Petits i grans: de febrer 2015\nLa muntanya de Montserrat i els seus entorns són espais d'interès natural que estan protegits amb l'objectiu de compatibilitzar els valors naturals, culturals i històrics amb la vida diària dels seus habitants, la difusió i recerca del seu patrimoni i el gaudi dels visitants.\nÚNICA I EMBLEMÀTICA\nLa muntanya de Montserrat és única, emblemàtica i molt diferent de la resta de les que hi ha a Catalunya. El seu perfil és com el de la fulla d'una serra. Les vistes des del seu punt més alt, Sant Jeroni, situat a 1.236 metres, són espectaculars. A més, es pot visitar el monestir de Montserrat i el museu, així com fer itineraris a peu per un entorn natural molt variat. Un cop a dalt, podeu escollir diferents itineraris a l'aire lliure per gaudir del paisatge i de la singularitat d'aquesta serralada. Als punts d'informació de la muntanya podeu sol·licitar un llibret amb tots els recorreguts possibles. Un dels més populars és el camí de la Santa Cova, ideal per fer-lo en família, ja que és fàcil, curt i apte per a totes les edats. A més a més té la peculiaritat d'estar excavat a la muntanya.\nPer tastar: La gastronomia de Montserrat oferirà al visitant una mostra d’una cuina que ha adaptat la tradició a una posada en escena moderna, àgil i saborosa a les nostres taules i que té com a protagonistes productes de l’horta, del bosc i de la terra de l’entorn montserratí: el tomàquet de rosa, el senglar, el cigró de Vilamarics, les herbes aromàtiques de la muntanya, el mató...\nPLAÇA PORXADA DEL BO-BO\nLa plaça porxada de Monistrol tal com la veiem ara es remunta al segle XVII. És, en aquest temps, quan es converteix en la plaça major del poble i centre del mercat setmanal. El primer ajuntament de la vila s’edifica amb vista a la plaça entre els contraforts de l’església renaixentista dedicada a sant Pere. Ara encara podem observar-hi l’any de construcció i la primera representació coneguda de l’escut de la vila, caracteritzat per una bola partida en tres parts per una creu. En aquesta plaça es balla cada 20 de gener el ball del bo-bo, un ball votiu en honor de sant Sebastià. La tradició d’honorar aquest sant, advocat contra les pestes, es remunta a finals del segle XVI. També és interessant el carrer de Sant Joan, que ens ofereix uns magnífics casals senyorials.\nPublicat per PETITS I GRANS a 14:48 Cap comentari :\n“Al costat de casa meva hi havia un casalot vell on es deia que hi havien fantasmes. Un bon dia, de cop i volta, vaig sentir que arribaven uns monstres, amb uns braços enormes i les dents rovellades, que van muntar un rebombori bestial.\n–Bona tarda! Sóc el senyor Pägueiras, el teu nou veí, i visc aquí, al 1r 1a.\n–Ooo ostres, quina passada! –vaig poder dir quan em vaig recuperar de l’ensurt.– Pe pe però si les seves mans són paraigües!”\nEl senyor Pägueiras no pot gratar-se l'esquena perquè té paraigües en comptes de mans!, però ha tingut sort perquè la veïna, la senyora Salmmin, té més de mil mans. I ella com s’ho fa, per tallar-se les ungles? Doncs avisa les germanes Rosseti, del 2n 1a, que no tenen cames sinó tisores! Una sèrie de personatges estrambòtics apareixen de sobte en un edifici del carrer Quisap amb històries per caragolar-se de riure. Cadascun d'ells amaga un terrible problema, però sempre hi ha un veí disposat a donar-li un cop de mà. La història és doncs un cant a la solidaritat i a la generositat, acompanyada d'unes il·lustracions vistoses i molt expressives. La seva lectura és entretinguda i ben segur no decebrà ningú.\nPublicat per PETITS I GRANS a 14:13 Cap comentari :\nEn tenir fills la concepció del temps canvia. No es pot planificar a llarg termini, la vida t’organitza en moments presents i intensos que només van cap endavant.\nMartina Escoda, escriptora i mare\nRecordo que no fa gaires mesos el meu fill de quasi tres anys va començar a dir “un altre dia” quan volia dir fer una cosa en un altre moment; no necessàriament es referia a un altre dia concret, sinó que tant podia ser al cap d’una estona com l’endemà, al cap d’uns dies o fins i tot mai. De vegades l’emoció fa que m’anticipi i li vulgui explicar un fet que passarà aviat, com ara anar a la neu per primer cop, i li costa d’entendre encara que no és immediat, ja que la seva manera de viure i explorar el món es basa sobretot en el present.\nEl motor del temps es fa més palès amb l’experiència dels fills, que creixen de manera imparable, i la vida és gairebé sinònim de present continu. Malgrat les rutines quotidianes establertes, com per exemple anar a l’escola, al parc, els àpats, la banyera, els jocs, els contes i poemes..., cada dia es converteix en perpetu present, que s’allarga i avança sense gaire temps de mirar enrere ni anar gaire més endavant. Amb aquest ritme la vida adquireix una altra dimensió i un altre valor. Com si es tractés de construir moments a l’instant, amb formes plenes de comunicació, jocs i llenguatges de tot tipus. No significa que la reflexió i distància no hi tinguin cabuda, però aquestes es dilaten i es modulen amb una perspectiva diferent i nova. Per exemple, en un moment de joc simbòlic, el meu fill munta una casa amb dues cadires posades cap per avall, tapa els cotxes amb un mocador perquè no tinguin fred i posa una manta blanca a terra que fa de neu davant la porta imaginada. La percepció subjectiva del que dura aquest instant de joc varia en funció de si és viscuda per ell o per mi, però el que és clar és que el temps sempre és present, sempre és ara, i metafòricament es va fent aquesta casa: s’hi afegeixen finestres, nous elements, joguines... I quan s’acaba el joc, se’n comença un altre, com les curses de cotxes, les manualitats amb plastilina...\nQue diferent del temps d’espera o l’embaràs! Llavors tot eren projeccions de futur imaginant com seria la nova vida. Dormirà bé? Menjarà prou? Li agradarà banyar-se? Li agradaran les cançons de falda? Després, quan els fills ja han nascut, aprenem una altra percepció del temps. Tot allò que ideàvem en un futur es converteix en una realitat per conquerir i descobrir alhora en el moment actual. Ja no hi ha temps de projectar què farem l’endemà, sinó que ens absorbeix la rutina del dia a dia, com ara les accions diàries basades en les necessitats físiques i afectives dels nadons que estableixen un primer ordre temporal i una seguretat en les seves vides. Aquest present basteix la nostra relació amb ells i sembla que l’única pausa de marca temporal sigui l’hora d’anar a dormir, quan tot reposa, descansa i s'assimila tot el que s'ha viscut durant el dia.\nÉs evident que, de mica en mica, el temps es va ampliant i, gràcies al llenguatge i al procés maduratiu, els infants comencen a distingir els diferents moments d’aquest present etern: “bon dia” al dematí i “bona nit” a l’hora d’anar a dormir, són les marques més clares. El fet de posar paraules a aquests moments ajuda a estructurar el temps i, a la vegada, el pensament. I, de cop i volta, ens adonem que aquest present és el que ens mou i construeix com a persones, un dia llarg format per molts moments que transcorren seguits i comprenem com valorar-los més intensament. El passat només el podem recordar i el futur és una projecció irreal que s’ha de realitzar encara. És a través dels fills, doncs, que descobrim que som més capaços de viure el moment present amb imaginació i sensibilitat, sense somiar en altres temps, i fins i tot podem realitzar els nostres somnis al moment, en la mesura que siguin realitzables, és clar, com ara jugar a construir una casa.\nPublicat per PETITS I GRANS a 14:05 Cap comentari :\nEnclavada en la confluència dels rius Ter i Freser, la població de Ripoll es va agrupar al voltant del monestir benedictí de Santa Maria de Ripoll, fundat cap al segle IX.\nL'any 1929 es fundava l'Arxiu Museu Folklòric de Ripoll, que es va instal·lar a les golfes de l'antiga església de Sant Pere i va ser el primer de Catalunya dedicat a l'etnografia. Al llarg de setanta anys va recollir, conservar i difondre el patrimoni local. El resultat és el Museu Etnogràfic de Ripoll, que continua enriquint el seu fons i que ens ajuda a entendre una societat a partir d'un patrimoni material i immaterial del qual destaquen les col·leccions relacionades amb els pastors, la pagesia, els oficis, la religiositat popular, la farga catalana i el ferro forjat. La nova seu, inaugurada el març del 2011, convida a fer un recorregut –interessant per a grans i petits– que permet descobrir el passat recent, la identitat d'un territori i reconèixer una manera de viure i sentir.\nPl. de l'Abat Oliba, s/n. Ripoll\nPer tastar: Per als amants del menjar tradicional o per als que els agrada tastar els plats típics del país, a Ripoll trobaran des d'un bon pa amb tomàquet i embotits fins a una bona cassola de peus de porc. Si a mitja tarda us ve la gana o us voleu endur un bon record de la vostra estada a Ripoll, no dubteu a tastar les Carícies o Moixaines que trobareu a les pastisseries del poble.\nLa primera església va ser fundada pel comte Guifré el Pelós l’any 879. Va arribar a la màxima esplendor en mans de l’abat Oliba. A l'interior es conserva l’element romànic més important, la portalada del segle XII, altrament coneguda com la Bíblia en Pedra; també hi ha les tombes del comte Guifré el Pelós i de Ramon Berenguer III, entre altres. A l’altar, la imatge de la Verge Maria feta en mosaic, i a la capella, les de sant Joaquim i sant Eudald, patró de Ripoll. El claustre, de doble planta, està situat al costat sud de l’església i es va construir en diverses etapes. Cal destacar-ne l’ala nord, amb capitells ricament adornats, que pertany al segle XII. La resta, fruit de la reconstrucció del segle XIX, s’adscriu en el neogòtic.\nHivern (fins al març) de 10 a 13 h i de 15 a 18 h\nEstiu (d’abril a setembre) de 10 a 13 h i de 15 a 19 h\nPublicat per PETITS I GRANS a 14:00 Cap comentari :\nActivitat de collage, espectacle de dansa...\nLloc: La Sala Teatre\nRda. de la Roureda, 24. Sabadell\nData i horari: Diumenge 22 de febrer, a les 18 h\nTel. 937 232 833\nAlícia és un espectacle inspirat en el conte d’Alícia al País de les Meravelles. A través d’una selecció d’escenes específiques, l’obra ens submergirà en el món imaginari d’una nena a través de la dansa i el moviment, acompanyada d’animals estranys que semblen éssers humans. Les màscares i el treballat vestuari dels personatges conduiran els nens i nenes fins a una fantàstica escena final.\nC/ de Neopàtria, 54. Barcelona\nDates i horaris: Dissabte 21 de febrer a les 17.30 h i diumenge 22 febrer a les 12 i 17.30 h\nTel. 933 457 930\nEls treballadors d’una botiga de vetes i fils no és que estiguin gaire contents ni enfeinats, les coses no van bé, però estan disposats a fer el que calgui per no haver de tancar el negoci. Però abans de llençar la tovallola estan disposats a qualsevol cosa. Amb tot el que tenen a la botiga ens explicaran una versió un pèl diferent d’El vestit nou de l’emperador, on comprovarem que les coses sí que es poden canviar. Això sí, amb cançons i rialles!\nLA REVOLUCIÓ DEL COLLAGE\nPl. dels Àngels, 1. Barcelona\nDates: Del 21 de febrer al 12 d’abril\nHoraris: Dissabtes, a les 12 i 17.30 h, i diumenges, a les 12 h\nAquest taller està pensat per descobrir en família el ventall de possibilitats expressives del collage, la tècnica que va revolucionar l’art a principis del segle XX. Com podem generar coses noves enganxant retalls d’idees, d’imatges, de frases, fins al punt que sembla que sorgeixen d’un altre planeta? La resposta la trobem en alguns dels artistes de la col·lecció Macba, que ens donen les pistes necessàries per crear tots junts el nostre supercollage.\nC/ Lleida, 59. Barcelona\nDates i horaris: Divendres 20, a les 20.30 h, i dissabte 21 i diumenge 22 de març, a les 18 h\nTel. 932 562 600\nA ¡Disparate! no hi ha grans proeses ni trucs al·lucinants. És una suma de petits detalls on els instruments, els humans i els objectes oscil·len entre diàleg i baralla. En un tres i no res, es passa de l’harmonia al caos, d’una delicada manipulació a un terratrèmol sonor i visual. Fins que el desastre acabi portant el compàs. L’espectacle parteix d’una idea de l’artista danès Karl Stets, que s’ha envoltat d’altres artistes híbrids, músics artístics, artistes musicals de circ i un il·luminador melòman.\nPublicat per PETITS I GRANS a 13:14 Cap comentari :\nHi ha dues menes d’habitants. Els de dalt i els de baix. Els de dalt viuen igual que els de baix. I els de baix igual que els de dalt, pero a l’inrevés. Aquest àlbum destaca per la seva original proposta narrativa i estètica. Parteix de la concepció d’un món al revés, d’una mena de reflex de la realitat en una altra dimensió o, potser, en un altre continent. Trenca la idea preconcebuda que són mons antagònics, de costums i caràcters diferents; ben al contrari, ens presenta dos mons que conviuen, comparteixen costums i es complementen, l'única diferència és que els esdeveniments transcorren en plans oposats, però que si els dobleguéssim podrien trobar-se i, fins i tot, coincidir. L’autora, Paloma Valdivia, va estudiar disseny a Xile i posteriorment va fer un curs de postgrau en il·lustració a l'Escola Eina de Barcelona, on resideix actualment. Treballa com a il·lustradora per a diverses editorials, museus i mitjans de difusió gràfics, i és il·lustradora assistent de l'artista Miguel Gallardo. Ha publicat uns 15 àlbums per a públic infantil. Les il·lustracions ens presenten un veïnat particular, amb personatges de formes bàsiques, de colors suaus i càlids; la disposició de les imatges i dels textos componen unes escenes simètriques. Un àlbum per llegir del dret, o del revés, a gust del lector. Una petita joia.\nPublicat per PETITS I GRANS a 12:49 Cap comentari :\nFracàs escolar, fracàs personal?\nSón les condicions del mercat laboral, i no tan sols l'actitud activa i el mèrit, les que acaben decidint el nostre futur.\nPer Juan José Conesa. Professor d'escola d'adults\nS'equipara l'abandonament dels estudis, l'anomenat fracàs escolar, amb un fracàs personal i, d'aquesta manera, es culpabilitza l'estudiant i la seva família. No obstant això, els nois de família humil que en els anys de creixement urbanístic deixaven els estudis i es posaven a treballar de paleta no es consideraven pas uns fracassats. Ans al contrari, es mostraven orgullosos perquè s’estaven guanyant la vida i no suposaven una càrrega per als pares. De seguida podien tenir cinquanta duros a la butxaca, conduir el seu cotxet i portar la xicota al ball cada dissabte. De vegades, els companys d’estudis que havíem resistit i continuàvem lluitant “per un futur millor” esperonats per les expectatives de classe mitjana que la família ens havia inoculat –aquells que no havíem abandonat les aules, els “bons estudiants”– els envejàvem. Molts joves, no obstant això, deixaven l'institut. El seu país necessitava que abandonessin els estudis, els necessitava ja i ells van acudir a la crida. Van abandonar els pupitres i van ocupar els llocs de treball que oferia aquella economia de totxo i xiringuito de platja que ja no funciona més –i és ara quan se senten fracassats–. Ara és quan el “seu” fracàs escolar (la categoria utilitzada per parlar de l'expedient acadèmic dels que s’incorporaven al mercat laboral “abans d’hora”) s’ha convertit en un fracàs personal. És ara quan se senten en falta, quan els afectats perceben la seva situació laboral com una culpa, com el resultat d'una mancança íntima. Però si el mercat hagués continuat estable i creixent, mai no ho haurien pensat. Haurien pogut mantenir la seva família, educar els seus fills, treballar fins a la jubilació i ser tan feliços com qualsevol altre. Al cap i a la fi, haurien viscut millor que els seus pares, arribats del camp durant la postguerra. Ara és quan aquella anotació en l'expedient acadèmic s’ha convertit en biografia –però, sobretot, és ara quan aquells plantejaments que prometien situar cadascú en el lloc que mereixia per la seva actitud i els seus esforços s'han revelat com una estafa.\nEls joves de família menestral que deixaven els estudis se sentien aliens a allò que pedagogs i sociòlegs teoritzaven sobre la seva conducta acadèmica. El fracàs no existia per a ells ni per als seus pares. No experimentaven frustració quan abandonaven els instituts. Llavors, des de quin punt de vista el que no era per als afectats un fracàs personal ni social es podia considerar fracàs en cap sentit? Només des de la perspectiva d'algú que considerés que treballar de cambrer o de manobre podia representar un fracàs: professors i altres professionals liberals de classe mitjana, sovint funcionaris, que sentien que hi havia quelcom de feblesa i de traïció a la societat en l'abandonament. Si el cas s'hagués donat en el si de les seves famílies, “que el nen deixés els estudis per fer de paleta” hauria representat un descens social. Des del principi darwinista que en la lluita pel benestar cadascú ocupa el lloc que es mereix, això representa una devaluació. Més aviat, no obstant això, les coses passaven i passen al contrari del que diu el darwinisme social: quan la família “té possibles” i pot mantenir els fills sense treballar durant molt de temps, quan els nois no es troben pressionats per les necessitats econòmiques, tenen més probabilitats d'assolir un nivell formatiu més alt. Tots coneixem heroiques excepcions: nois –i, sobretot, noies– de família humil que promocionen socialment –però són això, admirables excepcions.\nHi ha moltíssimes persones en situació d'atur; algunes per falta de qualificació professional, però no en són culpables. La seva sortida del sistema escolar no va ser un abandó. Formaven part d'una lleva general entre les classes humils: el mercat demanava mà d’obra i pagava bons sous. En la major part dels casos, aquest abandó no era una feblesa, una fugida de fam i de feina; era una actitud activa de lluita per la vida.\nPublicat per PETITS I GRANS a 12:00 Cap comentari :\nCastelló d’Empúries és una vila medieval que encara conserva les joies arquitectòniques de temps passats. El terme acull la seu del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà. Paral·lelament, Empuriabrava s’estén com una marina residencial. L’estructura urbanística es basa en una quadrícula de canals navegables que fan en total més de trenta quilòmetres de longitud.\nS'han acabat les excuses per no fer realitat el somni de la majoria dels mortals: volar! A l'Alt Empordà trobem el Windoor Real Fly Túnel de Vent d'Empuriabrava, el primer simulador de caiguda lliure de la Península dirigit a tot tipus de públic. La instal·lació permet experimentar sense cap risc l’alliberadora sensació d'estar volant dins un cilindre de vidre de 10 metres d'altura, que intensifica l'efecte d'estar suspès en l'aire. Des que va obrir les portes, el novembre del 2012, el Windoor s'ha convertit en una autèntica revolució en el món de les experiències sensorials. La caiguda lliure, fins ara reservada als paracaigudistes, ja està a l'abast del gran públic gràcies a una avançada tecnologia que permet recrear la sensació d'estar volant com un ocell, sense necessitat de saltar d'un avió.\nSector Aeroclub, s/n. Empuriabrava\nHoraris: Dissabtes de 9 a 0.30 h i diumenges de 9 a 24 h\nTel. 972 454 040\nPer tastar: Si es parla de cuina, cal esmentar les campanyes gastronòmiques que tenen lloc al municipi, com les que potencien la cuina dels Aiguamolls de l’Empordà o la cuina medieval. Entre els ingredients més destacats es troben l’ànec, el foie gras, el peix i les verdures autòctones. Quant a dolços, val la pena tastar els bruels, les delícies de trobadors o els rocs de Castelló.\nEdifici gòtic construït vers el 1336 que integrava dues funcions pròpies de la vila medieval: la cúria, seu del tribunal de justícia, i la presó, on ingressaven els condemnats, i això simbolitzava el poder a la capital del comtat d’Empúries.\nA la Cúria destaca la façana que dóna a la plaça de Jaume I (antiga plaça del Gra), amb finestrals gòtics que han estat restaurats i, a l’interior, notables mènsules de talla. La presó de Castelló d’Empúries és un model singular i gairebé únic a Catalunya d’un calabós de l’Antic Règim. En les cel·les obscures i insalubres els presoners van deixar, entre els segles XVII i XIX, l’empremta dels seus estats anímics, les seves inquietuds i els seus pensaments, sota la forma d’abundants grafits carregats de plasticitat i simbolisme.\nPl. Jaume I, s/n. Castelló d’Empúries.\nPublicat per PETITS I GRANS a 11:27 Cap comentari :\nEn Pere Totselsgustos, venedor interplanetari, ha venut tot el que es pot vendre a cada planeta que ha visitat. No hi ha galàxia que se li resisteixi. Fins que arriba al planeta de les Mans. Amb tot tipus de mans: mans unides, dretes conservadores, esquerres esquerranoses, mans foradades (poc estalviadores), mans manetes (especialistes a muntar i desmuntar-ho tot)… En Pere té la gran pensada de vendre’ls la màquina de fer pessigolles: posaria la mà al foc que la vendrà. I els deixa la màquina perquè la provin. El gran venedor galàctic ja té coll avall que té la màquina mig venuda! Hi posaria la mà al foc! Ha fet mans i mànigues perquè tot vagi com una seda. Segur que no marxarà amb les mans buides, amb una mà al davant i l’altra al darrere.\nElisenda Queralt ha fet de mestra durant molts anys i actualment es dedica a fer cursos d’escriptura i a escriure, i Roger Olmos és un dels il·lustradors més sol·licitats actualment. La màquina de pessigolles ha estat l’obra guanyadora del 16è Premi de Conte Infantil Hospital Sant Joan de Déu. Una lectura senzilla i amena en què amb gran destresa l’autora juga amb les frases fetes sobre mans creant una història delirant amb un rerefons molt entranyable que la fa ben digna del guardó rebut.\nElisenda Queralt i Roger Olmos\nPublicat per PETITS I GRANS a 11:22 Cap comentari :\nUn conte i a dormir\nArriba la nit i comença el nostre ritual. El voleu descobrir? En aquest article, íntim i molt personal, obro una finestra a la meva vida, la meva passió i la meva família. M’acompanyeu?\nPer Paula Jarrín. Llibretera de la llibreria Al·lots\nM’agrada llegir. M’agrada molt llegir, i sempre havia estat el meu refugi privat, aquell moment d’intimitat en què el narrador m’explicava una història només a mi. Però aquesta percepció de la lectura va començar a canviar el dia que vaig saber que el meu cos compartia “habitació” amb una altra personeta que ben aviat ho posaria tot de cap per avall. La lectura va passar de ser un acte privat a un de més compartit, i un cop l’Ernest ja rondava per casa, la lectura es va convertir en un fenomen sonor que ocupava moltes estones compartides. I el temps va anar passant i els nens van anar arribant a la nostra família. Ara som cinc: dos adults i tres petits, i l’hora del conte s’ha establert com a ritual de forma absoluta. Acabem o acaben de sopar –tot depèn de si a la tarda treballo o no; els horaris comercials són massa llargs i tenim al davant el repte de començar a endreçar-lo– i comencen els preparatius per a l’estoneta del conte abans d’anar a dormir. Els petits al·lots de casa i els grans tenim només una biblioteca, comunitària i agradable. Tots els nostres llibres descansen junts, esperen el moment que algú els obri per començar a bategar. Sí que hi ha piles de llibres arreu de casa nostra que responen a diferents necessitats –diccionaris, manuals d’estil, àlbums i novel·les que esperen el torn per tornar al seu lloc.\nEl ritual de l’hora del conte comença amb la petita excursió a la nostra biblioteca al rebedor de casa: només entrar a casa nostra et trobes els nostres llibres, i ens va semblar una bonica forma de donar la benvinguda a qui vingui a la nostra llar. Cada dia un dels nens escull un llibre; si li toca a la petitoneta, molts cops va acompanyada dels seus germans perquè no li caigui cap llibre al cap, però saben que llegirem el que ella esculli. Un cop tenim “l’escollit” de la nit, anem a una de les habitacions, i fem una petita rotllana posant al mig el nostre objecte d’admiració: un llibre. Ara som tres per llegir, el nostre gran ja sap llegir, i així practiquem la lectura en veu alta, fem jocs de veu i ens dividim els diàleg tot fent una mica de teatre. El resultat: una estona compartida en complicitat, sense interferències electròniques ni d’altre origen. Per moments, algun dia que ho miro des de fora penso en els homes prehistòrics reunits davant del foc. A casa el llibre s’ha convertit en el nostre foc: ens reuneix, ens dóna escalfor, ens fa de guia i és l’excusa perfecta per poder xerrar una estoneta de les nostres coses un cop hem acabat la lectura.\nPerò una cosa: aquesta màgia no neix com per art de màgia. Van ser dies i dies buscant estones per llegir plegats, per buscar formes d’establir lligams que durin tota la vida. I no cal una biblioteca interminable –que si algun dia la trobo, allà ens hi instal·larem–, només uns quants llibres, d’aquells que arriben al cor, escollits amb cura i recomanats pels bons llibreters i llibreteres, que estaran encantats de buscar tresors per a les vostres famílies. I una dosi extra de paciència, que acompanyada d’amor faran del moment de la lectura comunitària la porta d’entrada a l’univers de la lectura íntima i personal.\nNo sé com d’estranys seran els camins per on caminaran els meus tres al·lots, però de segur que, cada cop que recordin la seva infantesa, la lectura els convocarà com un talismà i el portaran plegats allà on vagin. I em portaran a mi i al seu pare en cada paraula, en cada taca de color. Espero que així sigui, o almenys amb aquesta convicció ho fem. Ara us deixo, que cau la nit, ja tenim conte i em criden perquè vagi a explicar un conte abans d’anar a dormir.\nAls meus tres al·lots, amb molt d’amor. Mamá.\nPublicat per PETITS I GRANS a 11:21 Cap comentari :\nUlldecona és una vila de la comarca del Montsià de gran valor patrimonial, ja que conserva nombroses construccions de diferents èpoques, entre les quals destaquen edificacions gòtiques, barroques i tot un seguit de cases noucentistes i modernistes.\nEls guiatges especialitzats no tan sols us permetran veure un seguit de majestuosos arbres mil·lenaris i el seu entorn. Dintre d’un context únic, us proposem un viatge al voltant de la cultura mediterrània en els últims 2.000 anys mitjançant la visita al Fondo de l’Arion, on gaudireu de 35 espectaculars exemplars d’olivera i descobrireu com unes finques d’origen romà poden acompanyar les diferents cultures i civilitzacions que s’han anat alternant fins als nostres dies. El conreu diari i les varietats tradicionals, la interacció amb el caràcter d’un territori i una gent, han fet aconseguir un gran producte com és l’oli d’oliveres mil·lenàries: un dels productes més autèntics i singulars que podem trobar en tota la Mediterrània. La visita finalitza amb un tast d’olis varietals i mil·lenaris.\nMuseu Natural Oliveres Mil·lenàries de l’Arion\nLa visita surt els dissabtes a les 10 h de l’Oficina de Turisme d’Ulldecona.\nPg. de l’Estació. Ulldecona\nTel. 977 573 394 – 619 770 869\nPer tastar: Els periquillos o testets (pasta aplanada i caragolada, amb una característica forma de rombe i de color blanc, que es fa amb ou, sucre, farina i matafaluga) i els rotllets del secret (pastes de forma arrodonida amb un forat al mig, similars a una rosquilla, que s'elaboren amb oli d'oliva, ous, farina, sucre, llet i aiguardent, avui sovint substituït per anís).\nEl Castell d’Ulldecona és el símbol identitari. Amb la seva silueta, reflectida també en l’escut local, encara aporta valuosa informació sobre l’evolució històrica i cultural d’una zona clau en el control del territori. Els ibers ja es van establir al capdamunt del turó per vigilar la resta d’assentaments ibèrics. Més visibles que els romans són els vestigis de l’ocupació àrab del segle VIII al XI. La reconquesta cristiana del llevant peninsular va fixar la frontera entre els regnes cristians i els musulmans a l’actual riu Sénia. I va ser llavors que es va començar a edificar l’actual fortificació militar cristiana sobre l’anterior musulmana. La visita guiada al castell permet descobrir la impressionant Torre Quadrada o Torre de l’Homenatge i la seva imponent i poderosa figura: la Torre Rodona, i altres dependències.\nPublicat per PETITS I GRANS a 17:53 Cap comentari :\nEl senyor Joliu, el protagonista d'aquesta història, és un home gris que sempre ha volgut ser original en una ciutat on tot és del mateix color. És presumit i intenta cridar l'atenció de maneres diferents, però mai ho aconsegueix. Viu en una ciutat grisa i se sent ignorat, invisible. Un dia, però, descobreix un con de la carretera que confon amb un barret, i això canvia la seva vida. A partir de llavors se sent una persona única i molt especial. Però aquesta sensació li dura molt poc perquè tota la ciutat comença a imitar la seva estètica revolucionària. Com es pot ser una persona singular en un lloc on tothom copia el que fas? Això fa que el senyor Joliu s'adoni que ha deixat d'interessar i torni a recuperar l'aspecte d'abans, i esdevingui de nou el més original de la ciutat. Aquest àlbum il·lustrat posa de manifest la necessitat de no veure'ns condicionats pel nostre entorn i valorar la individualitat enfront de la comunitat. És un àlbum enginyós i divertit que despertarà el somriure de molts lectors. Els grans entendran la metàfora de fons i els petits s'ho passaran bé observant les idees estrafolàries del senyor Joliu, amb unes il·lustracions iròniques i expressives que ajudaran molt a entendre el text.\nEl sense nom\nLes preguntes dels nens, tot sovint, ens marquen les directrius del que realment importa. Per a ells, és saber que tenen un lloc a la vida dels altres.\nPer Paola Velázquez. Psicòloga. Correu electrònic\nQue difícil és ser pare, veritat? És més, que difícil és exercir de pare! Us heu parat a pensar alguna vegada què és el que converteix una persona en pare? Quin fet, quina situació i/o experiència vincula una persona amb la identitat de pare i/o mare? Potser per a alguns serà el simple fet d’haver participat en la concepció d’un fill o filla. Per a d’altres, però, aquest requisit pot no ser necessari, ja que consideren que és pare aquell que exerceix com a tal; aquesta segona opció és la que ens permet parlar, per exemple, de pares adoptius. Ara bé, com anomenem aquelles persones que, sense haver participat en la concepció d’un fill ni haver passat per un procés d’adopció, conviuen diàriament amb el fill o la filla de la seva parella? Per a mi, com potser per a vosaltres, fins fa poc era ben evident: la parella de la mare, el nuvi de la mare, el padrastre (amb tota la connotació negativa que aquest nom acostuma a arrossegar)..., totes elles posicions que, sigui en positiu, sigui en negatiu, situen la persona com a referent del nen o nena amb el/la que conviu. Però, i pels nens i les nenes? Com els anomenen ells i elles? Més ben dit, en quin lloc relacional les situen i en quin lloc se situen a ells mateixos?\nCom ja vam dir en un article anterior, els nens necessiten anomenar les persones amb què es relacionen en funció del lloc que ocupen en la seva vida. Posar-los nom és per a ells i elles la manera d’establir un eix imaginari a partir del qual saben com s’han de relacionar, és a dir, quines són les regles del joc que delimiten la relació i, per tant, el seu comportament amb aquelles persones. No poder-los posar nom pot significar, doncs, sentir-se insegurs, perduts, desubicats en els contextos en què aquesta persona és present. Us podeu imaginar el caos emocional i relacional que suposa no tenir nom quan el que es comparteix és la pròpia convivència?\nUn amic meu, fa uns mesos, em parlava de la seva situació com “el sense nom”, perquè està en una relació de parella estable amb una noia que té un fill. Molt encertadament es preocupava no tan sols per com se sentia ell, sinó, sobretot, per com es podia sentir el nen a partir del que ell fes o deixés de fer. Així, sempre filava molt prim quan es tractava de posar límits, donar respostes o participar en situacions, ja que per res del món volia que el nen sentís que “intentava fer-li de pare”. La sorpresa, però, arribava quan el nen li preguntava si ell era el seu pare. “No, tu ja tens un pare, i és genial!!!” Tot i la resposta tan convincent hi havia quelcom que no acabava de satisfer el nen, ja que, pocs dies després, tornava a formular la mateixa pregunta. El meu amic comentava: “Com no ha d’estar perdut, si sóc jo mateix qui diu que sóc el sense nom?” Finalment va ser el nen qui va resoldre el dilema. “Per què no puc tenir dos pares?” El meu amic no va saber què respondre. El nen, satisfet, va entendre que anava per bon camí i li va dir: “Molt bé, a partir d’avui tindré el pare primer i tu seràs el meu pare segon.” Veiem, doncs, com lluny de convencionalismes aliens a molts dels rols socials preestablerts en el món dels adults, els nens posseeixen la seva pròpia manera de resoldre les situacions afectives que els generen malestar. Per a ells, l’origen és com es desenvolupa la seva relació amb els altres. És a partir d’aquí que necessiten anomenar i, com hem pogut veure, ho fan sempre: ja sigui amb un nom propi de la societat en què vivim, ja sigui mitjançant un terme que per a ells tingui sentit. És possible que els adults també hàgim de prendre nota d’aquesta manera de situar-se davant dels altres en pro de saber donar resposta a preguntes relacionades amb la pròpia identitat.\nPublicat per PETITS I GRANS a 17:52 Cap comentari :


