El terror de la revolució cultural xinesa es queda sense el seu petit museu\nEl centre era una iniciativa particular del 2005 i ara està cobert de propaganda\n6 min. 11/12/2016 00:00\n987x555 Pancartes amb missatges sobre els valors socialistes cobreixen ara les lloses commemoratives i també les parets de l'edifici on hi havia el Museu sobre la Revolució Cultural\nPancartes amb missatges sobre els valors socialistes cobreixen ara les lloses commemoratives i també les parets de l'edifici on hi havia el Museu sobre la Revolució Cultural\nTEXT: DIDI KIRSTEN TATLOW (AMB CAROLYN ZHANG) / FOTO: FLAM YIK / FEI_NYT\nLa idea de construir el primer museu de la Xina dedicat a la Revolució Cultural -una campanya política engegada per Mao Zedong que va causar la mort de més d’un milió de xinesos- sempre havia sigut arriscada. Tot i això, Peng Qi’an, un excàrrec local del Partit Comunista i fundador del museu, es va passar dues dècades reunint aportacions de particulars i de departaments de les administracions locals per crear el Museu de la Revolució Cultural, que va obrir les portes el 2005 entre les ondulacions muntanyoses de la Zona d’Interès Paisatgístic de Chenghai, coneguda per les seves pagodes.\nEntre pagodes grogues que assenyalen cap al cel, Peng i un grup reduït de voluntaris van construir arcs commemoratius sobre les carreteres i els camins costeruts del parc, que estan envoltats d’una exuberant vegetació subtropical. Aquest espai, situat al districte de Chenghai de la prefectura de Shantou, era un lloc adequat per rememorar la Revolució Cultural, atès que les pagodes budistes s’associen amb els difunts i que en aquesta zona hi reposen moltes víctimes de la regió, en molts casos, enterrades en fosses comunes.\n540x306 Poc abans del 50è aniversari de la Revolució es va fer tancar el museu. Poc abans del 50è aniversari de la Revolució es va fer tancar el museu.\nPeng i els seus col·laboradors també van erigir estàtues de Liu Shaoqi, un expresident de la Xina perseguit per Mao que va morir a la presó el 1969, i del mariscal Ye Jianying, un cap militar de la província de Guangdong, on hi ha la prefectura de Shantou. Així mateix, estudiosos i familiars de víctimes de tota la Xina van donar pedres amb gravats d’històries i admonicions. “Els deu anys de penúries alarmen els fantasmes i els déus”, deia una inscripció en una paret.\nLa part central del museu, un edifici majestuós de rajola verda, vermella i groga, estava dedicada a descriure la brutalitat de la campanya a través de documents i fotografies.\nDoncs bé, a finals de l’abril passat, unes quantes setmanes abans del cinquantenari del començament de la Revolució Cultural, van aparèixer rètols en què hi deia: “Per la necessitat d’ajustar la funció de les instal·lacions, s’hi efectuaran reparacions”. Van arribar treballadors carregats amb formigó, cartells de propaganda i bastides metàl·liques. Els noms de les víctimes es van tapar amb formigó, es van enganxar pancartes que informaven sobre els valors fonamentals del socialisme al voltant de la sala d’exposicions principal, es van penjar cartells propagandístics grocs i vermells als monuments de pedra erigits en record del terror i es van alçar bastides al voltant de les estàtues dels crítics de Mao.\nEl fet que empaperessin literalment el museu va agafar Peng per sorpresa. “Vam construir el museu de bona fe”, explica. “Volíem retre homenatge als morts, recordar la història, aprendre’n les lliçons i no permetre que la tragèdia de la Revolució Cultural es repetís mai més”.\nSi bé el Partit Comunista condemna els 10 anys d’agitació de la Revolució, també prohibeix el debat públic i lliure sobre aquest període. Per suplir-lo, intenta fer valer el seu judici, que data del 1981, segons el qual Mao va cometre “grans errors” en la Revolució Cultural, però “els seus mèrits són primaris i els seus errors secundaris”.\n540x306 El centre es va obrir a Shantou el 2005 per recordar els deu anys de terror, que van suposar la mort de més d'un milió de xinesos. El centre es va obrir a Shantou el 2005 per recordar els deu anys de terror, que van suposar la mort de més d'un milió de xinesos.\nAixò no obstant, “el cel és alt i l’emperador és lluny”, com diu un refrany popular xinès. Shantou (anteriorment coneguda com a Swatow), un antic port pesquer convertit en un centre industrial de 13 milions d’habitants, està situada més de 1.750 km al sud de la capital política, Pequín. I, fins a aquest any, aquesta distància semblava que oferia protecció. Milers de xinesos hi acudien per aprendre, recordar i retre homenatge a les víctimes públicament. Era l’únic lloc important on ho podien fer de tot el país. “Ens pensàvem que, a mesura que el país s’obrís i avancés, el museu milloraria”, afirma Peng, un home fibrós de mandíbula quadrada i cabells drets i canosos, en una entrevista feta al mes d’agost al barri de Longhu, al centre de Shantou. “Ens pensàvem que arribaria la primavera. Però no només no va arribar la primavera, sinó que va arribar l’hivern”.\nVestit amb una samarreta de tirants blanca, uns pantalons de pijama blancs i blaus i sandàlies de plàstic marró, Peng explica que creu que l’ordre de tancar el museu no va venir de la regió, sinó que havia de venir “de més amunt”. Tot i això, es nega a donar més detalls. Aquesta reportera va telefonar a les dependències del govern xinès a Shantou, però, o bé no van contestar les trucades o bé els que van respondre van penjar tan bon punt se’ls va treure el tema. Així mateix, els col·laboradors de Peng es van negar a respondre a les nostres preguntes adduint que no era convenient.\nEn qualsevol cas, l’ambient glacial que s’ha instal·lat al museu tancat segueix la tònica general d’augment del control polític que s’ha observat durant la presidència de Xi Jinping. Al llarg del seu mandat, s’ha fet una crida a la puresa ideològica d’estil maoista, s’ha concentrat l’autoritat en la seva persona i s’ha perseguit durament la dissidència.\nEl tancament i l’encobriment del museu va ser sorprenentment exhaustiu. En un mur gegantí de formigó que ressegueix una sinuosa carretera de muntanya, abans es llegia l’expressió lúgubre “Pagoda del Jardí de les Ànimes”. Ara el mur exhibeix un lema alegre i festiu: “El somni xinès”. Els cartells propagandístics que envolten la sala principal i enalteixen valors com el patriotisme i la justícia han sepultat l’exposició de l’interior. “Està tot tancat a dins de l’edifici principal del museu, que ara també està tancat”, diu Peng.\nL’estàtua daurada del mariscal Ye, de qui es diu que va ajudar a posar fi a la Revolució Cultural després de la mort de Mao el 1976, està tapada per unes planxes metàl·liques, descolorint-se en la foscor. Una bastida barra el pas a l’estàtua del president Liu, situada a l’aire lliure sobre una gran plataforma on els visitants recordaven les víctimes.\nNomés al districte de Chenghai, els enfrontaments entre faccions van provocar més de 400 morts i 5.000 ferits, segons una publicació del comitè local del partit. Una de les víctimes va ser Lin Hua, el germà gran de Peng, que va morir als 46 anys quan era director de l’institut de Chenghai. El van enterrar en aquest indret el 1967, recorda Peng. Ell mateix figurava en una llista d’execució per ser “seguidor de la camarilla contrarevolucionària de Yu i Lin”, dos líders locals que van perdre el favor del poder. Per motius que encara se li escapen, el van treure de la llista.\n“Davant de l’ensorrament de dècades de feina, Peng es mostra perplex i ansiós per aclarir que el museu té vocació commemorativa, no pas política. El museu era “d’allò més senzill i estava en consonància amb la definició que fa el partit” d’aquell període, assenyala. “No teníem cap altra intenció”.\nAl peu d’una muntanya, a la vora d’una presa on es lloguen barques de pedals, una pedra amb forma de cor i la mida d’una butaca reposa contra uns arbustos. Al damunt hi ha un cartell de plàstic vermell i groc en què es llegeix: “Valors fonamentals del socialisme”. Un home de mitjana edat que treballa en una parada de menjar pròxima ens indica que, sota el cartell, hi ha un altre missatge. “Hi deia: «Els que viuen al nostre cor viuen per sempre»”, explica l’home abans de marxar sense revelar el seu nom.


Pont de Brooklyn: de setembre 2006\nenviat per Carles a la/es 00:20 0 comentaris\nenviat per Carles a la/es 12:21 0 comentaris\nenviat per Carles a la/es 11:38 0 comentaris\nAhir dia 16 va començar el grup A de l'Obert de Martorell. Una vegada més... no m'hi he apuntat. I mira que per proximitat, grups i forces, és un torneig idoni, però ni he estudiat el que hauria (per a què enganyar-nos) i no menys important que això, no em veig amb cor per deixar 9 setmanes la family penjada, en les hores precioses del dissabte a la tarda. En fi, un altre any serà. Mentres, farem un seguiment de la gent de Sant Sadurní i Vilafranca. Que tinguin molta sort!!\nenviat per Carles a la/es 12:29 0 comentaris\nLa FIDE sembla que està a punt de tancar l'enèsim esforç per a la reunificació del títol de campió del món. Sense candidats previs (per cert, es faran els previstos a l'octubre?), sembla tot preparat a Kalmikia per al duel Topalov - Kramnik. La comunitat escaquista no sembla especialment excitada per aquest enfrontament, i és que cap dels jugadors arrossega l'expectació de Kasparov, ombra omnipresent. Kramnik torna d'una llarga nit, després del seu bon resultat a Dortmund, però el seu estat de forma (i anímic) segueixen sent un enigma. Topalov ha de fer front a les crítiques que recentment han aparegut sobre la infalibitat (d'aparença informàtica) dels seus moviments, i al desgast d'imatge que li ha produit Anand en els darrers enfrontaments. Les apostes a la xarxa també van fluixes, i es decanten lleugerament pel bulgarès. Recordant el matx de Brissago i el seu resultat final, optar per un empat final no és mala idea. Per cert, que un matx a semiràpides com a desenllaç d'un campionat mundial no em sembla gaire adient.\nDe totes maneres, sempre és bo que es muntin aquests matxos; a veure si no és tan sec com aquell Kasparov - Kramnik, si us plau. I el qui vulgui més elements d'interès que anoti per exemple que l'equip de Veselin compta amb el GM Vallejo, i el del rus amb el GM Illescas... veurem les lectures del matx que fan Jaque i Peón de Rey. No us sembla si més no atractiu?\nenviat per Carles a la/es 11:46 0 comentaris\nenviat per Carles a la/es 00:58 1 comentaris\nEl passat dissabte 26 d'agost vaig participar al XLVI torneig de ràpides "Memorial Francesc Güixens", organitzat pel Club d'Escacs Vilafranca. Feia molt de temps que no visitava els antics companys de club i les sensacions van ser molt positives. Penso que el club està en una dinàmica de creixement que celebro. En el pla esportiu...6 de 8 i quart classificat no està gens malament, si bé és cert que en les darreres rondes es notava la relaxació dels qui ja s'havien quedat fora d'opció als trofejos (per als tres primers classificats). El torneig el va guanyar, amb autoritat, el MC Àvila del Foment, totalitzant 7 de 8, i vam notar l'absència, entre d'altres, dels sempre candidats a la victòria Toledano i Marcè.\nenviat per Carles a la/es 03:22 0 comentaris


Un guàrdia civil ha mossegat un gos. L’home, uniformat de gala i amb la pistola a la mà, ha arrencat l’orella al ca al bell mig de la plaça de la vila. El gos es troba a l’UCI. El cas resta secret de sumari. El cap de redacció, tot i que el felicita, sospita del nou becari i les seves pastilles pel mal de cap.\nIntrigat després de sentir durant dos dies com el mòbil de la seva dona no para de rebre missatgets de WhatsApp, la curiositat li pot i aprofita un moment que ella és al lavabo per agafar-lo. Li desbloqueja la pantalla i baixa la pestanya de les notificacions, just per veure el text sense entrar a l'aplicació. Un tal Francesc la vol omplir de petons. Estupefacte i abatut torna a bloquejar-lo. Ara entèn la brillantor dels seus ulls i el secretisme d’aquests darrers dies. Després li assalta un sentiment de revenja. Potser cedeixi a la persecució de la seva secretària...\nLa dona mira ansiosa el mòbil. Espera notícies dels amics del marit sobre la festa sorpresa que li està preparant. Li farà tanta il•lusió! Veu la notificació dels missatges del Francesc i pensa que ha de parlar amb la seva filla: mentre no li arreglin el mòbil, el seu xicot ha de moderar-se en el que li escriu.\nPublicat per Biblioteca Esteve Paluzie a 8:31


