dissabte al PP per la porta gran, després d’anys d’ostracisme –els de Mariano Rajoy–. L’expresident del partit ha participat en la convenció nacional que se celebra a Madrid, en la qual ha estat rebut amb un llarg aplaudiment, i ha avalat les tesis de l’actual líder de la formació conservadora, Pablo Casado, d’acostament a Vox i recuperació de les essències, amb un gir a la dreta que ahir va criticar l’ànima moderada del partit, representada per Alberto Núñez Feijóo i pel mateix Rajoy, tot i que de manera subtil.\nL’expresident espanyol ha lloat la figura de l’actual líder de la formació, a qui veu “un líder com una casa” i, parafrasejant Manuel Fraga quan li va passar el testimoni a ell mateix, ha volgut donar-li autonomia: “Ni tuteles ni 'tuties'”. Molt lluny dels missatges tebis de la primera jornada de la convenció, quan Casado va rebre estirades d’orelles.\nAznar ha fet una defensa del seu projecte d’integració de la dreta sota el paraigua del PP i ha demanat “no renunciar a la pluralitat” i “obrir encara més les portes d’aquesta casa” perquè s’hi puguin sentir còmodes els que han marxat a Vox i a Ciutadans, en la línia estratègica marcada per Casado i que ha escorat la formació a la dreta.\nAznar també ha fet una lloança de la vigència de la Constitució, i ha demanat respondre al “desafiament existencial” que té “a sobre de la taula” Espanya, en referència al Procés. Per combatre’l, Aznar ha demanat el vot per al PP de manera oberta, perquè no volia “deixar res obert a la interpretació”, després que en els últims anys se l’hagi situat allunyat de la formació i pròxim al projecte d’Albert Rivera.\nEn aquest sentit, Aznar ha burxat en les aliances de Pedro Sánchez amb els independentistes, i ha preguntat “quant de temps cal esperar” per acabar amb “el cop d’Estat a Catalunya” i per desfer aquesta entesa, que per a ell suposa “degradar la política” i suposa “trair la democràcia” i és un “insult als espanyols”. Per això, ha dit, Sánchez ha de ser “destituït pels espanyols a les urnes”. En aquest punt, Aznar ha avalat l’acostament a Vox, perquè ha assegurat que tot i que el PP és “necessari” per fer fora Sánchez, no ho pot fer “sol”, com demostra, segons ell, el pacte de govern andalús entre el PP, Cs i la ultradreta.


Intercanvi de retrets per la incompareixença de Sánchez, Illa i Iglesias a la comissió d'investigació de residències\nPicabaralla al parlament per la incompareixença de Sánchez, Illa i Iglesias a la comissió d’investigació de residències\nActualització: 23.11.2020 - 12:47\nLa incompareixença del president del govern espanyol, Pedro Sánchez, i dels ministres espanyols Salvador Illa i Pablo Iglesias a la comissió d’investigació sobre residències del parlament ha derivat en una picabaralla entre partits. Ciutadans, PSC-Units i comuns han lamentat que s’hagi perdut el temps i que no s’hagin citat primer els responsables de la Generalitat. El president de la comissió, el diputat de la CUP Vidal Aragonès, ha dit que hi ha un acord per a citar els consellers Chakir El Homrani i Alba Vergés el 7 de desembre. ERC ha dit que les absències d’avui eren un “menyspreu” al parlament i JxCat ha dit que amb la picabaralla política no es fa cap favor als ciutadans.\nEl president de la comissió d’investigació ha dit que, segons el dictamen del consell d’estat, la compareixença de membres del govern espanyol al parlament no és obligatòria, però ha afegit que això no vol dir que no es pugui fer. Després de constatar la incompareixença de Sánchez, Illa i Iglesias, Vidal Aragonès ha dit que demanaria als serveis de la cambra que els tornessin a citar i que si tampoc no compareixen, traslladarà aquest fet a la mesa del parlament perquè ho pugui comunicar a la fiscalia.\nEl president del Govern de l'Estat @sanchezcastejon no ha comparegut davant la Comissió d'Investigació del @parlamentcat sobre la Gestió de les Residències per a Gent Gran. El seu president, @VidalAragones, anuncia que tornarà a citar-lo com a testimoni pic.twitter.com/ZS2JqMMjGO\n— Parlament de Catalunya (@parlamentcat) November 23, 2020\nEl diputat d’ERC Jordi Albert ha manifestat que la incompareixença de Pedro Sánchez evidencia un “complet menyspreu” cap al parlament i cap a la ciutadania i ha confiat que rectifiqui en la nova citació que se li farà. A més, ha destacat que Sánchez “no s’ha ni dignat” a notificar al parlament que no vindria a diferència dels ministres Illa i Iglesias, que sí que ho han fet.\nPer la seva banda, la diputada dels comuns Marta Ribas ha recordat que no és cap novetat que els membres del govern espanyol no compareguin al parlament en considerar que la fiscalització de l’executiu espanyol només es fa des del congrés espanyol. Segons Ribas, entén que sigui una qüestió discutible quan es tracta de competències del govern espanyol, però ha remarcat que en aquest cas les competències en residències són de la Generalitat. De tota manera, la diputada ha criticat la “sessió perduda” i que hi hagi grups que busquin un “titular de confrontació”. Així mateix, també ha lamentat que Homrani i Vergés encara no hagi anat a donar explicacions a la comissió d’investigació.\nEn la mateixa línia el diputat del PSC-Units Raúl Moreno ha criticat la “pèrdua de temps que suposa la comissió” i ha justificat la incompareixença del president i dels ministres. “Si haguessin d’anar a tots els parlaments autonòmics, no donarien l’abast”, ha afegit. Segons Moreno, és una “vergonya” que la comissió d’investigació hagi quedat en “un no res” i ha remarcat que encara no ha comparegut cap responsable del govern en residències de gent gran.\nPer la seva banda, el diputat de JxCat Josep Maria Forné ha avisat als grups parlamentaris que amb picabaralles no es fa cap favor a la ciutadania tenint en compte que les residències de gent gran són un tema que afecta molta gent. “No fem cap favor a la ciutadania estirant-nos els cabells”, ha conclòs. Segons Forné, les competències en residències són exclusives de la Generalitat, però en l’estat d’alarma de la primera onada hi va haver moments en què part de la gestió i la compra de material depenia de l’estat. I amb aquests arguments ha justificat la petició de compareixença de membres del govern espanyol.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Gratiskes Entrada:\nTonyResort...Habitacions per nit per només181 EUR Més zones a Trakai\nEssent una localització molt desitjada, Gratiskes és el lloc on anar quan es va a Trakai. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Gratiskes té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Trakai. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Gratiskes i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Gratiskes, Trakai\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, TonyResort és una elecció...\nTots els hotels de Trakai\nHotels a Gratiskes: TonyResort