El Cinema Casino acull l'exposició fotogràfica 'El confinament de la gent de Begur' • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl Cinema Casino acull l’exposició fotogràfica ‘El confinament de la gent de Begur’\nLa mostra, que es podrà visitar de manera gratuïta del 26 al 29 de juny, esdevé un espai documental que recull la pluralitat d'experiències individuals i col·lectives viscudes pels veïns i veïnes durant aquest moment històric provocat per la Covid-19.\nDesprés del període d’excepcionalitat per la crisi sanitària generada per la pandèmia de la Covid-19 i amb l’entrada de Begur en la nova normalitat, l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament proposa l’exposició fotogràfica ‘El confinament de la gent de Begur’, un recull d’imatges captades per la fotògrafa begurenca Elena Carreras, filla del també fotògraf Josep Carreras.\nCoincidint amb les dates en què havia de celebrar-se la Festa Major, la Sala 3 del Cinema Casino acull aquesta exposició fotogràfica d’àmbit local i carregada de simbolisme que es realitzarà mitjançant projecció digital. La fotògrafa de Begur acosta imatges realitzades durant el confinament i també de totes les fases de desconfinament, compartint així un document històric per conèixer com ha afrontat Begur aquesta crisi sanitària d’abast mundial. Aquest recull s’incorporarà també a l’Arxiu Municipal per poder documentar les fotografies.\nL’exposició es podrà visitar el divendres 26 de juny, en horari de 18 a 21 hores. En el cas del dissabte 27, diumenge 28 i dilluns 29 de juny, l’horari serà d’11 a 13 hores, i de 18 a 21 hores. L’entrada serà gratuïta i l’accés es farà per la terrassa del Casino. D’altra banda, l’aforament serà limitat i s’aniran fent passis continus del muntatge perquè ho pugui veure tothom que ho desitgi. A més, el consistori recorda que caldrà dur mascareta per accedir a l’equipament, rentar-se les mans amb gel hidroalcohòlic i s’haurà de mantenir el distanciament preventiu entre visitants.\nArticle anteriorEl Festival Cruïlla oferirà concerts al Camp Nou aquest estiu\nArticle següentHombres G i Pablo López se sumen al cartell del Festival de la Porta Ferrada 2020