Aquests són els grans casos de frau i d'evasió fiscals a Catalunya\nMés enllà de Pep Guardiola: aquests són els grans casos de frau i d’evasió fiscals a Catalunya\nL’exentrenador del Barça figura en la llista dels ‘Pandora Papers’ com un dels noms més destacats, però el seu cas no és cap excepció entre les grans fortunes catalanes\nPep Guardiola en una imatge del 2019 / ACN\nLa filtració coneguda per Pandora Papers, liderada pel Consorci Internacional de Periodistes d’Investigació (ICIJ), ha revelat aquesta setmana els noms de 29.000 propietaris d’empreses offshore, que tenen com a característica principal estar registrades en paradisos fiscals. A la llista hi figuren 700 societats de l’Estat espanyol, entre les quals n’hi ha diverses amb propietaris catalans. El cas més impactant, el de Pep Guardiola, que tenia un compte a Andorra i hauria aprofitat l’amnistia fiscal del PP per regularitzar uns ingressos no declarats. En la investigació hi han participat més de 600 periodistes de 117 països, i a l’Estat espanyol ha estat liderada pel diari El País i per La Sexta.\nPerò el cas de Guardiola no és cap excepció. Són moltes les grans fortunes catalanes, empresaris, polítics i personalitats del món de l’esport que s’han vist esquitxats per investigacions de frau, elusió o evasió d’impostos. Alguns d’ells figuren, com ha revelat CRÍTIC, en la llista de morosos amb l’Agència Tributària. D’altres han hagut d’afrontar o afronten processos judicials o processos per part d’Hisenda. El cas més destacat és el de la família Pujol, en l’espera de judici després de 8 anys d’investigació.\nRecaptar impostos no és fàcil. Els últims càlculs del Sindicat de Tècnics d’Hisenda, Gestha, estimen que Espanya deixa de recaptar 91.000 milions anuals a causa de delictes fiscals. Segons dades de Gestha, durant l’última dècada ha caigut un 76% el rastreig de possibles grans fraus a Espanya, i les quantitats presumptament defraudades s’han reduït un 85%. Això no passa, segons Gestha, perquè hi hagi menys frau, sinó que és una conseqüència de la legislació intricada i dels mecanismes interns d’Hisenda, que no afavoreixen el rastreig de les grans fortunes. També del perfeccionament de les tècniques d’elusió, com demostra la complexitat de les operacions que revelen investigacions com els Pandora Papers.\nCRÍTIC ha publicat de forma periòdica el rastreig dels principals escàndols de frau fiscal català, en articles com aquest, del 2014, o aquest, del 2016. Quins han estat els casos investigats de frau fiscal català més rellevants dels últims cinc anys?\nEl clan Pujol com a “organització criminal”\nEl cas Pujol va començar l’any 2014 amb la confessió de l’expresident de la Generalitat, en què reconeixia disposar de diners no regularitzats en comptes a l’estranger. El procediment judicial que va arrencar llavors per esbrinar l’origen d’aquesta fortuna implica també la dona de Jordi Pujol, Marta Ferrusola, i els seus fills. El magistrat de l’Audiència Nacional José de la Mata va proposar jutjar la família per organització criminal, entenent que els imputats s’haurien aprofitat de la seva situació privilegiada d’“ascendència en la vida política, social i econòmica” per acumular un patrimoni “desmesurat”, derivat d’activitats irregulars. També considerava que els fets investigats serien constitutius dels delictes de blanqueig de capitals, frau fiscal i falsedat documental.\nLa Fiscalia demana nou anys de presó per a l’expresident, considerat el líder del clan juntament amb la seva dona, la “mare superiora” que donava pautes sobre com “traspassar missals”, és a dir, per transferir quantitats de diners als seus comptes bancaris. Tanmateix, la peça relativa a Marta Ferrusola ha quedat arxivada a causa de la seva “demència sobrevinguda” (se li ha diagnosticat Alzheimer).\nEl fill gran del matrimoni, Jordi Pujol Ferrusola, per la seva banda, s’enfronta a una petició de 29 anys de presó. De la Mata considera que el primogènit s’ocupava de la distribució dels diners il·lícits entre els altres membres de la família, que seguien les seves instruccions per obrir comptes a Andorra i mantenir ocult el patrimoni. Pujol Ferrusola va ingressar a la presó a l’abril del 2017 durant vuit mesos per la seva vinculació amb una trama internacional de blanqueig de capitals. La resta dels germans (Josep, Pere, Marta, Mireia, Oleguer i Oriol) també formen part de la causa, imputats per tots o alguns dels delictes dels quals acusen el pare i el fill gran.\nLeo Messi i el seu pare, Jorge Horacio Messi, a l'Audiència de Barcelona / POOL EFE – ACN\nMessi, Piqué i l’univers blaugrana\nEn la constel·lació del Futbol Club Barcelona també hi destaquen alguns jugadors i exjugadors que han estat imputats per infraccions fiscals. L’excrack blaugrana Leo Messi va defraudar més de 4 milions d’euros i va ser condemnat per l’Audiència de Barcelona a 21 mesos de presó per tres delictes contra la hisenda pública vinculats amb l’explotació dels seus drets d’imatge. Els magistrats també van considerar que el seu pare, Jorge Horacio Messi, havia estat “cooperador necessari” a l’hora d’ocultar aquests ingressos i eludir el pagament d’impostos.\nTanmateix, el davanter va “reparar” el dany causat a l’erari públic, retornant la quantitat defraudada abans que es produís el judici, al juny del 2016, i pagant una sanció de 2 milions d’euros. Per aquest motiu, l’Audiència Provincial, d’acord amb el criteri de la Fiscalia, va acceptar la substitució de la condemna per una multa de 252.000 euros que se sumava a l’anterior i a la que havia abonat el pare del futbolista argentí, que ascendia a 1,3 milions.\nExcuses, mentides i ‘fakes’ del teu cunyat per no pagar impostos a Catalunya\nI de Leo Messi a Gerard Piqué. El 2016, el Tribunal Econòmic Administratiu Central (TEAC) va obligar el defensa català a pagar 2,1 milions d’euros en multes i impostos endarrerits entre el 2008 i el 2010. Hisenda va concloure que Piqué havia utilitzat l’empresa de la qual és propietari, Kerad Project 2006, per desviar els ingressos percebuts amb l’explotació dels seus drets d’imatge i, així, pagar menys tributs. L’Audiència Nacional va rebutjar el recurs que el futbolista va presentar contra la resolució del TEAC; però, l’any passat, el Tribunal Suprem va admetre a tràmit un nou recurs del blaugrana contra la sentència dels magistrats de l’Audiència. El cas segueix obert.\nJavier Mascherano, excapità de la selecció argentina i exjugador del Barça, és un altre dels noms destacats dels Papers de Pandora. L’any 2016, ja va ser condemnat a un any de presó i més de 815.000 euros de multa per haver defraudat 1,5 milions d’IRPF pels rendiments dels seus drets d’imatge. El futbolista va pagar l’import dels diners defraudats a Hisenda abans que la Fiscalia presentés cap querella, i la seva defensa va argumentar que Mascherano s’havia “assessorat equivocadament” en matèria fiscal. Així i tot, la filtració del Consorci Internacional de Periodistes d’Investigació confirma que l’argentí també va obrir societats offshore en paradisos fiscals per dur a terme inversions immobiliàries quan vivia a Barcelona. Després que el migcampista pactés amb la Fiscalia de Delictes Econòmics i amb l’Advocacia de l’Estat la condemna pels diners defraudats, va tancar una d’aquestes empreses. Tanmateix, segons el diari argentí Infobae, la segona no formaria part del tracte que va fer amb les autoritats espanyoles.\nL'expresident de l'FC Barcelona Sandro Rosell / POOL EFE – ACN\nSandro Rosell, absolt per blanqueig però amb causes encara obertes\nL’any 2017, l’expresident del Barça Sandro Rosell va ser acusat d’integració en grup criminal i d’haver blanquejat fins a 25 milions d’euros en comissions il·legals de la Confederació Brasilera de Futbol i de Nike. La policia el va detenir i va ingressar en presó provisional, on va estar 22 mesos fins que l’Audiència Nacional el va absoldre. El tribunal va considerar que no havia quedat prou acreditada l’existència de cap delicte, perquè en el judici no es va acreditar que les comissions fossin il·lícites.\nAixí i tot, hi ha altres procediments vinculats amb Rosell que encara cuegen. El primer és la querella pel fitxatge de Neymar, en què la Fiscalia li demana cinc anys de presó per estafa i corrupció entre particulars, i el fons DIS, que exerceix l’acusació particular, fins a vuit anys. En paral·lel, l’expresident blaugrana està involucrat en un presumpte delicte de frau fiscal: la Fiscalia de Delictes Econòmics l’acusa d’haver fet servir la seva empresa, TOC SL, per obtenir rendes que no va declarar i d’haver defraudat 229.569 euros en l’exercici del 2012.\nDe la mateixa manera, Rosell també està afectat per la investigació sobre la suposada donació il·legal d’un fetge a l’exjugador i actual secretari tècnic del club, Éric Abidal. L’Audiència de Barcelona va reobrir la causa en considerar que hi havia indicis de delicte, entre els quals, unes gravacions en les quals, presumptament, l’expresident del Barça admetia la seva participació en la compra de l’òrgan.\nLa cantant Shakira i la seva parella, el futbolista Gerard Piqué / SONY MUSIC – ACN\nLa cantant Shakira, acusada de frau fiscal\nLa cantant Shakira és un dels noms més destacats que apareixen als Papers de Pandora. Shakira està acusada d’haver defraudat 14,5 milions d’euros a Hisenda entre el 2012 i el 2014, simulant que no residia a l’Estat espanyol. Enguany, el Jutjat d’Instrucció núm. 2 d’Esplugues de Llobregat ha considerat que hi ha “prou indicis” per jutjar per frau fiscal l’artista, que hauria comès els delictes fent ús de societats radicades en paradisos fiscals.\nFa dos anys, la Fiscalia es va querellar contra la cantant, a qui acusava de sis delictes contra la hisenda pública. Malgrat que la defensa argumentava que la colombiana disposa d’un certificat de residència permanent a les Bahames, el jutge conclou que Shakira va residir més de 183 dies anuals a Espanya el 2012, el 2013 i el 2014, fet que l’obligava a tributar-hi. Així, el magistrat qualifica el temps que va estar fora del país d’“absències esporàdiques”. També considera que l’assessor fiscal de l’artista va col·laborar en l’entramat societari que tenia per objecte eludir el pagament de l’IRPF i de l’impost sobre el patrimoni, de manera que també podria ser jutjat.\nSito Pons, l’expilot de motos acusat de simular viure a Londres i a Mònaco\nAl maig del 2021 va transcendir que l’expilot de motociclisme serà jutjat per l’Audiència de Barcelona per un frau fiscal milionari. El judici haurà de dirimir la gestió de Pons al capdavant de la seva pròpia escuderia un cop retirat de les pistes. El diari Abc va avançar que la Fiscalia li demana 24 anys de presó pel fet de defraudar 2,7 milions d’euros a Hisenda. L’expilot barceloní, dues vegades campió del món en la categoria de 250 cc a finals dels anys vuitanta, ho nega i diu que tot és una “persecució injustificada”.\nLa Fiscalia acusa Pons de simular viure a l’estranger per pagar menys impostos, quan en realitat hauria residit de forma efectiva a Barcelona. L’expilot hauria simulat viure primer a Mònaco i després a Londres, on tenia apartaments llogats, però només s’hi allotjava els “escassos dies” en què hi havia curses. A més, tant els tallers com el personal de la seva escuderia eren en un polígon de Castellbisbal.\nEl propietari de Damm, Demetrio Carceller Coll, arribant a l'Audiència Nacional l'any 2016. Foto: ACN\nEl pacte amb la Fiscalia de la família Carceller\nLa família Carceller és una de les grans fortunes catalanes, i figura dins de la llista Forbes dels 100 més rics de l’Estat espanyol. Un patrimoni que va créixer a l’escalf del franquisme –Demetrio Carceller Segura va ser ministre d’Indústria i Comerç de Franco entre el 1940 i el 1945– i s’ha anat engreixant gràcies a la seva participació en una multitud d’empreses, entre les quals Damm, Ebro Foods o Sacyr.\nEls Carceller van ser a l’ull de l’huracà fiscal des de l’any 2009. Demetrio Carceller Coll, fill de Carceller Segura, i el seu fill, Demetrio Carceller Arce, van arribar a un pacte amb la Fiscalia Anticorrupció de l’Audiència Nacional per evitar l’entrada a la presó, pagant una multa de 93 milions d’euros pel fet d’incórrer en frau fiscal. Segons la Fiscalia, Carceller Coll era titular d’un “ingent patrimoni que tenia ocult rere diverses estructures fiduciàries configurades a través de societats en països tercers considerats territoris offshore”.\nLa família Sanahuja, a la llista de grans morosos d’Hisenda\nDurant els anys de la bombolla immobiliària, la família Sanahuja va ser propietària d’un dels més grans imperis del totxo de Barcelona. Els Sanahuja, a través de Sacresa, el seu grup d’empreses, van protagonitzar la tercera major fallida de la història d’Espanya en el marc de la compra de la immobiliària Metrovacesa, avui propietat de diversos bancs i fons d’inversió. El 2014, la Fiscalia va demanar presó per a diversos membres de la família per un delicte contra la hisenda pública. Com explicava CRÍTIC en aquest article, figuren des de fa anys en la llista de morosos de l’Agència Tributària, un deute que han anat reduint de mica en mica: 16 milions que deu la societat Sanahuja Escofet Inmobiliaria i els 13,6 milions de Caufec, SA, la societat que va impulsar el polèmic pla Caufec.\nIldefonso Falcones, l’autor de ‘L’església del mar’\nL’autor del conegut best-seller ‘L’església del mar’ també ha tingut problemes amb Hisenda. Al mes de juny passat va declarar davant del Jutjat Penal núm. 25 de Barcelona, que l’ha processat per haver defraudat presumptament a la hisenda pública 743.000 euros en el pagament de l’IRPF dels exercicis del 2009 i del 2010, provinents del rendiment obtingut pels seus llibres. Per tot plegat, la Fiscalia li demana sis anys de presó i una multa d’un milió i mig d’euros a ell i a la seva dona, també processada. L’autor va escudar-se en la gestió del seu germà, advocat especialista en temes fiscals que va morir fa dos anys.\nAcord amb la Fiscalia de Mercedes Daurella, accionista de Cobega\nEls Daurella són accionistes de Cobega, la distribuïdora històrica de Coca-Cola a l’Estat espanyol. L’any 2016, la Fiscalia va querellar-se contra una de les accionistes del grup, Mercedes Daurella, per haver defraudat 1,5 milions a Hisenda entre el 2011 i el 2013. Al juny del 2017, Daurella va arribar a un acord amb la Fiscalia, per la qual cosa acceptava una pena de dos anys de presó. Mercedes, tieta de Sol Daurella, va simular que tenia la seva residència a Mònaco per eludir la fiscalitat espanyola. Daurella no va presentar declaració d’IRPF durant el període investigat i també va defraudar en les seves declaracions de l’impost sobre el patrimoni.