crònica – filsdelament\n5 de Juliol de 2016 19 de Juliol de 2016 Deixa un comentari crònica\nQuan sentir es fa impossible\n(escrit per explicar la nostra experiència als Castellers de Sants i a la Colla Jove de Tarragona, que van donar diners per a la 1a estada a Katsikas. Clara, Adrià i servidora. Del 23 de juny a l’1 de juliol de 2016)\nLa nostra experiència al camp de Katsikas és tan difícil d’explicar, possiblement, com intentar fer entendre què se sent descarregant un gamma extra a algú que mai ha fet castells. Em sembla just, però, provar de fer-ho, per tot el suport econòmic que vau donar a la gent refugiada a través nostre.\nVam arribar al poble de Katsikas el 24 de juny al matí. Després de recuperar la son, els voluntaris de la casa on vam estar-nos ens van convidar a dinar: una taula de 10 persones, totes devorant els espaguetis i amb la norma de no parlar del camp fora d’horari. Després n’entendríem el perquè, però en aquell moment les preguntes ens bullien a la boca.\nAmb el cotxe llogat, vam recórrer els dos km que separen el poble del camp. Després d’uns metres per un camí secundari, la visió d’un antic angar militar reconvertit en magatzem, dels barracons de l’exèrcit grec i de les haimes més properes ens van semblar d’una realitat aliena a Europa: militars? un descampat al sol sense cap protecció? tendes fent de casa? Això aquí no passa, ja ho tenim superat; nosaltres som civilitzats… Només baixar del cotxe, els nens que jugaven a la font ens van rebre amb el típic ‘my friend!’ que deia el documental, fins i tot algun se’ns abraçava a les cames i ens somreia perquè hi intercanviéssim unes paraules. Una alegria que impactava als nostres estómacs encongits per la realitat que estàvem a punt de tocar amb els dits.\nLa primera tasca a fer va ser el repartiment del baby food –un preparat de plàtan amb cereals per als més petits–. Vam sortir amb un caixa de 25 gots i una llista amb els números de cada haima (sector A, haima 1: 1 nen 3 anys; 2 nenes, 4 i 5 anys; sector A, haima 2…). Parlar àrab va ser una porta oberta des del primer moment:\nمساء الخير, نأتي أطعمة الأطفال (Bona tarda, portem el baby food) –\nتحكي العربية؟؟ (?Parles àrab) –\nنعم, العربية الفصحى (Sí, àrab estàndard) –\nاه! وأين درستها؟ (?Oh! I on l’has après) –\nفي برشلونة، في مدرسة الرسمية للغات(A Barcelona, a l’EOI) –\nI un somriure mutu, d’iguals. Aquest seria el meu discurs predominant al llarg dels 8 dies, fins i tot l’Adrià i la Clara se’l van aprendre. Passejar entre les haimes fent el repartiment ens va donar la panoràmica d’on érem: un camp on s’estan (havia escrit acull, però seria irònic) 900 persones, de les quals 300 són nens; 200 haimes que s’alineen en passadissos i es divideixen en 4 sectors i per comunitats: una majoria de sirians –quasi tots musulmans–, un bon nombre de kurds de diversos països, una minoria de 230 iasidís, de l’Iraq, i 4 famílies perses, d’Afganistan.\nA les haimes hi tenen els llits i un espai amb coixins per seure-hi; molts s’han fet un avancer exterior on s’alliberen de la xafogor interior (la temperatura diürna supera els 35ºC). Són les 7, d’aquí dues hores es trenca el Ramadà i algunes dones cuinen: unes tenen fogonets de gas, d’altres han desballestat una cadira metàl·lica vella i hi posen fusta encesa a sota, n’hi ha que fan foc en un cubell. Molts d’altres ja no tenen diners per comprar menjar (o els guarden pel camí que encara no se sap quan i on acabarà) i esperen pacientment el repartiment diari.\nAcabem la ronda i tornem al magatzem. Un cop allà, és a punt de començar el repartiment de menjar i les nenes fan cua amb escàndol, tenen les caixes apilades en fila al costat de la filera dels homes. El Lluís (que tothom anomena patato) és un solsoní que lidera el repartiment sense perdre mai el sentit de l’humor. A dins, 5 persones a cada banda d’una taula llarga tenen assignada la seva tasca i comencen quan els de la porta els diuen el nombre de racions a servir en funció de les targetes que cada haima té assignades: omplir gots d’amanida, comptar melmelades, triar pans, posar ous en bosses. La cosa s’allarga més d’una hora. Abans, l’exèrcit també ha fet el seu, amb un menjar mal cuinat i que moltes famílies no volen perquè sembla per a animals. Uns que es preocupen més de mantenir els diners que vénen d’Europa que de donar-los una vida útil.\nTornem al poble un cop acabat el repartiment, quan les famílies del camp són totes a les haimes per fer el primer àpat un dia més. El punt de trobada és el bar de Maria, una dona grega que ha après a servir tapes gràcies a la presència massiva de voluntaris espanyols i catalans. A més, italians, un alemany, suïssos, una belga: el grup és divers i les ganes de desconnectar de l’activitat de tot el dia es noten en les converses. Tornem a casa amb mal de cap i un cansament descomunal –només amb una tarda ja hem tingut temps de deshidratar-nos i insolar-nos per la falta de costum–.\nL’endemà ens llevem amb el cap posat el meeting matinal, on s’assignen les tasques del dia a qui no en té: vigilar la porta del magatzem, servir el menjar, ordenar la roba de donacions, fer la canalització de l’aigua. Els 7 dies d’estada al camp els dediquem principalment a aquestes feines: som voluntaris de curta durada i seria contraproduent involucrar-nos en projectes llargs. Les mans són útils a tot arreu i hem vingut a posar-les on faci falta. En el meu cas, la sort de saber àrab em va portar a treballar als hospitals, fent l’acompanyament de les persones que hi ingressaven i dels familiars que els visitaven. Problemes com una pedra al ronyó, un part, una desnutrició o un atac de cor amb necessitat d’intervenció poden tornar-se una angoixa si els vius sense entendre què et diuen els metges, sense que els puguis dir què et passa, què no entens, qui t’agradaria que et vingués a veure, quan sortiràs, sense saber si tot va bé.\nEl pas dels dies ens va portar a conèixer moltes vides que fugen de la por dels assalts d’EI, que han viscut el terror de nits de bombardejos a la cuina de casa, esperant si el sostre els caurà al sobre; gent que intenta deixar enrere el trauma de veure casa seva feta miques. Quan pots parlar en la seva llengua amb tots ells, et miren als ulls i mentre parlen hi veus l’empremta inesborrable d’haver vist morir un amic, la buidor insondable d’haver perdut un fill a la guerra, l’estrip d’haver estat un any a la presó per escriure contra el règim.\nTornem amb les maletes buides de les 50 cremes solars, els 500 ventalls i els 50 llibres en àrab que vam comprar amb les vostres donacions, però plenes d’una barreja de sensacions que col·lisionen i que ens caldrà pair: una Europa estancada i que gira l’esquena al drama per una por a persones que et diuen que mai marxarien del seu país si no fos que els l’han destruït; unes mirades que neden entre la desesperació i un instint d’esperança per no fallar als fills a qui volen donar un futur; una vivacitat esclatant dels nens, contents amb cada gest d’afecte; unes vivències que ens congelen i que som incapaços de sentir a flor de pell; un conjunt de gent que cada dia rema per donar un petit sentit a la vida al camp, que es baralla amb l’exèrcit i les grans ONGs perquè destinin més recursos a canviar el que és a les seves mans; i un sentiment d’impotència, de ser un granet de sorra enmig dels 5 milions de refugiats atrapats a les fronteres europees, que es fusiona amb la satisfacció per tot allò minúscul que hem fet i tot allò immens que hem rebut a canvi.


