L'Informatiu - El ple celebra aquesta tarda la darrera sessió ordinària abans de les vacances\nEl ple celebra aquesta tarda la darrera sessió ordinària abans de les vacances\nActualitat - Ple\nEl ple de la Corporació de Santa Perpètua aprovarà aquest dijous una proposició que reclama un estudi per dissenyar un pla de protecció i tutela per la gent gran del municipi. Aquest estudi pretén desenvolupar un pla d'assessorament efectiu a les persones de més edat que contempli tasques d'acompanyament, assessoria i, si s'escau, mediació entre la gent gran i les empreses subministradores de serveis. La proposta també demana que l'Ajuntament actuï com a suport dels drets dels seus ciutadans exigint a les empreses subministradores de serveis que operen a la ciutat un codi de bones pràctiques, sobretot i especialment en l'actuació comercial amb les persones de més edat.\nLa proposició municipal afirma que històricament Santa Perpètua ha estat una ciutat pionera pel que fa al servei que des del seu Ajuntament es presta a les persones majors de 65 anys i considera necessari avançar en aquesta línia establint un servei d'assessorament i tutela que pugui aconsellar els més grans de la nostra societat a l'hora que el consistori intercedeixi amb les companyies subministradores per tal de garantir que les persones de més edat no siguin una presa fàcil davant d'activitats comercials poc ètiques. La moció alerta que "són nombroses les ocasions en les que diferents empreses de subministrament (elèctrics, energètics, de telefonia, etc) recorren a les persones de més edat com a venda fàcil de molts serveis que en moltes ocasiones no necessiten".\nAquest serà un dels punts més destacats de la sessió plenària ordinària del mes de juliol en que també s'aprovarà una proposició per exigir el retorn íntegre dels "Papers de Salamanca". La proposta també sol·licita a l'Estat el retorn de tots els documents espoliats a Santa Perpètua i dipositats encara a l'arxiu de Salamanca, permetent la microfilmació dels mateixos si això es creu convenient però reclamant el dipòsit i titularitat d'aquest documents.\nL'ordre del dia del ple presenta altres sis punts on destaca la modificació del conveni col·lectiu relatiu als horaris laborals dels treballadors de brigades especials i donar compte dels informes sobre morositat de l'Ajuntament. A data 30 de juny el consistori té 251 Obligacions Reconegudes pendents de pagament i per un import total de gairebé 300.000 euros. A més consten factures per un import total de 6.000 euros, sense que s' hagi tramitat el corresponent expedient de reconeixement d' obligacions.\nLa sessió plenària començarà a les set de la tarda i es retransmetrà per Ràdio Santa Perpètua.


Col·lecció: El Bagul, núm. 17\nEl llibre presenta la devoció que han tingut els montblanquins envers la seva patrona, la Mare de Déu de la Serra, projectada en la Creu Verda, la imatge gran de la Mare de Déu i, més tard, en la petita. Una advocació ubicada en un mateix santuari, que mossèn Pau Queralt va qualificar com «el de més anomenada, llevat del de Montserrat, “de tota la nació catalana”». Es relaten les sortides de les dues imatges de les marededeus, les quals obeïen dues motivacions fonamentals: la imatge petita bàsicament sortia per rogatives, i la gran, per fets bèl·lics o per a grans celebracions i commemoracions. La imatge petita va ser cisellada a la segona meitat del segle xvii per així poder-la traslladar processionalment i venerar-la pels carrers de Montblanc en les pregàries, moltes d’elles per mor de l’eixut, i accions de gràcies públiques. Es detallen les vegades que, entre 1687 i 1924, la imatge baixà a la vila. En la part central de l’obra es descriuen els estralls que ocasionà la Guerra del Francès en el monestir, amb la seva destrucció parcial i el salvament de les dues marededeus. Posteriorment s’expliquen les tasques de reconstrucció i les grans festes que tingueren lloc el 1816 amb el retorn de les dues imatges al seu monestir. Finalment, es fa referència a la imatge gran, i s’especifiquen les seves sortides d’ençà la Coronació Canònica de 1906, l’intent de reconvertir aital commemoració en unes festes decennals i les propostes de canvi de dates de la Festa Major fins a la seva consecució l’any 1931, amb la coincidència de la celebració dels 25 anys de la Coronació.\nJosep M. Porta i Balanyà va llicenciar-se amb grau en Geografia i Història per la Universitat de Barcelona el 1981, amb una tesi que obtingué el premi Xamfrà 1982, amb el títol La Vila de Montblanc en el segon quart del segle xviii (1986 i 1987). Va obtenir una beca de Formació Personal d’Investigador del Ministeri d’Educació i Ciència i fou becari de la Fundació Noguera. Va treballar en la classificació dels fons de la Generalitat dipositats a l’Archivo Histórico Nacional: Sección Guerra Civil, de Salamanca. És funcionari del Cos de Titulats Superiors de la Generalitat de Catalunya: Arxivers i, d’ençà l’any 1983, és director de l’Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà. Entre 2006 i 2016 va ser vocal del Consell Nacional d’Arxius de Catalunya. Ha realitzat nombroses activitats de docència d’història local i comarcal, d’arxivística i d’altres temes de divulgació, alhora que ha redactat més d’un centenar d’articles i ha col·laborat en diferents obres col·lectives. Ha publicat els llibres Història de la Congregació i Germandat de la Sang de Montblanc (juntament amb G. Serra, 1992), Els Torraires de Montblanc (1994), El Casal Montblanquí. Cinquanta anys d’història d’una societat cultural, recreativa i esportiva (1947-1997) (1997), Imatges i records. Montblanc (1998), Montblanc (2000), 150 anys de les Germanes Carmelites Vedrunes a Montblanc (amb P. Navàs, 2003), Ismael Balanyà (1921-2000) (2007), Catàleg de la Col·lecció de pergamins de l’Ajuntament de Vimbodí i Poblet (I) dipositats a l’Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà (amb J. Felip, E. Albareda i N. Vila, 2013) i té, en premsa, el Catàleg dels Protocols de l’antic Districte Notarial de Montblanc.\nLa Veu Jove - 18/09/2018\nTAC12 - 18/09/2018\nTarragona Digital - 15/09/2018\nInfoCamp - 14/09/2018\nEl Portal Nou - 22/08/2018


Acumuladors hidràulics HYDAC\nROBUSTOS I VERSÀTILS: en tots els casos en què es produeixin reptes hidràulics, els acumuladors hidràulics de HYDAC compleixen la seva tasca. Són versàtils, augmenten la comoditat de la màquina, protegeixen el sistema hidràulic i s'utilitzen per augmentar l'eficiència energètica dels sistemes hidràulics. LA HIDRÀULICA ÉS LA SEVA PROFESSIÓ: els nostres especialistes en hidràulica tenen les seves capacitats tecnològiques en tots els dissenys d'acumuladors, com els acumuladors de...\nNOVETATS RECORDATGE AUTOMÀTIC Ø 16 mm\nDes de fa més de 40 anys Aignep produeix ràcords push-in també coneguts com a endoll ràpid. Centenars de milers de peces s'aboquen cada any al mercat internacional per satisfer les diverses aplicacions de la indústria moderna. L'alta qualitat i l'àmplia gamma han portat la marca Aignep a ser una de les més fiables quan es tracta de ràcords push-in. La tecnologia d'endolls ràpids permet una instal·lació ràpida i fàcil del tub sense fer servir cap eina. La canonada de PU, PA, PTFE, FEP i molts altres es...\nEls actuadors pneumàtics de Aignep L SERIE estan dissenyats per satisfer la més àmplia gamma d'aplicacions industrials estàndard i extremes. Una construcció robusta però lleugera segons ISO 15552/6431. La forma particular de l'capçal permet un maneig segur i fàcil neteja. Les variants principals són les de simple efecte, magnètic de doble efecte amb amortiment o plançons de pistó dobles. Sota demanda és possible demanar variants específiques com: baixes i altes temperatures, baixa...\nEls costos més importants de les Indústries són els subministraments i dins d'aquests està l'Energia Elèctrica. Intentar reduir aquests costos és la finalitat de la majoria de les empreses. El consum elèctric dels Compressors d'Aire és un dels motius més importants. Podem millorar el nostre estat de resultats i millorar el medi ambient. Reduir el consum és possible eliminant les fuites d'aire. On es produeixen les fuites? A la Xarxa d'Aire: Tubs, acoblaments i connexions: És molt típic...\nEls informem que SUMFLUID és distribuïdor oficial dels productes EMERSON AUTOMATION SOLUTION. Els podem proporcionar informació tècnica i suport comercial qualificat per a les següents marques dels productes: ASCO - AVENTICS - TOPWORX Tots els nostres productes tenen garantia oficial de l'proveïdor i el client podrà tramitar-la contactant amb nosaltres a través de correu electrònic: comercial@sumfluid.com o telèfon: 973225384 .\nLa circumstància dels últims temps ens convida a estar més presents que mai i això també implica estar a prop dels nostres clients en tot moment. Per això, aquest any hem decidit organitzar al nostre equip humà perquè sempre hi hagi algú present que pugui atendre les seves necessitats tant en termes de productes com en serveis. No dubtin en seguir contactant amb nosaltres durant tot el mes d'agost estarem a peu de canó.\nEmerson ha presentat un mòdul sense fil de recuperació automàtica (ARM) per a la seva plataforma electrònica fieldbus AVENTICS ™ G3 que facilita que els tècnics duguin a terme el comissionament i el diagnòstic dels sistemes de vàlvules pneumàtiques des d'un telèfon mòbil, una tablet o un ordinador portàtil. El nou mòdul ARM sense fil i la plataforma fieldbus AVENTICS G3 són ideals per a aplicacions de sistemes de vàlvules pneumàtiques en la indústria automotriu, d'aliments i...\nNova purga capacitiva de condensats, elimina els condensats sense produir pèrdues de pressió de el sistema, els condensats es descarreguen de manera contínua sense interrupció de l'flux de l'aire. El funcionament és segur i fiable i no necessita d'intervenció externa. CARACTERÍSTIQUES TÈCNIQUES Voltatge: 115-230 V AC Potència: 24V AC Freqüència: 50/60 Hz Pressió de Treball: 0-16 bar Capacitat de la purga: 15l / ha 7 bar Rangs de Temperatura de Treball: 1,5ºC a 65 ºC Connexió...\nTúnel per a la desinfecció i esterilització superficial de productes com sobres, llibres, caixes, claus, carteres, mòbils o bosses. El dispositiu utilitza tubs germicides de radiació ultraviolada C. Un detall important que cal tenir en compte, és que aquest mètode de radiació ultraviolada C no afegeix cap component químic . El producte es fabrica a mida atenent les necessitats del client. El túnel disposa d'una cinta mòbil encarregada de passar el producte pel sistema de desinfecció. Quan detecta la...\nHem actualitzat tots els catàlegs tècnics del nostre proveïdor AIGNEP, agrupats per les diferents famílies de productes. Veure catàlegs En aquests catàlegs està disponible tota la informació tècnica, podrà consultar totes les seves característiques i certificacions. Per a més informació o dubtes poseu-vos en contacte i l'ajudarem en la seva elecció.\nLes juntes inflables són la solució quan és necessari un segellat, manipulació o acoblament entre parts que es mouen entre si, i que puguin connectar o desconnectar a voluntat. La manera més pràctica d'aconseguir-ho és mitjançant la seva pressurització/despressurització amb aire comprimit. S'empren en autoclaus, centrifugadores, molins, esterilitzadors, transportadors pneumàtics, sales blanques, rescloses, comportes i càmeres isotèrmiques i d'aïllament acústic, entre altres aplicacions....\nPresentada com a prototip en la Fira Internacional MDA de Hanover a l'abril d'enguany, aquesta nova sèrie de productes es comercialitzarà a partir de gener de 2020, completant la proposta de Aignep per al mercat de l'automatització pneumàtica. Per a millorar el tractament de l'aire, amb una pressió màxima de 18 bar, la línia FRL Evo de Aignep es presenta amb dos tamanys, caracteritzant-se per les mesures reduïdes: la primera (1/4-3/8) i la segona (3/8-1/2). Entre els sectors d'aplicació destaquen els següents:...\nSumfluid posa a disposició dels seus clients per a aquesta campanya de poda el servei de reparació venda i lloguer d'equips i recanvis. Canonada i racordatge pneumàtic de la marca AIGNEP. Tisores, serres i recol·lectores elèctriques per olives de la marca LISAM. Per a més informació no dubti en posar-se en contacte amb nosaltres.\nSumfluid posa a disposició dels seus clients per a aquesta campanya de recol·lecta i processat de l'oli el servei de reparació venda i lloguer d'equips i recanvis. Recol·lectores elèctriques. Mànegues industrials aptes per a la indústria alimentària (FDA). Racordatge i brides d'acer inoxidable. Per a més informació no dubti en posar-se en contacte amb nosaltres.\nPresentem les vàlvules per a aplicacions d'amoníac, són vàlvules de 2 vies Normalment Oberta i Normalment Tancades d'accionament directe, construïdes en acer inoxidable, amb formats de connexió 1/8 a 3/8 NPT. Segells i discos fabricats en neoprè, suporten pressions has 410 psi, rangs de treball a temperatura ambient. Voltatges estàndard: 24, 120, 240, 480 volts AC, 60 Hz (o 110, 220 volts AC, 50 Hz) .nominal de 0-55 ºC. Compleixen amb les normatives CSA. Llistades UL i CE aplicables.\nSegons la definició recollida pel Reial Decret 2060/2008, de 12 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament d'Equips a Pressió i les seves instruccions tècniques complementàries, un equip a pressió és tot element sotmès a una pressió màxima admissible superior a 0 , 5 BAR. És a dir, qualsevol dipòsit, canonada, caldera o similar que es trobi dissenyat per suportar 0,5BAR de pressió és un equip a pressió. Resumim les inspeccions d'equips a pressió regulades pel Reial Decret 2060/2008, de 12...\nNova SÈRIE 360, una línia de pistoles per a aire comprimit que maximitza la seguretat, les prestacions i el confort per als treballadors. Quan el personal de producció és a la feina, sovint tracta de trobar la forma més fàcil, o a la seva manera, la forma més ràpida de fer les coses. Això és bo, però aquestes dreceres poden portar a problemes greus tant individuals com empresarials. Fins i tot podrien passar per alt les normes de seguretat vigents. Els treballadors poden optar per usar una pistola d'aire comprimit...\nL'aire comprimit és una energia molt utilitzada a les indústries, en què hi ha innombrables aplicacions. Però, comprimir l'aire té un cost elevat per diferents factors: 1. Amortització dels equips. 2. Costos de manteniment. 3. Cost de l'energia per generar l'aire comprimit. Dels tres apartats anteriors, el que té una major incidència és el tercer, ja que un període de funcionament de cinc anys representa el 77% del cost total. El preu de l'energia està augmentant de forma continuada i en les perspectives futures...\nSabia què? Un dels problemes més comuns del sistema son les fuites, ja que poden representar entre un 20% i un 30% de sobre cost en la generació de l’aire i a la vegada un malbaratament energètic de milers d’euros. Per exemple, un forat amb un diàmetre de 5 mm produeix una fuita de 27 litres d’aire per segon del sistema de distribució. Per compensar aquesta pèrdua de capacitat, es necessita una potència addicional del compressor de 8.3 kW. Amb un preu de de mitjana de 0.035 euros kWh,...