Toni Bennàssar : de març 2018\nVeig per RTVE a la Ministra de Defensa passant revista a la "Bandera Millán Astray" de la Legión, que porta el nom en honor al militar feixista que es va fer famós per la repressió contra els republicans durant la Guerra Civil i per la seva històrica frase "Viva la muerte; muera la inteligencia"; tot just abans de què els "legionarios" espanyols participin a les processons de Setmana Santa de Màlaga. Tot plegat està passant en el segle XXI, en un Estat, el Reino de España, formalment democràtic i aconfessional. Ara que tothom mira a Alemanya: Us imaginau a la ministra de defensa d'alemanya passant revista a una brigada de l'exèrcit alemany que portàs el nom de Heinrich Himmler just abans de què l'exèrcit participàs en una celebració religiosa confessional?\nPer cert, una lliçó bàsica de teologia: foren precisament els legionaris romans, de qui prenen el nom els "Millán Astray", els que crucificaren a Crist.\nAlfonso Guerra, líder històric del PSOE, avui al Diario de Mallorca:\na) Emprar urnes és un delicte exactament igual de greu que emprar armes.\nb) ¡Viva el Rey y Arriba España!\nQue la vostra ignomínia no s'esborri mai de la història.\nPublicat per Toni Bennàssar a 11:22 Cap comentari:\nPolítica tributària del PPOE\nLes xifres no menteixen. Segons el darrer informe del Defensor del Pueblo espanyol entre els anys 2008 i 2016 els governs del PSOE i Partido Popular han davallat els impostos als més rics (impostos directes) en 11.645 milions d'euros; al temps que han augmentar els impostos a la resta de població (impostos indirectes, que pagam tots al marge de la renda) en 21.796 milions d'euros. Conseqüència de tot plegat, la desigualtat creix dia a dia a l'Estat espanyol. Està tot dit.\nEtiquetes de comentaris: Crisi, Estat espanyol, Socialisme\nCrims i premsa\nFa anys vaig tenir l'oportunitat de compartir taula de debat científic amb el que tal volta ha estat el més gran penalista espanyol dels darrers 30 anys, i pare científic del Codi Penal del 1995: el catedràtic de Dret Penal de la Universitat Pablo Olavide de Sevilla, Francisco "Paco" Muñoz Conde. Una de les conclusions que em va repetir amb dades científiques un munt de vegades fou que els grans crims passionals en cap cas s'eviten amb enduriment de penes, ja que qui comet un crim passional no ho deixarà de fer per la por al càstig; i, és més, el catedràtic manifestava que, malauradament, per la pròpia natura humana, aquests tipus de crims són inevitables. I, en quant a la resta de delictes, el mestre penalista duia dades científiques a nivell mundial que demostraven que hi ha una correlació directa entre l'augment de la duresa de les penes i l'augment de la criminalitat: a penes més dures, més criminalitat. Gairebé mai he vist als mitjans de comunicació espanyols convidar a parlar a gent que veritablement en sàpiga dels temes que es tracten, i, en canvi, abunden els ineptes illetrats que sobre el qualificatiu de "tertulià" no aturen de dir bajanades. Així anam, i tenim la societat que tenim...\nPublicat per Toni Bennàssar a 19:57 Cap comentari:\nEls germans Sancho\nTal dia com avui, desaparegueren i probablement foren assassinats 3 jugadors, militants socialistes, del Club Esportiu Constància: els mítics germans Sancho. En aquell mateix temps, bona part dels jugadors de l'Atlètic Balears romangueren allistats a l'exèrcit republicà i molts, per les cròniques orals, moriren a la batalla de Belchite defensant la República. Recordem que l'Atlètic Balears fou l'únic Club de les Illes que havia participar a les Olimpíades Populars de Barcelona. Curiosament, els jugadors balearicos que sobrevisqueren i no tornaren a Mallorca s'allistaren i refundaren de fet un històric club català, que, per tant, sempre he dut al cor: la UDA Gramenet... Que el seu nom no s'esborri mai de la història.\nPublicat per Toni Bennàssar a 18:35 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Futbol, Illes Balears, Memòria Històrica\nMetges sud-americans i el català\nMetge mexicà diu que a les Balears som pitjors que els inquisidors i que el "discriminam" per demanar-li nocions bàsiques de català si vol aprovar unes oposicions. Suposo que si pensa que demanar als aspirants a una plaça funcionarial PÚBLICA uns coneixements mínims de la llengua dels pacients que atén és "inquisitorial", no sé que pensarà de la "discriminació" que és que li demanin domini perfecte de l'anglès, i la nacionalitat nord-americana d'origen o haver fet tota la carrera universitària de grau i postgrau a universitats dels USA (visat H-1B) per poder fer feina a un "país de les llibertats" quelcom és els Estats Units de Nord-Amèrica...\nPublicat per Toni Bennàssar a 20:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Illes Balears, Llengua, Salut\nTotalment d'acord amb bona part de la crònica cinematogràfica de Matías Vallés sobre els Òscars al Diario de Mallorca d'avui; us la recoman. Per gustos, colors, però per mi La Forma Del Agua ha estat una de les gran decepcions de l'any; no me va agradar gens vistes les expectatives. En canvi, Darkest Hour me va encantar; i el mateix he de dir de Get Out Movie. Ah, i, per mi, Gary Oldman es mereix l'Òscar al millor actor principal. Veurem si anit n'encert alguna 😙\nPublicat per Toni Bennàssar a 11:56 Cap comentari:\nCapocorb Vell*, Llucmajor\nRecordar que aquest centre talaiòtic, únic a la mediterrània, roman en mans privades; no té projecte museístic; no té centre d'interpretació; no té convenis amb administracions públiques; no està senyalitzat internament; fa dècades que no s'hi han fet excavacions arqueològiques; i fou parcialment destruït a inicis del segle XX per part de l'exèrcit espanyol per construir la carretera militar del Cap Blanc. Tot plegat, una metàfora perfecta del que és Mallorca: meravellosa, a pesar de qui ens ha governat i ens governa. Ah, crec que els fons de l'ecotaxa s'haurien de destinar a convertir en públics projectes com aquest, enlloc de a construir trens que no duen enlloc per a què els estrangers es passegin per devers Sant Llorenç.\nPublicat per Toni Bennàssar a 16:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Fotografies, Illes Balears\nGovern de les Illes Balears; si voleu protegir el medi ambient i la nostra salut, siau valents i enlloc de prohibir els vehicles dièsels de particulars, tal i com voleu fer; començau per prohibir els creuers turístics. Un sol creuer emet el mateix diòxid de sofre que 376 milions de cotxes dièsel. Ja està bé que les multinacionals turístiques tenguin cera del Corpus; i, sempre, ho paguem els mateixos: els pobres ciutadans indefensos.


l’àngel exterminador – Balanç d'existències\nEtiqueta: l’àngel exterminador\nEns alcem tots els matins amb un dia molt ocupat al davant, amb l’agenda ja repleta, tot i que nosaltres no n’hem escrit ni una sola línia. Els qui tenen la suposada sort de tindre un treball es fiquen en una rutina que els resulta de sobres coneguda; els altres, també. Ací no s’avorreix ningú. Un munt d’afers ens esperen. Costa de creure les coses que hem arribat a aprendre. Començàrem posant-nos nosaltres mateixos la gasolina i ara, amb el mòbil, ja fem transferències bancàries, la declaració de renda o la compra del supermercat mentre som al vàter. Potser avui mateix farem totes aquestes coses, i si no en farem altres igual d’insòlites. Mai no hem sabut fer tantes coses ni hem sabut tant sobre tantes altres. I les fem i les sabem perquè ara ja s’ha convertit en una obligació, sota pena de no poder moure’s pel món o paréixer un fava quan ens veiem enmig d’una conversa sobre el desenvolupament sostenible, el programari de codi obert, els efectes del bífidus, els usos del grafè o les òrbites irregulars de les llunes de Plutó, cosa que pot passar en qualsevol moment, perquè ara el coneixement, literalment, el regalen.\nQui va dir per primera vegada que el saber no ocupa lloc no sabia res de tot açò. No li hauria cabut en la testa una estupidesa de tal calibre. Jaume Perich, aquell gran filòsof català injustament oblidat —totes aquestes coses imprescindibles de què ens ocupem, o que més aviat ens ocupen, no li han deixat lloc— va dir que «la religió serveix per a ajudar-nos a resoldre una sèrie de problemes que no tindríem si no existís la religió». Canviem la paraula religió per «tecnologia», «administració» o, fins i tot, «vida quotidiana», i veurem que la cosa no varia molt. Som experts a solucionar problemes relatius a coses que no existirien si no existiren aquestes coses. Som doctes en moltes coses de les quals mai no ens qüestionem la utilitat. I val més així, perquè si la suposada saviesa actual clarejara i deixés entreveure l’enorme ignorància que oculta, els cabells se’ns farien blancs de sobte. La nostra vida ja està escrita, però no pel destí ni per cap voluntat sobrenatural, sinó pels paios que organitzen tot açò, se suposa que per a traure’n profit, encara que és factible qualsevol altra hipòtesi. Una de tantes és que ells tampoc no saben per què fan que fem tot el que fem, un supòsit que converteix el món en un manicomi sense govern, amb tots nosaltres dins i les portes segellades per l’àngel exterminador de Buñuel.\nSeguir llegint De cul\nPublicat el 12/12/2015 12/12/2015 Etiquetes Bacon, Buñuel, coneixement, corba d’aprenentatge, Heràclit, ignorància, l’àngel exterminador, llibertat, oci, plusvàlua, poder, rutina, saber, Sòcrates, tecnologia, vida quotidiana1 comentari a De cul


LO CARRANQUER: 20 d'agost, a Sant Quintí de Mediona: correfoc de Festa Major i festa del Ball de Diables\n20 d'agost, a Sant Quintí de Mediona: correfoc de Festa Major i festa del Ball de Diables\nEl proper divendres 20 d'agost tindrà lloc a Sant Quintí de Mediona el correfoc de Festa Major i la festa del Ball de Diables de Sant Quintí.\nEl correfoc començarà a 2/4 d'11 a la carretera. En acabar, a 2/4 de 2 de la matinada, a la pista del Jardí, hi haurà disco mòbil a càrrec del DJ Lagarto.\nLa festa es fa anualment, i en aquesta ocasió anirà destinada a recollir diners de cara a la Mostra de Balls de Diables Centenaris amb Parlaments de Catalunya que es celebrarà pròximament (no hi ha data establerta) a Sant Quintí de Mediona.\nConsulta clicant aquí el programa de la Festa Major de Sant Quintí de Mediona 2010.\nInformació facilitada pel David Alemany, mussiye@hotmail.com\nPublicat per Lo Carranquer Cervera a les 3:33\namb la cua entre cames ha dit...\ntambé fan el ball parlat o és un altre dia?\n13 d’agost de 2010 a les 14:19\nDavid (Ball de Diables de Sant Quintí de Mediona) ha dit...\nEl Ball parlat és fa el dissabte 21/08/10 de la següent manera:\nA les 20:00, surten de la carretera de Sant Quintí tots els grups folklòrics i realitzen la cercavila pel poble que acaba a l’Ajuntament. Un cop allà (sobre les 21:30), actuen els grups amb el següent ordre: Drac, Diables, Serrallongues, Gegants, Cap grossos, Bastoners, Panderetes, SQàndol i Falcons de Vilafranca.