Una voluntària ensenya una nena a llegir\nCoincidint amb el començament del nou curs escolar, l'entitat anima a participar en aquesta iniciativa que acompanya alumnes de primària per millorar la seva comprensió lectora.\nLa Fundació Jaume Bofill duu a terme el programa 'LECXIT-Lectura per a l'èxit educatiu' des del curs 2011-2012. El motiu que l'impulsa a fer-ho és el fet que la baixa competència lectora posa en perill l’èxit escolar, les possibilitats d’aprenentatge al llarg de la vida i la igualtat d’oportunitats.\nLes persones que fan de voluntàries en aquest programa ajuden un infant a aprendre a llegir i el motiven ja no només a l'exercici de la lectura, sinó també a creure en les seves capacitats. Actualment hi ha a tot Catalunya més de 200 punts LECXIT.\nPer poder participar-hi com a voluntari o voluntària no s'ha de tenir cap formació específica, només cal saber llegir correctament en català i disposar d'una hora lliure a la setmana. Està disponible el material 'Tu també pots fer molt per la lectura' que aporta coneixements i recursos per desenvolupar aquesta tasca.\nSi vols tenir més informació sobre el programa, conèixer les escoles en què es duu a terme i els horaris en què es fa, o bé inscriure-t'hi, consulta el web de LECXIT.\nvoluntariat lingüístic, Llengua i literatura, educació, infància i joventut i família, lectura, LECXIT, fundació Jaume Bofill, crida de voluntariat


“El Brot” de Pep Puig, guanya el premi DO Catalunya al Zoom d’Igualada\nD’esquerra a dreta, Rosa Vàrias, Carme Miró, Pep Puig i August García. Tres lectors i el director de la sèrie amb el guardó\n02/12/2019 - 14:47h\nProduït per la l’Odissea i Penedès TV són 10 capítols creats amb motiu dels 25 anys de la llibreria que es poden veure a la carta\nLa 17a edició del Zoom Festival, el Festival Internacional de Continguts Audiovisuals de Catalunyava va celebrar aquest dissabte la gala i l’acte de lliurement dels Premis Zoom que es va fer al Teatre Municipal Ateneu d’Igualada. Una gala on es van repartir un total de 13 guardons que van recollir algunes de les produccions més populars de les graelles televisives del país, però també amb una forta presència internacional entre els programes i les pel·lícules premiades.\nFinalment, el programa El brot, 25 passejades literàries breus, de Pep Puig, produïda per Penedès Televisió i la llibreria L’Odissea va obtenir el premi DO Catalunya al Millor Format de Televisió català.\nEl premi era per votació popular i Puig ha expressat la seva “sorpresa” davant la consecució d’un premi que reconeix la tasca i el talent local. “Per mi ja va ser una sorpresa majúscula accedir a la final i ara amb el premi ho ha estat més”, diu Puig.\nEl brot, 25 passejades literàries breus és una sèrie de 10 capítols, de 15 minuts de durada cada un, produït per la llibreria l’Odissea i emès per Penedès TV, en ocasió del 25 aniversari de la llibreria l’Odissea. Un programa coral, de caràcter literari, en el que hi van participar 25 lectores i lectors que han llegit 25 relats (un per cada any de celebració de la llibreria) d’autors clàssics i contemporanis (Cortazar, Kafka, Poe, Calders, Rodoreda, Monzó, Bernhard, Txékhov, Calvino…). Cada un dels relats va ser il·lustrat per 5 il·lustradores i il·lustradors del Penedès. A banda del programa televisiu, El brot també va donar com a resultat un llibre amb el mateix títol dissenyat pels alumnes de l’Escola Municipal d’Art Arsenal, on hi han quedat recollits els 25 relats il·lustrats.\nEl Brot competia amb programes amb major pressupost com els de TV3 (APM, Katalonsky i Quan arribin els marcians) i un de betevé (Oh my goig)\nEls capítols es poden veure a la carta a través de la web de Penedès TV i de cara a un futur no massa llunyà es vol aplicar la mateixa idea de la sèrie amb instituts de Vilafranca per tal de promocionar la literatura entre aquest col·lectiu.


Citroen jumper L1H1 de lloguer per a parella i nens\nCitroen jumper L1H1 parella i nen\nSentir-se part de la natura i oblidar-se de tot\nEs pot viatjar sol, en parella, en família o amb amics, però l'important sempre, és viatjar. Els que tenen aquest esperit viatger saben que estar en ruta no és una opció, és una necessitat i mentre quedi temps lliure, sempre hi haurà un nou lloc per visitar.\nLa demanda de viatges camper està creixent ràpidament i el lloguer de furgos amb totes les prestacions s'està tornant l'alternativa ideal per a les vacances de molts. Això és degut a que la majoria s'està adonant que la vida sense presses i sense límits és la millor manera d'evadir-se i gaudir de la natura i que en un món en el qual cada vegada és més difícil planificar, improvisar és molt més divertit.\nCom sabem que són molts els que somien amb el seu moment camper, a Cultura Camper tenim diverses opcions de lloguer de furgonetes adaptades a tots els tipus de viatgers.\nPer a aquells als quals li agrada viatjar en parella o fins i tot, per a aquells atrevits que no tenen problemes per viatjar i descobrir el món sols, tenim preparada aquesta furgoneta de mida petita en lloguer.\nLa Van incorpora gairebé totes les comoditats d'una gran volum. Gràcies a l'optimització dels espais i a la feina del nostre equip hem aconseguit convertir una petita furgoneta, en una casa rodant a la qual no li falta cap detall.\nEn aquesta sensacional camper poden viatjar 3 persones i dormir dos adults i un nen. Té instal·lada una dutxa exterior i interior portàtil amb aigua calenta. L'opció exterior és perfecta per als mesos d'estiu.\nConsulta les nostres tarifes de lloguer i informa't de totes les novetats del món camper al nostre web.\nAigüera i dos focs interiors\nDutxa interior i exterior\nDipòsit aigües netes 90L\nDipòsit aigües brutes 45L


El curandero de YouTube Jim Humble està emmalaltint les persones bevent la seva solució mineral Miracle, que és lleixiu - Social Media | Maig 2021\nFinalment, YouTube descobreix que beure lleixiu no és una cura 'miraculosa'\nYouTube no té la millor reputació quan es tracta d'informació fiable. De fet, a causa de com l’algorisme de YouTube premia la participació per la qualitat, el sistema és propens a recomanar teories de conspiració i falses directes molt més sovint del que hauria de fer. Com que la major part de la moderació de YouTube està automatitzada, les notícies falses i els canvis de tendència solen escorcollar-se entre les esquerdes, arribant a la gent més propensa a creure-ho.\nUn exemple recent de desinformació viral desapareguda és la 'Solució mineral miraculosa', un tònic químic promogut per sanador i autoproclamat 'bisbe espacial' Jim Humble. Segons ell, aquest medicament pot curar una gran varietat de dolències, incloent molèsties dentals, infeccions i fins i tot trastorns del desenvolupament com l’autisme. Però no us equivoqueu, Miracle Mineral Solution no fa res d’aquest tipus. Es tracta d'un producte químic completament diferent, verinós si s'empassa: el lleixiu.\nSi us ha sorprès que un huckster es pugui escapar del medicament basat en el blanqueig shilling a YouTube, estareu encantats de saber que la plataforma finalment està desgranant els seus productes de quack i que els agradi. Malgrat que els vídeos no siguin les regles de YouTube, no creureu l’esforç que va fer per convèncer finalment la plataforma perquè actuï sobre ells.\nQuè és la solució mineral miracle i per què és perillós?\nJim Humble ha estat un líder espiritual fantàstic des que va abandonar l'Església de Scientology el 1996. Després d'haver afirmat que 'va descobrir' la Solució Mineral Miracle (MMS) a Amèrica del Sud, va dirigir-se a YouTube per promoure els seus suposats usos.\nSegons Humble, la tònica pot 'matar la major part de la malaltia de la humanitat'. Ha estat especialment promoguda com a cura potencial dels Trastorns de l'Espectre de l'Autisme, que afecten milions de nord-americans, molts d'ells nens.\nMalauradament per als seus seguidors, el medicament que ha estat venent és en realitat blanqueig de clor, una substància química industrial usada per blanquejar la roba i sanejar les superfícies. Com la majoria de la gent sap, beure lleixiu és extremadament perillós, però molts dels seguidors de Humble han decidit ignorar aquest coneixement comú i beure’l de totes maneres!\nEl pitjor de tot, diversos pares que busquen “guarir” l’autisme del seu fill els han donat la solució mineral miracle, alguns arribant fins a donar-li enemics al fill amb la substància. No cal dir que aquesta substància química és molt destructiva per al teixit corporal.\nEl 2010, diverses persones van acabar a la sala d’emergències per consumir MMS, amb símptomes que pateixen la vida de la pressió arterial baixa, així com vòmits i deshidratació. Humble nega les acusacions per part seva, al·legant que el producte químic és segur per al consum humà, i 'allisa el cos' per poder curar-se.\ncàrrega de facebook 2018\nNo sé de vosaltres, però la visita a una sala d'emergència no em sona tot el que 'va curar'. Potser espera que els metges facin la seva feina per ell.\nQuè fa YouTube per aturar la difusió de la desinformació?\nUna de les coses més difícils sobre la desinformació a YouTube és el fet que la plataforma no fa res per reduir-la. Els motius són polifacètics, però l’empresa vol principalment evitar l’aparició de censura.\nTot i això, la plataforma té clars termes de servei que restringeixen el contingut que promou activitats perilloses o il·legals. Però aquestes normes no estan tan estrictament aplicades com haurien de ser.\ndiagnosticar i corregir automàticament els problemes de Windows usb\nL'empresa finalment va canviar la seva sintonia, però, després que Business Insider es posés en contacte amb ella mentre escrivia la seva exposició a MMS. S'han eliminat molts dels vídeos de Humble i els que ara no ho han desconnectat de l'algorisme de recomanació de YouTube. Segons YouTube, la plataforma no marca de forma proactiva el contingut, sinó que actuarà sobre els informes si en fan cas.\nTot i que es tracta d’un pas en la direcció correcta, YouTube té una gran feina per fer per tal de mantenir els usuaris segurs de forma adequada. Molts dels pares atrets pels vídeos d’Humble van ser conduïts allà després de veure vídeos sobre teoria de la conspiració mèdica. A causa de la naturalesa de l'algorisme de YouTube, sovint és un forat de conill que empeny els espectadors a un contingut més extrem i extrem.\nPer tal de moderar correctament la seva plataforma, YouTube haurà de confiar menys en les màquines i més en els éssers humans i carn per fer judicis sobre un contingut qüestionable que pugui fer mal a les persones. En cas contrari, podríem acabar veient més persones a l’hospital –o pitjor– en el futur.\npot un iPad obtenir un virus del correu electrònic?\nnotificacions molestes de Windows 10\nios 9 trucs i consells\npublicacions polítiques a fb