[J. Pont] Més sobre la gestió de l’aigua\nYou are here: Home / Cartes dels lectors / [J. Pont] Més sobre la gestió de l’aigua\nLa concessió per la gestió de l’abastament de l’aigua que té la Mina d’Aigües de Terrassa acaba aquest desembre, després de 75 anys. Últimament han estat sortint tantes informacions, articles i opinions dia si dia també, que ara que arriba l’estiu i sembla que s’ha calmat una mica, no em puc estar de dir-hi la meva.\nSi, la finalització de la concessió sembla més ser un problema per tots els implicats que no pas una oportunitat per millorar el servei d’abastament d’aigua als ciutadans. Tot i que al final és tracta d’això, oi? Només es tracta d’aprofitar l’avinentesa per millorar el servei que reben els terrassencs.\nCom ja havia dit, l’aigua és un bé públic i l’abastament un servei d’obligada prestació (i gestió) per part dels municipis, sigui per gestió directa, per concessió, per empresa pública, per empresa mixta, per empresa privada…\nLa finalització de la concessió aquest desembre s’està gestionant de la pitjor manera possible per part de MINA, l’actual concessionària. Recursos contra el comissionat de l’aigua, contra els advocats assessors de l’Ajuntament, enfrontar els treballadors amb l’Ajuntament, nul·la col·laboració no facilitant o negant informació a l’Ajuntament per fer possible la liquidació final de la concessió… Entenc que MINA ha de defensar els seus interessos com a empresa què és, però no cal anar contra els usuaris del servei, a qui representa l’Ajuntament. Ara fins i tot nega que la titularitat sigui municipal i que ells només tenen la concessió del servei d’abastament d’aigua a la ciutat.\nTampoc es pot dir que l’Ajuntament hagi fet la feina que li tocava. Ni la supervisió crítica ni el control rigorós de la concessió, ni liquidacions o balanços anuals d’inversions. No s’expliquen les despeses de la gestió, ni els cànons anuals que paga el gestor a l’Ajuntament… Així, ara, no hi ha una proposta clara de liquidació final de la concessió, de reversió de les infraestructures, ni una proposta clara de futur per la gestió. De moment s’apunta com a possible solució momentània la pròrroga de la concessió actual!\nFer una consulta sobre el futur de la gestió de l’aigua a Terrassa és necessari, si, però amb tota la informació de les diferents opcions sobre la taula. Tant ens cal saber què és de qui i com cal liquidar bé l’actual concessió, com ens cal saber si hi ha propostes concretes i detallades sobre els possibles models de gestió. Ens cal saber que suposa cada model, quin cost té pels ciutadans cada proposta, quin control en podrem fer en cada cas. Què hi guanyem i què hi perdem? Si la consulta és amb resposta binària, o és amb resposta múltiple on es poden triar tres o més opcions, caldran moltes explicacions per aclarir bé cada opció.\nPersonalment no tinc clar que exercir la gestió pública directa sigui la millor solució possible, tot i que l’actuació de l’actual concessionari em fa dubtar del model de concessió. Continuo pensant però que la gràcia del tipus de gestió, sigui quin sigui, és que l’ajuntament (en definitiva la ciutadania) en pugui fer el control públic, que les decisions sobre els talls, sobre les prioritats de gestió, sobre com s’estipulen les despeses, com es fa el manteniment, com es trien les inversions per l’exercici… Però n’hem de parlar molt encara abans de la consulta.