La Baells: on el riu Llobregat s’eixampla\tDestacats\nAl Berguedà, quan el riu Llobregat i la riera Mergançol arriben a Cercs i a Vilada, respectivament, comencen a fer-se grassos, talment com dues serps que s’haguessin cruspit un conill cadascuna. I no en va: han de fer-se grans per poder encabir els 115 Hm3 d’aigua que conté l’embassament de La Baells quan està ple a vessar.\nEl rumor de la construcció d’aquest embassament va començar a córrer, entre els habitants del Berguedà, cap a finals dels anys ‘60 i es va confirmar en ferm el 1970 quan, des del govern de Madrid i de la Confederación Hidrográfica del Pirineo Oriental, es va informar als ajuntaments de Cercs i de Vilada de la seva construcció.\nDe fet, havien estat els mateixos usuaris del riu Llobregat els que havien presentat una sol·licitud per demanar la redacció d’un projecte per a la presa de La Baells l’any 1947, però no fou fins 30 anys més tard que veieren el seu somni fet realitat, concretament el 7 de febrer de 1976 quan, l’aleshores rei d’Espanya, Joan Carles I, feu cap a aquestes terres per fer-hi la seva inauguració.\nLes alegries dels uns contrastaven amb les tristeses dels altres. Es van viure uns anys molt durs: la clausura de la línia fèrria del carrilet (primer fins a Guardiola i poc temps després fins a Cal Rosal), la construcció d’una nova carretera, les expropiacions de terrenys, la pèrdua dels habitatges, del records, de les vides, de les històries personals i col·lectives...\nI és que l’embassament no es va construir per als berguedans, es va construir, sobretot, per afavorir uns interessos totalment aliens i que gairebé ningú podia entendre: assegurar l’abastiment d’aigua a Barcelona i la seva àrea metropolitana, regular el cabal del Llobregat, gràcies a la seva capacitat laminadora, i garantir els recs i els aprofitaments industrials d’aigües avall.\nUns anys més tard, i un cop refets de tots els atzucacs, algunes persones de la comarca van veure la necessitat de reivindicar l’ús d’aquest embassament més enllà dels usos per als quals fou concebut i començar-li a donar un ús esportiu, lúdic i cultural tant per a la població local com per als visitants.\nD’aquesta manera, l’any 2002, es va començar a celebrar, el què aleshores s’anomenà Festival del Riu, i que tenia per objectiu reivindicar tots aquests altres usos. El festival, que durava un cap de setmana i que aglutinava un gran ventall d’activitats, uns anys més tard passà a anomenar-se Festival de La Baells i a convertir-se en la veritable festa de la gent d’aquests pobles.\nFa un parell d’anys, l’Agència Catalana de l’Aigua va entendre aquesta demanda del territori i el format de festival que s’havia fet fins aleshores va deixar de tenir sentit. Per això, es va passar a realitzar un festival d’estiu a La Baells amb una programació d’activitats que durava des de mitjans de juny fins a mitjans de setembre i que tenia per objectiu donar a conèixer les empreses que operaven en aquest espai, així com també noves activitats que fins aleshores no s’hi havien desenvolupat.\nEl festival va ser un èxit i això ha facilitat l’organització d’una nova edició enguany amb un total de 25 activitats programades des del 2 de maig fins el 26 de setembre: Programa.\nL’obra més espectacular i visible de l’embassament és la seva presa. Situada en el terme municipal de Cercs, la presa es presenta com un gran mur de formigó de doble curvatura de més de 102 metres d’alçada, dels quals 95 són sobre la llera del riu, i amb una amplada de 302 metres.\nSi passejar-se per l’exterior ja resulta espectacular, el què deixa realment sorprès és la seva visita interior. La impressió que produeix trobar-se dintre del formigó de la presa sabent els milers de litres d’aigua que estan empenyent a l’altre costat és indescriptible. El Museu de les Mines de Cercs ofereix una visita guiada a la presa tots els dilluns i dimecres del mes d’agost a les 12.30 o bé qualsevol altre dia amb concertació prèvia.\nA més, en aquests moments, s’està en procés de renovar l’espai expositiu que hi ha a la galeria oberta de la presa per fer més interessant i confortable la visita.\nLa via blava de la Baells\nUna de les possibilitats més evidents que ofereix l’embassament és la pràctica esportiva. Durant l’estiu s’hi duen a terme diversos esdeveniments esportius competitius (travessia de natació, triatló de muntanya, duatló infantil...) però també hi ha una demanda com a espai d’entrenament en diverses disciplines esportives.\nPer començar a desenvolupar aquest espai, com un indret d’entrenament i de pràctica esportiva, l’any passat la zona de la presa es va equipar amb la Via blava de La Baells. Una zona abalisada amb boies que permet nedar en aigües obertes d’una forma totalment segura fent un recorregut de 1000m. La distribució de les boies permet també fer distàncies més o menys llargues en funció de les necessitats de l’usuari.\nEnguany, aquesta via ha passat a formar part del projecte de Vies Braves de la Costa Brava, que s’ha expandit també cap a algunes platges de la província de Barcelona.\nA banda de poder entrenar o nedar de forma individual també s’hi programen diverses dinamitzacions al llarg de l’estiu.\nPatrimoni submergit: Sant Salvador de la Vedella\nAmb la construcció de l’embassament de la Baells, tres pobles que formaven part del municipi de Cercs van quedar negats per les aigües: Miralles, La Baells i Sant Salvador.\nL’església de Sant Salvador és l’única construcció que es conserva de l’antic poble del mateix nom. Quan l’embassament és ple resta com un petit illot envoltat d’aigua. Sant Salvador és documentat des de l’any 830 quan l’abat del monestir de Sant Serni de Tavèrnoles hi fundà un petit monestir. La primera comunitat era eremítica i vivia al peu de l’actual església, en unes petites balmes que encara són visibles.\nLa primera església pre-romànica es va bastir al S.IX però fou substituïda per una obra romànica durant els segles XI i XII. Del conjunt del monestir només se’n conserva l’església que, tot i les modificacions del S. XVIII, encara manté la nau coberta amb volta apuntada i l’absis a llevant. En el segle XVIII també es va construir la rectoria sobre les antigues dependències monacals.\nDiversos elements originals de l’església, com una ara de l’altar del segle VIII, un calze i una patena del S.XII o XIII, una talla de Crist en majestat romànica o dues teles que reprodueixen la pujada al calvari i la lapidació de Crist, es troben repartits entre el Museu Diocesà i Comarcal de Solsona i el Museu Episcopal de Vic.\nActualment no es pot visitar l’interior de l’església per motius de seguretat, però fer-hi la volta en barca és una excursió del tot recomanada.\nEn el marc del festival d’estiu de la Baells es programa una sortida en barca per arribar-hi el 6 d’agost, festivitat de Sant Salvador.\nVisita al Patrimoni Paleontològic de Fumanya\nRestaurant "La Terrassa"\nFotografía: Rafael López-Monné / Turisme del Berguedà\nMés en aquesta categoria: « El Berguedà, la màgia d’un lloc per descobrir


Arrenca el curs de monitors de Palau-solità i Plegamans i Caldes de Montbui | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nDurant la presentació, els alumnes del curs van poder conèixer els tècnics que els hi donaran suport per tal que puguin aprofitar al màxim els recursos que tindran a l'abast per superar amb èxit el curs i obtenir el diploma de la Generalitat de Catalunya de monitor/a d'activitats en el lleure infantil i juvenil. Per assolir aquest objectiu hauran de superar l'etapa lectiva, que té una durada de 100 hores, així com la pràctica, de 150 hores més. Un cop realitzades les pràctiques, hauran de presentar la corresponent memòria. Val a dir que els qui superin el curs el podran convalidar com a crèdits de lliure elecció a les universitats públiques de Catalunya.\nAmb la celebració d'aquests cursos es vol afavorir la interrelació entre els joves de les dues poblacions, fomentar el voluntariat juvenil i l'associacionisme local, educar en valors, responsabilitats i compromís envers el lleure i oferir als joves una formació reglada com a una sortida laboral dins el sector del lleure.


Actividats entorn del 8 de març, Dia Internacional de la Dona. VEU Revista cultural de la Universitat d'Alacant\nActividats entorn del 8 de març, Dia Internacional de la Dona\nAmb motiu del Dia Internacional de la Dona la Universitat d'Alacant organitza i participa en una àmplia programació d'activitats culturals commemoratives, entre les quals destaquem:\nEn l'apartat formatiu, el curs Genere, Cossos i Espai Social (de l'1 al 24 de març); debat en la Seu Ciutat d'Alacant "De la reacció a l'ofensiva patriarcal. Alternatives i estratègies feministes" (5 de març, 20:15h); la master class "Mites i realitats de les desigualtats entre dones i homes", a càrrec de Miguel Lorente Acosta, Premie Igualtat 2018, (6 de març a les 18.00 h al Rectorat); la VI Edició d'Investigar en Femení (7 de març a les 10:15h) o la xarrada "Dones marroquines en el difícil camí cap a la igualtat" (8 març a les 20:15h) en la Seu Ciutat d'Alacant.\nEn l'apartat de música, en el MUA Mulïer, dansa sobre xanques (7 març a les 12:00h) i dos concerts organitzats per seus de la UA. Clara Montes en el teatre Chapí de Villena (8 de març a les 21h) i el recital de guitarra clàssica i poesia Mujeres en pie de verso (8 de març a les 20:00h) en Fundació Paurides d'Elda.\nEn l'apartat expositiu, el MUA inaugura la dotzena edicició de "Mulier mulieris" (9 de març,19:00h en la Sala Sempere). La Seu Universitària de Villena presenta l'exposició "Llenguatge per a la igualtat. No té nom" (del 14 de març al 17 d'abril en la Casa de la Cultura).\nLes activitats es completaran amb el lliurament del Premi Igualtat-UA 2018 en el MUA (7 de març a les 12:00h).