Tanzània - Ulisses Viatges - Agència de viatges a Igualada - Agencia de viajes en Igualada\nTanzània s'ha convertit a poc a poc en el suplement ideal per als safaris de Kenya, superant-la fins i tot en molts aspectes. Els trekkings pel Kilimanjaro, les blanques platges de Zanzíbar i la visita als millors parcs nacionals de la sabana africana són ja motiu suficient per visitar Tanzània.\nRuta 1: Tanzània i Zanzíbar (11 dies)\nExplora els mítics parcs nacionals de Tanzània, un dels millors destins del món per l’observació de la fauna i paisatges de l’Àfrica Oriental. Et proposem completar el viatge amb una estada a l’illa de Zanzibar i les aigües de l’Oceà Índic.\nPreu: Des de 2.950 €. Ruta i dies flexibles, a gust del viatger.\nRuta 2: Tanzània i Kilimanjaro (12 dies)\nRuta per fer els millors safaris al Cràter del Ngorongoro visitant els masai, la gorge d’Olduvai, els boiximans i ndatoga al llac Eyasi, el parc de Tarangire i del llac Manyara , combinat amb un mini trekking al Kilimanjaro fins al campament de Mandara.\nPreu: Des de 2.795€. Ruta y dies flexibles, a gust del viatger.\nRuta 3: Tanzània sud (12-13 dies)\nUs proposem descobrir la Tanzània més inexplorada: Dar Es Salaam, la sorprenent capital, el carismàtic parc de Ruaha, el fascinant parc de Mikumi, l’exhuberant muntanya d’Udzungwa, els paisatges verges de Selous i un safari fluvial pel riu Rufiji.\nRuta 4: Kènya i Tanzània (13 dies)\nPreu: Des de 2.990 €. Rutes i dies flexibles, a gust del viatger\nRuta 5: Kènya i Tanzània (16 dies)\nPreu: Des de 3.690€. Rutes i dies flexibles, a gust del viatger


Una delegació de la Direcció General de Boscos i de l'Oficina de les Nacions Unides de Turquia visita Catalunya - Món Sostenible\nDimecres, 15 de gener del 2014\nUna delegació de la Direcció General de Boscos i de l'Oficina de les Nacions Unides de Turquia visita Catalunya\nUna delegació de la Direcció General de Boscos i de l'Oficina de les Nacions Unides a Turquia està fent, aquesta setmana, un viatge al nostre país per tal de conèixer el funcionament i l'organització de l'administració forestal catalana i diferents tècniques de gestió i planificació forestal. En el marc d'aquesta visita, s'han reunit, avui, a la seu del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya (CTFC), a Solsona, amb el president de l'entitat i conseller del Departament d?Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural (DAAM), Josep Maria Pelegrí, per a conèixer diferents línies de treball del Centre en els aspectes d'interès per als visitants turcs.\nAixí, en la seva trobada amb la delegació turca, Pelegrí ha volgut destacar la semblança en la varietat de boscos dels dos països, el que fa que els problemes d'erosió i d'incendis que pateixen siguin similars. També ha ressaltat la bona sintonia entre administracions i organismes de recerca per a poder treballar conjuntament en buscar solucions en problemes comuns.\nLa visita, demanada des del govern turc, és la resposta als contactes que van tenir Josep Maria Pelegrí i el viceministre turc de Boscos i Aigua, Dr. Nurettin Akman, en la Setmana Forestal Mediterrània, l'any passat a Algèria. Des del govern turc, ja es coneixien els treballs que s'estan fent a Catalunya en temes d'hidrologia i gestió forestal, per col·laboracions amb anteriors projectes en els quals també hi participava el CTFC i el Centre de la Propietat Forestal.\nVal a dir també que, a més de visitar el CTFC, la delegació turca visitarà diferents zones forestals catalanes en què podrà conèixer experiències dutes a terme en zones molt plujoses i en zones de pluviometria mitjana, amb boscos mixtos i diferents obres hidrològiques i reforestacions.\nL'Oficia de les Nacions Unides de Turquia està duent a terme aquesta missió per a la millora de la capacitat d'execució de la Direcció General de Boscos, per a la gestió i planificació forestal sostenible i en temes d'hidrologia forestal, en col·laboració amb el Ministeri de Boscos i Obres Hidràuliques i amb el suport de l'Ambaixada Britànica.


Criteria ajorna la decisió sobre què fer a Saba a l’espera d’una oferta\nTant Saba com CriteriaCaixa estan en compàs d’espera\nCriteria ajorna la decisió sobre què fer a Saba a l’espera d’una oferta FRANCESC MELCION\nEl futur accionarial de Saba haurà de continuar esperant. El seu principal accionista, CriteriaCaixa, va ajornar ahir la seva decisió sobre si ven el seu 50,1% de les accions o compra el 40,9% restant i passa a tenir la totalitat del capital. El motiu per esperar és que, segons van explicar fonts coneixedores de les negociacions, els fons interessats en el grup especialitzat en la gestió d’aparcaments encara no han fet arribar una oferta tancada sobre la companyia, que està valorada en uns 1.400 milions d’euros. Arcus, especialitzat en infraestructures, hi estaria interessat.\nTant Saba com CriteriaCaixa estan en compàs d’espera. És per aquest fet que van decidir ajornar fins al 12 de juny la junta d’accionistes ordinària que s’havia de celebrar el 18 de maig. Es van donar un mes de marge que van considerar suficient per poder tancar una negociació que interessa als tres accionistes minoritaris de la companyia: KKR, ProA Capital i Torreal. Van ser ells els que van alimentar l’operació fent públic el seu interès a sortir de la companyia.\nAmb el nou horitzó obert i abundants recursos en caixa després d’haver venut un 10% de Gas Natural i el seu 21,5% d’Abertis, el hòlding inversor de la Fundació Bancària La Caixa es planteja quedar-se el 100% de la companyia. Però tot depèn del preu que ofereixin els possibles inversors interessats en Saba. Si és prou satisfactori per vendre, també desfarien seva posició i haurien de buscar altres objectius per rendibilitzar els diners.\nSaba, escindida d’Abertis el 2011, és una companyia que el 2016 va facturar 236 milions d’euros i en va guanyar 32. Originalment el seu objectiu era sortir a borsa, però per aconseguir-ho els seus accionistes consideraven que havia de créixer. Una de les operacions que va intentar tancar per fer-ho va ser l’adquisició d’Empark, valorada en 1.000 milions d’euros, que al final es va quedar Macquairie.\nEls dos directius que hi ha al capdavant són ben coneguts a l’òrbita de participades de La Caixa. El president és Salvador Alemany, fins divendres al capdavant d’Abertis. El conseller delegat és Josep Martínez Vilà, que també procedia del grup d’infraestructures.