Rellotge Gucci G-Timeless de la nova col·lecció 2018. Un preciós model d'autèntica pell negra i caixa d'acer inoxidable amb acabat de PVD i la imatge d'una abella brodada en la seva esfera com a símbol de la marca. Una peça exclusiva, elegant i de tendència.\n78,83 € /mes en 12 cuotas\nAquest rellotge -part d'una col·lecció que pren el seu nom del seu caràcter atemporal- incorpora una refinada corretja de pell i presenta una abella al centre de l'esfera. Un codi provinent dels arxius de la Casa que es va presentar per primera vegada en els anys 70.\nCaixa de PVD platejada\nEsfera de pell negra amb abella\nCorretja de pell negra.\nRellotge Gucci G-Timeless de la nova col·lecció 2018. Un preciós model d'autèntica pell verda i caixa d'acer inoxidable amb acabat de PVD daurat i la imatge d'una abella brodada en la seva esfera com a símbol de la...


transparència – Compromís per València\nL’Ajuntament publicarà en el porta del transparència l’ús dels cotxes oficials\nLa comissió de Govern Interior ha aprovat este matí a proposta del regidor Sergi Campillo, publicar en el portal de transparència la informació relativa a l’ús dels cotxes oficials del consistori. L’Ajuntament posarà a disposició de tota la ciutadania la data del servici, la persona usuària i el motiu de l’ús del cotxe oficial. La […]\nLa ciutadania fa arribar a l’Ajuntament 852 peticions mitjançant els diversos canals oferits\nL’Ajuntament de València va rebre 852 peticions de la ciutadania mitjançant els diversos canals que va posar a disposició dels veïns i les veïnes de la ciutat (pàgina web, el telèfon, el registre d’entrada i la seu electrònica). Del total de peticions, 54 són reclamacions o queixes, 744 suggeriments, 48 peticions del Síndic de Greuges, […]\nL’Ajuntament reforça les polítiques municipals de transparència i participació ciutadana\nEn els pròxims dies l’Ajuntament de València reforçarà el seu personal tècnic amb quatre noves incorporacions: tres persones especialistes en participació ciutadana i una més en transparència. El regidor de Govern Interior, Sergi Campillo, va assegurar ahir que amb estes contractacions “reforcem l’aposta que des del primer dia del mandat estem fent al Govern de […]


Cap Vermell - Fent memòria /17/ La Caixa” de Capdepera, rodar clau després de 83 anys?\nFent memòria /17/ La Caixa” de Capdepera, rodar clau després de 83 anys?\n"La Caixa” de Capdepera, rodar clau després de 83 anys?\nHavent de realitzar unes gestions personals, em vaig apropar va pocs dies a “la Caixa”, a l’oficina al costat de Ca’n Patilla, a Capdepera. Quan em disposava a entrar-hi, vaig sentir com una parella asseguda a una de les taules del bar adjacent comentava la possibilitat de tancament de l’entitat d’estalvis. Desprès d’assabentar-me més a fons del comentari d’aquèlles persones, vaig entrar a l’oficina. Allí, no em confirmaren ni em desmentiren la noticia que, sembla, és al carrer: L’emblemàtica “La Caixa” de Capdepera traslladarà els seus ormejos a Cala Rajada.\nFonts properes manifestaren no comptar amb informació fefaent sobre aquest tema, per la qual cosa “ni saben ni contesten”, però, amb ànim de conèixer mès detalls, furgàrem a prop d’altres instàncies on inquirírem sobre el tema en qüestió i ens informaren que el trasllat podría efectuar-se una volta haver finalitzat les obres d’ampliació i/o remodelació dels despatxos amb què compta “ la Caixa” a la plaça dels Mariner’s de Cala Rajada. Haurem d’esperar, idò, més noticies al respecte i tant de bo no s’hagi de materialitzar l’esmentat trasllat i consegüent rodament de clau de les instal·lacions bancàries de “sa Creu”.\nFent memòria.- Per aquest motiu, volem fer un poc de memòria pel possible fet d’haver de tancar després de 83 anys. Sí, fou el 30 de març de 1935 quan es va inaugurar la “Caja de Pensiones para la Vejez y de Ahorros”, nom que va precedir, fins fa més de 30 anys, l’actual denominació “La Caixa”, si bé per raó de les transformacions dintre el sector de la banca passà, més recentment, a denominar-se “Caixabank”.\nCarismàtica entitat, “La Caixa”, entre nosaltres. Les estampes que il·lustren el present article mostren la festa d'inauguració en un lloc tan nostrat com el carrer de la Lluna, amb els directius provincials, autoritats locals i forces vives gabellines – imatges que ens retrotreuen a una època que guarda poca relació amb l’actual--. El carrer de la Lluna sempre serà recordat com el carrer de “la Caixa”, entitat que, fa quasi un quart de segle, canvià la seva adreça a la placeta de "sa Creu", enfront d’una altra entitat financera. De fet, hem sentit a dir, i no poques vegades, que el canvi d’emplaçament podía ser, tal volta, un dels motius que, a la llarga, han pogut propiciar –entre d’altres que implicarien reestructuracions internes– que la cùpula dirigent hagi decidit el trasllat a Cala Rajada.\nEn situacions com aquestes i malgrat el fotimer d’anys que “la Caixa” es troba a Capdepera, els sentimentalismes que el tancament comporta hauran de deixar-se de banda. I com que, sembla, que no es tracta d’un rumor, malgrat aquests també siguin noticia, emplaçam els lectors a fer el comentaris que considerin adients al respecte, o a qui vulgui emetre qualsevol rèplica, a fer-ho a la següent adreça:


La JEC eximeix per ara Casado de la filtració de la inhabilitació de Junqueras\nBarcelona. Dimecres, 11 de Març 2020. 18:45\nActualitzat: Dijous, 12 de Març 2020. 09:02\n"Un altre recurs de l'PP a la Junta Electoral Central aconsegueix que Junqueras no sigui eurodiputat, i per tant segueixi a la presó sense viatjar a Brussel·les". Això és el que piulava el líder del PP, Pablo Casado, el passat 3 de gener a la tarda, quan la JEC encara no havia fet públic el seu pronunciament. La piulada va provocar cert rebombori polític i el cas va ser denunciat davant la JEC que, aquest dimecres a la tarda, ha decidit eximir-lo de qualsevol responsabilitat. Almenys, de moment.\nAixí ho han afirmat fonts de l'arbitre electoral a EFE que han assegurat que, encara que de moment la investigació no ha acabat, per ara, la JEC s'inclina per eximir el PP i el seu líder de qualsevol responsabilitat. Els populars han al·legat que Casado va tenir coneixement de la decisió a través de publicacions periodístiques i neguen que fos una filtració, i des de la junta ho veuen "verosímil".\nEls serveis de documentació de l'arbitre electoral asseguren haver trobar un tuit publicat per una ciutadana aproximadament a la mateix ahora que el de Casado, que ja recollia una informació del diari la Razón. Per aquest motiu, la JEC considera que no hi ha cap responsabilitat pel líder del PP, tot i que seguiran investigant el cas.\nDe moment, haurien demanat al diari La Razón que els enviés l'hora exacta de la seva publicació. El tuit de Casado és de les 19.38 i la decisió de la JEC no va ser comunicada al PP fins una hora més tard.\njunta electoral Casado va conèixer la inhabilitació de Junqueras abans que la JEC la comuniqués Nicolas Tomás


Manifestació a Brussel·les: l'independentisme es fa notar al cor d'Europa - Diari de Girona\nManifestació a Brussel·les: l'independentisme es fa notar al cor d'Europa\n45.000 persones participen en la manifestació, segons la policia belga · Centenars de gironins són a Brussel·les participant en la manifestació · El barri europeu és ple d´estelades, bufandes grogues i pancartes reclamant la llibertat dels presos\nredacció / agències 07.12.2017 | 10:04\nLa Policia de Brussel·les calcula que al voltant de 45.000 persones ha participat avui en la manifestació independentista convocada per l'ANC i Òmnium Cultural.\nPuigdemont, que ha tancat l'acte, ha hagut de fer un recorregut alternatiu per seguretat i només s'ha sumat a la capçalera al final de la manifestació, a la que també han acudit altres polítics catalans com l'expresident de la Generalitat Artur Mas o el portaveu del Congrés d'ERC, Gabriel Rufián, entre d'altres. L'expresident de la Generalitat i els quatre exconsellers a Bèlgica, que també han intervingut en un acte on ha sonat l'Himne de l'Alegria, han estat rebuts entre crits de "no esteu sols" pels participants, que duien impermeables, bufandes i gorres grocs, el color elegit pels independentistes com a símbol de protesta.\nPuigdemont ha acabat el seu discurs adreçant-se al president de la Comissió Europea, Jean Claude Juncker: "Havíeu vist mai enlloc del món una manifestació com aquesta per donar suport a criminals?"\nL'exconseller Toni Comín ha estat qui ha adoptat un to més dur en la seva intervenció, dient "franquistes" al Govern de Rajoy.\nEls organitzadors de la marxa, els líders d'ANC i Òmnium, Agustí Alcoberro i Marcel Mauri, respectivament, s'han felicitat per la capacitat de convocatòria i una organització que ha inclòs més d'una dotzena de vols xàrter i diversos centenars d'autocars.\nLa manifestació ha estat des de l'inici encapçalada per la número dos d'ERC, Marta Rovira, pels líders de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) i Òmnium Cultural, Marcel Mauri i Agustí Alcoberro, respectivament; pel portaveu d'ERC al Congrés Gabriel Rufián, així com per l'exconsellera Meritxell Serret.\nEl president Puigdemont i la número dos d'ERC, Marta Rovira, al centre de la capçalera de la manifestació - Reuters\nL'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont i el seu predecessor, Artur Mas, s'han unit a última hora a la mateixa capçalera, amb el lema " Europa, desperta", després de desviar-se per un camí alternatiu per motius de seguretat. Puigdemont portava una bufanda de color groc i saludava les persones que se li acostaven.\nEls milers de participants porten banderes estelades, i molts d'ells amb impermeables, gorres i bufandes grocs, el color que utilitzen com a símbol de protesta per les detencions de membres del Govern de la Generalitat.\nL'independentisme es fa notar al cor d'Europa. https://t.co/aHQ0uyYAF7 #WakeUpEurope pic.twitter.com/dZVWDAj6m0\n„ Diari de Girona (@DiarideGirona) 7 de diciembre de 2017\nLa marxa ha sortit del parc del Cinquantenari per un recorregut variat respecte a l'inicial per indicació de la Policia belga, que ha hagut de tancar alguns carrers del barri europeu, inclosa el carrer Stevin, que transcorre per darrere de la Comissió Europea.\nEls crits més escoltats han estat " Puigdemont, president", " Llibertat presos polítics" i " Independència".\nHuge gathering of Catalan demonstrators in Brussels #WakeUpEurope #Catalogne #Brussels pic.twitter.com/KvJvbz8iXU\n„ Loïc Hofstedt (@LoicHofstedt) 7 de diciembre de 2017\nEn acabar la marxa, a la plaça Jean Rey, darrere de l'Eurocambra, t ancaran l'acte dos parlaments de Rovira i Puigdemont.\nAbans de l'arrencada amb retard de la marxa, la número dos d'ERC ha explicat que l'objectiu és "demostrar a la UE com s'exerceix la democràcia, el que volen els ciutadans de Catalunya, exercir pacífica i democràticament els seus drets (...)".\n"Ens sembla que el que no pot legitimar Europa és la forma d'exercir la democràcia per part del bloc del 155, que és a cops, exercint la violència d'Estat, empresonant a candidats i tenint presos polítics", ha dit.\nHa afegit que l'objectiu és que a Europa "sàpiguen com ens agrada exercir la democràcia als ciutadans de Catalunya".\n"Avui estem aquí per exigir la llibertat dels presos polítics (...) perquè puguin participar en la campanya els que són candidats. Exigim que aquestes eleccions s'exerceixin de forma neta, en igualtat de condicions", ha assenyalat.\nCentenars d'independentistes també han fet concentracions espontànies, en les darreres hores, en llocs turístics com la Grand-Place o el Sablon. Una trentena d'avions han traslladat manifestants des de Catalunya als aeroports belgues.\nPuigdemont arriba a la manifestació\nL'expresident de la Generalitat, Carles Puigdemont, s'ha sumat aquest dijous a la manifestació. Puigdemont ha arribat al parc del Cinquentenari, al barri europeu i punt de partida del festeig, passades les 11.00 hores i sent aclamat pels assistents, al crit de 'President, president'.\nBany de masses brutal al President. He aconseguit saludar-lo ?? #WakeUpEurope pic.twitter.com/B5KcafAgnu\n„ Júlia ?????? (@itsjuliaolive) 7 de diciembre de 2017\nL'exmandatari català ha acudit abrigat amb una bufanda de color groc i no ha fet declaracions, a l'espera de pronunciar un discurs al final de la manifestació, a la qual s'espera que acudeixin almenys 20.000 manifestants.\nCentenars de gironins ja són a Brussel·les\nCentenars de gironins ja són a hores d'ara a Brussel·les per participar en la manifestació independentista que segons els seus organitzadors -ANC i Òmnium Cultural- podria ser la més multitudinària dels darrers anys a la capital belga. Una quarantena d'autocars van sortir ahir de les comarques gironines en direcció Bèlgica, mentre que aquest matí sortiran dos vols xàrters organitzats per la llibreria gironina Les Voltes. També hi ha molta gent que ha decidit anar-hi amb el seu cotxe particular -ahir les xarxes socials bullien amb imatges de cotxes guarnits de color groc i amb estelades recorrent les carreteres franceses- i altres amb vols regulars. Alguns tenen previst tornar aquesta tarda mateix, mentre que d'altres s'hi passaran tot el pont i aprofitaran per fer turisme.\n„ Joan Canadell (@jcanadellb) 6 de diciembre de 2017\nConvocatòria a la Grand-Place, ahir al vespre\nCentenars de catalans es van concentrar dimecres al vespre a la Grand-Place de Brussel·les. La concentració es va convocar de forma espontània per les xarxes socials a les vuit del vespre en aquest punt neuràlgic de la capital belga, prèviament a la gran manifestació d'aquest dijous organitzada per la iniciativa Omplim Brussel·les per demanar l'alliberament dels presos polítics catalans i denunciar la repressió de l'estat espanyol i la inacció de la Unió Europea. A la Grand-Place s'hi van poder sentir crits de 'Llibertat, presos polítics', 'Independència' o 'Puigdemont és el nostre president' i també s'ha cantat l'himne d''Els Segadors'.\n«Han tensat massa la corda, però ens hem tornat valents i ara anem tots a l'una»\nMarxes contra la violència masclista en una quarantena de ciutats


