Cinemes illa Carlemany i el Liceu projecten l'òpera 'L'elisir d'amore', produïda per Mario Gas - FÒRUM.ad\nOn: 04/04/18 14:25\nFa unes setmanes, l’associació Andorra Lírica va representar ‘L’elisir d’amore’, l’òpera còmica de Donizetti (1797-1848) estrenada el 1832 a Milà. Doncs bé, el públic té ara l’oportunitat de veure a la gran pantalla una funció de ‘L’elisir d’amore’ que es va representar al Liceu l’any 2012, en una producció de Mario Gas, amb el tenor Rolando Villazón i la soprano María Bayo. La projecció tindrà lloc el 19 d’abril, a les nou del vespre, als cinemes illa Carlemany, i l’assistència serà gratuïta. Una hora abans de la sessió, a les vuit del vespre, el director de territori del Gran Teatre del Liceu, Pol Avinyó, oferirà una xerrada sobre el muntatge i desmitificarà la imatge de divos i dives que es té dels cantants de lírica.\nAvinyó ha insistit que ‘L’elisir d’amore’ és una obra ideal per iniciar-se en l’òpera i, a més, és un títol que sempre agrada al públic habitual. El director de cinemes illa Carlemany, Jordi Torres, ha afegit que la col·laboració amb el Liceu es mantindrà, amb iniciatives com sortejos d’entrades per anar a l’òpera, a Barcelona. De fet, Avinyó ha assegurat que, des que l’any 2015 es van iniciar les retransmissions en directe als cinemes, el Liceu ha rebut nou públic, gent que vol veure una òpera ‘in situ’.\nD’altra banda, Avinyó ha avançat que el 16 de juny es retransmetrà, en directe des del Liceu, l’òpera ‘Manon Lescaut’, de Puccini (1858-1924), que es va estrenar a Torí l’any 1893. La retransmissió es farà a l’aire lliure en diversos municipis de Catalunya alhora, i Avinyó vol que es pugui veure en diverses places del país, en més d’una parròquia.\nPrevious Post: Desestimada la demanda de Cinca contra Crónica Global i condemna de 7.000 euros a Samarra\nNext Post: Naturlàndia perd un 10% de visitants respecte Setmana Santa de l’any passat


Hora i data actual: Dimarts 26/01/2021 12:29\nDimarts 06/08/2019 11:11\nVeig que la proposta ha suscitat comentaris, la qual cosa era en principi la meva intenció. En primer lloc, comentar que el factor del cost econòmic de les infraestructures ha de ser un factor molt important a tenir en compte, clar que sí, però hi ha altres factors, com la cohessió social i territor...\nDiumenge 21/07/2019 10:49\nSi no hi hagués cap metro o tren al Vallès, seria una bona idea. Avui per avui, la solució tracta de optimitzar i ampliar al màxim els traçats ja existents. Als FGC Vallès, s'ha de separar el servei en serveis directes (S1 S2 amb el nou segon túnel de Collserola) i serveis locals (S6 S7 amb nous Me...\nDissabte 20/07/2019 21:27\nPel que veig ( https://ca.wikipedia.org/wiki/TramVall%C3%A8s ), el TramVallès seria una xarxa de tramvia, no de metro, que aniria de Montcada a la UAB. La meva proposta seria una línia que comuniquès diverses ciutats del Vallès Occidental. Jo el veuria bé...de fet per aquesta zona penso que cal un ...\nDivendres 19/07/2019 20:19\nPel que veig ( https://ca.wikipedia.org/wiki/TramVall%C3%A8s ), el TramVallès seria una xarxa de tramvia, no de metro, que aniria de Montcada a la UAB. La meva proposta seria una línia que comuniquès diverses ciutats del Vallès Occidental. Es parlava d'un tal "Tram Vallès", suposo que seria una impl...\nDivendres 19/07/2019 19:26\nHola amics i amigues, Us comento una idea que no he meditat profundament, però que em sembla interessant deixar caure per conèixer la vostra opinió. Cinc municipis situats al sudest de Madrid, que sumen en conjunt 900.000 habitants i que són creuats per 3 línies de Cercanías, estan units per una lín...\nDiumenge 04/06/2006 2:01\nHola! Les estacions de Castellarnau i Torrebonica, tot i que abandonades, encara estan bastant senceres. L'edifici de viatgers està encara d'empeus i les andanes encara es poden veure des del tren. A Torrebonica hi ha en cara els rètols taronja amb el nom de l'estació (a Castellarnau no m'en recordo...