Francesc Serés, escriptor recentment guardonat amb el Premi Proa 2020\nQuan va marxar de la Vall del Ser, a la Garrotxa, l'escriptor Francesc Serés (Saidí, 1972) es va adonar, a partir de les fotos del seu temps allà, que aquell entorn “tenia narrativa”. Aquesta va ser la llavor que ha fet créixer La casa del foc (Edicions Proa), novel·la recentment reconeguda amb el Premi Proa 2020, on Serés pretén explicar una època a través de la història d'una nena, la Mar, que està trencada i cal recuperar perquè és el futur. “La idea d'una nena que diuen que es perdrà i que hem de recuperar és el leitmotiv del llibre”, afirma Serés, premiat anteriorment també amb el Ciutat de Barcelona i el Nacional de Literatura. La narració, reconeix l'autor, tindrà una segona part en la qual ja hi està treballant.\nPregunta (P). Quina és la pregunta que no li han fet encara sobre la seva nova novel·la La casa del foc?\nResposta (R). La pregunta que no m'han fet, suposo que perquè hi ha un impacte en aquest llibre suficientment fort com per encara estar una mica sota l'onada de xoc, de la lectura... És si això té alguna possibilitat de continuar, perquè hi ha personatges que estan molt vius. I la resposta és sí, espero que continuem una segona part en la qual hi hagi almenys una protagonista molt marcada d'aquest mateix llibre.\nP. Si es tingués a vostè com a escriptor recentment premiat al davant, què es preguntaria?\nR. No m'interessaria tant el premi sinó la continuïtat del projecte, és a dir, cap a on va, d'on ha vingut, què ha escrit abans, com es relaciona aquest llibre amb tot el que ha fet abans, què n'espera del futur. Una mica, què vol aconseguir amb tot això: qui ets tu literàriament parlant, qui ets tu humanament no m'interessa tant perquè el que m'interessa és l'escriptor.\nP. Li han preguntat ja què té pensat fer amb la compensació econòmica del premi?\nR. No, no (riu). La compensació econòmica és una part molt interessant però que és més estratègica que pecuniària: encara que siguin 40.000 euros, no són nets, i jo aquí hi he dedicat moltíssimes hores... La part interessant és com la gent percep el prestigi a través del premi, a través dels diners, i com això compromet també un projecte editorial que amb Proa començàvem d'inici.\nP. A les entrevistes que li han fet, els periodistes es mostren preocupats per distingir ficció i realitat a La casa del foc.\nR. Per a un escriptor, que li preguntis sobre realitat i ficció és com si a un dentista li preguntes què passa amb les dents. Aquesta pregunta és enorme. No té raó de ser més enllà de per què a la gent li interessa tant aquesta relació entre realitat i ficció o entre mentida i veritat i fins a quin punt es barreja tot: mentida, realitat, ficció i el compromís que l'escriptor estableix amb uns fets. Penso que en aquest cas el que és més interessant és saber si això acaba explicant una època, l'acaba transformant, l'acaba fent recordable, si totes aquestes veritats tenen alguna part de relació amb les persones què hi surten.\n"A La casa del foc, puc explicar dilemes morals d'una manera que la realitat no em permet: aquest és el pacte amb la veritat."\nP. Perquè, clar, a la seva novel·la no és possible delimitar realitat i ficció.\nR. És una novel·la. Un pacte amb la realitat. I un pacte amb el lector. El lector intenta sempre esbrinar quina part hi ha de veritat, però clar, és que no estem parlant del mateix concepte de veritat. Això és una veritat imaginativa en la qual tot va encaixant en una altra dimensió. És a dir: funciona com a veritat a la novel·la? Doncs és veritat. I interpel·la un altre tipus de veritats morals, polítiques, històriques... que el que fan és transformar i eixamplar el concepte de veritat, i sobretot donar-te unes eines que et permeten imaginar altres tipus de veritats sense que comprometin el dany a terceres persones en un context de realitat. I aquí, a La casa del foc, puc explicar dilemes morals d'una manera que la realitat no em permet: aquest és el pacte amb la veritat.\nP. Culturalment, més enllà de la novel·la, creu que el consens sobre realitat i ficció està en crisi?\nR. Pot ser, el que passa és que existeix la crisi de la realitat entesa com a una història de fets. El problema el tenim en com entenem aquesta realitat que nosaltres pensem descontextualitzar. El que tindrem és una altra vegada un retorn a sistemes clàssics, sistemes de pensament que tinguin una complexitat més gran que aquesta immediatesa. Per tant, diria que partim d'una premissa equivocada: discutir la realitat amb els termes que l'actualitat ens imposa. Potser per això fallem tant.\nP. Sobre la Vall del Ser, element central a La casa del foc, ha dit: "El més bonic és quan el lloc té narrativa". En quin moment s'adona com a escriptor que el lloc "té narrativa"?\nR. Te n'adones quan te'n vas. Te n'adones quan vols recordar i intentes construir unes històries que siguin plausibles i intentes modular un record de dir: "Bueno, que me n'emportaré, jo, d'aquesta Vall quan ja no hi sigui; com la treballaré mentalment, com la portaré amb mi?". Vas recollint les fotos que tenies... Però clar, les fotos són descontextualitzades: si tu no expliques qui és cadascú, què feien, què volien aquella gent, no serveixen de gaire més, són píxels. Què t'importen? Dotar-les de contingut. Doncs quan aquests continguts ja van ser tan importants, va ser quan em vaig adonar que això s'havia d'ordenar i poder explicar en una novel·la.\nP. Una nena que es pot perdre, un narrador que naufraga, les drogues com a resposta a aquesta insatisfacció... Quant d'anàlisi actual hi ha a La casa del foc?\nR. Hi ha la part suficient com perquè la novel·la sigui versemblant. És a dir, hi ha la part de ficció que necessita de la realitat per tal de nodrir-se i d'establir criteris i posar una sèrie de normes, d'espais i detalls que donin versemblança als fets. Si tu estàs parlant d'un cert pensament, d'un cert espai, hi has d'incloure una part de realitat social perquè és la que acaba interpel·lant la gent. Aquesta és la part més interessant: quins elements de la realitat social has d'incloure tu en funció de la novel·la, no tant per fer una crònica social sinó perquè sigui versemblant. Sempre prioritzes primer la part narrativa: tu no estàs dient aquí que és veritat, la veritat va per uns altres camins. Tu estàs dient: "Jo et donaré una part de la veritat". No oblidem que som gent que entreté la gent. La novel·la ha de ser entretinguda; li has de donar el peixet [al lector] perquè vulgui passar a la següent pàgina, sinó passa a la següent pàgina estàs perdut: cau.\nP. Parli'ns del personatge de la Mar: per què li preocupa com a escriptor aquesta part més emocional, interior, dels nens?\nR. M'importa en la mesura que la Mar és un personatge que explicar-nos altres parts de la realitat. És un personatge que recull la història d'una zona, i el que fem és intentar projectar-la i que sobrevisqui. Aquesta idea d'una nena que diuen que es perdrà, que està trencada, i que hem de recuperar-la perquè és el futur, és el leitmotiv del llibre: d'on surt el seu dolor, per què està trencada, per què es pot perdre. I finalment, què podem fer perquè tiri endavant. És una figura per a mi importantíssima, un altre 'jo' possible del narrador projectat al futur: "Com sobreviurem".\nP. Feia un parell de dècades que no publicava novel·la. S'ho ha passat millor amb l'articulisme polític?\nR. No he publicat novel·la però sí narrativa; hi ha 12 llibres publicats entremig, que si no semblarà que no publico res! (riu). L'articulisme és molt divertit; pot ser molt estressant, també, perquè demana una opinió diferent, una novetat, una idea nova cada vegada, i això no és fàcil d'aconseguir, però té un avantatge, que és que et fa polir molt la narrativa: sé molt clar, precís, contundent. Ser molt vertical; si juguéssim a futbol, seria no tant anar passant-la sinó ser molt vertical. Això, quan arribes a la novel·la, et dona un espai nou. No és que no puguis anar passant-la de banda a banda, sinó que pots fer això i a més a més tens l'habilitat de ser més vertical. L'articulisme és meravellós per això, perquè en 4.000 o 800 espais ho has de dir tot.\nP. Acabem com hem començat: parlant dels premis literaris. Vostè ha sigut reconegut amb el Proa, el Ciutat de Barcelona i el Nacional de Literatura. Depenen els escriptors excessivament dels premis literaris?\nR. No... No sabria què contestar exactament a aquesta pregunta. Els premis són una eina més en un context en el qual no és fàcil aconseguir certa notorietat: aquí la fortalesa de tenir un premi darrere. I també és una aposta editorial: dir "nosaltres volem marcar un premi nou, amb un cànon nou, i per a això haurem de posar un jurat que ens convingui per tant al nostre projecte editorial". Quan tot això es conjuga, són molts factors al mateix temps. Per tant, poden tenir una part d'imatge, d'espectacularitat, però també una part de projecte i tu has de saber molt bé quin llibre escrius. Perquè és una responsabilitat, perquè el jurat també se la jugarà amb això, farà recomanacions... No és un procés gairebé com una loteria, sinó que hi ha un procés de treball previ al premi, previ del jurat i previ de l'edició.