El pitjor temporal de mar dels darrers 14 anys - El temps\nNéstor Gómez 23/01/2017 - 10.49\nAdeu a una setmana sencera d'avisos meteorològics a Catalunya. Els primers dies per nevades al Pirineu, a mitjans de setmana pel fred, i, finalment, per temporal excepcional de mar. Mireu la galeria de fotos i vídeos.\nEl temporal de mar a la costa catalana ha estat històric. Si habitualment estem més acostumats a les conseqüències dels temporals de llevant, com el de mitjans de desembre, aquest cop ha estat de gregal. Els avisos del Meteocat per l'estat de la mar ha estat general a tota la costa del país i elevat al màxim nivell, 4 de 4, amb onades superiors als 4 metres. Un temporal més perillós i més extens. En el cas de la costa de Barcelona, és el pitjor temporal de mar dels últims 14 anys, des de l'octubre del 2003.\nEl temporal ha provocat onades espectaculars a tot el litoral. Davant de Begur, una boia n'ha arribat a registrar una de 10,8 metres d'alçada. Davant del port de Barcelona s'han registrat pics d'onades de més de vuit metres.\nEvolució del temporal\nA poc a poc avui el temporal anirà de baixada. Encara fins al migdia hi haurà avís vermell a la costa de l'Alt i Baix Empordà per onades superiors als 4 metres. La tendència per avui i demà és que el temporal remeti i desaparegui durant els pròxims dies.\nAdeu al pitjor temporal de mar dels darrers 15 anys. Mireu dades i imatges. Compte, perill activat https://t.co/Z1sv63VKi7 #324eltemps pic.twitter.com/75edV5kSJJ\n Néstor Gómez (@nestor_meteo) January 23, 2017


Inici / HOTEL KYRIAD PRESTIGE CENTRE DEL MONHOTEL KYRIAD PRESTIGE CENTRE DEL MON\nDes de 80,00\nEl quality Hotel Centre del Mon us acull al bell mig de Perpinyà, a 15 minuts a peu del centre històric. Ofereix un bar, una terrassa i un pàrking sobterrà amb pagament previ. Les habitacions amb aire condicionat tenen totes televisió i cuart de bany individual amb dutxa. A disposició una connexió Internet gratuïta a tot l’hotel i sales de reunions ben equipades.\nCapacitat total (nombre de persones)199\nNombre d'habitacions per a persones amb mobilitat reduïda6


Actualitat Archives - Página 2 de 10 - Associació Turística d'Apartaments a la Costa Brava i Pirineu de Girona\n11 de octubre de 202016 de octubre de 2020Actualitatby admin\nEl president de l'Associació Turística d'Apartaments Costa Brava-Pirineu de Girona manté que el turisme és una economia transversal i ha de ser motor de recuperació.\n19 de septiembre de 202021 de septiembre de 2020Actualitatby admin\nL’ATA lamenta que les administracions hagin donat l’esquena al sector.\nL’ATA impulsa a través de TikTok una enginyosa campanya per recuperar visitants i atraure nous públics\n12 de agosto de 202020 de septiembre de 2020Actualitatby admin\nLa iniciativa busca també reforçar la destinació apel·lant a les emocions.\nS’ha creat un nou concepte: Bravitud com a punt de partida de la campanya\n30 de junio de 202017 de septiembre de 2020Actualitatby admin\nLa resposta del client català i estatal i també del francès, està essent molt bona per al nostre sector que es consolida així com una modalitat de turisme segur.\n10 de junio de 202017 de septiembre de 2020Actualitatby admin\nEn l’escrit l’entitat manté que , arran de la pandèmia, el turista buscarà confiança i seguretat i dona per fet que els allotjaments il·legals no compliran amb les normatives que marquen els estrictes protocols d’higiene i seguretat que s’han de seguir.\n20 de mayo de 202017 de septiembre de 2020Actualitatby admin\nPreparar-se a consciència en totes les mesures d’higiene i seguretat per poder afrontar amb totes les garanties per als treballadors i clients la reobertura dels apartaments i habitatges d’ús turístic de la demarcació de Girona.


Catedral de Mondoñedo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCatedral, monument i basílica menor\nPatrimoni de la Humanitat: 0,29 ha\nzona tampó: 3,1 ha\n43° 26′ N, 7° 22′ O / 43.43°N,7.36°O / 43.43; -7.36\n2015 (39a Sessió)\n23 maig 1902\nBisbat de Mondoñedo-Ferrol\nLa Catedral de Mondoñedo és un temple catòlic situat a la vila de Mondoñedo, a la província de Lugo (Galícia). És, juntament amb la cocatedral de Ferrol, una de les seus episcopals de la diòcesi de Mondoñedo-Ferrol. Rep l'àlies de la "Catedral agenollada" per les seves perfectes proporcions i escassa altura.\nVa ser declarada Monument Nacional el 1902. El papa Joan XXIII, mitjançant una butlla datada el 9 de març de 1959 la va nomenar basílica. Al seu interior hi ha el museu catedralici i diocesà "Santos San Cristóbal", fundat el 1969, que compta amb importants obres d'art religiós, sent un dels més importants de Galícia en el seu gènere.\n2 Construcció i evolució històrica\nA mitjan segle ix, un conjunt de monjos es va assentar al costat del Cantàbric. Alfons III d'Astúries va donar el seu beneplàcit a l'assentament configurant en certa forma la nova diòcesi. El 866, el bisbat de Lugo va cedir terrenys al nord dels seus dominis, propers al mar Cantàbric, donant origen a la diòcesi de Mondoñedo i creant-se el monestir de San Martiño de Mondoñedo com a seu d'aquesta.\nA causa de la seva proximitat al mar i el perill d'incursions dels pobles nòrdics (normands i víkings), els bisbes van pensar en la necessitat de traslladar-se a terres de l'interior. Els bisbes de la seu van aconseguir l'autorització del papa i els reis de traslladar la seu de la diòcesi a l'actual Mondoñedo al voltant de l'any 1112. Llavors es va veure la necessitat de la construcció d'una nova seu catedralícia, l'actual.\nConstrucció i evolució històrica[modifica]\nEl temple, d'estil romànic amb afegits i reformes posteriors, es va començar a construir el 1219 i el 1246 estaria avançada l'obra, encara que es va concloure durant els segles xiii i xiv. La catedral en la seva estructura inicial tenia tres absis; el major i dos menors.\nLa catedral actual és un edifici de tres naus, amb volta de creueria sobre arcs apuntats. La façana del temple es compon de tres grans ogives que es corresponen amb les tres naus. La façana occidental posseeix una rosassa del segle XIV de 5 metres de diàmetre amb vidrieres policromades. Està flanquejada per dues imponents torres, decorades amb motius heràldics.\nA l'interior es troba el Museu d'art sacre, disposant-se les seves obres en les naus laterals del temple. El retaule major actual, obra de Fernando de Terán, és rococó, amb columnes neoclàssiques. Posseeix dos cossos, el primer amb l'Assumpció de la Verge i el segon representant el misteri de la Santíssima Trinitat.\nDurant l'edat mitjana es va construir un cor de pedra que va ser substituït a principis del segle XVI per un de fusta. En aquest segle també es va construir la girola i a finals del mateix la sagristia.\nPintures de la catedral\nEl claustre és del segle XVII, de planta quadrada amb arcs de mig punt i columnes dòriques. Va ser reconstruït per Diego Ibáñez Pacheco.\nAl segle XVIII es va remodelar la façana i s'hi van afegir les torres.\nLa catedral posseeix diversos estils a causa de les successives ampliacions i reformes al llarg del temps. Va ser construïda sobre bases romàniques, encara que va sofrir ampliacions barroques.\nEn la porta principal i l'absis major es poden veure els seus orígens romànics. D'altra banda tant el creuer com la sagristia són d'estil gòtic, així com la rosassa de la façana occidental. Les pintures de la nau central situades sota els òrgans també s'emmarquen en el gòtic. Entre aquestes pintures cal destacar la pertanyent a l'escena del Degollament dels Innocents. El cadirat del cor, tallat en fusta de noguera, pertany igualment a aquest estil.\nEl claustre, reformat a principis del segle XVII és d'estil clàssic. Al centre existeix una creu gòtica, que probablement pertanyia al primitiu claustre.\nBasilio Cegarra. Guía da arte de Galicia, 1992. ISBN 9788471548474.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Catedral de Mondoñedo\nInformació a la pàgina web de l'ajuntament de Mondoñedo (gallec)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Catedral_de_Mondoñedo&oldid=23738424»\nCatedrals de Galícia\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 juny 2020 a les 14:48.


Inici General Tardor transformadora\nÉs cert que no existeix una generació de joves al llarg de la història que s’hagi escapat dels estereotips que ens qualifiquen de persones immadures, irresponsables i impulsives. Però defugim de les simplificacions i l’ús d’estereotips sobre les persones joves.\nDes de l’Espai Jove Casa Sagnier preferim reivindicar la diversitat i heterogeneïtat del col·lectiu juvenil, així com el paper protagonista dels i les joves en la transformació social de la nostra ciutat i barris. I no estem sols en aquesta tasca de positivitzar la imatge social de les persones joves i fer visible la seva contribució en la construcció d’una ciutat més sostenible, cohesionada i inclusiva.\nAquesta tardor el districte va ple de propostes que pretenen transformar el model de societat i la vida dels i les joves en particular. Perquè malgrat ser un col·lectiu divers i heterogeni, els i les joves ens enfrontem a reptes similars com són l’entrada al món laboral, l’accés a l’habitatge o l’exercici ple de la nostra ciutadania. I davant aquests reptes volem fer sentir la nostra veu per donar a conèixer alternatives viables que posen les persones al centre com l’economia social i solidària.\nBarcelona acollirà al 2020 el Fòrum Social Mundial de les Economies Transformadores, temàtica en què Sarrià-Sant Gervasi porta anys fent feina. Existeixen diferents iniciatives, però una de les més rellevants el trobem al Centre Cultural Casa Orlandai d’on sorgeix el projecte “Sarrià – Sant Gervasi Coopera. Transformem els barris”, en el qual hi ha implicada gent de totes les edats per fomentar l’enxarxament i el treball conjunt dels agents de l’Economia Social i Solidària del districte.\nA l’Espai Jove Casa Sagnier acollirem el projecte pilot “Cooperativa de Joves” impulsat per Barcelona Activa, conjuntament amb Sarrià – Sant Gervasi Coopera, L’Esberla Sccl, el districte de Sarrià – Sant Gervasi i l’Espai Jove Casa Sagnier, per tal de promoure\nl’autoocupació juvenil en l’àmbit del cooperativisme i l’economia social i solidària al districte.