Que tremoli la terra! | Sergi Queral Tolós\nQue tremoli la terra!\n22/10/2013 · by Sergi Queral Tolós\t· in General 952, Opinió, Planeta terra.\t·\nA les Terres de l’Ebre som testimonis de fins on pot arribar l’avarícia de les empreses .\nLa injecció de gas natural a l’antiga planta petrolífera Castor està provocant sismes a tot el territori, aquesta obra faraònica amb un cost final de 1.300 milions d’euros\nconsta d’una planta de distribució terrestre a la vora del riu Sénia, una d’injecció i extracció marina i un gasoducte que les uneix al llarg de 30 quilòmetres per mar i terra.El cost del projecte, però també la seva ubicació i els possibles efectes sobre l’entorn natural, l’han fet motiu de polèmica des dels seus inicis.\nTant les persones afectades directament com els alcaldes de la zona es queixen d’opacitat informativa , com sol passar en els casos on es mouen grans quantitats de diners . Els habitants de la zona es van mostrar en contra d’aquesta infraestructura ja des de principi quan l’any 2004 l’empresa promotora Escal UGS va iniciar els estudis per determinar si l’antic pou petrolífer Amposta, esgotat des de finals dels anys setanta, podia esdevenir un magatzem subterrani de gas natural.\nLa petroliera Shell, que va explotar el pou entre 1973 i 1989 on actualment s’ha injectat el gas del Castor, ja va advertir de la perillositat per moviments sísmics en l’aprofitament de la cavitat submarina. Segons dades de l’Observatori de l’Ebre es van registrar 30 terratrèmols des de l’inici de l’explotació fins a l’any 1998, molt lluny dels més de 400 de l’última setmana.\nLes obres es van iniciar l’any 2009 i es van acabar el 2012, però la infraestructura no va poder començar a operar fins un any després. El Ministeri d’Indústria va aturar l’entrada en funcionament perquè el cost de la infraestructura havia de repercutir en la factura del gas. El pressupost de l’obra es va multiplicar respecte a les previsions inicials i va assolir els actuals 1.300 milions d’euros.\nTot i les reticències de l’Estat, finalment el magatzem va començar a operar amb la injecció de gas de coixí a principis del mes de setembre. L’empresa afirma que els treballs es van aturar el dia 16, però ha estat posteriorment quan s’han incrementat els sismes i la seva intensitat, fins arribar\na ser perceptibles pels veïns de les poblacions mes properes.\nEn tots aquests anys, la Plataforma en Defensa de les Terres del Sénia ha estat bel·ligerant tant en els efectes que podria comportar el projecte, en els veïns i el medi ambient, com en la tramitació administrativa que l’ha fet possible. En el seu moment ja van alertar que no s’havia tingut prou en compte el risc sísmic en la declaració d’impacte ambiental.\nEn aquest àmbit, a més, recentment també la justícia ha donat un revés al Castor i Enagas, atenent les reclamacions de la societat canareva Río Cenia, afectada pel pas de les instal·lacions. L’Audiència Nacional va anul·lar la decisió del Ministeri de Medi Ambient de no sotmetre a avaluació d’impacte ambiental el gasoducte que connecta el sistema gasístic espanyol amb el magatzem de gas natural.\nI els culpables de tot plegat segueixen sense donar informació i no passa res . Aquests són clars exemples de la contraposició entre els beneficis de les empreses i els de les persones . Els rics guanyaran més i la resta ens menyspreen .\nTant de bo a polítics i empresaris els tremolés la consciència; llàstima que el coixí dels diners els ha d’esmorteir qualsevol vibració .\nEtiquetes: Baix Ebre, castor, gas, gas natural, planeta terra, Sénia, Terres de l’Ebre, terretremols\n← Google Play Newsstand\nLos panellets →


Casa Grazia Valdidentro Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 65 allotjaments a Valdidentro.\nVIa Le Runi 6, Valdidentro Centre, Valdidentro, Itàlia, 23038 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Valdidentro, no busqui més enllà de Casa Grazia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa Grazia també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Valdidentro. Aparcament de cotxes, habitació familiar, botigues a l'hotel són només algunes de les comoditats que fan que Casa Grazia sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, estris de cuina, assecador de cabell, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen esquí, pesca, camp de golf (a 3 km) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Valdidentro, faci de Casa Grazia la vostra llar.