RC-42 Netejador d'epoxy | RUBI Tools\nElimina de forma eficaç les restes de junta epoxy sobre gres porcelànic, gres esmaltat i rajola.\nPer a gres porcelànic, gres esmaltat, gres rústic, mosaic vitri, rajoles, etc.\nLes taques de junta epoxy són molt difícils d'eliminar, és per això pel que idealment la neteja s'iniciarà com molt tard a les 24 hores de la col·locació de la junta. Aplicar el producte sobre la taca.\nAssecar mitjançant drap de cotó\nEn cas que quedi brutícia repetir l'operació. Per grans incrustacions es recomana deixar actuar el producte unes 3 hores i eliminar mitjançant una rasqueta\nDeixar actuar una hora.\nProducte indicat per a l'eliminació de restes de junt epoxy en superfícies de ceràmica esmaltada, gres porcelànic, mosaic de vidre i rajoles. La seva elevada viscositat permet una còmoda aplicació tant en superfícies horitzontals com verticals.\nAplicat sobre superfícies de pedra natural polida i cristal·litzada, o aglomerats de resina pot degradar la brillantor. Aplicat sobre superfícies encerades pot eliminar la cera. Evitar el contacte del producte amb superfícies de plàstic i amb superfícies pintades.\nAproximadament 2-12 m2 / L\nVàlid per a paviments i revestiments.\nEl netejador d'epoxy RC-42 elimina de forma eficaç les restes seques de junt epoxy sobre gres porcelànic, gres esmaltat i rajola.\nA més de la seva fàcil aplicació, una altra gran avantatge del netejador d'epoxy RC-42 és que és vàlid tant per a paviments com per a revestiments.\nEl netejador d'epoxy, RC-42 és un producte indicat per a l'eliminació de restes seques de junt epoxy en superfícies de ceràmica esmaltada, gres porcelànic, mosaic vitri i rajoles. La seva elevada viscositat permet una còmoda aplicació tant en superfícies horitzontals com verticals.\nLes taques de junt epoxy són molt costoses d'eliminar, és per això pel que idealment la neteja s'iniciarà com a molt tard a les 24 hores de la col·locació de la junta. L'efectivitat del producte es pot veure afectada en restes de més de 72 hores.\nPer a una correcta aplicació del netejador d'epoxy RC-42, RUBI recomana seguir els següents passos:\n1. Aplicar el producte sobre la taca.\n2. Deixar actuar una hora.\n3. Fregar enèrgicament amb un raspall o un fregall i seguidament aclarir amb abundant aigua mentre es continua fregant\n4. Assecar mitjançant drap de cotó\n5. En cas que quedi brutícia repetir l'operació.\n6. Per a grans incrustacions es recomana deixar actuar el producte unes 3 hores i eliminar mitjançant una rasqueta.\nEl netejador d'epoxy RC-42 és un netejador a base solvent amb una densitat de 0,972 kg / L.\nEl rendiment aproximat del netejador d'epoxy RC-42 de RUBI pot variar entre els 2 i els 12 m² / L.\nIngredients: N-ethyl-2-pyrrolidone, 2-Diethylaminoethanol, Hydroxypropyl Methylcellulose.\nPer a una correcta i segura aplicació del netejador d'epoxy RC-42, RUBI recomana tenir en comptes les següents precaucions:\n- Aplicat sobre superfícies de pedra natural polida i cristal·litzada, o aglomerats de resina pot degradar la brillantor.\n- Evitar el contacte del producte amb superfícies de plàstic i amb superfícies pintades.\nReferències i Models per a RC-42 Netejador d'epoxy\nRC-42 Netejador d'epoxi 1 l.


Muntanyenc: Roca narieda, un altre cafè, copa i puro!\nQuin paio el miyagui Millet! Quantes vegades ens havia adoctrinat al bulder dels lavabos del càmping...\nM'alegro de que el teu braç aguanti, perquè has de signar molts papers, ja, ja, ja...\nDilluns ja tindré la mercancia, ja quedarem :P\nUna via disfrutona, sí senyor. Molt bo el track del descens, la veritat és que la baixada es fa llarga i sempre acabes fent el jabalí!!\nSi que hem de quedar si, que tinc els papers a punt i te'ls he de passar!\nEduard, la ressenya no és molt elaborada, però ara almenys sabem que anant amb gps, la baixada està solventada!\nFelicitats Joan! ja estàs tornant a la normalitat, via llarga, llarga i el braç ha aguantat perfectament no?\ncom estan els cordinos dels ponts de roca? que han d'aguantar per quan hi torni, que aquesta l'havia de fer just quan em vaig lesionar!\nNo vas pas veure una altra cordada? éren l'Ivan i l'Anselm companys meus de corda que també la van anar a fer.\nDe moment els cordinos estan de conya, de fet, no fa ni un any que es va obrir la via.... El diumenge hi havia 3 cordades, nosaltres, el Marcel Millet i una noia, i una altra que anava més amunt i que tan sols vam veure de lluny. Devien ser aquests que dius....\nEp Joan, molt bé. El braç ja el tens totalment recuperat, si no poc li falta, oi? No és una via fàcil i és llarga.\nAra si que la lesió del braç ja està superada !!!\nfelicitats i a tibar ( però amb molta cura )\nSi, encara l'he d'anar cuidant i vigilar on em fico, i sobretot, amb qui m'hi fico! he, he, he,...\nPerò la cosa progressa ràpidament i el coco encara funciona!\nL'Anna i jo teniem intencions de fer-la també diumenge! Haguessim coincidit... quina llàstima.... els del Temps de TV3 ens van enviar al "ponent" "antticiclònic" ... a nosaltres i a una colla més...\nI la veritat es que ens la van ficar pel "ponent" i ben en dins....\nM'alegro saber que estàs bé...\nMecatxis!!! i nolsatres per Ager esperant que sortís el sol !!! morts de fred!!!\nGuapa via...sobre roca bona!\nEp!! per fer el 6a de dal vas tenir que tibar-li! veig que el braç ja aguanta!!!\nPeret, Llorenç, encara no estic com per anar amb vosaltres però espero poder-ho fer ben aviat, que les ganes no falten!!\nUna petita pregunteta, el punt d'arribada del track es on veu deixar el cotxe? Es per saber si es un lloc adient.\nHo has endevinat, és el punt més proper a la paret on es pot deixar el cotxe.


Fa just una setmana vam visitar el Teatre Nacional amb els alumnes per veure La Rosa Tatuada de T. Williams. A les 5 de la tarda d’un dijous, la platea era plena a vessar d’estudiants d’ESO i Batxillerat. Un presentador ens va introduir breument a l’obra i quan va dir que hi havia dues parts, la primera 1h45 i la segona 45 minuts, es va sentir un esglai a la sala. I el professorat també vam patir, perquè si l’obra no enganxava als alumnes podia ser una tarda terrible: per a nosaltres i pels actors dalt l’escenari. Sortosament, l’obra va enganxar-los des del primer moment i el públic es va mantenir més o menys atent sense estirabots. Al final hi va haver una ració extraordinària d’aplaudiments i ovacions al planter d’actors, però, sobretot, sobretot, una merescudíssima ovació per Clara Segura que aguanta el pes de l’obra…\nFa molt temps que vaig veure per primer cop Clara Segura i Bruno Oro junts dalt d’un escenari. Era una obra que ells havien muntat i es representava a una sala petita del Club Capitol, perquè a la sala gran del costat hi havia el Rubianes. Ningú coneixia gaire, encara, ni l’una ni l’altre (poc després sortirien per la tele i seria tota una altra cosa). “Maca, per favor, els postres” es dèia l’obra, el 2004. La platea mig plena. Alguns van marxar de la sala sense veure acabar l’obra i alguns de la resta vam dubtar si fer el mateix o no. Uns rèien pels descosits i altres no enteníem a què venia tanta rialla. Vaig escriure després les impressions que vaig tenir de l’obra (no gaire bones), me’n recordo de la Clara Segura, es veia que era una bona actriu tot i que l’obra no l’acompanyava. Ell, en canvi, em semblava molt exagerat i, per descomptat, no li augurava cap èxit. Bé, diria que uns anys més tard m’he de menjar les meues impressions amb patates. Clara Segura és un tros d’actriu, valor segur, que transmet i interpreta i et fa creure els personatges que personifica. Bruno Oro continua sent el ragazzo elegant i ben plantat a qui hem descobert que imita divinament i que sap estar a l’alçada d’obres com aquesta. Còmics, en definitiva, que m’agraden molt més quan es posen seriosos.\nVaig anar a veure la pel·lícula atreta per l’efecte del tsunami i per conèixer els detalls d’una història amb final feliç que va acabar molt malament per a més de 220.000 persones. Els efectes especials són molt bons. Els actors, fantàstics, però la història és increïble i fluixeja. Almenys al meu entendre. Ho vam comentar en sortir de la pel·lícula: quin pare és capaç d’abandonar dos fills de 4 i 7 anys enmig d’un sidral considerable per anar a buscar a la dona i l’altre fill que no sap si estan vius? Això no pot ser real, i el més segur és que la realitat superi la ficció, però és efectista de cara al retrobament de després de tota la família per al happy end hollywoodià.\nJ.A. Bayona va aconseguir el Goya a la millor direcció i el va lliurar a María Belón, la dona que va inspirar el personatge de Naomi Watts al film (a l’entrevista no s’acaba d’aclarir si aquella part de la història és real o ficció). Si la sentiu parlar s’enten l’èpica i el missatge que vol transmetre la pel·lícula… que vol transmetre, repeteixo, jo només hi he vist entreteniment. Ella, al seu torn, ha manifestat que el farà arribar al fons del mar perquè aquest Goya és realment per a les víctimes de la tragèdia. Bonic gest. També és cert que em resulta estrany que la figureta acabi al fons del mar, però escoltant-la s’entenen les seues raons.


Operació contra el terrorisme d'Estat Islàmic\nAgents de la Comissaria General d'Informació de la Policia Nacional han detingut aquest dimarts a quatre persones, tres d'elles a Espanya, per la seva pertinença a l'organització terrorista Estat Islàmic.\nEl dispositiu s'ha desenvolupat de forma simultània a Tànger (Marroc) ia les localitats de Figueres (Girona) i Parla (Madrid), on s'han practicat diversos registres domiciliaris.\nSegons ha informat el Ministeri de l'Interior en un comunicat, els arrestats eren objectius claus de la lluita antiterrorista per difondre material gihadista de tall radical a Internet i incitar de manera directa a la comissió d'atemptats a Espanya.\nTots instrumentalitzaven els seus perfils en xarxes socials per a desenvolupar la tasca de l'aparell propagandístic de l'organització terrorista a Espanya.\nEl detingut a Tànger estava buscat per les autoritats de diversos països ja que és un perillós integrant del grup terrorista. Formava part de la direcció de l'aparell propagandístic i recopilava de manera diària i en temps real informació proporcionada directament per les distribuïdores oficials de l'organització terrorista.\nA més, elaborava diàriament dossiers actualitzats i dirigits a radicalitzar al major nombre d'usuaris a Internet i era molt conegut a la web. De fet, presumia d'haver obert fins a 300 perfils a la xarxa a través dels quals els futurs radicals es descarregaven material molt violent des d'un únic enllaç.\nEncara que adoptava àmplies mesures de seguretat que impedien conèixer la seva veritable identitat, utilitzava paraules claus i logos que permetien als seus milers d'adeptes seguir-ho tot i que els seus perfils eren tancats pels seus continguts inadequats.\nDOS DETINGUTS A FIGUERES\nPer la seva banda, els dos detinguts a Figueres (Girona) eren dos germans de 30 i 31 anys i d'origen marroquí que es dedicaven a administrar una complexa xarxa de comunicació per potenciar l'estratègia global d'Estat Islàmic per fer una propaganda de caràcter viral emprant la difusió massiva a Internet per qualsevol mitjà.\nDes de març de 2016, els agents van verificar més de 400 publicacions realitzades per tots dos a Internet. En aquest cas, i com a mesura de seguretat, mantenien els seus murs privats, restringint l'accés per controlar a qui anaven dirigits els seus continguts.\nEn el material que difonien hi ha constatats manuals didàctics sobre la confecció d'artefactes explosius d'elaboració casolana, sobre l'apunyalament de civils o exercicis d'entrenament de mujahidins, de manera que existia una incitació directa als seus adeptes per cometre atemptats.\nAixí mateix, els dos detinguts havien après pels coneixements subministrats per Estat Islàmic a 'hackejar' els perfils socials d'usuaris aliens a la causa terrorista, accedint als seus comptes privats sense el seu consentiment i publicant de manera il·legal continguts proselitistes.\nEntre altres coses, mostraven campaments d'entrenament per a nens, execucions i afusellaments, conductes humiliants per a les víctimes d'atemptats o accions bèl·liques amb l'objectiu de crear un estat de terror permanent a la societat.\nUN DETINGUT A PARLA\nEntre els amics virtuals dels arrestats a Figueres, els agents van detectar a la cambra objectiu, un marroquí de 44 anys nacionalitzat espanyol que ha estat arrestat a la localitat madrilenya de Parla, que al costat dels altres tres desenvolupava tasques d'adoctrinament i captació a través de xarxes socials.\nTenia un perfil delictiu diferent ja que no adoptava tot just mesures de seguretat i efectuava publicacions en obert.\nA més, realitzava tasques d'adoctrinament sobre algunes persones del seu entorn i presentava un avançat procés de radicalització que li provocava enaltir de manera reiterada i continua els atemptats kamikaze i les accions de martiri.\nAquesta conducta li havia portat a buscar còmplices entre els seus seguidors a fi de planificar un possible atemptat terrorista a Espanya.\nUn operatiu ha estat desenvolupat per la Comissaria General d'Informació de la Policia Nacional en col·laboració amb la Direcció General de Vigilància del Territori del Regne del Marroc (DGST).\nAixí mateix, s'ha desenvolupat amb la col·laboració de les Brigades Provincials d'Informació de Guipúscoa i Barcelona i ha comptat amb la presència sobre el terreny d'efectius de l'agència de cooperació policial Europol.\nL'operació, que continua oberta, s'ha desenvolupat sota la supervisió del Jutjat Central Instrucció número 2 i la coordinació de la Fiscalia de l'Audiència Nacional.