Comfort Suites Prestonsburg (KY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nComfort Suites51 Hal Rogers Drive, Prestonsburg, Prestonsburg (KY), Estats Units, 41653 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en71comentarisComfort SuitesVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 9 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranascensoraparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióComfort Suites, ubicat a Prestonsburg, Prestonsburg (KY), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Middle Creek National Battlefield, Samuel May House, East Kentucky Science Center and Planetarium donen a aquest hotel un encant especial. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Comfort Suites asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, centre de negocis, ascensor. L'ambient de Comfort Suites es reflexa en cada habitació. aire condicionat, escriptori, despertador, telèfon, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Comfort Suites la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Prestonsburg (KY).Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-secentre esportiupiscina [interior] Àpats, begudes i refrigerimàquina venedora Serveis i comoditatszona de fumadors Accésascensorrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyiaDisponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Santa Coloma celebra la 1a Festa de la Policia Local - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nFotografia: L´acte va tenir lloc ahir dissabte a l´Auditori. / David Rueda-Ajuntament\nSanta Coloma celebra la 1a Festa de la Policia Local\nEl reconeixement es va concretar en forma de distincions i medalles, i es va fer extensiu a la ciutadania que ha col·laborat en tasques de suport a aquest cos, i també als altres cossos de seguretat.\nSanta Coloma de Farners va celebrar ahir dissabte 27 de gener la primera Festa de la Policia Local en tota la història d'aquest cos de seguretat en el que va ser un acte de reconeixement pel seu compromís com a policia democràtica i la seva voluntat de servei a la ciutadania, per la seva implicació social, presència en el territori i proximitat a la ciutadania.\nEl reconeixement, que va tenir lloc a l'Auditori, es va concretar en forma de distincions i medalles, que es va fer extensiu a la ciutadania que ha col·laborat en tasques de suport a aquest cos, i també als altres cossos de seguretat: mossos d'esquadra, protecció civil, bombers, agents rurals i atenció primària. A l'acte s'hi va convidar a representants d'aquests cossos d'altres municipis de la comarca de la Selva, com també a representants polítics locals i d'altres ajuntaments de la comarca i membres de l'Administració de Justícia de la Generalitat de Catalunya.


Església d'es Cubells - Solo Ibiza\nesglésia d'es Cubells. XIXTH\nl'església d'es Cubells té un gran interès turístic, sobretot per les seves vistes.\nAl final de la carretera que condueix al poble d’ es Cubellstrobem l’ església d’es Cubells. Això pot semblar obvi, adquirint una rellevància important en la geografia eivissenca. Hi ha pocs llocs on això succeeix. I tot té una explicació bastant sincera. L’ església d’es Cubells va ser construïda al segle XIX, passant d’un simple lloc d’oració a l’actual església. Aquesta construcció ha donat lloc als edificis que l’envolten i a la pròpia localitat. Per arribar-hi, seguirem les mateixes direccions per arribar a és Cubells. Agafem la carretera que surt de l’ aeroport direcció Sant Josep, i a set quilòmetres trobem el desviament a l’esquerra cap al nucli urbà. Sis quilòmetres més tard, després d’entrar en una petita Vall bastant alt sobre el nivell del mar. La rotonda final marca el nostre destí.\nHistòria de l’església d’es Cubells\nSegons el relat, Francesc Palau va demanar permís per oficiar les misses a la Vall d’es Cubells. La resposta de Roma va patrocinar un simple oratori que més tard es convertiria en la capella actual. Un segle després, la capella dóna pas a una església típicament emblanquinada a la paret frontal, amb els contraforts ben visibles als costats de la nau. L’ església d’es Cubells també destaca pels seus paisatges. Les seves vistes sobre la Costa dels penya-segats, on viu, i les boniques platges de Sant Josep, el converteixen en un lloc únic. Com a també únic podem considerar el seu porxo d’esquena, excessivamentreformat, que ha donat pas a les actuals finestres d’alumini, més aviat enreja l’entorn rural que en el seu conjunt ofereix. No obstant això, podem considerar l’ església d’es Cubells, juntament amb el seu entorn, com una de les esglésies típiques d’Eivissa.\nAltres llocs per descobrir en l'entorn de l'església d'Es Cubells\nA diversos llocs d'interès cultural que podeu accedir des de l'església Es Cubells\naltres llocs per descobrir a l'entorn de l'església d'es Cubells\nplatges prop de l'església d'es Cubells


Actualització: Noves mesures dels serveis de transport públic - radiobarbera.cat\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat, en el marc del PROCICAT, ha adoptat noves mesures de funcionament dels serveis de transport públic de viatgers per combatre la propagació del coronavirus. Aquestes s’han pres juntament amb els operadors de transports arran l’afluència a la xarxa que s’ha produït a primera jornada feinera després de l’establiment de l’estat d’alarma. En línies generals, el descens de la demanda ha estat del 75-90% en els diferents modes de transport, tot que hi ha hagut moments puntuals en els quals la reducció no ha estat tan significativa.Així, s’ha acordat que els serveis públics de transport de viatgers per carretera i serveis ferroviaris que transcorren íntegrament pel territori de Catalunya, tant interurbans com urbans, reduiran la freqüència horària de servei en dia feiner d’entre un 33% i un 67%. Aquesta forquilla de reducció es concretarà atenent a les necessitats de cada operador i, molt especialment, a la demanda en hora punta. A més els serveis de transport nocturns per carretera podran oferir un percentatge diferent del dels serveis diürns.\nPer una altra banda excepcionalment es podran suprimir línies que tinguin una demanda gairebé nul·la, especialment si existeixen alternatives de desplaçament.\nLes empreses prestadores dels serveis de transport públic, han de vetllar perquè en cap cas l’ocupació dels vehicles superi un terç de la seva capacitat. I en el cas que venguin bitllets online, hauran d’incloure un missatge que desaconselli viatjar, tret de casos inajornables.\nA més, el Departament de Territori i Sostenibilitat confirma que l‘impacte econòmic que puguin causar aquestes mesures, i altres que es puguin adoptar en funció de l’evolució de la crisi sanitària, l’assumirà la Generalitat, amb les partides que s’habilitin per fer front a l’emergència.\nRenfe, a més, ha dissenyat un nou pla de transport pel qual s’anul·la tota la seva oferta actual de tren comercials Ave i Llarga Distància i Avant, i es substitueix per una altra oferta que s’ajusti a l’aplicació de la normativa contemplada en el decret d’estat d’alarma aprovat pel Consell de Ministres.\nRenfe retornarà íntegrament l’import dels bitllets a totes les persones que tinguessin previst viatjar en aquests dies i posarà a la venda les places del nou pla de transport establert en funció de les reduccions decretades per l’Executiu.\nLa implantació del nou pla de transports significa que els serveis AVE, Llarga Distància i Avant es veuran restringits en un 50%. Als serveis de Rodalies de Catalunya l’oferta serà del 100%.En aplicació de la instrucció per a procurar la màxima separació possible entre les persones als trens en els quals es vengui una plaça asseguda, Renfe limitarà l’oferta de places disponibles per a cada tren en funció de la configuració i tipologia de cada unitat.\nAixí mateix, Renfe ha pres la decisió de suspendre temporalment en tots els seus trens els serveis de cafeteria, bar mòbil, restauració a bord, distribució de premsa i auriculars. També romandran tancades totes les sales club de les estacions.\nPer la seva banda, Moventis, l’operador del servei d’autobusos de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, informa de la reestructuració d’horaris en les diferents línies que paren a Barberà del Vallès.\nLínia LB1 de Barberà del Vallès (Plaça Espanya – Baricentro – Polígons): Servei habitual. Sense canvis.\nLínies autobusos interurbans\nLínia A1 (Barcelona – Barberà del Vallès – Sabadell): Horari habitual de dies feiners.\nLínia A2 (Barcelona – Barberà del Vallès – Badia del Vallès): Els dies feiners tindran els horaris establers corresponents als dissabtes.\nLínia B1 (Sabadell – Barberà del Vallès – Badia del Vallès): Els dies feiners tindran els horaris establers corresponents als dissabtes.\nLínia B2 (Sabadell – Barberà del Vallès – Cerdanyola del Vallès – Ripollet): Els dies feiners tindran els horaris establers corresponents als dissabtes.\nLínia B4 (Badia del Vallès – Barberà del Vallès – Cerdanyola del Vallès): Els dies feiners tindran els horaris establers corresponents als dissabtes.\nLínia B6 (UAB – Badia del Vallès – Barberà del Vallès – Sabadell): No hi ha servei.\nLínia N64 (Servei nocturn – NITBUS Barcelona – Cerdanyola del Vallès – Barberà del Vallès – Badia del Vallès – Sabadell – Sant Quirze del Vallès – Terrassa – Rubí – Sant Cugat – Barcelona): Circulació del 50 % dels serveis.\nLínia N61 (Servei nocturn – NITBUS Barcelona – Sant Cugat – Rubí – Terrassa – Sant Quirze del Vallès – Sabadell – Badia del Vallès – Barberà del Vallès – Cerdanyola del Vallès – Barcelona): Circulació del 50 % dels serveis.\nMoventis, a més, ha activat una sèrie de protocols i recomanacions pel control del risc de contagi.\nAixí, s’elimina la venda de bitllets a bord; s’elimina el dret de bescanvi implantant mesures compensatòries per als usuaris amb bitllets que no s’hagin pogut fer servir; es tanquen les oficines d’atenció al client que no tenen separació física amb els usuaris; es desaconsella l’ús del transport públic als col·lectius de risc; cal mantenir una distància mínima d’un metre entre les persones viatgeres; es recomana rentar-se les mans un cop utilitzat el transport públic; es demana no interactuar amb el conductor.\nDurant aquest període s’intensifiquen els protocols de neteja i desinfecció i s’informa via Canals telefònics i digitals.\nPingback: Coronavirus: transport públic a mig gas el cap de setmana - radiobarbera.cat


La mestra Empar Navarro va rebre l'homenatge de l'Ajuntament | Infoguiavalencia\nInici » La mestra Empar Navarro va rebre l'homenatge de l'Ajuntament\nLa mestra Empar Navarro va rebre l'homenatge de l'Ajuntament\nNavarro va ser una mestra compromesa per la llengua i el valencianisme.\nEl Saló de Cristall de l'Ajuntament de València va acollir divendres passat l'homenatge a qui fora mestra valenciana republicana Empar Navarro i Giner. L'acte va estar organitzat pel Col·lectiu de Mestres Jubilats, adscrits a Escola Valenciana, dins del programa d'actes convocat per la dita entitat davall el lema “50 anys construint l’escola en valencià” i va tindre una gran assistència de públic.\nA l'acte va assistir la regidora de Patrimoni i Recursos Culturals, Glòria Tello, qui va posar de va manifestar la vocació pedagògica de la mestra, fent insistència en el seu compromís cap a la llengua i el valencianisme, així com el seu paper en la política des de les files de l'Agrupació Valenciana Republicana.\nEmpar Navarro va reivindicar el valencià en l'escola així com la formació del professorat en castellà i valencià. Es va casar amb Maximilià Thous i Llorens. Durant la Segona República Espanyola va ser presidenta de l'Associació de Mestres Valencians i militant del Partit Valencianista d'Esquerra.\nRecentment l'Ajuntament va dedicar un carrer a esta mestra, en el marc dels canvis del nomenclàtor, en compliment de la Llei de Memòria Històrica.\nTambé hi va intervindre la professora de la Universitat de València i historiadora de l'Educació, Carmen Agulló, responsable de pronunciar una laudatio sobre la figura d'Empar Navarro.\nVan assistir-hi també i van pronunciar unes paraules l'alcalde de Murla, Joan Giner, localitat on la mestra va exercir la docència fins a la seua jubilació; la també mestra i escriptora Mercé Viana, representant del Col·lectiu de Mestres Jubilats adscrits a Escola Valenciana; el nét i la besnéta d'Empar Navarro, Abel i Aina Thus. Esta última va oferir una actuació musical a l'oboé.