Una tardor de 2017 i un hivern de 2018 (I) | Un entre molts\nAmb retard com sempre degut a la meva falta d’autodiscliplina per escriure, en aquest escrit de valoració i per situar-se (I/o situar-me jo) sobre el TEMA de l’any. Com he de millorar la meva capacitat de resumir i alhora no vull fer textos excessivament llargs ho divideixo en tres parts\n(I) Una Tardor amb gust a Primavera\nParteixo de que ja s’han llegit les valoracions dels processos d’empoderament i d’atac al règim del 78 del setembre i l’octubre i em concentro amb notes ràpides de valoració. (Veure El mayor acto de desobediencia, Catalunya com a laboratori polític entre molts altres) En primer lloc l’autocrítica necessària que moltes vegades ha sonat. Al meu parer, les persones i organitzacions que vam apostar per exercir l’autodeterminació hem de fer la següent autocrítica: No hi havia estratègia més enllà de l’1O. Molta gent incloent-me a mi ja ha escrit sobre el procés d’autoorganització i desobediència civil que culminen amb el 1O i el 3O. El tema va ser que fer després. És una crítica que s’ha de fer al Govern de la Generalitat sí. Però moviments socials, esquerra anticapitalista que també va apostar per l’autodeterminació (I sí estic parlant també de la CUP i l’Esquerra Independentista) no tenien/teníem estratègia més enllà. I va ser una tara. Podem criticar a ERC i PDCAT que no esperaven que l’1O sortís bé en aquestes dimensions però això no treu que haguéssim de tenir estratègia, i aquesta no podia ser únicament pressionar a la institució. Hem repetit mil vegades que els canvis socials no passen únicament per les institucions, així doncs perquè no hi havia estratègia fora de la pressió al govern?\nD’aquest problema en van venir d’altres, sabíem i vam debatre que el bloc democràtic mobilitzat l’1O i el 3O era més gran que l’independentisme i sí que era una majoria social clara. I que calia sumar-lo però com? Una possibilitat era relaxar la pressió a la institució, buscar un referèndum pactat però podia suposar desmobilitzar l’independentisme. Planava també el fantasma d’un retorn al processsime, un nou pacte entre elits. D’altre banda si es pressionava per accelerar es perdia part del gruix del bloc democràtic. La disjuntiva no era fàcil. Molt més difícil de com ho han presentat alguns anàlisis posteriors. Com acumular forces sense desmobilitzar? Com reclamar el dret d’autodeterminació quan ja s’havia exercit? (més sabent que l’estat espanyol no negociaria, com va quedar clar) I l’argument legalista a mi no em val. Els grans canvis no passen per les lleis. Difícils preguntes i no tinc clar que l’actuació que vam fer fos la millor resposta a aquestes preguntes. De totes maneres féssim el que féssim govern improvisava i tampoc comptava gaire amb la nostra agenda. Els carnets trencats de les seves bases el dia 26O no són fruït de cap pressió que poguéssim exercir.\nDesprés ve la declaració solemne del 27O que no s’arriba a fer efectiva, i aquí es veu la manca d’estratègia. I que ningú crides a implementar la República des d’abaix, que segueixo pensant que és el que s’hauria d’haver fet, però la consigna no es va enviar, seguim amb una altre gran jornada, el 8N on els CDR’s aconsegueixen parar les comunicacions del país per terra demostrant gran capacitat de controlar el territori, i d’autoorganització des d’abaix però a falta d’estratègia, amb el govern a l’exili o a presó i sense una estratègia aquí ens quedem. I ho sento, vull valorar molt malament el paper del secretariat de l’ANC que no era capaç de fer més que una altre gran mani i que enviava consignes de que tot estava preparat, era una jugada mestre i obeïa a un gran pla que ningú coneixia perquè senzillament no existia. Però la gent que proveníem de moviments socials i esquerra anticapitalista tampoc vam saber trobar una estratègia. En aquest escenari ens anem a unes eleccions imposades, que a les males s’haguessin pogut convocar des de Generalitat però res, 155 eleccions imposades i un escenari desfavorable amb mig govern a la presó, l’altre exili i llibertats fortament retallades i havent d’improvisar una campanya electoral. Compte, no dic que fos fàcil, senzillament assenyalo les mancances.\nSense extendre’m massa també és cert que aquest cicle ens va agafar a totes amb “el peu canviat”, i a mi el primer el cicle del 15-M feia com a mínim dos anys que havia mort. En la primera meitat de 2017 els col.lectius de l’esquerra social i anticapitalista s’estaven (estàvem) més ocupats traient-nos els ulls en una guerra de tots contra tots que en notar que les assemblees s’estaven buidant a marxes forçades, però aixo tampoc és una bona excusa. Quan va arribar el moment es va tenir molt bons reflexos en el pla més tàctic més immediat (organitzar grans masses de gent en funció del territori i practicant la desobediència) però no en el que fer, en una agenda política pròpia.