Jornada Bon Dia amb Bicicleta. Excursió al Cabanyal-Canyamelar, la Malva-rosa i l’horta d’Alboraia – Per L'Horta · Defensem el territori\nJornada Bon Dia amb Bicicleta. Excursió al Cabanyal-Canyamelar, la Malva-rosa i l’horta d’Alboraia\nLa UPV organitza la Jornada Bon Dia amb Bicicleta. Excursió al Cabanyal-Canyamelar, la Malva-rosa i l’horta d’Alboraia, el dijous 18 d’abril, de 12 a 14.30 h.\nLa Jornada compta amb la col·laboració de l’Ajuntament d’Alboraia i l’Ajuntament de València, a més d’altres entitats i associacions.\nL’activitat consisteix en un recorregut per l’entorn immediat del campus universitari, tant l’horta com els barris i pobles pròxims, partint, a les 12 h, des de la Casa de l’Alumne de la UPV, amb una durada aproximada de 2.30 h. La inscripció serà gratuïta, i es realitzarà mitjançant aquest formulari, fins a les 12 h del dimarts 16 d’abril inclòs.\nEls participants rebran una armilla reflectora del Bon dia al començament de l’activitat i entraran en el sorteig d’una bicicleta. A més, a l’ermita del Miracle dels Peixets, cap a les 13.15 h, hi haurà l’avituallament, consistent en aigua, orxata i fartons.\nEn la pàgina web es troba la informació d’interès relacionada amb la Jornada Bon Dia amb Bicicleta: circulació amb bicicleta amb seguretat, consells, recomanacions i arguments per a circular amb bici; normes generals per als participants; normes sobre l’ús del casc en la bicicleta i les assegurances.\nSetmana de la Lluita Camperola a la comarca de l'Horta\nFESTA EN SUPORT AL SAHIRI


Temps "desapacible" i "molt variable" per a Falles, segons AEMET | Valencia Extra\nTemps "desapacible" i "molt variable" per a Falles, segons AEMET\nA partir del dilluns es viurà una forta baixada de les temperatures\n15/03/2018 - Pablo Plaza Moltó\nEn paraules del delegat territorial de l’Agència Estatal de Meteorologia (Aemet), Jorge Tamayo, aquestes Falles viurem un temps “desapacible” i “molt variable” en el qual hi haurà alternança de sol i pluges fluixes. Les precipitacions seran disperses i de poca durada, i aniran acompanyades de vent moderat, després dels avisos per fortes ratxes de ponent que han amenaçat la Plantà. A partir del dilluns, Dia de Sant Josep, les temperatures descendiran, encara que no es preveu cap fenomen advers durant totes les festes.\nHui dijous, serà un dia “afable”, segons va avançar el delegat d’Aemet. Com “no és una situació de pluges intenses ni persistents”, “els fallers no s’han de preocupar” per la situació meteorològica per a les últimes hores abans de l’hora límit de la Plantà. Amb tot, el divendres 16 i dissabte 17 començarà la inestabilitat.\nEl “més significatiu” de la jornada serà el vent, però també es viuran “pluges disperses”. Les ratxes de vent, encara que no seran excessivament fortes, acabaran provocant la baixada de temperatures el diumenge. Els dies d’Ofrena, per tant, no es descarta alguna que altra precipitació curta.\nLa màxima de hui fregarà els 21 graus, però anirà baixant fins al dissabte (18 graus). L‘autèntic descens de temperatures es viurà el dilluns, quan les màximes solament arriben a 14 graus. En aqueix sentit, la variabilitat del temps durant aquesta setmana serà “altíssima”, així que “es pot passar molt ràpid de tindre cels assolellats a que aparega un núvol que deixe xicotets aiguats i quan passe es torna a un temps assolellat”.\nEn definitiva, segons va anunciar Tamayo, la pluja no alterarà la festa de les Falles. O almenys açò és “el més probable”. Són dates d'”estar molt fora de casa visitant els monuments, les cercaviles, i en els casals”, va recordar el delegat.


Roses i la badia: Diferència entre les revisions - Rosespedia\nRoses i la badia: Diferència entre les revisions\nRevisió de 10:20, 29 abr 2010 (modifica)\n(Es crea la pàgina amb «Entorn de Roses (mar), visor QR».)\nRevisió de 12:38, 9 ago 2010 (modifica) (desfés)\nEntorn de Roses (mar), visor QR\n[[Imatge:Roses_i_la_badia.JPG|350px|thumb|dreta|Vista de Roses i la badia des del castell de Sant Salvador de Verdera]]\n[[Categoria: La plana]]\n[[Categoria: Paisatge antròpic]]\nL’excel·lent qualitat del port natural d’aquesta badia i la seva posició estratègica han estat, segurament, els elements que més han incidit en la presència de poblament a la plana de Roses. Els motius han variat al llarg de la història, en base a raons geopolítiques i socials específiques per cada època, però des de la protohistòria fins avui dia el lloc no ha estat mai abandonat. La badia ha estat escenari de l’arribada i sortida de comerciants, fonts de recursos i, també, de batalles navals. Nombrosos derelictes són testimoni de la seva importància.\nDestaquen els seus accidents geogràfics de gran riquesa natural: El paisatge muntanyenc, la badia i la plana. A més, ha estat objecte d'irregularitats sísmiques ([[terratrèmols]]) i de tempestes i d'altres elements climàtics al llarg de la història.\nRevisió de 12:38, 9 ago 2010\nVista de Roses i la badia des del castell de Sant Salvador de Verdera\nDestaquen els seus accidents geogràfics de gran riquesa natural: El paisatge muntanyenc, la badia i la plana. A més, ha estat objecte d'irregularitats sísmiques (terratrèmols) i de tempestes i d'altres elements climàtics al llarg de la història.\nObtingut de «http://rosespedia.cat/index.php?title=Roses_i_la_badia&oldid=2590»\nDarrera modificació de la pàgina: 9 ago 2010 a les 12:38. S'ha visitat aquesta pàgina 3.103 vegades.


El Tàpies més 'íntim'\nS'exposa alhora a dues seus: a la Fundació Antoni Tàpies i el Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC).\nL'exposició 'Tàpies. Des de l'interior', que es podrà veure fins el 3 de novembre, reuneix prop de 140 obres de l'artista.\nAntoni Tàpies, 'Encreuat' 2010. Pintura sobre fusta (Propias)\nActualizado a 06-07-2013 17:30\nBarcelona (Redacció). Una selecció de 140 obres d’Antoni Tàpies, que abasten des de 1945 fins a 2011, s’exposen a dues seus fins el 3 de novembre. La Fundació Antoni Tàpies i el Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC) proposen una mateix mostra ‘Tàpies. Des de l’interior’ la qual posa de relleu la gran experimentació de l’artista i el desenvolupament de la seva iconografia i el seu vocabulari tan característic.\nL’exposició proposa una aproximació a Tàpies a través del que es descobreix al llarg de l’itinerari. L’exposició Tàpies. Des de l’interior, ha estat concebuda exclusivament a partir de les obres conservades a casa de l’artista, moltes d’elles fins ara inèdites i concentra l’atenció principalment al voltant de dues línies de la seva extensa producció,: d’una banda, les pintures matèriques o murals, que trobarem majoritàriament a les sales del Museu Nacional d’Art de Catalunya, i, per l’altra, els objectes i materials pobres, que serà possible visitar a la Fundació Antoni Tàpies.\nEl projecte, comissariat per Vicent Todolí, pretén remarcar la llibertat que ofereix definir, com a condicions i com a límits, espais com el taller, l’habitatge i la Fundació de l’artista. Llocs propers, íntims i que acumulen obres i etapes d’Antoni Tàpies. L’exposició, per tant, no tracta d’establir un ordre en aquests treballs o de categoritzar les obres del taller, sinó que procura mantenir les seves paradoxes, les seves deixalles, les seves contradiccions i sorpreses.\nL’exposició al Museu Nacional d’Art de Catalunya\nAl Museu Nacional d’Art de Catalunya l’exposició mostra l’evolució de l’obra d’Antoni Tàpies a través d’un recorregut que abraça tota la seva producció artística, des del 1945 fins al 2011.\nAl llarg de l’exposició es fa visible l’experimentació infatigable de l’artista i el desenvolupament de la seva iconografia i el seu vocabulari fet de signes, de matèries, de colors i d’objectes quotidians, així com la concepció de l’obra d’art com a vehicle de la relació amb el misteri, les forces de l’univers i la naturalesa.\nEs tracta d’una selecció que ofereix una visió diferent, tot acceptant la llibertat i la limitació que suposa partir únicament de tot allò que l’artista havia conservat per a ell, la seva família o la Fundació Antoni Tàpies.\nL’exposició a la Fundació Antoni Tàpies\nDe manera paral·lela, a les sales de la Fundació Antoni Tàpies, el visitant trobarà una tria centrada en una sèrie d’obres del 1946 al 2009 que evidencien l’interès de Tàpies pels materials pobres i pels objectes. La tria fa evident la voluntat de Tàpies de magnificar el que es considera petit i insignificant per mostrar que tot allò que es concep com a marginal pot suggerir idees essencials.\nAcompanyant l’exposició Tàpies. Des de l’interior es projectarà a l’auditori el documental Tàpies, del realitzador Clovis Prévost i produït per Maeght, amb música de Carles Santos i la col·laboració de Joan Brossa. El documental mostra el procés de realització de l’obra Pintura amb grafismes (1969), a la vegada que el contextualitza amb imatges de l’estudi de Barcelona i de Campins.