L’atenció Primària de l’ICS Girona reforça les línies telefòniques per atendre la creixent demanda de peticions | ICS Girona\nL’atenció Primària de l’ICS Girona reforça les línies telefòniques per atendre la creixent demanda de peticions\nL’activitat als CAP ha crescut un 44% el primer semestre d’aquest any, i el 65% de les consultes es resolen per telèfon\nEls centres d’atenció primària de l’ICS Girona han posat en marxa un nou sistema de telecomunicació per donar resposta a la creixent demanda de peticions que arriben per via telefònica. Amb motiu de la pandèmia per la Covid-19 l’activitat a l’atenció primària i les consultes telefòniques han crescut exponencialment, arribant a multiplicar per tres les trucades que reben els CAP.\nCal tenir en compte que el conjunt de tota l’activitat als equips d’atenció primària de l’ICS Girona ha crescut un 44% el primer semestre d’enguany, en relació al mateix període de l’any passat. I també és significatiu que abans de la pandèmia el 80% de les visites als centres de primària eren presencials, mentre que actualment el 65% de les consultes es resolen per via telefònica.\nPer a poder donar resposta a aquest increment s’ha dut a terme una renovació tecnològica de les comunicacions de veus dels centres, en funció de la demanda que tenen i ampliant els punts d’atenció telefònica d’entrada.\nA través de l’operadora telefònica que presta aquest servei s’han desplegat noves connexions mitjançant centraletes intel·ligents, per poder donar resposta al gruix de trucades. Després de la seva posada en marxa, durant unes setmanes s’ha estat estudiant el comportament d’aquestes centraletes, avaluant a quines hores hi ha més trucades, quants usuaris truquen i quantes vegades ho fan, els professionals actius que hi ha a cada moment i la gestió que es fa amb l’atenció de les trucades. Això ha permès ajustar la capacitat de resposta de cada centre, en funció de la demanda dels usuaris, amb l’objectiu d’optimitzar l’atenció telefònica. En centres amb un major nombre de població assignada es poden arribar a rebre més de 1.200 trucades al dia. La millora a l’accessibilitat telefònica ha permès donar resposta a més d’un 80% dels usuaris en primera instància, i es segueix treballant per poder donar encara una major cobertura en les franges horàries amb més demanda telefònica.\nAl CAP Montilivi, gairebé 3.000 trucades en un sol dia\nDe l’estudi del comportament de les centraletes dels centres d’atenció primària se’n desprenen algunes dades que il·lustren el notable increment de trucades. És el cas del CAP Montilivi de Girona, on en un sol dia de principis de juliol, en plena cinquena onada de contagis, es van rebre 2.958 trucades quan en tota una setmana estàndard de l’abril o maig no s’arribava a aquest volum de trucades. Aquest centre ha rebut, durant el mes de juliol, la mitjana d’unes 1.700 trucades cada dia.


Incident químic: el SEM atén 37 treballadors de Le Porc Gourmet amb picors a la gola i el coll | Osona.com\nIncident químic: el SEM atén 37 treballadors de Le Porc Gourmet amb picors a la gola i el coll\nL'escorxador de Santa Eugènia de Berga ha estat evacuat durant una hora i mitja\nper Redacció , 25 de gener de 2019 a les 13:25 |\nUn dels afectats, amb el SEM | Josep M. Montaner\nUn incident químic ha obligat a desallotjar tots els treballadors de l’escorxador Le Porc Gourmet a Santa Eugènia de Berga. En concret, ha estat una barreja de productes (hipoclorur sòdic i clorur fèrric) que ha provocat vapors i males olors que s’han estès més enllà del polígon. Els Bombers han estat avisats a les 8.35 hores.\nUn total de 37 de treballadors han estat atesos pel Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) al mateix lloc. Quinze han hagut de ser traslladades a l'Hospital de Vic, 11 al CAP del municipi, cinc a la mútua de l'empresa, i sis han estat donats d'alta in situ. Cap d'elles està greu.\nA més del SEM, al lloc dels fets també s’hi han traslladat quatre dotacions de Bombers i diverses de Mossos d’Esquadra.\nEls Bombers han apartat un bidó de 1.000 litres amb la barreja i l’han diluït amb aigua. A hores d’ara, l’incident ja està solucionat i la nau també està ventilada. L'activitat a l'escorxador ja s'ha reprès amb normalitat al cap d'una hora i mitja.\nEls Mossos d'Esquadra han obert diligències per saber què ha passat. CCOO de Catalunya exigeix "una ràpida i eficaç recerca del que ha ocorregut". El sindicat sol·licita "tota la informació necessària per aclarir aquests fets que no poden tornar a succeir".\nBalanç final de l'incident d'aquest matí a l'escorxador de Santa Eugènia de Berga. El #SEM ha atès a 37 persones: 15 han hagut de ser traslladades a l'Hospital de Vic, 11 al CAP del municipi , 5 a la mútua de l'empresa, i 6 han estat alta in situ\n— SEM. Generalitat (@semgencat) 25 de gener de 2019\nL'escorxador, totalment ventilat, ja torna a estar operatiu. Ja s'ha confinat el bidó on s'havia fet la barreja de productes (hipoclorur sòduc i clorur fèrric). #bomberscat hem dissipat ruixant amb aigua la concentració de producte a l'atmosfera\n— Bombers (@bomberscat) 25 de gener de 2019\nEls serveis d'emergència, a l'escorxador Foto: Josep M. Montaner\nSocietat, sector carni, Le Porc Gourmet, incident químic, escorxador