ANDANA SL - Llibreria Online de Banyoles | Comprar llibres en català i castellà online\n/ ANDANA SL\nQui no s’ha sentit atret per l’aigua quan era petit? Quan érem nens vam jugar fins a enfangar-nos o quedar ben xops. Saltàvem dins els bassals que feia la pluja. Vam construir rier... 9788418762048 La tresca i la verdesca ANDANA SL domingo, 1 de agosto de 2021\nAutor: La tresca i la verdesca Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/08/2021 Disponible\nNatxo Camacho és sobretot un home dels de sempre, i està orgullós de ser-ho. Mascle alfa contemporani, musculat de gimnàs, materialista fins a la medul·la, adora al seu ídol Clint ... 9788412371604 Cota, rodrigo ANDANA SL sábado, 1 de mayo de 2021\nAutor: Cota, rodrigo Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/05/2021 Disponible\nAquest recull poètic et convida a volar sense presses, a estimar la vida, a fer fora el fum, a trencar les cadenes i a despertar la llum. És el moment d’obrir finestres i que el ve... 9788418762031 Garcia-carbó, aina ANDANA SL jueves, 1 de abril de 2021\nAutor: Garcia-carbó, aina Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/04/2021 Disponible\nLa mare de Marc i Marcel és Jana i té una llibreria. Es passa les setmanes organitzant saraus: que si clubs de lectura, que si contacontes, que si ara venen uns bibliotecaris a ai... 9788418762024 Roig, elisabet ANDANA SL jueves, 1 de abril de 2021\nAutor: Roig, elisabet Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/04/2021 Disponible\nEL LLIBRE DE LES CRIATURES FANTÀSTIQUES La Maria, la protagonista del llibre La Maria no té por, torna a viure una nova aventura. En aquesta ocasió el seu destí és el País Valorià de la Fantasia. En aquest món fantàstic ... 9788417497644 Borja, joan ANDANA SL jueves, 1 de abril de 2021\nAutor: Borja, joan Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/04/2021 Disponible\nUna aventura del nostre colom preferit! El divertit i famós personatge de Mo Willems s’enfronta a una difícil situació: començar l’escola. Un llibre ple de diversió i enginy per tr... 9788417497989 Willems, mo ANDANA SL lunes, 1 de marzo de 2021\nAutor: Willems, mo Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/03/2021 Sense estoc\nII PREMI VALÈNCIA DE NOVEL·LA GRÀFICAUna novel·la gràfica sobre la precarietat i sobre l'actual món laboral. Múrcia, 2009. Juli, una universitària perduda i desmotivada, acaba de s... 9788417497965 Flores, alba/abellán, áng... ANDANA SL lunes, 1 de febrero de 2021\nAutor: Flores, alba/abellán, ángel Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/02/2021 Disponible\nPosa't unes sabates resistents i prepara't per seguir la pista d’uns quants rèptils. Acompanya els dragons per les selves de Madagascar, ves fins a la platja per veure com les crie... 9788417497897 De la bedoyere, camilla ANDANA SL lunes, 1 de febrero de 2021\nAutor: De la bedoyere, camilla Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/02/2021 Disponible\nLos invisibles nos narra la historia de una joven llamada Isabel y su familia. Había muchas cosas que la familia de Isabel no se podía permitir, pero intentaba no preocuparse por l... 9788417497859 Percival, tom ANDANA SL lunes, 1 de febrero de 2021\nAutor: Percival, tom Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/02/2021 Sense estoc\nEls invisibles ens narra la història d'una jove anomenada Isabel i la seva família. Hi havia moltes coses que la família d'Isabel no es podia permetre, però intentava no preocupar-... 9788417497842 Percival, tom ANDANA SL lunes, 1 de febrero de 2021\nEn qualsevol lloc, miris on miris, el terra, una gota d'aigua, l'aire i fins i tot la teva pell, hi ha éssers vius massa petits com per poder ser vistos. Són els MICROBIS; organism... 9788417497910 Kaid-salah ferrón, shedda... ANDANA SL domingo, 1 de noviembre de 2020\nAutor: Kaid-salah ferrón, sheddad Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/11/2020 Disponible\nUn llibre de l'autor del gran èxit de vendes "EL MEU NOM NO ÉS IRINA", Xavier AliagaVicky i Marta, dues dones en l’equador de la trentena, tracten de traure endavant el seu moribu... 9788417497866 Aliaga villora, xavier ANDANA SL domingo, 1 de noviembre de 2020\nAutor: Aliaga villora, xavier Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/11/2020 Sense estoc\nSOBRE ALLÒ QUE MENGEM Per què hem de compartir aquest llibre amb els joves lectors?Aquest àlbum ofereix dades útils i atractives sobre la importància de l'alimentació, per ajudar els joves lectors, i a ... 9788417497651 Oliver, diana ANDANA SL jueves, 1 de octubre de 2020\nAutor: Oliver, diana Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/10/2020 Disponible\nPLANES PARA UN FUTURO JUNTOS Oliver Jeffers regresa con una nueva y fascinante historia sobre el amor sin límites, la importancia de los sueños y el poder de la imaginación, los mejores ingredientes para const... 9788417497767 Jeffers, oliver ANDANA SL martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Jeffers, oliver Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/09/2020 Sense estoc\nNova edició d'un dels clàssics de la nostra literatura infantil. Clàssics són aquells llibres que superen el pas del temps, aquells llibres de temàtica universal, que mai no passen... 9788417497835 Lanuza, empar de ANDANA SL martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Lanuza, empar de Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/09/2020 Disponible\nValèria ha canviat de poble. Ara viu en una casa nova enfront d’un descampat on hi ha, segons un misteriós veí amb més anys que un corb, “més de mil dracs peluts i més de cent fant... 9788417497880 Lluch, enric ANDANA SL martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Lluch, enric Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/09/2020 Disponible\nMón al revés, el\nPREMI DE POESIA INFANTIL FUNDACIÓ CAIXA COOPERATIVA D'ALGEMESÍ No t’ho creies, que el món era al revés? Aquest recull de poemes ens convida a veure la vida des d’un punt de vista diferent, arriscat i engrescador. Versos juganers en què sentire... 9788417497781 Girbés nàcher, fina ANDANA SL martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Girbés nàcher, fina Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/09/2020 Sense estoc\nJoana cordons i la colla perduda\nPREMI DE NARRATIVA INFANTIL ENRIC LLUCH CIUTAT D'ALGEMESI T’agradaria conéixer en persona els protagonistes del teu llibre preferit?Aquest és el somni de Marc i Júlia, dos joves lectors dels relats de la Colla Perduda. Una nit, de forma i... 9788417497774 Ferrer molina, paula ANDANA SL martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Ferrer molina, paula Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/09/2020 Sense estoc\nPLANS PER UN FUTUR JUNTS Oliver Jeffers torna amb una nova i fascinant història sobre l'amor sense límits, la importància dels somnis i el poder de la imaginació, els millors ingredients per construir un f... 9788417497750 Jeffers, oliver ANDANA SL martes, 1 de septiembre de 2020\nAutor: Jeffers, oliver Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/09/2020 Disponible\nUna història bellament il·lustrada sobre els canvis d'estació que ens mostra que a cada pas, faci sol o neu, ens esperen milers de divertides i emocionants aventures.L'estiu és ins... 9788417497729 Ciraolo, simona ANDANA SL sábado, 1 de agosto de 2020\nAutor: Ciraolo, simona Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/08/2020 Sense estoc\nHe fet quaranta anys.Anant-me molt bé les coses, he soprepassat la meitat de la meua vida i, encara que en mirar cap arrere em trobe satisfet, no deixe de pensar en els somnis que ... 9788417497675 Peidro, jordi ANDANA SL viernes, 1 de mayo de 2020\nAutor: Peidro, jordi Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/05/2020 Sense estoc\n- Premi White Ravens 2019- Premi Fundación Cuatrogatos 2019 - Escollit un dels millors llibres del Banco del libro 2019 Una gàbia buida, un nen que la vol omplir costi el que co... 9788417497682 Machado, germán ANDANA SL domingo, 1 de marzo de 2020\nAutor: Machado, germán Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/03/2020 Disponible\nAra ja ningú la recorda, però fa un temps, tots sabien qui era la in?uencer Lady Flipa. La seua desaparició del món digital es va produir en estranyes circumstàncies que no han est... 9788417497507 Gisbert muñoz, francesc ANDANA SL domingo, 1 de marzo de 2020\nAutor: Gisbert muñoz, francesc Editorial: ANDANA SL Llançament: 01/03/2020 Sense estoc


Matxinada - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPlaca en memòria dels capitostos de la Matxinada de la Sal de Bilbao (1634), executats en els murs de l'església de Sant Antón (Bilbao).\nLes matxinades foren revoltes produïdes en diversos moments al llarg del segle XVIII (les més importants, els anys 1718 i 1766) al País Basc per diversos motius: econòmics, polítics, socials... Prenen el seu nom de Sant Martí (Matxin), patró dels ferrons (empleats d'una ferreria o fàbrica medieval de ferro) i solien enfrontar les classes populars (camperols i ferrons) amb les classes aristocràtiques o amb els representants del poder reial.\nLes causes d'aquestes matxinades solien ser:\nEconòmiques: l'escassetat de gra o la imposició d'impostos o aranzels en època de carestia podia provocar la rebel·lió dels camperols, secundades pels treballadors de les ferreries. Així va succeir el 1739 a Azpeitia, quan el preu del pa va ser la causa principal de la revolta.\nPolítiques: les províncies basques gaudien d'uns furs reials generosos que garantien privilegis com la noblesa universal de biscaïns i guipuscoans, l'exempció fiscal de certs productes o l'exempció del servei militar. L'intent de rebaixar o anul·lar aquests avantatges polítics, econòmics i socials també va portar aixecaments, com el de 1731 a Irun per una lleva militar, o la Matxinada de 1717, un dels catalitzadors del qual va ser el decret que traslladava les duanes del port interior al port de mar, la qual cosa suposava un greu perjudici per al comerç biscaí.\nSocials: després de les guerres de bàndols de finals de l'Edat Mitjana, les tensions socials més importants es produïen ara entre els sectors rurals (on els camperols i els jauntxos compartien interessos) i la naixent burgesia, que solia aparellar el poder polític provincial i reial. En aquest context, les matxinades també poden interpretar-se com a aixecaments dels camperols contra el poder de les ciutats.\nL'última de les matxinades, produïda el 1804, és coneguda com la Zamakolada, i és un dels últims exemples d'aquest enfrontament entre els jauntxos, aristòcrates rurals, i els burgesos, en especial els bilbaïns. Entre 1801 i 1804, es van produir diversos episodis que van conduir a la revolta: les Juntes Generals de Biscaia van instaurar el servei militar obligatori, i Simon Bernardo Zamakola va proposar la creació d'un port a Olabeaga, és a dir, fora de Bilbao, la qual cosa, en un temps en què els vaixells arribaven fins a l'Arenal, en el centre mateix de Bilbao, hauria resultat molt perjudicial per a la vila. La revocació del servei militar, a canvi del pagament a la Corona d'un milió de reials va provocar l'esclat de les elizates properes a Bilbao, en especial la de Begoña, que van ser sufocades per l'exèrcit.\nGarcía de Cortázar, F. y Lorenzo, J.M. (1988) Historia del País Vasco: de los orígenes a nuestros días, Txertoa, Sant Sebastià.\n↑ «Bilbaopedia - Matxinada de 1718». [Consulta: 4 juliol 2019].\n↑ «Matxinada | enciclopèdia.cat». [Consulta: 9 juliol 2019].\nMatxinada de 1766 segons un testimoni de l'època (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Matxinada&oldid=21873261»\nRevoltes del segle XVIII\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 ago 2019 a les 08:40.