Maria Parellada, 21 de setembre de 2015 – Bombers per la República\nMaria Parellada, 21 de setembre de 2015\n“Si ens n’hem sortit durant tant de temps i amb tot en contra, com no ens n’hem de sortir tot sols?”\nAmb 96 anys, es va autoinculpar davant la Fiscalia de l’Estat per haver votat en la consulta del passat 9N\nÉs inquieta, enèrgica i molt culta; les seves passions són la poesia i la Història. Li encanta Espriu. En aquests moments està llegint un llibre sobre el monestir barceloní de Valldonzella. Diu que li agrada molt més escriure que no pas parlar. Una altra de les seves passions ha estat caminar; fer excursions per la muntanya, conèixer petits pobles i parlar amb la gent; saber-ne la història i descobrir els detalls de la seva geografia. Va ser així com també va començar a estimar el seu país. A casa varen ser 7 germans; un d’ells, en Caius, va ser historiador perquè no va poder ser notari com l’avi, tal com hauria volgut la mare: quan es va anar a inscriure per treure-se’n la titulació, no va voler mentir: ‘Primero, debe hacer un juramento de adhesión el Movimiento’, li varen exigir; però ell no sabia dir mentides.\nDe jove, aquesta dona enèrgica i decidida va assistir a la vetlla de Francesc Macià al Palau de la Generalitat i a la rebuda que el país va fer al president Tarradellas a la plaça de Sant Jaume en tornar de l’exili. En més d’una ocasió ha visitat la tomba del president Irla al cementiri de Sant Feliu de Guíxols. I ara vol veure com el Parlament proclama la independència de Catalunya. Cada dia prega per ella a la Mare de Déu de Montserrat; igual com com fan els “àngels d’immenses ales fetes pedra que canten a la Mare de Déu per la terra que tenen encomanada; perquè portin Catalunya a la glòria’, segons resa aquest vers escrit per ella mateixa.\nTot i viure al centre de Barcelona, té terres a prop de Sant Sadurní d’Anoia, i frisa per tornar-les a veure. Confessa que no se’n vol anar sense veure-hi almenys un parell de vinyes ben verdes. El seu pare n’havia arribat a tenir 25; ell, que va ser diputat per la Lliga Regionalista ara fa un segle; ell, que la duia de ben petita a presenciar mítings. Va veure parlar en directe a Cambó, Companys i a Macià (‘que parlava més bé que en Companys’, explica!) ‘A casa, de petits ja escoltàvem parlar de política’; i amb raó: els avis materns i una tieta varen morir en la bomba del Liceu de 1893, i anys més tard, un oncle i una cosina del seu marit morien durant el bombardeig al Coliseum de Barcelona, durant la Guerra Civil.\nÉs la Maria Parellada, que tot just el proper de novembre complirà 97 anys. Frisa per votar ‘Sí’ aquest proper diumenge; té des de fa dies preparada la papereta al damunt de la seva taula! La Maria, ara farà un any, es va autoinculpar davant el fiscal general de l’Estat per haver votat en la Consulta del 9N.\nBombers per la Independència: Maria, com va és que va tenir la idea d’autoinculpar-se davant el fiscal general de l’Estat?\nMaria Parellada: És que em vaig indignar!. Pensi que jo vaig viure de ben a prop el fusellament d’en Carrasco i Formiguera; jo anava a classe amb la seva filla, la Mercè. I arran del 9N vaig pensar. ‘Què s’ha pensat ara, aquesta gent?’ Havien matat en Companys, també. I estava tan enrabiada que li vaig escriure. Com que no en sabia l’adreça, en el sobre només hi vaig posar: ‘Señor Fiscal General del Estado. Madrid’. Vaig pensar: ‘Ja arribarà!’. I em va contestar! Una carta correcta, com la meva; jo no insultava ningú, però li deia el que li havia de dir. I ell em va respondre que havia rebut la meva carta i que en prenia nota. Em van dir que havia quedat impressionat per la meva protesta! I poc després vaig saber que havia dimitit!\nBxI: Ho tornaria a fer?\nMP: I tant!\nBxI: El president Mas li va voler agrair el gest en persona…\nMP: Sí! I em van dir que s’ho havia passat molt bé; que havia estat com una trobada entre amics.\nBxI: I per què vol que Catalunya sigui independent?\nMP: És que no ens volen respectar tal com som. Volen que siguem com ells. Miri si no els atacs a la llengua! Nosaltres tenim una història antiga com a país, més antiga que la d’Espanya. I no en saben, d’Història! I menys, la nostra! Ara mateix estic llegint la història del monestir de Valldonzella, que data del 1175. En aquella època, allà, encara hi havia els àrabs! S’hi varen estar 800 anys! El que hem de fer és respectar-nos mútuament; ja els ho hem dit moltes vegades: que si ens separem, ens respectarem; que no els farem cap mal, i que tampoc no ens en facin a nosaltres! Al contrari; ens hem d’ajudar! I serem uns bons veïns! Nosaltres tenim la voluntat de ser catalans! Jo tota la vida he sigut catalanista i no em canviaran!\nBxI: Des de quan és independentista, Maria?\nMP: Tota la vida! Jo ja vaig fer la Primera Comunió en català, a la Sagrada Família.\nBxI: Vostè ha estat testimoni de gairebé un segle d’història del nostre país… En deu haver vist de tots els colors…\nMP: Miri!; quan jo estudiava de petita, el dia que havia d’haver-hi inspecció havíem d’amagar tots els llibres en català perquè si no, ens tancaven l’escola! Tota la gent catalanista de Barcelona anàvem a Blanquera, allà a la Via Augusta; els Carrasco, els Rahola; els Guarro, la família dels fabricants de paper; gent molt coneguda de Barcelona. L’edifici de l’escola l’havien pagat els pares a través d’unes participacions. Fixi’s si en varen posar diners, els meus pares, que a casa érem 7 germans! Com moltes famílies, que abans acostumaven a ser nombroses. I quan ens ve en Franco, ens agafen l’edifici i en fan l’Instituto Menéndez Pelayo. Què es pensaven que ens havien pagat res, de l’escola? Allò va ser un robatori! La història del nostre poble és trista! Miri; ja he vist tantes coses, en la meva vida, que no em vull morir fins que no vegi Catalunya lliure!\nBxI: Com va viure la guerra?\nMP: Nosaltres vàrem marxar d’aquí perquè hi havia la FAI; mataven gent… Els meus pares es varen espantar. Com que la meva mare tenia un germà amb una fàbrica a Sant Sebastià, va dir d’anar-hi allà, amb ell, que vivia en una torre gran als afores de la ciutat, a prop de la feina. Vàrem sortir d’aquí; hi havia els milicians, que ens van controlar el passaport no sé quantes vegades, però al final vàrem poder sortir. I aleshores arribem a Sant Sebastià… quan vàrem travessar el pont d’Hendaia, li vaig dir a la meva mare: ‘Però on ens fiquem? Tot de militars. I de tancs! Sortim de Barcelona perquè hi ha tot de pistolers, i aquí què hi ha?; uns altres pistolers?’ Però vàrem anar a casa del meu oncle i aleshores em vaig apuntar d’infermera a l’Hospital de Nostra Senyora d’Aranzazu. Em van demanar que anés a atendre els ferits catalans.\nBxI: La dictadura devia ser una experiència ben agra per a una persona amb els seus ideals…\nMP: Uh! Miri; quan va venir en Franco, els meus pares vivien a la Casa de les Punxes; a la Diagonal. Un dia, poc després que acabés la guerra, el porter de la finca ens va avisar que es preparava el ‘Desfile de la Victoria’; que passaven les tropes per celebrar que havien pres Barcelona. L’home ens va demanar que poséssim la bandera. Però a casa, tota la vida que només hi havia hagut la senyera, i la vàrem penjar. Total, que ens pugen els militars i demanen pel ‘señor de la casa’. El meu pare els demana què passava i li diuen: ‘Ustedes son unos provocadores!’. El meu pare no entenia res; ‘què he fet, jo?’. I quan li varen dir allò de la bandera, va pensar: ‘Ara em posaran a la presó…!’ Un ensurt…! I el meu pare, donant explicacions: ‘No, mire; la bandera catalana no es ninguna provocación; es nuestra bandera!’. Ells varen insistir: ‘Ya la pueden quitar inmediatamente!’ I vàrem haver de treure-la. Per sort encara vàrem trobar un militar que es va limitar a ordenar-nos que despengéssim la bandera… Tinc moltes amigues que, acabada la guerra, van començar a parlar castellà als fills… Jo no! A casa teva parles el que et dóna la gana!\nBxI: Encara avui, sembla com si Catalunya i les seves institucions fossin vives gràcies a la legitimitat que els ha atorgat la Constitució del 78…\nMP: jajajaja! La Generalitat existeix des del 1359! No saben Història! El primer Parlament d’Europa va ser el català, seguit de molt a prop per l’anglès. I si tenen Catalunya, és gràcies a què els varen cedir Gibraltar als anglesos! En la Guerra de Sucessió, varen fer un tracte perquè les tropes d’Anglaterra marxessin d’aquí i deixessin a l’estacada a Barcelona quan Felip V ja ens tenia acorralats. Abandonar Barcelona a canvi de cedir-los Gibraltar! Els britànics ens han de recolzar a nosaltres! A més, Espanya encara els busca raons amb Gibraltar!\nBxI: Són 300 anys des de Felip V… Vostè que coneix tan bé la història del país, quin és el greuge contra Catalunya que més li dol?\nMP: N’han fet tantes…! Però a mi, el que sempre m’ha dolgut més és que el cap del general Moragues el pengessin d’una gàbia i el tinguessin exposat durant 12 anys en un carrer de Barcelona. Això em fa mal al cor. És horrorós, això!\nBxI: Molts de nosaltres no hauríem dit mai que algun dia ens trobaríem a les portes de la independència…\nMP: Jo vaig tenir-ne una sospita quan va arribar en Tarradellas i va fer aquella aparició pública tan emocionant. Passaven els cotxes onejant banderes catalanes; els de casa vàrem anar a la plaça Sant Jaume; la gent cridava… I vaig pensar: ‘Ara s’acosta, això!’ Aquell dia vaig tenir la impressió que la cosa anava bé, però, noi!; després no va ser així…\nBxI: Potser els primers anys de la transició la cosa va estar més tranquil·la, però des de la sentència del Constitucional contra l’Estatut de 2006…\nMP: Aquests darrers anys han sigut horrorosos!\nBxI: Però ara ens diuen que no ens en sortiríem sols; que fora d’Espanya no tenim cap mena de futur… No li fa por, això a vostè?\nMP: De cap manera! Catalunya és un país treballador; en som de mena! I ens en sortirem! Els impostos que ens fan pagar…! Ens xuclen. M’estimaria més anar a treballar, encara que no puc, però faria el que pogués, que viure sota les seves ordres! Ells tenen l’avantatge de tenir-nos!\nBxI: Fins a diumenge, probablement, encara haurem de continuar escoltant tota mena d’auguris sobre què ens passaria si marxem…\nMP: Jo, quan veig que comencen, apago la televisió! Ara, és que no es pot escoltar, de tot el que diuen!\nBxI: Ens en sortirem, Maria?\nMP: Jo hi tinc fe!\nBxI: Potser ara el país aconsegueix la independència, però aleshores encara quedarà pendent la retrobada amb la Catalunya Nord… Per a vostè aquest és també un objectiu per al qual lluitar?\nMP: I tant! Quina il·lusió em faria!\nBxI: Què els diria als indecisos que no acaben de veure clar això de la independència?\nMP: Que si ens n’hem sortit durant tants anys tenint-ho tot en contra, com no ens n’hem de sortir tot sols? Sempre hem tingut els elements en contra; des de Felip V. Si Catalunya recapta el producte del seu treball… i és clar que ens en sortirem!\nBxI: Deu tenir ganes de què arribi diumenge…\nMP: I tant que sí! A mi em toca votar a la Biblioteca Popular de la Dona. Ja ho tinc tot a punt!\nBxI: No li hauria agradat a vostè dedicar-se a la política?\nMP: Jo, en primera línia, no, perquè s’ha de tenir molt valor! Ja els planyo, ja!\nPublicat el 28 de novembre de 2016 28 de novembre de 2016 Autor DanCategories EntrevistesEtiquetes 9N, autoinculpació, fiscalia, Història, Maria Parellada\nAnterior Entrada anterior: Gabriel Rufián, 24 d’agost de 2015\nSegüent Entrada següent: Bombers, estructura d’estat (16 de febrer de 2016)


Foto: CF Caldes de Montbui\nEl fortí, la millor arma perquè el Catllar certifiqui l’ascens a Primera davant el Caldes de Montbui\nL’equip catllarenc sortirà a guanyar en un escenari on només ha perdut un dels disset partits de la fase regular\nEl CE El Catllar afronta el partit més important de la temporada en la tornada de la promoció d’ascens a Primera Catalana contra el Caldes de Montbui aquest diumenge (12.00 hores). El 0 a 2 aconseguit en el partit d’anada el deixa en una situació molt favorable per resoldre l’eliminatòria en el seu fortí i certificar el retorn a la màxima categoria del futbol català.\nTot i aquest avantatge, el tècnic Àlex González assegura en declaracions a Baix Gaià Esports que l’equip “sortirà a posar-se per davant per reduir la intensitat amb la qual vindrà el Caldes” per remuntar l’eliminatòria. Tanmateix, reconeix que el suport de l’afició serà molt important, sobretot si hi ha algun moment de dificultat.\nMés enllà de les baixes per lesió, González tampoc pot comptar amb Alejandro Amores, que va veure la cinquena targeta groga al camp del Caldes i ha de complir sanció.\nPer la seva part, l’equip barceloní afronta el partit amb la ment posada en la remuntada. Per això, intentarà que “sigui un partit de molts gols”. Així ho va assegurar l’entrenador, José Luis Duque, als mitjans locals després de cloure el partit a Les Cremades.\nUn objectiu, aquest, que no se’l presenta gens fàcil perquè el Catllar és un dels millors locals de tota la categoria. Cal recordar que a la lliga només ha perdut un dels disset partits que ha jugat com a local, i l’únic equip que ha estat capaç d’assaltar el feu catllarenc ha estat el campió, la UE Valls.\nPer tant, Duque necessita que els seus davanters estiguin plenament inspirats, i en aquest sentit, la responsabilitat recaurà en Aitor Garcia, màxim golejador en la lliga amb 18 gols, però també en Adama Sissoko i Rubén Ruiz, que han marcat 11 gols cadascun.