Nous aparells de Ressonància Magnètica i radiologia a l'Hospital\nNous aparells de Ressonància Magnètica i radiologia a l’Hospital d’Igualada\nL’Hospital Universitari ha posat en funcionament nous aparells de Ressonància Magnètica i radiologia a l’Hospital d’Igualada. Aquesta nova incorporació d’equipaments està dins del Pla Integral de Millora del Servei de Diagnòstic per la Imatge que fa un any es va iniciar. L’objectiu és poder tenir en tres anys un servei quantitatiu i qualitatiu millor i això passa per un increment de professionals i una renovació de pràcticament tots els seus equipaments.\nEl projecte, amb l’increment de professionals, ens ha permès ampliar el camp d’expertesa i evitar d’aquesta manera la derivació d’imatges radiològiques i de pacients a altres centres. Des de l’any passat, la plantilla ha augmentat en dos radiòlegs.\nPel que fa a la renovació tecnològica i amb l’ajuda del Servei Català de la Salut s’ha pogut fer una inversió que pràcticament suposa el canvi de la majoria de l’equipament del servei: una Tomografia Axial Computeritzada (TAC), una Ressonància Magnètica (RM), dos ecògrafs, un mamògraf digital i un aparell de raig X portàtil, tot d’última generació.\nEl nou equip de ressonància magnètica, Philips dStream 1.5T, incorpora la tecnologia de digitalització del senyal més a prop del pacient combinat amb intel·ligència artificial per escurçar els temps d’estudi i millorar els processos diagnòstics. L’equip incorpora la tecnologia digital basada en la digitalització en les pròpies i noves antenes, el més a prop possible del pacient. A més, es renova tot l’equip informàtic i el programari present en l’equip a l’última versió disponible, incloent-hi noves aplicacions clíniques d’última generació per millorar la qualitat, reproductibilitat i fiabilitat dels estudis.\nÉs una transformació de l’equip present a l’Hospital, que aprofita la major vida útil de l’imant pel que fa a la resta d’electrònica, per portar la ressonància a l’última tecnologia.\nEs tracta d’un avanç de gran importància en l’àmbit de la RM, tal com ho va ser el pas de la televisió analògica a la TDT.\nA l’ésser completament digital i incorporar mètodes d’exploració ràpids i reproduïbles, evita repeticions innecessàries per al professional sanitari i per als pacients, la qual cosa converteix a aquesta RM en una de les modalitats diagnòstiques més versàtils del moment i és capaç d’oferir diferents tipus d’informació sobre el funcionament del cos humà. La informació es processa de manera intel·ligent gràcies a la intel·ligència artificial i permet fer un diagnòstic precís, de manera no invasiva i ara també en menys temps. Aquest aparell està dissenyat per obtenir imatges de qualitat en una sola sessió, en àrees anatòmiques tan complexes com la Neurologia, la Musculoesquelètica, la de Mama o la d’Oncologia.\nPel que fa a la ressonància magnètica convencional, destaca un espai millor il·luminat per al pacient que, si bé manté els 60 cm de diàmetre en la part més estreta del pòrtic, té un disseny més agradable i pot ajudar a reduir l’ansietat, freqüent en els pacients que se sotmeten a aquest tipus de proves. L’equip és menys sensible als artefactes que sorgeixen pel moviment del pacient evitant en alguns casos la repetició de les proves.\nL’acceleració de què disposa fa possible que el pacient estigui el mínim temps possible dins el pòrtic en gran quantitat d’estudis, la qual cosa converteix aquesta prova en una mica més lleugera per al pacient. Això fa també que aquells pacients que entren més nerviosos es tranquil·litzin.\nAmb aquest nou equip, es podran realitzar estudis més precisos, obtenir una major informació de les imatges preses i reduir els temps d’adquisició d’aquestes. D’aquesta manera, aquesta transformació ve a millorar tant l’experiència del metge/essa com la del pacient.\n• Tomògraf computeritzat (CT)\nEs tracta d’un tomògraf computeritzat que permet obtenir uns resultats clínics avançats a una excel·lent qualitat d’imatge a ultra baixa dosis. Això ho fa possible la tecnologia exclusiva del Filtre d’Estany, que permet realitzar estudis amb una radiació fins a 6 vegades menys que un CT convencional, i sempre realitzar estudis pulmonars de la COVID-19 amb menys d’1 mSv de dosis. Tanmateix, incorpora tecnologies d’Intel·ligència Artificial que permet estalviar temps en el processament d’imatges i dedicar-lo al diagnòstic fent-lo més precís en menys temps.\nL’equip consta d’un innovador flux de treball mòbil, format per un control remot, una tablet i una càmera incorporada, els quals permeten manipular tot l’equip amb la màxima precisió tant al costat del pacient com sense entrar en contacte amb el mateix, protegint així el personal sanitari de possibles contagis, fonamental en els temps de pandèmia de la COVID-19.\n• Mamògraf Digital amb tomosíntesi\nLa tomosíntesi és una tècnica innovadora que permet disminuir la superposició dels teixits a l’adquirir imatges consecutives de baixa dosi de radiació. Aquesta qualitat permet millorar la precisió diagnòstica de la mamografia digital, sobretot en mames denses i augmentar la detecció de càncers ocults.\nUn pla que s’ha mantingut en la seva previsió\nEl cost de la inversió d’aquest pla ha suposat en aquests dos anys 1.700.000 en equipament i 160.000 anualment en augment de professionals.\nSi es compleix el previst, l’any 2021, donarem per finalitzat el Pla Integral de Millora del Servei de Diagnòstic de la Imatge amb la renovació dels dos aparells de la radiologia convencional i dos arcs quirúrgic.\nArticle anteriorCastells i Pallerols (PDeCAT), reclamen infraestructures per a l’Anoia Sud\nPròxim articleIgualada Comerç vol acollir el 2021 un Fòrum Nacional de comerç de proximitat


Ramon Ferrer va presentar la Jornada d'Onomàstica de Vinaròs - Diari La Veu\nEscriba el número 791940\nRamon Ferrer va presentar la Jornada d'Onomàstica de Vinaròs\nTindrà lloc els dies 4 i 5 d’abril en aquesta localitat del Baix Maestrat\nRamon Ferrer i Juan Bautista Juan (dreta).\nEl president de l’AVL va destacar l’important material onomàstic que atresora aquesta part del territori del nord del País Valencià amb més de 25.500 topònims recopilats, una documentació que serà objecte d’estudi i debat de la Jornada d’Onomàstica de Vinaròs i que resultarà molt útil a l’hora de normalitzar els noms de lloc d’aquests pobles.\nEl programa recull una conferència sobre la toponímia de les partides de Vinaròs, a càrrec de Margarida Gil i Rosa Moros, així com sobre la regulació i normalització toponímica des de l'Ajuntament de Vinaròs, per part de Maria Josep Arayo. També participaran especialistes com ara Ramon Sistac, Xaverio Ballester, Javier Giralt i Lluís Gimeno, entre altres estudiosos.\nFerrer també va repassar el treball de l’AVL en relació a les comarques de l’Alt i Baix Maestrat, on en aquests anys s’han elaborat més de 30 quaderns de la col·lecció Toponímia dels Pobles Valencians. En concret, la institució normativa ha editat 17 fullets del Baix Maestrat i 12 de l’Alt Maestrat, i en la jornada es presentaran els quaderns de la Jana i Cervera del Maestrat.\nLa presentació de la Jornada d’Onomàstica també va comptar amb la presència de l’alcalde de Vinaròs, Juan Bautista Juan, i del regidor de Cultura, Lluís Gandia. L’Ajuntament col·labora en la iniciativa juntament amb altres entitats culturals com el Centre d’Estudis del Maestrat, l’Associació Cultural Amics de Vinaròs, Vinalab i Cefire Vinaròs.\nLa visita del president de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua a Vinaròs va servir també per a mantenir una reunió de treball amb els responsables de l’àrea de Normalització Lingüística per a potenciar les relacions institucionals, millorar les línies de col·laboració i impulsar les activitats de foment del valencià en aquesta localitat del Baix Maestrat.\nEscriba el número 857405


Plegabike Bicicletes - Ortlieb Alforges Bikepacking Gravel Pack\nOrtlieb Alforges de bikepacking Gravel Pack\nÉs cert que el concepte de bikepacking no inclou la tipologia de bosses tipus alforges perquè es basa en una tipologia de càrrega minimalista sense usar portaequipatges ni frontals ni posteriors, per tal d'aconseguir una total maniobravilitat de la bici sense elements massa externs com podrien ser unes alforges.\nHavent dit això, Ortlieb ha creat unes alforges específiques que podrien ser un nexe d'unió entre el bikepacking i el cicloturisme d'alforges. De fet, el nom del model d'aquestes alforges ja és bastant revelador, Gravel-Pack, fent referència al térme Gravel, de cicloturisme per pistes no asfaltades.\nSón unes alforges de material molt lleuger, amb un sistema d'anclatge modificat de doble pestanya per obtenir més subjecció en camins complicats, i una mida més reduida que les habituals alforges davanteres d'Ortlieb. No porten ni butxaca interior ni cinta d'espatlla, per minimitzar encara més el pes.\nCapacitat de càrrega de 25 litres per equipament addicional, com ara estris de cuina, menjar o altres articles de "luxe". Pensades per ser instal·lades al portaequipatges frontal de la teva bicicleta, garantint un centre de gravetat baix i interferint el mínim en la conducció. Material lleuger, resistent al desgast i resistent a les condicions més dures. Totalment impermeables amb tancament per enrotllat. Amb el sistema se subjecció Quick Lock2.1 i dos ganxos de subjecció (no un com habitualment) la càrrega es manté ferma al portaequipatges durant la conducció.\n25 litres el joc de 2 unitats\n1160 grams el joc\nPS21R. Color gris fosc\nPortaequipatges de tubs de fins a 16mm de diàmetre\nTant frontal com posterior. També bicis de nen o plegables\nParts posteriors i inferiors\nProtegides amb plàstic dur\nLliures de PVC