JAMES BOND CELEBRA ELS 50 ANYS AMB SKYFALL\nEn plena celebració del 50è aniversari del seu debut cinematogràfic (007 contra el Dr. No), l’estrena més destacada del novembre és Skyfall, la 23a aventura de l’espia James Bond a la gran pantalla. Encarnat altre cop (i ja en són tres) per Daniel Craig, el film es va estrenar en primícia a Londres a finals d’octubre i s’espera que sigui un dels títols de l’any. A més, ens arribaran Holy Motors, la guanyadora del darrer festival de Sitges, i The paperboy, que havia de dirigir Almodóvar i que ha acabat en mans de Lee Daniels.\nEls vampirs, rivals de Bond\nL’escollit per a dirigir Skyfall ha estat Sam Mendes, el responsable d’èxits com American Beauty (1999) i Camino a la perdición (2002). En aquesta ocasió, i després d’una operació fracassada a Istambul, Bond serà donat per mort i la llista dels agents secrets de l’MI6 es filtrarà a internet. La pel·lícula ha de servir, a més, per a comprovar si Javier Bardem se’n surt exercint de malvat de la funció. Naomie Harris (alerta, en sentirem a parlar) i el veterà Albert Finney completen el repartiment.\nÉs d’esperar que Bond no tingui rival a la taquilla, tot i que la premsa especialitzada no li ha dedicat grans elogis. Almenys, però, és notablement superior a la fluixíssima aventura anterior de l’agent, Quantum of solace (Lee Tamahori, 2008). L’únic títol que li discutirà el liderat a la llista dels films més vistos és Crepuscle (A trenc d’alba, segona part), cinquè i darrer capítol de les aventures dels vampirs Cullen. Fenomen d’inexplicable i histèric èxit entre els adolescents, els seus protagonistes són Robert Pattison i Kristen Stewart.\nBayona salva el cinema espanyol\n10 milions d’euros en quatre dies. Aquesta va ser la recaptació de Lo imposible, la segona pel·lícula de J.A. Bayona en les seves primeres exhibicions ara fa tres setmanes. Som davant l’estrena més taquillera de la història del cinema espanyol (superant Torrente) i la consagració d’un jove cineasta forjat en el món del videoclip que té per endavant una brillant trajectòria. L’èxit de Lo imposible suposa, a més, una injecció d’aire per a la malmesa indústria nacional, últimament massa acostumada als disgustos.\nL’estrena espanyola del mes (dia 30) és Invasor, de Daniel Calparsoro. La cinta, amb Inma Cuesta i Alberto Amman, narra les peripècies d’un metge militar que torna a casa amb amnèsia. La pel·lícula va competir a Sitges amb Holy Motors, de Léos Carax, que es va endur els premis més importants (pel·lícula, director, premi de la crítica i Mélies de plata) del festival i en què el seu protagonista, interpretat per Denis Levant, viatja pel temps entre vides paral·leles.\nI per acabar, dos suggeriments. Els addictes a la comèdia romàntica no s’han perdre The Big Wedding, que s’estrena el dia 23 i que compta amb Robert De Niro i Susan Sarandon. Gelosies, dubtes i altres embolics sentimentals són els ingredients d’un còctel que ha aconseguit bones xifres a la taquilla americana. Finalment, els amants del cinema francès tenen una cita amb François Ozon, que presenta En la casa. Guanyadora a la darrera edició de Sant Sebastià, ens mostra la curiosa relació que s’estableix entre un professor i un alumne amb un gran talent per a escriure. L’estrena està prevista per al dia 9.\nCartell de l’últim Bond, Skyfall (Foto: Sony Pictures)\nAquests dies estan passant totes les anteriores pel·lícules. Gaudim-ne.\nBon Bond SKYFALL, encara que potser s'hauria de dir El caballero Oscuro, James Bourne\nLi han fet el lifting i ara és més Bourne que Bond.\nJoan F. 31-10-2012


YOU ARE HERE: Participa amb AUB Fes-te Voluntari\nFes-te Voluntari\tPeriòdicament es fan presentacions de les activitats d’Amics de la Unesco de Barcelona per a persones que es plantegen la possibilitat de fer un voluntariat o unes pràctiques de fi de carrera a la nostra Entitat.Si estàs interessat en assistir a algunes d’aquestes sessions, envia un correu electrònic a: Alexandra Cervera.\nParticipa-hi! Aquí sempre seràs benvingut/da. A Amics de la Unesco de Barcelona tenim un lloc de voluntari/a per a tu.Si voleu més informació, cliqueu sobre el que us interessi: Estudiant – Professional en actiu – Professional a l’atur – Professional de la Llar – Jubilat/da.\nConstituïm una Entitat dinàmica i ambiciosa i ens proposem objectius difícils, però assumibles, per això moltes persones els agrada de col·laborar amb nosaltres.\nOferim molts àmbits d’activitats, que de ben segur es podran harmonitzar amb les teves possibilitats i interessos: des de les relacionades en projectes educatius o les conferències del programa Altaveu de les cultures a les referents a àmbits com la comunicació, el periodisme, la informàtica, el web, el disseny, etc.\nA més, et permetrà de participar en les diferents activitats culturals de l’Entitat.\nA Amics de la Unesco de Barcelona tots esdevenim professors i alumnes al mateix temps, perquè tots aprenem els uns dels altres. Aquí trobaràs un ambient de treball amb un equip obert i optimista i podràs comprovar, gaudir i estar orgullós de la feina i dels resultats que anem obtenint col·lectivament.\nAtès el gran nombre de persones que participen a la nostra Entitat, estem habituats a involucrar a professionals de tots tipus i a no-professionals.\nSi voleu conèixer algunes experiències, cliqueu aquí.\nSi véns d’un altre país i vols conèixer Catalunya o si vols treballar amb companys d’altres països, has trobat el lloc adequat! A AUB podràs treballar amb persones que vénen de altres racons del món. Aprofita l’oportunitat de col·laborar i adquirir experiències de treball en un ambient multicultural. Si voleu conèixer de quins països han participat com a voluntaris a AUB, cliqueu aquí.


Torà on-line :Domènec Oliva: Deixo l'alcaldia. Crec que hem complert\n<< Tornar dilluns 31 gener 2011 Torà Autor: Xavier Santesmasses L'actual alcalde de Torà explica en aquesta entrevista els motius de no presentar-se a la reelecció i fa un repàs al treball realitzat durant els darrers quatre anys\nLlar d'infants el Jardí\nPlaça del Vall remodelada\nAutor: J Gatnau\nHe sentit a dir que no tornarà a ser alcaldable, com és això?\nPer excès de feina. Estic bé de salut però han estat 4 anys molt laboriosos entre empresa i ajuntament. He anat de bòlit i he dit prou.\nHa aconseguit posar ordre i fer callar les polèmiques?\nS'han fet coses i els que continuaran també en faran, ningú es imprescindible. Nosaltres hem estat una candidatura per treballar. Tant els que governem com els que han fet d'oposició ens hem mirat els problemes de la població com cosa de tots. La política de sigles l'hem posat en segon terme i hem prioritzat resoldre les mancances de la població. Hi ha hagut una entesa total en les coses importants.\nQuins projectes destaca?\nPosar ordre. Aparcar baralles i tensions ha estat el primer objectiu. Pel que fa a les obres el projecte de l'escola Sant Gil i la llar d'infants penso que han estat importants. L'ensenyament a Torà està resolt per molts anys.\nAltres obres han estat la plaça del Vall que suposa una gran transformació urbana, la rehabilitació del Convent i de Vallferosa, posar aigua i llum a les masies i agregats com Sant Serní, el parc de bombers després de 25 anys de propostes.\nHa quedat pendent el traspàs al Solsonès.\nEl tema segueix el seu curs. Estem pendents que es pugui fer el referèndum. La lentitud de la burocràcia ho ha retardat. Presidència ha de donar el vist i plau i després ho ha d'autoritzar Madrid. Apretarem perquè es faci el referèndum abans del maig.\nUn altre projecte que no s'ha pogut desenvolupar és el polígon industrial. Ens demanen una segona sortida del polígon cosa que obliga a fer un pont per creuar el Llobregós. El cost de l'infrastructura porta plantejar buscar una segona ubicació pel polígon. Queda pendent també fer un POUM, encara funcionem amb les normes subsidiàries que vam aprovar fa prop de 30 anys i han quedat obsoletes.\nPenso que hem complert, que hem servit més el poble que la política. Pensa que d'ençà de la crisi vam renunciar a tenir un sou. Hem fet feina, i si no treballés potser m'hi dedicaria 4 anys més, però ara penso que ni per la salut seria bo.\nCom a industrial, com a veí i com a alcalde què faria ara?\nPrimer el POUM per evitar errors que podem pagar en el futur. I després, potenciar el turisme, ho hem fet amb l'associació Vall del Llobregós, i ara cal impulsar-la. La situació i el patrimoni de Torà permet cert èxit de la indústria turística, i cal potenciar-la. A nivell industrial no ens podem queixar.\nA qui deixa el relleu?\nNo ho sé, jo només he renunciat. El partit haurà de decidir a qui presenta.\nAmb Oliva l'ajuntament ha aparcat conflictes del passat\nDesprés de 8 anys de convulsió política, Torà ha viscut els darrers 4 anys un període de calma. Talment, més un que un govern ha estat un ajuntament de concens, sense conflictes. Evidentment, això s'ha traduït a la pràctica amb una activitat força motoritzada pel que fa a projectes i actuacions: l'escola, la llar d'infants, la plaça del Vall i el parc de bombers en són exemples. Domènec Oliva va ser present a l'ajuntament de Torà en els 2 primers mandats democràtics juntament amb Neus Molins (que va ser 12 anys alcaldessa). Els darrers 4 anys ha compaginat el treball a l'empresa amb l'ajuntament. Admet que ha estat dur i que cal deixar pas.\n*Entrevista publicada al suplement Urgell-Segarra del diari Segre el 28 de gener de 2011\nFont: Suplement Urgell-Segarra