Visites culturals - Vallcebre\nMemòries del poble\nMiradors del paisatge\nPortada > Visita'ns / Turisme > Visites culturals\nMiradors de Paisatge\nLa mineria a Vallcebre: Vallcebre, com bona part dels seus municipis veins, va ser en el passat un important poble miner. Antigues bocamines, instal.lacions mineres abandonades, i altres vestigis d'aquest passat, s'amaguen dins dels nostres boscos i muntanyes. Mica en mica, es va recuperant part d'aquest patrimoni, per a fer-lo visitable. Us recomanem la visita a la zona de coll de Pradell, una zona situada a gairebé 1.600 metres d'alçada i que durant moltes dècades del segle passat bullia d'activitat minera. Allà hi trobareu el Trenet Miner de Coll de Pradell, amb un antic traçat ferroviari cap a l'antiga mina, que ha estat rehabilitat per l'Associació "Trens Miners Turístics" durant les darreres dècades. Per complementar aquesta visita, us convidem també a visitar el museu de les Mines de Cercs, situat al poble de Sant Corneli, a poc més de 10 quilòmetres de Vallcebre.\nPatrimoni cultural: Ermites perdudes dins del bosc, ponts medievals, una església romànica, antics safareigs, masies centenàries, trumferes, antics molins, barraques de pastor, forns de calç, teuleries, un campanar sense església, llegendes i tradicions, camins que atravessen cingleres, gastronomia local,,... El patrimoni cultural de Vallcebre és ric i divers. Ha estat històricament una terra feréstec i de subsistència, poc donada a l'opulència i a grans construccions arquitectòniques. Aquest és el llegat d'antigues generacions que van poblar aquest territori, i dels esforços i construccions que van fer per sobreviure-hi. I és també el llegat de les festes, llegendes, gastronomia i tradicions que han perdurat amb el pas del temps, i que han mantingut l'esperit festiu que caracteritza el nostre poble.\nMiradors del paisatge: Vallcebre és situada sobre una gran terrassa defensada per una espectacular muralla natural, els Cingles de Vallcebre. Aquesta posició elevada é privilegiada per disfrutar dels paisatges dels voltants: la Serra del Cadí i Moixeró, el Pedraforca, la Serra d'Ensija, el Catllaràs, etc. Us convidem a visitar dos punts especialment interessants per disfrutar d'aquest paisatge: el Mirador del Telefèric, per tenir una visió general de la vall, i el Mirador de Cap Deig, per veure de prop els Cingles de Vallcebre i el paisatge forestal i agrari que l'envolta.


'Rompe', el nou vídeo dels 31 FAM en exclusiva | ELS40 | LOS40\n'Rompe', el nou vídeo dels 31 FAM en exclusiva\nUna història de superació plasmada en el videoclip dels de Sabadell\n04/06/2021 - 01:37 CET 2'\nEt portem en exclusiva el nou videoclip de la 31 FAM. La formació urbana vallesana que no té aturador pel que fa a nous adeptes i que amb el seu esforç constant ocupen un dels llocs preferits per a la gent jove catalana. Però a poc a poc, el grup urbà es va obrint pas a tot l'Estat amb les seves lletres, tal com van demostrar aquesta primavera al seu concert a Madrid. Són diversos els temes dels rapers que han superat avui dia les deu milions de reproduccions a les plataformes digitals. La 31 ha sabut com encaixar les peces de les quals disposen per fer-se seu el jovent amant dels sons urbans, com per exemple, el trap, el dancehall, el funky o l'R&B, i barrejant el català, l'anglès i el castellà.\nEls sis joves rapers estrenen avui el videoclip de 'Rompe', la cinta que precedeix el seu actual èxit en ràdios, 'Nens del Barri' i que estrenaven fa unes setmanes.\nEn aquesta ocasió segueixen mostrant la seva versatilitat sonora dins de l'escena urbana amb unes barres en castellà i flirtejant amb el reggaeton i el dembow en un tema de superació. Amb un tema idea del Bandam, els sabadellencs narren la història d'uns joves que trenquen amb el preestablert per triomfar i brillar com ningú. Pel que fa al vídeo, dirigit per l'Albert Díaz, tornem al segle XIX, i concretament a la cuina de la casa familiar d'una família adinerada. El servei descontent amb la seva vida preparen el sopar que després servirà als senyors de la casa, i és aleshores quan una copa de vi blanc es trenca i es forma el punt d'inflexió entre els protagonistes que viuen una història d'amor que acaba al present: si lluites pel que vols, podràs arribar on tu vulguis.\n'Rompe' forma part dels setze nous temes que darrerament han estrenat els 31 FAM, dins d'un àlbum anomenat Jetlag. Un treball que ha seguit les petjades, respecte a bona acollida pel públic, del seu Valhalla Vol. 1.\nROMPE CHALLENGE @_goldito__ @albacruellss #fvp #paratii #31fam #bandam\n♬ sonido original - La31fam\nA més a més, ja comença a viralitzar-se de forma notòria el ball de la cançó. Aquí et portem un dels vídeos que aquests dies estan omplint la xarxa social Tiktok.


Comerços de Santa Pau es neguen a obrir davant l’allau de turistes al poble que no compleixen les mesures anticovid - Ràdio Olot\nComerços de Santa Pau es neguen a obrir davant l’allau de turistes al poble que no compleixen les mesures anticovid\nLa situació es va donar el passat dilluns, durant el Pont del Pilar. Establiments del municipi van decidir tancar i renunciar als ingressos a canvi de no posar en risc la seva pròpia salut després que la clientela fes cas omís de les mesures de seguretat.\nLa situació l’ha explicat l’alcalde de Santa Pau durant el ple del Consell Comarcal d’aquest dijous. Pep Companys ha explicat aquests fets per remarcar la importància de la responsabilitat de la ciutadania.\nEl passat cap de setmana, coincidint amb el Pont del Pilar, Santa Pau va viure uns dies amb molta afluència de visitants. La Fageda, el Croscat o Santa Margarita van rebre un alt volum de turistes, fet que també va repercutir al poble.\nL’incivisme també arriba a Beuda\nAmb relació als fets de Santa Pau, durant el mateix ple del Consell Comarcal, l’alcalde de Beuda també va demanar civisme a la ciutadania. Bernat Sanz va explicar que el mateix cap de setmana també es va haver de posar pau a un restaurant del municipi perquè un grup de persones no volien seure en dues taules de sis.\nTot i que les mesures aprovades aquesta setmana per la Generalitat no impedeixen els desplaçaments, el Govern ha demanat a la població que no vagi a segones residències i que limiti qualsevol desplaçament que no sigui necessari.\n2 Responses to “Comerços de Santa Pau es neguen a obrir davant l’allau de turistes al poble que no compleixen les mesures anticovid”\nSi vas a la segona residència i t’hi confines, cap problema. El problema no són els bars, ni les botigues, ni les segones residències, ni…….\nEl problema com sempre són la xuleria, l’incivisme i la ruqueria. I aquest problemes ja hi eren abans del coronavirus. Només que ara s’han fet més evidents i perillosos.\nTomas soc del poble de Santa Pau i despres de molts anys he vingut a residir definitivament….he treballat fora pero venia els caps desetmana…MAI MAI MAI s.habia vist tantes persones..jovaig. Calcular que eren com 25 rambles de bcn plenes …tot el poble a petar…..que no diguin molts visitants……moltissim ..massa visitants…i ara cap lloc per menjar per emportar ahir vaig fer. Cafe …i vaig convidar a algunes persones. Que no sabien…..perque turisme …no es dedica a informar a on les persones poden comprar queviures i begudes?\n252 queries in 0,889 seconds.


100 euros per a les rebaixes\nComencen les rebaixes després d'una campanya de Nadal fluixa. Els descomptes oscil·len entre el 40 i el 70%. Comerciants i consumidors preveuen que cada català gastarà uns 100 euros, més que el 2011\nARA Barcelona 07/01/2012 09:44\n260x366 El primer grup de persones en entrar a El Corte Inglés de plaça Catalunya. EFE El primer grup de persones en entrar a El Corte Inglés de plaça Catalunya. EFE\nDesprés d'una campanya de Nadal molt fluixa, els comerciants busquen arreglar la temporada amb l'inici de dos mesos de descomptes. Les rebaixes comencen aquest dissabte oficialment a Catalunya i es preveu que cada català gasti uns cent euros de mitjana aquests dies, segons els càlculs de comerciants i associacions de consumidors.\nMés de 30.000 botigues de tot Catalunya confien en aquestes rebaixes per salvar una temporada de Nadal que s'ha tancat amb un descens de vendes "que pot anar entre zero i el -15%", segons el secretari general de la Confederació de Comerç de Catalunya, Miguel Ángel Fraile, qui recorda que les previsions inicials per a les festes eren créixer entre un 2 i un 4%.\nTot això, apunta que "la setmana de Reis ha anat millor i el sector de les joguines i el petit regal ha funcionat molt bé, millor que les vendes per Nadal perquè encara hi ha més tradició de Reis que de Nadal a Catalunya". "Però en general, la gent ha optat per mirar molt el que gasta i, en molts casos, esperar-se a les rebaixes per comprar algunes coses", ha explicat.\nUna campanya decisiva\nDavant de la conjuntura econòmica actual, els comerciants han augmentat els descomptes, que comencen ja avui entre el 40% i el 60%, i que podran arribar fins al 70%. Fraile preveu que s'incrementin les vendes entre un 4 i 6% respecte de l'any passat.\nLa Confederació de Comerç i el Consell de Gremis de Comerç calculen que la facturació d'aquesta campanya de rebaixes pot rondar els 900 milions d'euros, la majoria dels quals a les botigues de roba.\nUna bona arrencada\nCom que les rebaixes comencen en cap de setmana –amb la possibilitat d'obrir diumenge–, els comerciants calculen que el primer cap de setmana pot ser "espectacular", tenint en compte l'afluència de consumidors.\nTrobareu més detalls sobre les rebaixes d'hivern a l'article de Sònia Sánchez i Beatriz Arias de l'ARA PREMIUM.