Un restaurant hindú que us sorprendrà\nQuan es tracta de menjar oriental, saps que un restaurant és bo quan al local hi mengen comensals del país. I això és precisament el que passa al Taj Mahal de Platja d’Aro, un restaurant clàssic al municipi i d’estètica austera que reserva el seu interior una agradable experiència hindú. El servei és ràpid i sempre està disposat a donar un cop de mà a l’hora de triar els plats.\nServeixen un menjar típicament indi, la qual cosa és sinònim de gustos explosius i especiats i amb un toc picant si et despistes. Les racions són molt generoses i el preu molt correcte, amb la qual cosa passar pel Taj Mahal és sempre una gran opció.\nA l’estiu, no us deixeu perdre la seva terrassa, situada al rovell de l’ou de Platja d’Aro i ideal per deixar-hi passar les hores.\nCarrer de Josep Maria Vila, 6


El Barça recorrerà les targetes de Luis Suárez i Sergio Busquets - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Barça recorrerà les targetes de Luis Suárez i Sergio Busquets\nEl davanter uruguaià es va mostrar indignat per la seva expulsió\nefe 08.02.2017 | 17:34\nEl Barça recorrerà les targetes de Luis Suárez i Sergio Busquets Alejandro García\nEl FC Barcelona ha anunciat avui que recorrerà al Comitè de Competició la targeta groga que va veure Sergio Busquets i la segona que va rebre el davanter Luis Suárez durant el partit de tornada de semifinals de la Copa del Rei contra l'Atlètic de Madrid, disputat ahir al Camp Nou.\nSegons consta en l'acta arbitral del partit redactada per l'àrbitre Gil Manzano, Suárez va veure la segona groga en el minut 90 "per impactar amb el braç contra un jugador adversari (Koke) de forma temerària en la disputa d'una pilota".\nEl davanter uruguaià es va mostrar indignat, a la conclusió del partit, per la seva expulsió que, en principi, li impedirà disputar la final de Copa.\n"Ni tan sols ha estat falta. Només m'he girat i semblava que el defensa era el que volia. Ric de l'expulsió, són coses que no tenen explicació. Ja sabem com funciona això", va manifestar.\nBusquets, de la seva banda, va rebre la groga en el minut 95 "per desplaçar la pilota del lloc on s'anava a realitzar una posada en joc, en senyal de disconformitat", segons Gil Manzano.\nEl Barça al·legarà que la pilota que va allunyar el jugador no va ser, com va apuntar l'àrbitre, amb la qual s'estava disputat el partit, sinó una altra que acabava d'entrar en el camp.


Corçà comença les obres d'un 'pumptrack', un circuit per a monopatins • Ràdio Capital de l'Empordà\nL'alcalde de Corçà, Raül Yruela, ha explicat a Ràdio Capital que està molt 'satisfet' que s'hagi dut a terme aquesta iniciativa popular\nCorçà ha iniciat les obres per construir un ‘pumptrack‘ a la zona esportiva. Es tracta d’un circuit pel que els monopatins, patinets i les bicicletes hi poden recórrer sense impulsar-se amb els, peus, només seguint els salts del circuit.\nL’alcalde de Corçà, Raül Yruela, ha explicat a Ràdio Capital que està molt ‘satisfet’ que s’hagi dut a terme aquesta iniciativa popular.\nYruela ha concretat que espera que “en breus” estigui acabat aquest nou equipament a la zona esportiva.\nArticle anterior‘Bye Bye’ d’Oques Grasses és la cançó en català més sonada a la ràdio durant el juny\nArticle següentAccés limitat a Calella de Palafrugell per evitar aglomeracions durant la Cantada d’Havaneres\nArts visuals Sandrine Buzenet - 22 de juny de 2021


Primera reunió per l’ordenança que regula les terrasses\nAnna Serrano: “Han hagut de passar quasi dos anys perquè el govern decidira consensuar l’ordenança que regula les terrasses dels bars”. La regidora lamenta que la falta de consens siga un tret habitual d’aquest govern.\nTags: Associacions de Veïns, Compromís Alcoi, Terrasses\nFinalment, dilluns es va celebrar la primera reunió sobre l’Ordenança en què han estat representats tots els sectors: associacions de veïns, hostelers i Ajuntament. “Han hagut de passar quasi dos anys des de l’aprovació de l’Ordenança perquè el govern entenguera que abans de posar-la en marxa calia el consens de totes les parts, que no l’havia hagut fins ara, com es va demostrar en la reunió esmentada” —manifesta la regidora.\nSegons Anna Serrano: “La reunió va ser molt positiva perquè es van proposar modificacions importants a l’ordenança per part de tots. Modificacions que afecten els horaris de les terrasses dels bars, els permisos, el mobiliari i altres elements, la seguretat, etc., i que van estar debatudes i acceptades pels assistents. Es va acordar que en poques setmanes hi haurà un document definitiu, que haurà de tenir el vistiplau de totes les parts per poder aprovar-se.”\nLa regidora de Compromís recorda que: “A finals de desembre de 2012 l’Ordenança es va aprovar per majoria, i no se’n parla més fins a 15 mesos després. És en març d’enguany quan es va aprovar una moció en el Ple una moció perquè que es constituïra una Comissió Mixta que analitzara els problemes i proposara modificacions a l’ordenança. La moció es va aprovar per majoria (PSOE, EU, PP i Compromís) però una volta més, el govern tampoc no en va fer res.”\n“És en el Ple del mes de juliol quan el govern demana que es modifique l’ordenança sense prèviament haver tingut cap reunió amb els sectors implicats. I per això nosaltres vam proposar que el tema es quedara sobre la taula a fi de debatre i consensuar l’ordenança. El govern no pot dur al Ple un tema important com aquest sense haver-lo treballat prèviament, tal com va passar fa mesos amb el contracte de l’autobús urbà o amb molts altres temes” —conclou la regidora.\nLa regidora lamenta que la falta de consens siga un tret habitual d’aquest govern, així com l’incompliment dels acords. “Estem ja acostumats a aprovar assumptes en els plens i que passen mesos sense que es posen en marxa.”


septiembre 2017 - Página 3 de 3 - d'aquí\nA Rudo un home crea torres i figures amb pesades caixes de fusta. La voluntat i la il·lusió aconsegueixen que…\nrevista d'aquí 0 8 septiembre, 2017\nLlinars està de Festa Major\nLlinars està de Festa Major del 7 a l’11 de setembre i té organitzats actes per a totes les edats i gustos.…\nUncategorized revista d'aquí 8 septiembre, 2017 0\nAl Setembre la majoria de mortals d’aquestes contrades, acabem les vacances. Al setembre, la majoria de mortals reiniciem la jornada laboral. I al setembre, també comença la verema. Sabíeu que……Continue Reading →\nEspecial Entrevista a Nathalie Seseña Aquest any Cardoterror ha tingut un quantiós moviment i participació, ja sigui per la predisposició dels…\nrevista d'aquí 0 2 septiembre, 2017\nDecoració Nadalenca Us proposem algunes idees per a la decoració nadalenca: Motius nadalencs Si sou dels que guardeu els botons “per si un cas”,…\nD'ara i D'aqui revista d'aquí 1 septiembre, 2017 0\nL’estiu s’acaba però tot comença! Al Setembre la majoria de mortals d’aquestes contrades, acabem les vacances. Al setembre, la majoria de mortals reiniciem la jornada laboral. I al setembre, també…Continue Reading →\nMás allà de la música, la Festa Rei Jaume I reconstruye la conquista histórica de las Baleares en la playa de Salou…\nrevista d'aquí 0 1 septiembre, 2017\n¡Ah, Barcelona! Por mucho que se empeñen algunos tarados en mancharte con su intolerancia, siempre serás una de las joyas del…\nUncategorized revista d'aquí 1 septiembre, 2017 0\nDe Collformic a Sant Segimon del Montseny. L’any del Senyor de 516, Segimon fou coronat rei de la Borgonya francesa. Una…


Lifting facial endoscopic: millors resultats, menys invasiu - Doctor Barret\n(+34) 93 160 00 33 | (+34) 699 639 522\nLífting frontal endoscòpic\nLífting del terç mig endoscòpic\nLiposucció i contorn corporal\nCirurgia regenerativa amb cèl·lules mare\nReconstrucció de cremades\nSíndrome de Parry-Romberg\nDrenatge limfàtic manual (mètode Vodder)\nLifting facial endoscopic: millors resultats, menys invasiu\nHome » Lifting facial endoscopic: millors resultats, menys invasiu\nPer Joan-Pere Barret\nIn Cirurgia Facial\nLifting facial endoscopic: millors resultats, menys invasiu2019-06-182021-01-24https://www.doctorbarret.com/wp-content/uploads/2017/06/logo-doctor-barret-web-horizontal-castellano_aaff.jpgDoctor Barrethttps://www.doctorbarret.com/wp-content/uploads/2017/09/lifting-endoscopico-facial.jpg200px200px\nEl lífting és un procediment quirúrgic dirigit a pacients que vulguin rejovenir o millorar l’aspecte de la seva cara mitjançant la recol·locació de totes les parts toves facials (pell, greix, músculs) -també aquells pacients que, per factors genètics o forma de vida, tenen una aparença cansada i envellida, són susceptibles de sotmetre´s a aquest operació-. Es tracta, en altres paraules, de retornar al seu lloc les parts de la cara que, amb l’inevitable pas del temps, perden brillantor i es tornen més flàccides. En altres ocasions, aquestes tècniques també s’empren per corregir deformitats greus o paràlisi facial.\nNo ens cansem d’insistir en la importància de triar un bon professional a l’hora de sotmetre´s a una operació d’estètica (així com a qualsevol operació quirúrgica, és clar). En el cas dels líftings és realment important saber amb quina experiència i qualificació compte el doctor que ens atendrà, sobretot quan parlem del lífting facial endoscòpic -que s’ocupa de tensar la pell del front i l’entrecella, elevar les celles i tensar la pell i tornar el volum dels pòmuls i de la part mitjana de la cara. El cirurgià ha de tenir un coneixement exhaustiu de l’anatomia facial, de les causes de l’envelliment i conèixer la tècnica de l’endoscòpia. No tots els cirurgians estan qualificats per realitzar el lífting facial endoscòpic.\nLifting coronal vs Lifting endoscòpic\nExpliquem breument quines diferències hi ha entre la pràctica tradicional del lífting (el lífting coronal) i el lífting endoscòpic:\nAmb la tècnica de l’endoscòpia s’obté un resultat excel·lent i tan durador com el lífting tradicional, però amb una cirurgia mínimament invasiva (molt poc agressiva) per al pacient.\nMentre en el lífting tradicional es realitza una incisió que recorre el front d’orella a orella, l´endolifting utilitza petits talls d’1 a 3 centímetres amagats en el cuir cabellut.\nEl lífting coronal sol deixar una gran cicatriu i pot portar algunes complicacions com la pèrdua de cabell o l’efecte de tenir un front més allargat. Amb el lífting endoscòpic podem evitar aquestes complicacions, a més de crear un front convex, brillant i rejovenit.\nEl lífting endoscòpic aconsegueix resultats més naturals, ja que tracta les capes profundes de la pell. El procediment passa per tensar els músculs, i recol·locar la pell, tot mitjançant una petita càmera de vídeo (l’endoscopi) que se situa sota la mateixa. Així, s’evita haver de treure pell sobrant com passa amb el lífting coronal.\nEl lífting endoscòpic, en ser molt poc invasiu, es pot combinar amb la blefaroplàstia per crear un resultat totalment natural i evitar així la caiguda de les celles després de la cirurgia de les parpelles-una complicació freqüent si no s’avalua correctament el pacient.\nEl Dr. Barret és un dels pocs cirurgians a nivell mundial que realitza aquesta tècnica. Pioner en la tècnica endoscòpica, l’aplica en el lífting frontal i del terç mig des de fa més de 15 anys.\nTrobaràs més informació a la secció d’estètica facial, o també pots contactar amb el nostre equip per a realitzar qualsevol consulta.\nSubscriu-te al butlletí de notícies de cirurgia i medicina estètica.\nPerforació del septe nasal: tot el que necessites saber\nRejoveniment de mans i escot amb citocines o cèl·lules mare\nLes citocines, l’última tecnologia per a la medicina regenerativa\nCirurgia posbariàtrica o com acabar amb els excessos de pell després d’una cirurgia de reducció de pes\nEn què consisteix la cirurgia per a la migranya?\n© 2022 Doctor Joan-Pere Barret. All rights reserved. Aviso legal y Política de privacidad. Designed by entuition\nDarrera actualització: Abril 2022\nLa meva filosofia: oferir als pacients el tracte més humàBona praxi, Cirurgia Corporal, Cirurgia Facial, Cirurgia Reparadora\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per garantir el correcte funcionament de l'portal, recollir informació sobre el seu ús, millorar els nostres serveis i mostrar publicitat personalitzada basant-nos en l'anàlisi de la teva trànsit. Pots fer clic a "ACCEPTAR" per permetre l'ús d'aquestes galetes oa "CONFIGURACIÓ DE COOKIES" per a més informació dels tipus de galetes que fem servir i seleccionar quines acceptes o rebutges. Pot rebutjar les galetes optatives fent clic aquí "REBUTJAR". Pots consultar tota la informació que necessitis a Veure la nostra política de cookies\nConfiguració de galetesACEPTAR REBUTJAR\nQualsevol cookie que potser no sigui especialment necessària perquè el lloc web funcioni i s’utilitzi específicament per recopilar dades personals de l’usuari a través d’anàlisis, anuncis i altres continguts incrustats s’anomena cookies no necessàries. És obligatori obtenir el consentiment de l'usuari abans d'executar aquestes cookies al vostre lloc web.