Guanyar proposa un servei de préstec d’aparells ortopèdics | GUANYAR ALCOI\nGuanyar proposa un servei de préstec d’aparells ortopèdics\nGonzález: “La necessitat puntual d’unes crosses o d’un llit articulat no pot representar una despesa inassumible per a les persones. L’ajuntament ha d’estar al seu costat i respondre a aquestes necessitats.”\nSegons la darrera enquesta de salut de l’INE un 33% de la població espanyola ha trobat limitacions per a dur a terme les seues activitats diàries en els últims 6 mesos. A la mateixa estadística un 16% de la població de 15 i més anys est roba amb dificultats de mobilitat. A més a més és habitual a una ciutat de la nostra grandària que cada dia desenes de persones necessiten unes crosses o d’una cadira de rodes de manera puntual en el temps per causes accidentals. Per eixe motiu Guanyar Alcoi ha proposat al govern municipal que es cree un servei de préstec per a la ciutadania d’aquests aparells ortopèdics. Com assenyala el regidor de la formació Pablo González: “Al llarg de la vida, nosaltres mateixa o algun familiar, segurament necessitarem unes crosses, una cadira de rodes o un protector impermeable per a una escaiola. L’Ajuntament ha d’estar atent a aquestes necessitats i donar resposta, perquè un xicotet accident no pot fer que represente una despesa enorme de diners.”\nGuanyar defensa la pertinença del servei, especialment pensat per a les situacions puntuals que al llarg de la vida d’una persona el pot dur a necessitar algun tipus d’aparell ortopèdic. La necessitat molt concreta en el temps a més a més de l’obligació d’alinear-se amb l’agenda 2030 (ODS12: producció i consum responsable) fa necessari plantejar-se un sistema de reutilització dels aparells ortopèdics. Per a fer la proposta s’han fixat en el “Banc del Moviment” de l’Ajuntament de Barcelona. Un servei municipal que posa a la disposició dels ciutadans i ciutadanes que ho necessiten cadires de rodes, caminadors, crosses, llits articulats i altres productes de suport a persones amb discapacitat i/o dificultats de moviment. També ofereix productes tecnològics de suport per a tota classe de discapacitat, com ara dispositius per a l’ordinador o joguines adaptades.\nImatge capçalera per Ajuntament de Barcelona


A Barcelona es disputa anualment un dels tornejos de tenis més importants a Espanya. Es tracta del torneig Barcelona Open Banc Sabadell, més conegut popularment com a Comte de Godó. Barcelona sempre ha destacat per la seva afició a l’esport i aquesta important competició, que se celebra a la part alta de Barcelona, concretament al barri de Pedralbes, és una clara mostra. Aquest important esdeveniment esportiu se celebrarà del 20 al 28 d’abril, i per això, avui des de ShBarcelona us portem aquest article on us parlem del Barcelona Open Banc Sabadell.\nTorneig Comte de Godó a Barcelona\nImatge de: _Hadock_ via VisualHunt\nEl torneig Comte de Godó o, com és conegut oficialment, el Barcelona Open Banc Sabadell, és una competició de tenis que forma part dels ATP World Tour 500 i que té lloc anualment al Reial Club de Tenis de Barcelona. La superfície és de terra batuda i se celebra a la Ciutat Comtal des de l’any 1953. El torneig es disputa en dues categories, l’individual masculí i el torneig de dobles masculí. Sens dubte, es tracta d’una de les cites relacionades amb el tenis més importants del món, on participen tenistes situats dins del top 10 de l’ATP, així com les noves promeses del tenis actual, així com un dels esdeveniments esportius més esperats a la Ciutat Comtal. El Reial Club Tenis de Barcelona, fundat l’any 1899, és una de les principals institucions esportives de la ciutat. Està situat en una agradable zona residencial, a l’exclusiu barri de Pedralbes, prop d’una de les entrades a la Ciutat Comtal, l’Avinguda Diagonal. Aquest club de tenis es troba al carrer Bosch i Gimpera, 5, a la confluència amb el carrer Marquès de Mulhacén.\nArticle relacionat: Pàdel barat a Barcelona\nImatge de: Kilian Arjona via VisualHunt\nPer poder arribar al club i gaudir d’aquesta important competició el millor és fer-ho mitjançant transport públic, ja que els voltants al recinte estaran tallades al trànsit durant la setmana del torneig, a més de les dificultats d’aparcar a la ciutat. Pots accedir amb metro, a través de la línia 3 (verda) a les parades Palau Reial o Maria Cristina. Els autobusos de les línies 63, 68 i V5 són també una alternativa de transport públic per acostar-te al Reial Club de Tenis Barcelona. Si el que es vol és visitar la competició i no s’és resident a Barcelona, a la zona hi ha diversos hotels per poder allotjar-se. Un exemple és el Melià Barcelona Sarrià, un lloc excel·lent i còmode, amb unes instal·lacions de gran qualitat. També podem recomanar l’hotel Rei Joan Carles I, un luxós complex hoteler amb una excel·lent oferta gastronòmica. Finalment, una altra alternativa d’allotjament per visitar el torneig Comte Godó que segur no et deixarà indiferent és l’Hotel Sofia Barcelona. Com veus, el torneig Barcelona Open Banc Sabadell és un dels esdeveniments esportius més importants de la Ciutat Comtal i que no et pots perdre si ets aficionat al tenis. Com a curiositat direm que el trofeu reprodueix un tenista en miniatura situat a la tapa superior, mentre que un cisellat d’adorn recobreix tota la copa. es triguen aproximadament unes 800 hores en construir aquest trofeu, i el seu preu està valorat en uns 36 mil euros.\nTens pensat acudir al torneig Barcelona Open Banc Sabadell?\nGran Premi de Catalunya de Fórmula 1\nL’automobilisme és un dels esports en auge a Espanya. La irrupció de figures importants...\nOn anar amb skate a Barcelona\nBarcelona és una ciutat mundialment coneguda per disposar de moltes infraestructures patinables en...