El Saló de l’Automòbil de la Fira de Sant Josep manté xifres històriques i supera de nou el 7 milions de negoci - VilaWeb\nEl Saló de l’Automòbil de la Fira de Sant Josep manté xifres històriques i supera de nou el 7 milions de negoci\nMoment del sorteig dels 6.000 entre els compradors del Saló de l'Automòbil\nEl 39è Saló de l’Automòbil de Mollerussa, celebrat del 16 al 19 de març i en el marc de la 147 Fira de Sant Josep, va tancar amb 285 cotxes venuts per una suma de 7.600.303 euros, unes xifres que suposen una millora respecte a les assolides l’any 2018 –amb 279 cotxes i un import de 7,1 milions d’euros–, així com el segon millor registre històric pel que fa a volum de negoci –a només mil euros del rècord assolit el 2017– i el nombre més alt en vendes des de fa més d’una dècada, concretament des del 2007.\nL’alcalde de Mollerussa i president de Fira de Mollerussa, Marc Solsona, i el director de l’ens firal, Poldo Segarra, han fet públiques les xifres de tancament del Saló, les quals han qualificat com a “molt bones”, alhora que han destacat el fet què, per tercer any consecutiu, es superin els 7 milions d’euros en volum de negoci.\nEn la seva valoració, l’alcalde ha dit que aquests positius registres confirmen “les bones sensacions” que tenien els expositors del certamen des del primer dia i que, en acabar, van quedar reflectides també a les enquestes que es porten a terme a les firmes participants a la fira. Solsona ha mostrat la satisfacció de l’ens firal en acollir aquest Saló del qual ha recordat que és el segon més important de vehicle nou que hi ha a Catalunya i que “ho és” no només per la làmina de vehicles exposats i pel Recinte Firal i visitants, sinó també “pel volum de negoci que genera”.\nCompradors de tot Catalunya i la Franja\nEl màxim representant de Fira de Mollerussa ha destacat també l’àmplia procedència dels compradors de vehicles al Saló. En aquest mateix sentit s’ha expressat el director Poldo Segarra, qui ha afegit que el Saló té “un abast geogràfic de tota Catalunya i la Franja”. Segarra ha definit les comarques de Ponent com la principal àrea d’influència, si bé també ha volgut remarcar altres punts com Barcelona, Igualada, Montblanc o Mequinensa. Per percentatges, la procedència dels compradors va ser: 13% de Mollerussa (amb 36 cotxes venuts); 16% de la resta del Pla d’Urgell; 21% de Lleida (amb 60 cotxes venuts); 38% de la resta de les comarques de Ponent; 9% de la resta de Catalunya i 3% de fora de Catalunya (sobretot de la Franja de Ponent).\nPreu mitjà històric\nUna de les dades de rècord d’enguany ha estat la mitja de preu de cotxe venut, xifra que enguany ha pujat a 26.878 euros. Sobre aquesta dada, Segarra ha indicat que es deu a l’augment dels preus dels automòbils en els darrers anys. D’altra banda, el director ha detallat també que el model més car venut en el passat Saló va ser un Mercedes CL E per 97.250 euros, mentre que el més econòmic va ser un Dacia Sandero per 8.700.\nPel que fa als preus dels cotxes venuts, es manté la tendència dels darrers anys en la venda de cotxes amb preus superiors als 24.000 euros, representant fins al 42% de les vendes totals. De forma desglossada, i segons ha indicat Segarra, el 6% de les unitats venudes van tenir un preu d’entre 6.000 i 12.000 euros; el 22% entre 12.000 i 18.000 euros; el 30% entre 18.000 i 24.00; el 22% entre els 24.000 i els 35.000, i el 20% restant, amb un preu superior als 35.000 euros.\nAltra de les dades és el dia de major venda, jornada que va correspondre al dimarts, dia de Sant Josep, amb 102 cotxes venuts.\nSorteig del premi de 6.000 euros\nLes declaracions s’han fet dimarts, 2, al matí durant el sorteig davant notària del Premi de 6.000 euros entre tots els compradors d’un cotxe en el marc de la fira. El guanyador d’enguany ha estat Daniel Quintero, de Lleida, qui va comprar un Kia Sportage a la firma Callesa de Lleida.\nRecordar que aquest premi està patrocinat per l’ens firal i els mateixos expositors participants al Saló.\nBona valoració del Recinte Exterior\nD’altra banda, l’alcalde ha fet referència a la bona valoració que van fer els expositors del Recinte Exterior de la passada 147 Fira de Sant Josep, on es localitza la Maquinària Agrícola. Solsona ha dit que encara que d’aquest sector no es tenen xifres com sí es disposen del Saló de l’Automòbil, ha recordat els bons resultats de les enquestes de satisfacció que es van fer i que van superar en compliment de les expectatives a les del Saló. En relació a això, Solsona ha conclòs dient que la suma de les xifres fetes públiques avui i les enquestes “vol dir que hem tingut un molt bon any a la Fira de Sant Josep pel que fa a la generació de negoci i vendes”.\nLa 147 Fira de Sant Josep es va celebrar del 16 al 19 de març i va aplegar enguany 294 expositors amb una ocupació neta de més de 25.000 metres quadrats.


Reseña de Els ocells de Víctor García Tur - desdeOtranto\nEls ocells de Víctor García Tur\nCinquena ressenya dedicada als #PremisIctineu amb Víctor García Tur i "Els ocells", una novel·la que (sap greu dir-ho) tampoc es pot classificar com de gènere. No l'és tot i el seu explosiu final, una mena de coitus interruptus que ha deixat a un servidor amb ganes de més. Però no ens desviem del tema. És aquest un llibre estrany: un text sense trama aparent que ens captiva per mitjà de la prosa senzilla, un reguitzell de situacions íntimes i familiars que ens acosten als personatges i ens allunyen de la ciència-ficció. El cert és que el llibre funciona prou bé com a retrat costumista de la vida d'un poble, però és difícil vendre'l com a candidat dels Ictineu. Això no treu, però, que un servidor n'hagi disfrutat de la lectura fins al punt de voler trobar alguna cosa més entre el Vador i la nouvinguda. Potser els veritables ocells ens oferiran una nova oportunitat. Qui ho sap?\nA la Virgínia no li agraden gaire les relacions humanes; de fet no té gaire apreci per la raça hunana. Per això li agrada tant la seva feina d'ornitòloga a l'Observatori, allunyada de tothom, rodejada només per la fauna i la flora del massís de les Moles. A en Bartók, el seu company, i al gos d'aquest, l'Anubis, els tolera com un mal menor, però per qui de veritat es desviu la Virgínia és pels seus nens, els voltors que sobrevolen i nien als paratges que rodegen les quatre moles (la Mare, el Fillot, la Fillota i l'Esquerda) i el riu Cabra. Dia rere dia els ocells carronyaires volien lentament fregant els núvols, baixant poc a poc en espiral fins al punt on la biòloga els alimenta. D'uns dies ençà, però, un fet estrany té moixa a la Virgínia: part dels ocells de la contrada, entre ells els seus adorables voltors, han desaparescut de forma misteriosa.\nLa Dafne fa poc que ha trencat amb el seu xicot. La seva familia li retreu que a la seva edat no tingui parella ni fills, però ella és una dona independent i vol autoreafirmar-se. Amb aquest propòsit planeja una escapada cap a la recòndita població de Sant Salvador. Amb un equipatge lleuger i una guia d'ornitologia sota el braç posa rumb cap a les Moles amb intenció de veure àligues daurades. Durant la seva breu estança també vol aprofitar per avançar en la traducció de la novel·la en la que està treballant. Un fet fortuït serà el que farà que les dues dones es coneguin. Més tard el lector també coneixerà en Vador, la Judit, la Mercedes, la nena de la bicicleta rosa i altres individus que habiten al petit nucli de Sant Salvador.\nLes Moles era una comarca recòndita,\narraconada contra un port de muntanya,\ncreuaves les boires que l'emmurallaven\ni penetraves al seu món perdut de paraules.\nTal i com comença la novel·la hom pensarà que aviat l'autor entrarà a indagar el misteri dels ocells. Doncs bé, si penseu això aneu ben errats. En Víctor García es dedica amb fruïció a presentar-nos a tots els individus que viuen al poble, a introduir-nos dins les seves vides per tal que coneguem el seu tarannà i la seva forma de ser; així doncs podem gaudir de diverses pàgines d'en Cary Grant, un individu que és famós al poble de Querrassa i als voltants. L'autor fa bon ús de la seva elaborada prosa per submergir-nos en la vida simple i relaxada dels vilatans. Lluny d'esdevenir avorrit el llibre ens atrapa com si fos un serial d'aquells que mirem amb la modorra de les tardes d'estiu. El pols de la comarca es transmet a les nostres venes i veiem passar pausadament els fets que duen la Dafne i la Virgínia a trobar els seus camins interiors fins al punt d'arribar-hi a empatitzar.\nQuan ja portem un munt de pàgines comencem a pensar que potser sí que n'hi ha prou d'estança relaxada a l'hostal. Volem més acció! Necessitem que passi quelcom més enllà d'algun flirteig o d'algun acte de bel·ligerància i de solidaritat punk. És aleshores quan arriben les festes de Sant Antoni i el petit poble es transforma en una vila dominada pel romanent de l'orgull precristià: els garsots esdevenen els amos del poble i fan malifetes més enllà del que és acceptable. Els vilatans es transformen (no fins al punt del que succeeix a la novel·la Ritual, però déu n'hi do) i la festa esdevé una voràgine que s'endurà per davant algú. De totes formes haurem d'esperar fins a l'últim capítol per esbrinar el perquè de tot plegat, el perquè de l'enigmàtica portada. A partir d'aquí el tema dóna ben bé per a una altra novel·la (ara sí, de gènere). Vés a saber si l'autor s'ha guardat alguna bala a la recambra i ens sorprendrà més endavant amb una història de #CiFiCat ben allunyada del costumisme rural i dels límits de Sant Salvador.\n- costumisme rural vs turisme kamacu -\n"Els ocells" - Víctor García Tur\nEditorial Empúries - Col·lecció Narrativa, 493 (978-84-16367-37-5) - 2016\nnosaltresllegim: Els ocells, de Víctor García Tur\nEtiquetas: #CiFiCat, #Ictineu2017, #RepteIctineu, Empúries, GarcíaTur, novela


"Cuida2 de principio a fi", el manifest de el Col·legi de Metges de Madrid - e-Cristians\n“Cuida2 de principio a fi”, el manifest de el Col·legi de Metges de Madrid\nL’Il·lustre Col·legi Oficial de Metges de Madrid ha presentat un manifest que ha anomenat “Cuida2 de principio a fi”, una iniciativa per sensibilitzar sobre les cures integrals de totes les persones. És per això que demanen que les persones s’uneixin a la campanya.\n“La medicina és cosa de 2”, afirma el Col·legi de Metges de Madrid posant el valor la relació entre el metge i el pacient i afegeixen: “perquè és humanitat i ciència”, “perquè és el que lluita i el que té cura”, “perquè és el que facilita suport i el que aconsegueix millorar la seva autocura”, “perquè és el que necessita ajuda i el que tendeix la mà”, i “perquè és generositat individual i solidaritat social”.\nEl Col·legi de Metges de Madrid llança aquesta iniciativa quan recentment va ser aprovada la Llei d’eutanàsia al país per iniciativa de Govern del PSOE i Podemos.\n“Davant la desesperança, la vulnerabilitat, la fragilitat, l’abandonament, el sofriment, el dolor, el tedi, l’angoixa …”, la resposta, per als metges de Madrid, “sempre és”: “Cuida2 Paliativos”, “Cuida2 Continuos , Cuida2 Intregrales, Cuida2 Humaniza2, Cuida2 Accessibles”, ” Cuida2 Multidisciplinares, Cuida2 Organiza2, Cuida2 Estructurados, Cuida2 Liderados, Cuida2 Profesionaliza2″, “Cuida2 financia2 en tots els nivells assistencials: Cuida2 Hospitalaris, Cuida2 en Atención Primaria, Cuida2 en Centros sociosanitarios, Cuida2 a domicilio”, i, en definitiva “Cuida2 para to2, Cuida2 Confia2”.\nLes raons que addueix el Col·legi de Metges és “perquè hem de respondre a les necessitats dels pacients i la seva situació personal, incloent a les seves famílies i cuidadors”. I és que els metges madrilenys posen l’accent en la necessitat que el servei sanitari posi als malalts i les seves famílies en el centre de la seva activitat.\nA més, altres raons és “perquè els pacients necessiten una atenció integral personalitzada”, “perquè volem que el missatge dels Cuida2 de principi a fi cali en la professió mèdica i en la societat”, “perquè la medicina d’el futur és la medicina de la cura “,” perquè volem que se sàpiga que la resposta a la demanda social de les persones són els Cuida2 “,” perquè els pacients són el centre i la raó de ser dels Cuida2.\nAltres raons, per al Col·legi de Metges són: “perquè han de saber que estem Involucra2 i no anem a mirar a una altra banda”, “perquè professionals sanitaris i pacients hem de liderar la cultura dels Cuida2”, i, finalment, “perquè volem que els Cuida2 fomentin la salut de totes les persones”.\nEl govern de la Generalitat aposta per la mort. Nosaltres promovem la vida\n23 jul. a les 11:00


L’entrevista laboral: Posa’t a prova - Agenda - Cursos, activitats i jornades - Enginyers BCN\nPortada > Serveis per a col·legiats > Formació > Cursos i activitats > L’entrevista laboral: Posa’t a prova\nL’entrevista laboral: Posa’t a prova\nL’entrevista de selecció és un moment decisiu per aconseguir el lloc de treball desitjat. Probablement, haurem d’enfrontar nombroses trobades cara a cara abans de ser seleccionats. Per aquest motiu, cal estar preparat i aconseguir mostrar el nostre valor com a candidats i controlar les nostres dificultats.\nEn aquest taller us aportarem les estratègies i recursos necessaris. La sessió, d’estil pràctic, inclou una part d’entrenament i auto observació.\nCurs exclusiu i gratuït per a col·legiats i precol·legiats.\nEstils d’entrevista de selecció.\nContinguts de l’entrevista.\nComunicació (verbal i no verbal).\nAptituds i actituds davant l’entrevistador.\nAspectes a tenir presents abans, durant i després de l’entrevista.\nL’entrevista de treball: simulacions.\n12 de novembre de 2018, de 17.30 a 19.30 h