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - Una conferència sobre la cacera de bruixes obre aquest divendres els actes de la Festa dels Empestats\nUna conferència sobre la cacera de bruixes obre aquest divendres els actes de la Festa dels Empestats\nLa conferència, organitzada per l'Arxiu Municipal, anirà a càrrec de l'historiador i escriptor Agustí Alcoberro. Es farà a dos quarts de deu del vespre als Jardins de la Torre de la Vídua de Can Sala.\n02-07-2015 / 13:28:47\nL'Arxiu Municipal organitza aquest divendres la conferència "Per bruixa i metzinera. La cacera de bruixes a Catalunya". La conferència és el primer acte de la Festa dels Empestats d'enguany i anirà a càrrec de l'historiador i escriptor Agustí Alcoberro parlarà de la persecució de les bruixes a l'època moderna.\nAgustí Alcoberro és doctor en Història per la Universitat de Barcelona i professor del Departament d'Història Moderna. Ha publicat diversos llibres relacionats amb la persecució de les bruixes a l'època moderna.\nL'any passat, l'Arxiu va oferir també dins els actes de la Festa dels Empestats una conferència a càrrec d'Alfons Zarzoso, responsable del Museu d'Història de la Medicina de Catalunya, sobre L'arribada del quart genet de l'Apocalipsi. La lluita contra la pesta del segle XVII.\nL'acte tindrà lloc a les 21.30 h als Jardins de la Torre de la Vídua de Can Sala.\nUna de les imatges de la conferència d'aquest divendres\nFesta Empestats 2015 Festa Empestats Malgrat de Mar


novembre | 2020 | Escola Mestre Enric Gibert i Camins\nACTIVITAT DE DANSA: BALLEM A LA JUNGLA – P5\nEl passat dimecres 25 de Novembre els nens i nenes de P5 vam fer un taller amb 2 ballarines. Ens ho vam passar molt bé movent-nos com animals, convertint-nos en exploradors/es i elements de la selva, inventant animals i explorant l’espai tot escotant la música.… Llegeix més»\nAPP D’INNOVAMAT – 3r\nDes de fa unes setmanes, a més de fer les sessions de laboratori i aventures d’innovamat, també estem fent la seva aplicació digital. Tant amb els iPads, com amb els ordinadors que tenim a l’escola.\nEn ella els nens i nenes fan el seu propi camí… Llegeix més»\n2021-3r, General 3r, Cicle Mitjà, Innovamat 0\nLEGO WEDO – 3r\nAquest any a 3r, els alumnes realitzen el taller de Robòtica amb el material educatiu “Lego WeDo”.\nDe manera divertida i dinàmica, els nens i nenes adquireixen nombroses habilitats com:\nInterpretar unes instruccions\nAvaluar la seva feina\nDesenvolupar la resolució de problemes\nDissenyar, muntar i programar un… Llegeix més»\n2021-3r, General 3r, Cicle Mitjà 2\nPROJECTE: ELS APARELLS DEL COS HUMÀ – 5è\nDurant aquest trimestre hem estat investigant sobre les funcions, òrgans, malalties i com tenir cura dels diferents aparells del nostre cos. Aquests aparells estan relacionats amb les funcions de relació i nutrició.\nSón: l’aparell digestiu , l’aparell respiratori, l’aparell locomotor, l’aparell excretor i el circulatori.\n2021-5è, Cicle Superior, General 1920-5è, Cicle Superior 0\nESPAIS D’APRENENTATGE – P4\nAquest a causa de la Covid no podem fer els Espais d’Aprenentatge tal com sempre els fèiem, amb infants de P3, P4 i P5 barrejats, però no hem volgut prescindir d’aquesta metodologia d’aprenentatge que tant ens agrada, i ens hem decidit per fer els espais… Llegeix més»\n2021-P4, Educació Infantil, General Espais, P4 0\nPATI – P4\nAquest curs hem pogut estrenar el pati del terrat i ens han encantat les noves estructures de fusta que ens han col.locat! Mireu que bé que ens ho passem!\n2021-P4, Educació Infantil, General P4, Pati 0\nENTRADA RELAXADA – P4\nEls nens i nenes d’infantil quan entrem cada dia a l’escola estem una estoneta jugant dins la nostra l’aula. És l’estoneta que anomenem Entrada Relaxada. Aquí tenim propostes de lectoescriptura, nombres, construccions, lectura, joc simbòlic, minimóns… Ara ja tebim molt clara la dinàmica i ens agrada molt començar així el nostre dia a dia a l’escola.\nSi cliqueu la foto veureu un petit resum d’aquestes estonetes diàries.\n2021-P4, Educació Infantil, General Entrada relaxada, P4 0\nGSO 2020 ENERGIZE ESCENA FINAL: valoracions i agraïments.\nGSO ENERGIZE 2020, ha arribat a la seva fi. L’estrena de totes les escenes ha estat avui. Volem compartir amb tots/es vosaltres la nostra escena, i us animem a veure les escenes que han preparat els altres països participants. Segur que com nosaltres l’han fet… Llegeix més»\n2021-4t, Cicle mitjà, English, General 5\nPractiquem els traços – P5\nAquí teniu algunes de les sessions de grafisme, on practiquem els traços bàsics de pre-escriptura per poder agafar agilitat i seguretat per realitzar les lletres. Sempre ho fem amb diferents materials i en diferents suports, i després de molt practicar ho reflectim al paper.\nFlamencs… Llegeix més»\nFem psicomotricitat- P5\nAquest any els nens i nenes de P5 fem psicomotricitat al pati. Estem aprenent molts jocs i ens ho estem passant molt i molt bé.


▷ Banca ética ¿Qué es?\nCondicions per a ser considerat banc ètic\nObjectius de la banca ètica\nLa banca ètica o banca social està composta per aquelles entitats bancàries que no persegueixen únicament l'obtenció d'un benefici econòmic sinó, a més, produir un impacte positiu en l'àmbit social i mediambiental: la inversió socialment responsable.\nPretén ser una alternativa al sistema bancari tradicional que sol ser mirat amb desconfiança pels consumidors de producte bancari, amb crítiques sobre la seva excessiva voracitat en l'obtenció de beneficis i la seva falta d'escrúpols a l'hora d'utilitzar els seus recursos.\nAquesta mala imatge del banc tradicional a augmentat amb l'última gran crisi econòmica, els assumptes tèrbols que han aparegut a nivell mundial (com la crisi de les hipoteques supreme als Estats Units) així com, a nivell d'Espanya, la bombolla immobiliària que es va produir, en part, per la irresponsabilitat a l'hora de concedir crèdit per part dels bancs.\nLa diferència fonamental de la banca ètica respecte de la tradicional és que aquella intenta, d'una banda, que els diners que concedeix en crèdits es destini a activitats i persones amb un impacte social, mediambiental o cultural i, d'altra banda, en què els seus clients dipositants de diners pot conèixer i participar en la destinació que es donarà a aquests fons que ells han aportat en una part.\nLa necessitat de transparència fa que normalment es puguin conèixer no només les seves operacions d'actiu (els préstecs i crèdits que concedeix) sinó també la informació sobre els seus clients i dipositants que en la banca tradicional no es facilita per l'obligada confidencialitat.\nEs considera que ha de tenir:\nComportament ètic en les seves activitats i inversions, el seu actiu i el seu passiu: ha de ser transparent i sempre estar encaminat a l'obtenció de beneficis socials o mediambientals.\nDonar suport financer a projectes sostenibles que suposin una contribució positiva. Per a això intentarà millorar les seves condicions de finançament i selecció.\nEstar implicats en la comunitat oferint finançament adaptat a les necessitats i intentant evitar a les persones el risc d'exclusió financera.\nCooperació internacional tenint especial atenció al sobre endeutament dels països pobres i cooperant amb els sistemes de, per exemple, microcrèdits que estan creats per a ajudar persones necessitades.\nTransparència la seva gestió i activitats han de ser absolutament transparents i controlables pels seus clients i inversors.\nDe tot el que s'ha dit podem deduir que l'objectiu fonamental de la banca ètica és realitzar inversions que redundin en un impacte social positiu.\nL'obtenció de beneficis per part del banc és un objectiu molt secundari: el banc ètic no sol repartir beneficis o el fa d'una manera molt limitada.\nPer a assegurar aquestes finalitats el banc aplica uns filtres ètics que garanteixin la bona fi social de les seves inversions.\nTambé s'aplica un filtre negatiu: no es poden finançar aquelles activitats que es considera que tenen un impacte negatiu com les d'armament, pornografia, activitats contaminants, d'explotació de menors, tabac, alcohol, etc.\nLes avui ja desaparegudes caixes d'estalvi es van fundar com a entitats bancàries amb una fi social: havien de tenir una obra social i realitzar actuacions per a ajudar persones en riscos d'exclusió.\nDe fet solien estar vinculades a les muntanyes de pietat que eren cases d'obstinació amb un funcionament i regulació públics per a ajudar persones en risc d'exclusió.\nEn la seva última època les caixes d'estalvi estaven sota el control de les Comunitats Autònomes i això va suposar una gestió desastrosa, utilitzant-se per a finalitats polítiques i altres poc clars i creant una situació d'insolvència tremendament greu que ha hagut de ser solucionada a través de diners públics en un rescat.\nTot això ha suposat la desaparició o conversió en bancs de les caixes d'estalvi. La banca ètica pretén atendre aquest sector del negoci bancari, orientat a l'ajuda als més necessitats i a finançar activitats mediambientals, socials i culturals.


La por a la sortida de l'euro dispara la retirada de diners dels bancs grecs\nEls propietaris dels dipòsits retiren 700 milions de dòlars de les entitats bancàries en un sol dia\nARA / EFE Barcelona / Atenes 15/05/2012 21:50\nEls dipositaris grecs van retirar diners de les seves entitats bancàries de manera massiva aquest dilluns, després que es comencés a parlar a les institucions europees i en els cercles econòmics d'una possible sortida del país de l'euro.\nSegons un escrit del president Karolos Papoulias, els impositors van retirar 700 milions d'euros dilluns. La sortida de dipòsits dels bancs del país ha mantingut una línia a l'alça els últims dos anys, però fins ara s'ha mantingut en una mitjana d'entre 2.000 i 3.000 milions al mes, és a dir entre 66 i 100 milions al dia.\nAl gener, però, el ritme de la retirada de dipòsits ja va ser molt més elevat i els grecs van treure 5.000 milions. Tot i així, aquestes dades queden molt lluny de la xifra que ha donar el president.\nL'emissora Reial FM, citant fonts bancàries, va explicar que fins ahir, dimarts, havien estat retirats uns 1.000 milions d'euros des del 7 de maig, el dia següent als comicis.\n"La fortalesa dels bancs és molt petita ara mateix", va explicar el governador del Banc de Grècia, Yorgos Provópulos, segons les actes de les reunions dels últims dies, fetes públiques a instància de la Coalició de l'Esquerra Radical (Syriza) .\nAmb tot, no es tracta d'una situació nova, encara que ara la tendència s'hagi accentuat, ja que les estadístiques del Banc de Grècia indiquen que en els primers dos mesos de l'any es van retirar uns 10.000 milions d'euros en dipòsits.\n"Des que la crisi va començar a finals de 2009, els bancs han estat perdent una mitjana de 3.000 milions d'euros en estalvis cada mes. A causa dels mals préstecs i a la lleva del deute, els seus actius no tenen gairebé valor", relata Nick Malkoutzis, director de la versió en anglès del diari grec 'Kathimerini'.\n"L'únic que els manté vius és la fe en què alguns estalviadors encara no han retirat els seus dipòsits i el filet de finançament del Banc Central Europeu (BCE)", adverteix Malkoutzis.\nDesprés del procés de la lleva de deute, que va suposar una pèrdua mitjana d'una mica més de la meitat del valor dels bons grecs en mans dels inversors bancaris, les institucions financeres gregues esperen amb candeletes la injecció de liquiditat de l'Estat.\nSegons l'acord amb els prestadors internacionals (la Unió Europea i el Fons Monetari Internacional), Grècia destinarà almenys 50.000 milions d'euros, dels 130.000 milions del segon pla de rescat, a la recapitalització dels bancs grecs.\nNo obstant això, la convocatòria electoral del passat 6 de maig va impedir que el Govern sortint aprovés el pla de recapitalització que, ara, amb la incertesa que provoquen les noves eleccions, penja d'un fil.\nDe fet, haurà de ser el govern interí que s'espera sigui elegit avui el que aprovi el pla, amb el qual els bancs esperen rebre 18.000 milions d'euros en els pròxims dies.\nEl problema és que l'Estat grec s'està quedant sense liquiditat i els prestadors internacionals amenacen amb tancar l'aixeta completament si el nou govern grec no compleix les retallades i mesures d'austeritat pactats.\nSi se seguís aquesta tendència els grecs haurien retirat 21.000 milions en 30 dies i podrien ser necessàries restriccions.\nEl Tribunal Suprem arxiva la demanada de Sixena contra Santi Vila i Lluís Puig\nEls empresaris ja preveien una moderació de la inversió i l'ocupació abans de l'1-O\nPlataforma per la Llengua premia els 150 establiments que fan més bon ús del català