BiblioBlog – Una mar de lletres » Lectures recomanades per l’estiu – Adults\n« Mor el dibuixant vilanoví Alfons Figueras\nFestivals Vilanovins II – Nowa Reggae »\nLectures recomanades per l’estiu – Adults\nAquí teniu el llistat de suggeriments que la Mercè ens ha fet arribar per tal que pugueu passar un estiu d’allò més distret, combinant amb els típics mig-mig a la Rambla o amb les estades vespertines a la platja:\nUn pont sobre el Drina d’Ivo Andric\nEl nas de Mussolini de Lluís Anton Baulenes\nEl port de les aromes de John Lanchester\nCasa de misericòrdia / Misteriosament feliç de Joan Margarit\nMal de amores / Mujeres de ojos grandes d’Ángeles Mastreta\nViolada de Joyce Carol Oates\nCada castell i totes les ombres de Baltasar Porcel\nQuiet de Marius Serra\nBalzac i la petita costurera xinesa de Dai Sijie\nCom sempre recordeu que, si esteu interessats en qualsevol d’aquests exemplars, a la Biblioteca us ajudarem a localitzar-los per tal que els pugueu llegir.\nAl Club de Lectura d’Adults ens tornarem a trobar el dissabte 26 de setembre a les 17:30h. A tots aquells que us agrada la lectura i compartir una estona distreta us convidem a participar-hi.\nDimarts 7 de Juliol de 2009 | Categoria: CL Adults\t| Enllaç permanent\nmercè Dilluns 21 de Setembre de 2009 - 13:41 h\nSou aquí? ¿M’he quedat sense companys/es de CdeL o és que ens vam posar tants deures d’estiu que no podeu aixecar la vista de les pàgines del llibre?\nSigui el que sigui espero retrobar-vos dissabte a la Cardona.\nAlgú va voler seguir amb el Maaalouf i ha llegit, també, Samarcanda? Jo l’estic acabant i disfrutant potser més, encara, que León, el Africano. A més, m’ha reavivat l’ admiració pel Rubayat, la sèrie de poemes curts de l’Omar Kayam, un poeta persa del s. XI, que en el seu temps havia devorat. Tant, que fins i tot n’he encarregat una versió d’Alianza, ya que el meu exemplar vell devia perdre’s en algun naufragi. Us els recomano de debò.\nI doneu senyals de vida, senyors i senyores, que em teniu preocupada.\nPetons per a tots i totes.\nmercè Diumenge 13 de Setembre de 2009 - 17:02 h\nNo us penseu que perquè estigués tan callada no pensava en voaltres. De fet és que,en suggerir les lectures que m’havíeu demanat, hi vaig posar algunes que tenia pendents i que encara no havia llegit… i “en eso he estado”.\nAra ja tinc gairebé enllestida la fitxa ( fitxes?) de la lectura (lectures?) d’octubre, i ja em puc permetre el luxe de reprendre aquest bloc.\nAquest mes en veurem el 26, amb el comentari de Lleó l’Africà, d’en Maalouf, i també de qualsevol altra lectura que hàgiu fet i volgueu comentar.\nJo ja he fet els deures amb el Bolaño i alguna altra immersió (Joyce Caro Oates, per exemple) que crec són molt interessants.\nDe tota manera aniria bé que algú s’atrevís a avançar alguna cosa sobre el Lleó, per anar fent una mica de boca. No sigui que el dia 26 ja se’ns hagi esborrat i no tinguem tema. No ho crec, però…\nBé, guapos i guapes, bones lectures!\nMarga Divendres 17 de Juliol de 2009 - 8:40 h\nde les recomancions de la Mercè jo he llegit (alguns fa anys)i també us recomano El callejón de los milagros, Mal de amores, Mujeres de ojos grandes, Balzaci la petitacosturera xinesa i Quiet.\nPer cert, sota el meu punt de vista, Quiet, més que una novel·la és una obra de narrativa. Igual que l’obra El Silenci de Gaspar Hernandez (que si us haig de ser sincera no em va agradar. Molt, molt fluixa per guanyar El Josep Pla 2009)\nBones lectures i si teniu alguna recomanació, ja ho sabeu! Aquí podeu compartir-la\nEnhac Dijous 16 de Juliol de 2009 - 18:29 h\nEl que són les coses… Fa dues setmanes que em trobo referències a 2666 de Bolaño per tot arreu.\nAl final l’hauré de llegir!


Píndoles de patrimoni. La litografia de Simeón Durà - Bombas Gens\nPíndoles de patrimoni. La litografia de Simeón Durà\nVos convidem a conéixer diferents elements patrimonials que amplien la informació que donem en les visites a l’antiga fàbrica de Bombas Gens, al refugi antiaeri de la Guerra Civil i al celler medieval que acull el recinte. Així podreu descobrir detalls sobre l’estil arquitectònic de la fàbrica, els objectes que s’hi han trobat o històries que ens connecten a altres llocs de la ciutat.\nHui vos portem exemples de cartelleria comercial del segle XX per a conéixer més bé una de les firmes valencianes més destacades del sector: la litografia Simeón Durá. Durant la lectura, cliqueu en els enllaços i les imatges per a consultar l’arxiu de la Biblioteca Valenciana Digital, on podreu ampliar i veure tots els detalls dels cartells.\nLa litografia Simeón Durá va ser una de les empreses més rellevants en el sector gràfic valencià durant el segle passat, va fer moltíssims encàrrecs que encara hui en dia sorprenen per la varietat de solucions proposades. L’empresa de Simeón Durá va obrir cap a 1871 i, originàriament, es centrà en el disseny i la venda de baralles de cartes.\nPosteriorment, amb gran èxit, es dedicà a produir imatges per a promocionar actes i productes comercials fins als anys setanta del segle passat. En la gran majoria, es tracta de cartells, litografies (imatge obtinguda de la impressió a través d’una pedra calcària o una planxa metàl·lica on s’ha dibuixat o escrit) i cartells publicitaris o informatius per a espais públics de gran format, encara que també és possible trobar etiquetes per a botelles i entrades d’actes.\nEn l’exposició Històries de Bombas Gens es mostraven diversos cartells publicitaris que va fer la impremta en els anys cinquanta i seixanta. En eixos anuncis apareixen les bombes hidràuliques GEYDA, marca que produïa la fàbrica de Carlos Gens, i es va optar per una estètica senzilla i colors cridaners que atragueren l’atenció del consumidor. El model pitxer, en color verd, i la bomba aleatòria, en roig, són protagonistes en primer pla. Una maquinària, útil per a obtindre i distribuir aigua o altres líquids, que demanaven principalment agricultors o habitants de zones rurals. L’àrea en groc en una de les imatges aconseguix reduir el paisatge d’horta a una representació simbòlica que inclou eixe important client de la fàbrica en l’anunci.\nEn comparar els cartells produïts per a Gens amb altres encàrrecs de la litografia S. Durá es pot apreciar la diversitat de productes que anunciaven: begudes alcohòliques, paper de fumar i, sobretot, una gran quantitat d’empreses productores i exportadores de taronja.\nL’estètica triada per a promocionar el darrer producte compartix algunes característiques amb les imatges fetes per a la fàbrica de Gens, com el colorit cridaner i el protagonisme del producte a la venda. La funció comercial d’eixa classe d’imatges també porta, en alguns encàrrecs, a produir una imatge simbòlica i inclús fantàstica que fa al·lusió a l’empresa o marca.\nEn tractar-se d’una empresa amb una trajectòria que s’estén al llarg de tot el segle XX, és possible trobar estils diferents de l’estètica colorista i directa que s’aprecia en els cartells dels anys cinquanta i seixanta vistos fins ara. Un dels dissenys més rellevants de la litografia de Simeón Durá, de 1909, és el cartell que anunciava l’Exposició Regional que es va fer a València eixe any. Va presentar una imatge de molt de detall no només en l’aspecte tècnic, ja que transmet la textura de materials tan diferents com les teles, els taulells o la pedra, sinó també en el simbòlic, ja que demana que el públic conega al·legories com la Victòria, l’Agricultura o les Arts.\nEl que realment destaca de la litografia S. Durá és la capacitat d’adaptació que mostra la seua producció variada. Va oferir imatges que anaven des d’un estil més clàssic i detallista, d’acord amb el gust de principis de segle, fins a una visió directa que centrava tot el protagonisme en el producte comercial, més pròpia del sistema capitalista dels anys cinquanta i seixanta, fet que la convertí en un referent del sector gràfic valencià.


Contacontes infantils per a nens i nenes de 0 a 6 anys\nKrisolets és un iniciativa educativa iniciada per tres professionals multidisiplinars amb 10 anys de trajectòria de narrativa oral i representacions a biblioteques públiques i escoleu d’arreu de Catalunya.\nSobre els contacontes de Krisolets\nA Krisolets creem contacontes i tallers infantils propis amb una profunda visió pedagògica centrada en desenvolupament de l’infant i la descoberta del món i l’esimulació de la inmaginació i l’interés per la lectura.\nEls nostres contes s’orienten especialment a infants de 0 a 6 anys i són representants a bibliotques públiques, escoles i altres espais d’arreu de Catalunya.\nCada conte té com a objectiu vivenciar i integrar l´aprenentatge que aporta la sessió. Totes les activitats estan inspirades en la Natura, que és el nostre referent educatiu..\nCom dissenyem els nostres contacontes?\nCada activitat té un contingut específic i treballa àrees d´aprenentatge amb valors, contribuint així al desenvolupament emocional, afectiu, físic i motor, social i cognitiu dels infants i de les seves famílies ( en els casos en què les activitats es fan conjuntament).\nReproduïm un clima el més natural possible, creant un entorn de confiança on els infants es sentin acollits, fet que desencadena l´aprenentage.\nCada activitat es realitza tot integrant altres persones i varietat d’elements com objectes, llocs, experiències, emocions, valors, imatges, gustos i olors per afavorir-ne la progressiva integració dins de l’univers de l’infant.\nRecursos i dinàmiques que apliquem als contacontes\nAmb cada conte, promovem les relacions i l´exploració del Jo i dels altres, descobrint i desenvolupant possibilitats emocionals, sensorials, d´acció, d´afectivitat, de regulació, referides al moviment, a les emocions, als sentiments i als hàbits.\nLi donem importància al cos i promovem el joc com a activitat natural de l´infant que li permetrà integrar espontàniament l´acció amb les emocions i el pensament, afavorint el seu desenvolupament personal i social.\nIntegració i llenguatge\nUtilitzem un llenguatge plàstic, musical i corporal, per facilitar les seves possibilitats d´expressió.\nAcompanyem en el procés creatiu, conduint als infants cap a l´experimentació, el gest, el moviment, la mirada, els sons, la veu… motivant, estimulant i donant suport en el camí cap al creixement integral de la persona.\nEls nostres contacontes infantils\nTots els nostres contes són tots de nova creació, així com ara els titelles, l’escenografia i algunes cançons que acompanyen els personatges al llarg de totes les aventures.\nContacontes El Cigne que vol conèixer el Sol\nAquest conte va ser el primer que es va representar, compta amb una escenografia dolça i entranyable que permet la estimulació dels sentits i la fantasia a través del conte.\nIdeal per infants de 4 a 24 mesos, amb possibilitat d’adaptar-lo amb infants més grans, ja que permet la interacció constant al llarg de la sessió amb propostes adients a cada etapa.\nContacontes Abril i la corda Màgica\nIdeal per infants de 12 a 36 mesos, amb possibilitat d’adaptar-ho a infants més grans.\nContacontes L’Estel Gabriel\nUn viatge màgic i estimulant a través de la llum, la música, els petits jocs de moviment, les cançons i els colors.\nAdient per infants de 6 mesos a 24 mesos.\nContacontes Les aventures de la Sila i el Brens\nUn viatge de descoberta entranyable d’una cuca de llum i una marieta sobre l’amistat i jocs de falda, degut a l’escenografia i als titelles de gran atractiu, és adient per infants fins a sis anys ja que permet una gran interacció amb els més grans i desperta molt interès en els més petits.\nContacontes El Follet Conre\nIdeal per infants de 12 a 36 mesos ja que és important que es desplacin per tal d’interactuar més durant el conte. Tenim disponible una versió del conte per infants de 3 fins a 6 anys.\nProjectes amics: contacontes a les biblioteques de la Diputació\nFormem part del projecte Nascuts per Llegir i Letra Menuda de la Xarxa de Biblioteques Públiques de la Diputació de Barcelona.\nDes del nostre inici, hem recorregut les sales de diverses biblioteques com ara la Biblioteca Can Baratau de Tiana, la Biblioteca Joan Triadú de Vic, la Biblioteca Antoni Pladevall i Font de Taradell, l’Escola Bresol Pa amb xocolata de Tona, la Biblioteca Pau Vila de Molins de Rei i les dues Biblioteques de Gavà (Josep Soler i Vidal i Marian Colomé) i diverses biblioteques de Barcelona. A algunes hem tingut el plaer de compartir diverses trobades amb d’altres contes i famílies noves.\nSi t’interessen els nostres contes o vols conèixen’s més, pots contactar-nos enviant-nos un correu a krisolets@gmail.com o trucant-nos al telèfon 666 033 414.