10 de febrer de 2008 Vi\nAl Juliol del 2004 en una reunió a Gratallops, el convocants ens havien preparat uns gots de vins i fruita seca, avellanes i ametlles. Com que havia arribat amb el temps just vaig seure a la taula i vaig agafar un gotet de vi. En atansar-me’l al nas vaig veure que es tractava d’un molt bon vi, tot i que amb uns tanins molt forts pel poc temps que portava a l’ampolla. En acabar la reunió, vaig preguntar si el vi el feien a Gratallops i el David Masdeu es va presentar com el productor d’aquest vi. Com que vaig trobar el preu molt raonable, en vaig comprar un parell de caixes.\nEl Celler Masdeu i Campos és un petit celler que ocupa una casa de pagès de Gratallops, allí hi ha tot el necessari per a produir unes 5.000 ampolles de Pedralets anualment. Amb anterioritat els germans Masdeu i Campos venien el seu raïm a conegudíssims productors de Gratallops, ja que disposaen de vinyes velles, molt apreciades i fins i tot el cabernet que fan servir en el cupatge, junt amb la garnatxa i a la carinyena, és dels mes antics de la zona.\n7 Respostes a "Pedralets, segona part de com gaudir els vins de la D.O.Q. Priorat"\nRicard Zamora ha dit:\nEs un honor coneixer una altra persona que defensa que molts dels vins del Priorat tenen un preu raonable. Jo moltes vegades m’atreveixo a dir que inclús són massa barats!\nSi hi ha alguna persona a la província de Barcelona interessada a comprar el PEDRALETS, us podem fer un servei a domicili. Podeu usar la direcció de correu electrònic per posar-vos en contacte previ, i si s’escau, fer la comanda.\n© 2017 El bloc de Jordi Castells i Guasch


La comarca lleidatana que demana eliminar el confinament municipal\nEl president del Pla d'Urgell demana a Salut que el confinament municipal passi a ser comarcal\nDenuncia un «greuge comparatiu» amb l'Àrea Metropolitana perquè els pobles petits es queden sense serveis bàsics\nper Marta Romera / ACN dilluns, 16 de novembre 2020 - 15:30h\nEl president del Consell Comarcal del Pla d'Urgell, Rafel Panadés, ha demanat al Departament de Salut que el confinament municipal del cap de setmana sigui d'àmbit comarcal. Alerta que pels municipis petits la major part dels serveis bàsics es troben a la capital i al cap de setmana els veïns no s'hi poden desplaçar. En aquest sentit, Panadés ha denunciat un «greuge comparatiu» amb l'Àrea Metropolitana i ha recordat que el 80% de municipis de Catalunya són petits.\nEl president comarcal va posar damunt de la taula aquesta situació en una reunió la setmana passada amb la consellera Vergés i aquesta setmana espera recollir suports d'altres consells de Ponent per mirar de fer canviar el criteri si s'han de perllongar les restriccions.\nCreuen que el confinament perimetral és injuts pels pobles més petits\nPanadés remarca que tot i ser «molt conscients de la realitat actual» per la pandèmia i com alcaldes col·laborar amb totes les restriccions que marca el Govern i Protecció Civil, la del confinament municipal de cap de setmana pensa que és injusta per als veïns de pobles petits. Considera que la gent s'hauria de poder desplaçar a la capital de comarca pels «serveis bàsics que són necessaris. Una realitat que es viu al Pla d'Urgell, però que assegura que és perfectament extrapolable a moltes altres comarques catalanes més enllà de l'Àrea Metropolitana.\nEn aquest sentit, Panadés assegura que alguns veïns del seu municipi, Poal, s'han trobat amb la situació que en cap de setmana han volgut anar a Mollerussa a comprar i se'ls ha aturat en un control policial. Tot i que en la majoria de casos, els agents han deixat passar els veïns, Panadés considera que el fet que hi hagi controls fa que «la gent tingui por». Així mateix, afegeix que en pobles com Poal, quan tanca l'únic supermercat que hi ha, el poble es queda sense serveis.\nDemana que s'apliqui una mesura similar a la que hi va haver durant el cap de setmana de Tots Sants\nEl president del consell comarcal demana que s'apliqui una mesura similar a la que hi va haver durant el cap de setmana de Tots Sants, quan estava permesa la circulació per tota la comarca si s'havia d'anar a portar flors a cementiris d'altres municipis. Ho sol·licita en cas que les restriccions hagin de continuar per frenar la covid-19, ja que si no, en aquests pobles petits, el confinament municipal s'acaba convertint en gairebé un «confinament domiciliari». Panadés té previst reunir-se aquesta setmana amb altres presidents comarcals de Ponent que estiguin d'acord amb aquest posicionament per mirar de consensuar una reclamació conjunta.


Holiday home Hedene Högsäter Krakserud Suècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Krakserud, Krakserud, Suècia, 458 97 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Hedene Högsäter\nConvenientment situat a Krakserud, Holiday home Hedene Högsäter és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Hedene Högsäter és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, pesca, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Holiday home Hedene Högsäter és una elecció inteligents per a viatgers a Krakserud, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nAllotjaments a Krakserud


Montse Sáez - Sant Adrià de Besòs - 16/5/2017\n"Un monstre en ve a veure" a l'Ateneu Adrianenc\n- El proper dijous, 18 de maig, a les 20 h. dins del cicle de cinema Gaudí\nAquest dijous, 18 de maig, es projecta el segon film del Cicle de Cinema Gaudí: A monster calls, del director Juan Antonio Bayona. Com sempre, serà a les 20 h, a l'Ateneu Adrianenc.\nLa pel·lícula narra la història del Conor O’Malley (Lewis MacDougall), un noi de 13 anys que, a causa de l’assetjament escolar que pateix a l’escola i la greu malaltia que pateix la seva mare, ha desenvolupat un món de fantasia al voltant de fades, follets i altres criatures meravelloses. Un món que li permet escapar de la seva rutina i superar les seves pors.\nA través de la finestra de la seva habitació, el protagonista pot albirar un arbre que s’ha mantingut en peu des de fa milers d’anys. Uns minuts després de la mitjanit, Conor desperta i es troba un monstre a la finestra. Però no és el monstre que ell esperava, el del malson que té gairebé totes les nits des de que la seva mare va començar el dur i inacabable tractament. No, aquest monstre és una mica diferent, i vol el més perillós de tot: la veritat. Podrà aquest increïble arbre que ha cobrat vida en la seva imaginació ajudar-lo a superar els seus problemes?


CASAL D'ESTIU ESCOLA PIA: Quarta Setmana P4 - P5 (El cinema)\nQuarta Setmana P4 - P5 (El cinema)\nVam començar la setmana fent una gimcana per tota la Geltrú juntament amb els companys del Casal. Van gaudir molt, ja que hi havia proves de diferents tipus i sobretot perquè anaven amb els grans!\nA l'enllaç trobareu les fotos d'alguns dels grups que hi van participar: https://photos.app.goo.gl/gYn5qms07jBZGueB2\nDimarts tots els artistes vam anar al trenet! Va ser un matí diferent i divertit donant un tomb per la ciutat de Vilanova i la Geltrú.\nPares, mares, nens i nenes del Casal, poseu els mòbils en silenci, que us presentem en primícia i vingut del mateix Hollywood, el nostre curt, titulat "Els artistes i l'aigua"! Esperem que us agradi, va ser un rodatge molt i molt dur, jajajajaja!\nA més a més, el dimecres va ser un dia d'allò més complet, vam anar al parc de la plaça Charlie Rivel i després vam construir la nostra pròpia claqueta de cinema! Donem les gràcies a l'Òscar, del grup dels grans que ens va acompanyar durant tot el dia.\nCliqueu la imatge per veure més fotos!\nDijous vam tenir un matí ben relaxat, els artistes van iniciar-se amb el món del ioga, van fer unes figures molt xules! Després vam muntar la caixa de les crispetes i vam estar gaudint d'uns quants curtmetratges mentre ens menjàvem moltes crispetes! Ens vam sentir com si estiguéssim a un cinema real.\nCliqueu la imatge per veure més fotos del dijous\nDivendres els artistes vam anar fer una visita al mercat de Vilanova i la Geltrú i després vam anar al parc de la plaça del mercat a jugar moltíssim! En tornar a l'escola, ens vam preparar unes disfresses magnífiques dels nostres personatges de pel·lícula preferits!\nTotes les fotos del divendres les trobareu al següent enllaç: https://photos.app.goo.gl/2Tbs0sx3f5Q3pTL33\nTambé ens vam fer uns vídeos molt divertits mentre jugavem al parc:\nPublicat per CASAL D'ESTIU ESCOLA PIA a 13:02\nEtiquetes de comentaris: P4-P5 2017\nCelebrem l'aniversari de l'Andrea!!! Felicitats ...\nTercera setmana 3er i 4rt\nPrimera setmana 3er i 4rt\nEl grup de 5è, 6è i 1er d'ESO varem crear el nostr...\nTercera Setmana 1r - 2n\nTercera Setmana 5é - 6é - ESO\nSetmana del Circ a P2/P3\nTercera Setmana P4 - P5 (El circ)\nSortida Granja Aventura P4-P5\nSegona setmana P4 - P5 (El teatre)\nExcursió Viladecavalls P2-P3\nJocs D'aigua P2-P3\nPrimera setmana P4-P5 (La dansa)


El director veneçolà proposa introduir-se en les entranyes d’una orquestra a ‘Symphony’, una pel·lícula de realitat virtual que s’estrena al CosmoCaixa.\nUn projecte elaborat durant els últims quatre anys per la Fundació La Caixa permet endinsar-se en les entranyes d’una orquestra (la Mahler Chamber, amb 41 joves músics de 22 països dirigits pel famós director veneçolà Gustavo Dudamel) a través de la realitat virtual. Aquesta insòlita experiència, en forma de film immersiu, s’anomena Symphony i es pot “viure” (no “veure”, com deixava ben clar ahir Dudamel) fins al 8 d’octubre al CosmoCaixa de Barcelona, amb una primera part en format panoràmic que incideix, per mitjà de les vivències de tres músics, en el paisatge sonor de la costa mediterrània, Colòmbia i Nova York, i una segona, en una altra sala, que permet, amb l’ús, ja, d’ulleres i auriculars de tecnologia virtual, endinsar-se, primer, en l’interior d’un violí i, després, gaudir, amb la batuta de Dudamel al davant dels nostres nassos, de l’orquestra, que interpreta, entres altres peces, el primer moviment de la Cinquena simfonia de Beethoven i el Mambo del West side story de Leonard Bernstein. L’experiència immersiva, gratuïta però amb reserva prèvia a través del web de CosmoCaixa, té una durada aproximada de quaranta minuts i, després de la seva estrena mundial a la capital catalana, recorrerà durant deu anys l’Estat espanyol i Portugal.\nSymphony, dirigida pel català Igor Cortadellas, combina imatges reals (filmades en 360° l’estiu de l’any passat al Gran Teatre del Liceu) amb d’altres de generades per ordinador i efectes visuals. I representa, segons defensava ahir Gustavo Dudamel, “una nova clau per obrir la porta de la música” a joves generacions per a les quals la música clàssica és encara quelcom “inaccessible”. “El resultat ha estat commovedor i transformador; em va fer arribar al punt més primigeni de la meva experiència musical”, confessava ahir el cèlebre director de l’Orquestra Filharmònica de Los Angeles i l’Orquestra Simfònica Simón Bolívar, per al qual Symphony s’inscriu de ple en la seva concepció de la música no únicament com a entreteniment, sinó com un “element d’unió capaç de trenar tota mena de diferències”, i alhora com un “poderós mitjà de transformació social”. “Bogeries com aquestes són molt necessàries”, va concloure somrient.\nLa bogeria inclou un viatge virtual, també, al taller del reputat lutier barceloní David Bagué, així com la interpretació, en la primera part –panoràmica i sense paraules, i per a la qual no calen ni ulleres ni auriculars– d’una Pièce en forme de habanera per a violoncel i piano de Maurice Ravel, el Take five de Paul Desmond i la colombiana Pájaro amarillo de Rafael Campo Miranda, totes fruit, segurament, del mapa sonor d’on van ser engendrades. “Els sons que ens envolten han estat font d’inspiració per als nostres creadors des del principi dels temps”, exposava Cortadellas, per a qui Symphony és un “poema visual” i, a la vegada, una “capsa de música fràgil i delicada”.\nIl·lusionada per haver pogut desvelar una gran “incògnita” (el mateix Dudamel admetia que el projecte, al principi, li havia semblat “abstracte”), Elisa Durán, directora general adjunta de la Fundació La Caixa, va definir Symphony com una oportunitat per “viure i sentir la música com mai” i, alhora, per convertir-se en “un músic més” de l’orquestra de Dudamel. “La tecnologia és fonamental, però no pot ser-ho tot”, va concloure, no obstant tot plegat, el director veneçolà. “La interacció entre el que passa a l’escenari i el públic continua sent clau per a la màgia de la música.” Amb el públic, aquesta vegada, a les butaques i no pas ficant virtualment el nas entre flautes, fagots i violins, Gustavo Dudamel tornarà aquest divendres al Palau de la Música per dirigir la Novena de Beethoven amb l’Orfeó Català i el Cor de Cambra del Palau.