RADIOTEATRE.COM - Temporada estable de Teatre Radiofònic: El criat de dos amos\nGoldoni fou un dramaturg venecià nascut el 1707, força prolífic i de gran èxit. Va començar a interessar-se pel teatre des de ben petit, i va rebre formació religiosa i filosòfica, per acabar llicenciant-se en dret. Però, malgrat el desaconsell de la seva família, va abandonar la professió per dedicar-se a escriure. En els seus inicis com a dramaturg, Goldoni va dedicar-se a escriure tragèdies, però, seguint l'exemple de Molière anys abans, i tal com el mateix Goldoni va afirmar en nombroses ocasions, va decidir fer un gir cap a la comèdia. Amb més de dues-centes obres escrites, a Goldoni se'l considera un dels fundadors de la comèdia moderna, per la creació de els textos literaris amb una certa consistència dramàtica i lluny del que fins aleshores havia estat l'antiga ''comedia dell'arte'', nom amb el que es coneixia el tipus d'espectacle improvisat de carrer especialment popular en el renaixement italià. L'ús dels modismes venecians, les trames centrades en les relacions humanes i la bellesa de les imatges que descriu, fan que Goldoni sigui un model a seguir tant en la llengua vèneta del segle XVIII com en italià. D'entre tota la seva producció, destaquen, per exemple, obres tan conegudes com ''El ventall'', ''El sorrut benefactor'', ''L'hostalera'', ''La vídua desitjada'', o ''El criat de dos amos'', l'obra que avui posem en antena.\n''El criat de dos amos'' és una comèdia en tres actes escrita el 1745. Goldoni no fou pas el creador de la història, ja que aquesta havia estat interpretada anteriorment com a part d'una obra representada el 1718 a París. Goldoni, però, decideix escriure el text a petició d'Antonio Sacchi, l'actor que més tard representaria el paper de Trufaldi en l'estrena. ''El criat de dos amos'' va ser traduïda al català per Joan Oliver el 1956 i ha estat representada en nombroses ocasions als escenaris de casa nostra. Trufaldi, un criat a qui li manquen recursos suficients per poder viure, s'embarca en la submissió a dos amos de manera simultània. De bon principi, tot sembla anar bé, fins que les peticions dels dos amos comencen a sobreposar-se i el fet de servir-los als dos alhora es complica. A partir d'aquest moment els embolics i els equívocs es tornen constants.\nLa versió radiofònica que avui posem en antena és un enregistrament del Quadre de Veus de Radioteatre sota la direcció de Robert Rué, i amb la participació de Jordi Sans en Silvi, Jaume Sellarès en Pantalon de Bosonyi, Laura Castillo en Clarissa, Josep Mª Sans en Lombardi, Berta Ballarà en Maragdina, Robert Rué en Briguel-la, Toni Garrich en Trufaldi, Rosa Aguado en Beatriu i Jordi Bernad en Florind Aretusi. La narració de Marta Plaza, i el Muntatge Musical i la realització tècnica de Joan Borràs.\nMaribel Puy Canal Terrassa Don Juan Tenorio Frederic Fuentes Trampa mortal Santiago Rusiñol Joan Rubís Guarné Joan Salvador Diari de Barcelona Manuel Arisó Margarida Fullola Joan Vinyoli Josep Armengol Don José, Pepe y Pepito Temporada 2016 - 2017


L’Alberg dels Josepets obre les seves portes al públic gestionat per la Fundació Pere Tarrés | CatalunyaReligió.cat\n(Fundació Pere Tarrés) Des de principis del mes d’agost la Fundació Pere Tarrés ofereix un nou alberg a la localitat de Les Cases d’Alcanar: l’Alberg dels Josepets. Aquest nou equipament forma ja part de l’oferta de la Fundació adreçada a famílies i també a grups escolars, de lleure o esportius que busquin un espai acollidor on descansar uns dies.\nPer fer-lo més actual i acollidor, les obres de remodelació han costat de tres fases: la primera estructural i de remodelació de la façana, la segona de redistribució interior i instal·lació de sistemes elèctrics i fontaneria i una tercera d’equipament interior. L’alberg ofereix 76 llits repartits en 20 habitacions, adaptades per a persones amb diversitat funcional, i una amb un despatx annex per a mestres o educadors que vinguin amb grups escolars o de lleure. També disposa de cuina i menjador, sales de televisió, de lectura i multi usos, aula d’informàtica, taller i aula d’audiovisuals. A la part superior s’ha habilitat una terrassa amb vistes a mar i muntanya i al municipi de Les Cases d’Alcanar.


Aquí teniu els horaris i els llocs de realització de les proves d’accés als ensenyaments de tècnic esportiu de nivell I i nivell II. PROVES D’ACCÉS NIVELL I 19 de setembre de 2020 a les 7:30h a l’IES Guillem Colom Casasnoves (Sóller) PROVES D’ACCÉS NIVELL II ESCALADA, BARRANCS I MITJA MUNTANYA 19 de setembre de 2020 a les 7:00h a l’IES Guillem Colom Casasnoves (Sóller) 20 de setembre de 2020 a les 7:00 a la Plaça d’Espanya de Fornalutx\nAdjunt teniu una sèrie de documents amb informació important de cara a les proves d’accés per els ensenyaments de tècnic esportiu de nivell 1 i nivell 2. Recordau que les dates de realització de la proves son: 19 de setembre Tècnic Esportiu de Nivell 1 19 i 20 de setembre Tècnic Esportiu de Nivell 2 DATES D’INCRIPCIÓ A LES PROVES D’ACCÉS De dia 1 a 3 de setembre via telemàtica a l’IES CTEIB PREU D’INSCRIPCIÓ A LES PROVES D’ACCÉS Tècnic esportiu nivell 1: 100€ (federat) 110€ (no federat) Tècnic esportiu nivell 2 barranquisme: 180€ (federat) 200€ (no federat) Tècnic esportiu nivell 2 escalada: 180€ (federat) 200€ (no federat)…\nSegons ens han informat des de la Direcció General de Planificació Ordenació i Centres, les proves d’accés específiques pels ensenyaments de tècnic esportiu queden de la següent manera: TÈCNIC ESPORTIU DE NIVELL I: 19 de setembre TÈCNIC ESPORTIU DE NIVELL II: 19 i 20 de setembre Igualment s’ha de tenir en compte que, a falta de 2 mesos, aquest calendari és orientatiu i pot sofrir modificacions en funció de l’evolució de la situació actual. Adjuntem la resolució amb tota la informació. Resolució + Annexes\nadmin\t10 Comentarios\nCurs avançat de descens de barrancs Nivell 2 – INFORMACIÓ OBJECTIUS Conèixer i posar en pràctica de forma segura i autònoma les tècniques bàsiques per als descens de barrancs en condicions bàsiques d’alta dificultat i cabal. CONTINGUTS Com a introducció de l’activitat, en el curs d’iniciació es veuran les següents matèries: – Coneixement del medi on es desenvolupa l’activitat. – Tècniques i maniobres avançades de descens de barrancs amb i sense corda. – Material personal. – Ampliació del material específic. – Ampliació dels principals nusos emprats en el descens de barrancs. – Preparació física i psicològica. – Nocions bàsiques d’autorescat. RATIOS 1 Professor –…\nDATA: 7 i 8 de desembre INSCRIPCIONS: infoebam@gmail.com OBJECTIUS Conèixer i posar en pràctica de forma segura i autònoma les tècniques bàsiques per als descens de barrancs en condicions bàsiques de dificultat i cabal. CONTINGUTS Com a introducció de l’activitat, en el curs d’iniciació es veuran les següents matèries: – Coneixement del medi on es desenvolupa l’activitat. – Coneixement i ús del material personal. – Tècniques de progressió sense corda. – Tècniques bàsiques de progressió amb corda. – Principals nusos emprats en el descens de barrancs. – Preparació física i psicològica. – Interpretació de croquis i ressenyes. RATIOS 1 Professor – 6 alumnes. TEMPORALITZACIÓ Sortida pràctica dissabte: Torrent de Muntanya 8,30-15 h.…


Harley Davidson guanya més adeptes gironins - Diari de Girona\nL'obertura a Fornells de la Selva del concessionari oficial d'una de les marques de motos més coneguda del món ha fet créixer el nombre de socis del club Girona Chapter. Durant l'any, la botiga organitza diferents sortides amb moto, de més o menys quilometratge\nraquel gironès girona 21.04.2018 | 06:33\nFaçana del concessionari Harley Davidson, situat a Fornells de la Selva. ddg\nEl món Harley Davidson ha tornat a la província de Girona sumant més adeptes al club de motos gràcies a l´obertura, ara fa un any, del concessionari oficial de la marca a Fornells de la Selva. Després de cinc anys sense representació a la demarcació, una de les marques de motos més conegudes del planeta torna a tenir botiga a Girona. Aquesta obertura ha donat ales al món Harley, fent créixer el nombre de socis del Girona Chapter, el club dels amants gironins de la marca . «En un any, hem passat de la vintena a la quarantena de socis», expliquen des de la botiga.\nEl concessionari organitza sortides amb moto al llarg de l´any, de més o menys quilometratge. «L´objectiu és engrescar els propietaris de Harley a fer rutes amb les seves motos i estar amb contacte amb altres amants de les motos Harley-Davidson», expliquen. Una de les sortides importants, en aquest cas organitzada pel Girona Chapter, és a Praga, el proper mes de juliol, on la marca ha organitzat una reunió de Harley per celebrar el 115è aniversari de l´empresa. Molts gironins ja han confirmat la seva assistència, segons expliquen des del concessionari.\nEl perfil del comprador d´una Harley continua sent una persona de 45 anys. Des del concessionari, però, asseguren que aquesta tendència està canviant i que cada vegada més joves s´interessen pel món Harley. «Tenim una gamma econòmica per tots aquells que es vulguin introduir a la marca», expliquen.\nEl concessionari va obrir les seves portes fa un any, ocupant uns 350 m2, dels quals 150 estan destinats a exposició i, 200, al taller de reparació i al magatzem. Compta amb treballadors vinculats, des de fa molts anys, al món de les motos i de les Harley. Experiència que els permet assessorar amb professionalitat la compra d´una moto Harley.\nA més, el client abans de decidir-se per la compra d´una peça tan valuosa com una Harley pot provar la motocicleta per tenir prèviament una presa de contacte amb el vehicle.\nEn el concessionari de Fornells de la Selva es pot trobar una gamma molt ample de la moda Harley com són les jaquetes o les samarretes, així com qualsevol peça de merchandising de la marca, des de rellotges i ulleres fins a tasses i catifes. La botiga, a més, compta amb l´únic taller oficial de les motos Harley a la província de Girona amb àmplia experiència en aquesta marca.


El blog de Josep Tordera: Els socialistes i la Santa Mare Esglesia\nEls socialistes i la Santa Mare Esglesia\nA la darrera campanya electoral, el llavors candidat socialista, José Montilla, va fer diversos gestos d'apropament a figures significatives de l'Església catòlica catalana. No era simple electoralisme. Montilla sempre ha mostrat un especial interès per mantenir unes cordials relacions amb la jerarquia eclesiàstica. Un interès que podria tenir a veure amb la recent decisió del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC) de convertir a l'Església catalana en un dels principals beneficiaris en el repartiment d'emissores de freqüència modulada. Una emissora com Ràdio Estel que amb prou feines és escoltada per 8000 persones al dia i que registra uns índexs de publicitat mínims tindrà 7 freqüències més. L' Abadia de Montserrat també n'ha obtingut una.\nJosep Maria Carbonell, president del CAC, exdiputat i exdirigent del PSC, catòlic practicant i vinculat a organismes del Bisbat de Barcelona, no ha sabut --¿no ha volgut?-- explicar quins criteris professionals, comercials, i de solvència econòmica empresarial són els que han mogut al CAC --un ens, en teoria, autònom--, a prendre aquesta decisió deixant de banda peticions d'empreses molt més consolidades en el sector.\nÉs evident que les relacions entre el PSC i el PSOE són manifestament millorables. Però hi ha una cosa en la qual coincideixen el dos partits germans: la seva voluntat de tenir contenta a la Santa Mare Església. Mai com fins ara el Govern havia tractat amb tanta generositat les finances dels bisbes espanyols. Se suposa que és una mesura destinada a millorar les relacions i evitar enfrontaments públics. L'èxit de la jugada ha estat mínim, en els mandats de José Luis Rodríguez Zapatero. Els bisbes han convocat manifestacions antigovernamentals, han promogut campanyes de tota mena contra mesures de l'executiu i han donat suport al PP de manera gens dissimulada.\nDe petit, a l'escola, els "padres" em van explicar que Jesús havia dit als seus deixebles que si mai rebien una plantofada a la cara, el que havien de fer era posar l'altra galta. Jo sempre havia entès que es tractava d'una recomanació als cristians, però veient les polítiques religioses del PSC i del PSOE, estic per pensar que els seus dirigents han arribat a creure que el missatge de Jesús anava dirigit a ells. O és que algú s'imagina al Rouco Varela posant l'altra galta?\nPublicat per Josep Tordera Tarrason a 8:03\nProvincians a l'Ajuntament\nEl ministre Sebastian indigna al PSC