Les corals Nova Cervera i el Cor Juvenil d'Eivissa comparteixen la castanyada\nterritoris.cat 20:07 29/10/18\nsegarra cervera Concert de la Castanyada Coral Nova Cervera Cor Juvenil d'Eivissa Paranif Universitat\nLa Coral infantil Nova Cervera i el Cor Juvenil del Patronat de Música d'Eivissa\nLa Coral infantil Nova Cervera i el Cor Juvenil del Patronat de Música d'Eivissa can compartir escenari aquest diumenge en el tradicional Concert de la Castanyada que es va celebrar al Paranimf de la Universitat de la capital de la Segarra.\nAmbdues formacions vocals participaven en un intercanvi pedagògic aquest cap de setmana, amb motiu del retorn que ja es va iniciar el curs passat, quan els cantaires cerverins dels grups de Mitjans i Grans varen actuar a la trobada Veus Joves que anualment té lloc a l'illa d'Eivissa. Una circumstància que va permetre al públic cerverí gaudir del tradicional concert amb les veus de les dues formacions.\nVan iniciar el concert els cantaires d'Eivissa, que van oferir al públic un conjunt de peces de la coneguda pel·lícula Grease, amb una coreografia i escenografia molt vistoses, sota la direcció de Lourdes Roig i amb acompanyament al piano d'en Miguel San Miguel, així com amb la presència de diversos solistes i d'un saxo i un bateria, que en conjunt mostraven una formació musical amb un caràcter molt modern i casual. A continuació van sumar-se a l'escenari els cantaires dels grups de Mitjans i Grans de la Coral Infantil Nova Cervera, per tal d'interpretar junts dues peces que formaven part de l'intercanvi: Le coeur des gens i Give us hope, que realment van fer vibrar al nombrós públic que omplia el Paranimf de gom a gom.\nDesprés, va continuar el transcurs habitual del Concert de Castanyada, amb una presentació del treball efectuat durant aquestes primeres setmanes del curs per part del cadascun dels cinc diferents grups de cantaires de l'entitat: Escatxics, Barrufets, Petits, Mitjans i Grans.\nEl curtmetratge 'La Marinada' fa la seva parada a La Guàrdia-lada (Montoliu)\nGuissona prepara una festa que reunirà 10 colles de joves


Gavians i raboses impedixen enguany la reproducció dels flamencs al Delta | Aguaita.cat\nGavians i raboses impedixen enguany la reproducció dels flamencs al Delta\nEsta espècie emblemàtica no ha criat després de dos anys de baixa natalitat\nper Redacció , Delta de l'Ebre, 10 de juliol de 2015 a les 11:53 |\nImatge d'arxiu de la colònia de cria de flamenc. Foto: M.Cebolla\nEls flamencs no s’han reproduït enguany al delta de l’Ebre, fet que no succeïa des de fa deu anys i que, des que van començar a procrear a la zona, a principis dels anys noranta, només ha passat en una altra ocasió. “Un excés de la població de gavià argentat de potes grogues –que ocupa molt primerencament les zones de nidificació– i la presència de raboses a les salines de la Punta de la Banya han impedit, molt possiblement, la instal·lació de la colònia reproductora de flamenc”, segons ha informat el parc natural del delta de l’Ebre.\nEl flamenc va començar a reproduir-se amb èxit el 1993 i actualment ha esdevingut una de les espècies més emblemàtiques del Parc Natural del Delta de l’Ebre, únic lloc on es reproduix a Catalunya i una les escasses localitats estables a la Mediterrània occidental. Fins al 2015, el flamenc s’ha reproduït amb èxit en 20 ocasions (83% dels anys) i el nombre de parelles ha anat creixent de 250 a unes 3.000 parelles. Els dos últims anys, però, ja es va registrar una baixa natalitat respecte a la mitjana que s’havia anat consolidant, que se situa entre 1.500 i 2.000 parelles reproductores. Així, l’any passat hi va haver 533 parelles reproductores, i l’anterior, 609. Estes baixes xifres, sumades al fracàs reproductor d'enguany, fan que per primera vegada durant tres anys consecutius no hi haja campanya d'anellament de cries de flamenc al delta de l'Ebre.\nAl delta de l’Ebre el flamenc es reproduix a les salines de la Trinitat (Reserva natural parcial de la Punta de la Banya) i preferentment ocupa la Tora dels Conills, una illa enmig d’un estany saliner. No obstant això, des del 2008, coincidint amb un augment del gavià argentat de potes grogues en esta illa, el flamenc començà a ocupar els dics de les salines. En estos dics la colònia de flamenc és molt més vulnerable als atacs del depredadors terrestres, ja que no està envoltada completament per aigua, i sol tindre un èxit reproductor més baix.\nEl Parc Natural, conscient d’esta problemàtica –que afecta també altres espècies d’ocells amenaçats–, ha començat a aplicar mesures de control de les poblacions de gavià i de rabosa a les salines de la Trinitat. “Tot això indica que esta mala anyada no tindrà un efecte negatiu sobre la pervivència del flamenc al delta de l’Ebre”, afirmen els tècnics del parc.\nEl flamenc és una espècie molt adaptada a viure en medis molt fluctuants (maresmes litorals, llacunes endorreiques, salines...) i és relativament freqüent que, per causes naturals (bàsicament meteorològiques), no es reproduïsca cada any o que ho faça en baix nombre. Per altra banda, es tracta d’una espècie molt sensible a les pertorbacions que es produïxen a les zones de nidificació i és per això que normalment trien espais molt tranquils i envoltats d’aigua (fet que evita l’accés de depredadors terrestres: raboses, toixons...).\nMedi ambient, gavià argentat, rabosa, fauna, parc natural, flamenc, Delta de l'Ebre\nPer Anònim el 13 de juliol de 2015 a les 21:18\nAqui fa falta una bona sessió de escopeta als gavilans i a les raboses, s'acabarien els problemes amb les cries de aus que nidifiquen aquí! Tot i aixi una bona sessió de escopeta no vol dir exterminar, vol dir controlar! Però clar els caçadors tenen mala fama doncs pasa el que passa...


I si tornem a port, president Mas? - Diari de Girona\njosep lópez de lerma 23.03.2013 | 00:00\n"Qui votaria una CiU que a tots ens ha abandonat i que predica que quan arribem a la terra promesa tot serà dolç, com si tots fóssim idiotes?"\nSeguint la seva vena marinera, el president Artur Mas ens va dir, fa algun temps, que el vaixell amb destinació a Ítaca ja havia salpat. No ens va prometre que tindria una travessia plàcida, sinó, ans al contrari, molt complicada, i que potser l'actual generació s'hauria de sacrificar a favor de la següent. En això darrer va ser sincer, i més quan hi va abocar tot un seguit d'adjectius relatius a l'estat de la mar, les tempestes i els corrents, àdhuc les resistències de tota mena que hi posaria la flota de l'Estat. De fet, la nau va endinsar-se després d'haver-ne practicat una posada punt en el varador atès que CiU venia d'una trompada electoral, d'una renúncia del mateix patró feta a l'hotel Majèstic la mateixa nit electoral que, forçat i enredat de nou, va retirar, i finalment d'un acord amb ERC, l'únic punt de veritable entesa del qual era i és exercir l'anomenat "dret a decidir", anys enrere denominat "dret a l'autodeterminació". Res més, com ben recentment s'ha vist respecte dels pressupostos de la Generalitat per enguany, que encara es troben prorrogats.\nAllò que no ens va dir és que la nau, una vegada s'emboirés la costa de la Pàtria i a poc a poc es deixés de veure, com ara mateix succeeix, ens oferiria una coberta amb mariners mancats d'experiència, alguna dotzena d'imputats per malversació de fons públics, prevaricació, delicte electoral, finançament il·lícit de partit polític, tràfic d'influències, negociació i pertinença a banda per delinquir, enriquiment il·lícit, i un llarg etcètera, ja que han fet de la Catalunya de tots la seva particular màquina de fer diners, i tot edulcorat amb una mena de pel·lícula d'espionatge de la qual encara avui no sabem quins són "els bons" i quins "els dolents", ja que barrejats es troben, en la qual tots sospiten de tots i tots espien a tots, vulnerant drets fonamentals com ara els relatius a la privacitat de la persona sense que això els importi res des de la vessant ètica i, per descomptat, des de la vessant legal. El navili, batejat com "L'Esperança", està ple de presumptes pirates de tota mena i condició que es donen moral mútua, per tapar-se els molts pecats comesos, per la qual cosa es diu en l'àmbit de la Justícia, dient que tots ells són unes bones persones que amb el dimoni Estat han ensopegat, com si la resta dels catalans fóssim uns perfectes imbècils que tot ens ho empassem. En fals to penitencial, ara que estem en Quaresma, ens diuen que tot ho han fet per la Pàtria.\nMentre tot això succeeix, i és que mal somni no és, la Pàtria observa astorada com s'incrementa el nombre d'aturats apuntant cap a un milió abans que arribi l'estiu, es suprimeixen pagues als funcionaris, les manifestacions "anti-tot" són diàries, la baixada demoscòpia de la seva formació política pel que fa a la confiança ciutadana produeix horror, surten "nans" que en líders socials es poden convertir, l'atenció de la sanitat pública es converteix en desatenció, i d'amagatotis, en privatització, l'ensenyament està per terra i la Universitat ja no sap qui és ni a quin objectiu d'interès general serveix, l'administració autonòmica catalana va com va, és a dir, insegura, lenta i endemés emprenyada, els consells comarcals ignoren la seva destinació final i, per tant, posen el fre, els ajuntaments estan finançant la Generalitat, tots ells, mentre s'empobreixen, les entitats sense ànim de lucre que han vingut substituint l'administració catalana en la prestació de serveis bàsics per a les persones es troben en procés de tancar portes, si ja no ho han fet, ofegades pel mateix Govern, Catalunya perd pes econòmic a Espanya i res no lidera, excepció feta de l'escàndol polític i del tancament d'empreses, les finances públiques es troben en fallida total i s'ha d'anar a Madrid a pidolar, les agències internacionals de valoració del crèdit/país coincideixen en qualificar la Generalitat com un "bo escombraria" atès que el seu deute puja a més de 50.000 milions d'euros, com Diari de Girona va publicar aquest dijous, l'emigració dels joves formats aquí cap a tercers països és un degoteig constant que ens empobreix, i tot això i més resulta en el fet que ha escampat l'alegria i que substituïda ha estat per la ràbia, la desesperança, el malestar, l'ateisme vers les institucions públiques, i l'"engegada" general cap a la deixalleria dels servidors públics.\nEn una situació com l'apuntada, el president Mas hauria d'agafar el timó, aprofitant que el seu segon estabornit es troba per imputació relativa a tràfic d'influències, donar-li un tomb de 180 graus i tornar a port amb desig de governar, que és l'autèntic encàrrec rebut del Parlament. No es pot seguir navegant cap a la inexistent Ìtaca que Ulisses mai no va trobar, mentre la casa es crema. Cal apagar els molt focs encesos, cal reconstruir-la i cal que els catalans ens sentim ben governats i no pas orfes de govern, com passa i com les enquestes d'opinió posen de relleu. La resta, ara per ara, són pardalets que en multitud de Beppes Grillo es poden reconvertir. Perquè si ara hi fóssim, pregunto: Qui votaria una CiU que a tots ens ha abandonat en la misèria i que predica, il·lusòriament i només per als estúpids de mena, que quan arribem a la terra promesa tot serà dolç com la mel, com si tots fóssim uns idiotes? Sort en tenen dels seus alcaldes i regidors que "s'hi maten" per no aturar màquines i fer el bé a la societat, excepció feta d'un quants que "empaitats" han estat per la Justícia. Tanmateix, s'ha filtrat al subvencionat periòdic Ara que ell no vol passar a la Història com un traïdor, en resposta al qüestionament que se li fa des de dins del propi govern (i també, partit, ull!) que presideix. No en tinc cap dubte. Però la qüestió no és aquesta, sinó quina merda de país ens deixarà per a la Història. A veure si la humilitat de servir la gent, l'ànima de la política, retorna a Palau i fa seu que "el veritable poder és servir", com ha dit el Papa Francesc I davant mateix de líders mundials. Que de superbs i de salvapàtries anem més que servits.