\nUna altre autocrítica és que potser vam ser massa mesells. Era molt important no trencar la unitat d’acció als CDR’s però més enllà del discurs i algun acte molt tímid no vam donar-li un contingut social que és la única via per on podíem créixer, repeteixo que no era fàcil pero un programa social de mínims a partir de les lleis suspeses pel TC (contra la pobresa energètica, prevenció de la violència de gènere, incorporant tema desnonaments no crec que trenques la unitat si es presentava bé. Aquestes consignes van aparèixer però crec que tard. I tot i que es van fer xerrades de formació sobre alternatives energètiques, banca ètica i cooperativisme, es podrien haver materialitzat més. Tot i així repeteixo, no era fàcil i el temps amb que van començar a funcionar els CDR’s ja és molt destacable si ho comparem amb les dinàmiques de lluites d’on veníem.\nEn tot cas s’arriba a desembre amb un escenari molt desfavorable i difícil també per ampliar la base. Perquè (i això és llei de vida) el mes previ a una convocatòria electoral és el pitjor moment per teixir aliances amb altres forces polítiques. I sí, parlo dels Comuns i la seva lògica electoralista, un mes previ a les eleccions és el pitjor moment per posar-se d’acord, la lògica electoral ho fa molt difícil.\nUn programa social i democràtic perfectament assumible i que es podria haver desplegat molt abans. Però encara pot servir per al futur.\nEn la següent part passo a les eleccions i les valoracions que s’han fet. Sóc conscient que em deixo moltes coses, es per aixó que no vull en cap moment que aquest article sembli pessimista o pensar que les coses es van fer molt malament, o que la presa de partit pel referèndum unilateral no era la correcte, al contrari, però tampoc vull repetir el que ja s’ha escrit, destacar els processos d’empoderament i autoorganització d’amplies masses i haver convertit un processisme inofensiu en el major atac al règim del 78 des de que es va crear. En la següent part passo a parlar de les eleccions i les valoracions que s’han fet.\n« Una tardor de 2017 i un hivern de 2018 (II)\nUna República de la Gent i per a la Gent. Moment actual i perspectives. »\nRT @arrosambpesols: 🇧🇷/Continuen les mobilitzacions antifeixistes al Brasil contra el govern de Bolsonaro. Aquestes imatges son d’aquesta n… 12 hours ago\nRT @catarsimagazin: 🗣Hem conversat amb @jordimunozm a tenor del seu nou llibre on analitza els fets d'octubre de 2017 (i més coses!). Nosal… 12 hours ago\nRT @ArnauBC89: El que estic veient per aquí és un espectacle dantesc. Reconeguem ja que Twitter només permet discutir, mai debatre. És una… 1 day ago\nRT @ymouled: Solo el fascismo ve al antifascismo como un peligro. 3 days ago\nIt's obvious but always is necessary to remind #WeAreAntifa #BlacklivesMaters 3 days ago


C32 i la Generalitat zombi – Diari de Blanes\nC32 i la Generalitat zombi\nby DdB · Published 4 de febrer de 2017 · Updated 4 de febrer de 2017\nRespon amb propaganda a l’admissió del recurs de prolongació de la C-32.\nNOTA DE PREMSA.- La Plataforma Aturem la C-32 lamenta la poca prudència de la Generalitat de Catalunya i del conseller Josep Rull quan planta rètols a diversos emplaçaments de Blanes i Lloret de Mar amb l’anunci de les obres de prolongació de la C-32.\nLa justícia a admès a tràmit el recurs contra el projecte i la petició de suspensió cautelar i la resposta de la conselleria és empastifar de rètols anunci buscant una situació de fets consumats, sense evitar fer despeses o obres que podrien ser inútils.\nConsiderem que és una estratègia de mala fe que sembla busca la mala maror al territori i envia un missatge de poc respecte per la justícia de part de qui hauria de tenir comportament modèlic i porta a la confusió i l’engany a la ciutadania. La Plataforma es pregunta fins on és capaç d’arribar aquesta conselleria per dur a terme uns plans que són seus i de ningú més.\nTags: C32Josep Rull\nby DdB · Published 28 de desembre de 2018 · Last modified 27 de desembre de 2018\nC32 Jaume Dulsat s’abrigalla amb comerciants i hotelers\nby DdB · Published 17 de febrer de 2017\nICV-EUiA i la CUP contra la tupinada de la consulta popular\nby DdB · Published 13 de juny de 2016


adamantium comics: Cobardes\nSegona pel.lícula d'aquest parell de fills de l'Hospitalet després d'una excel.lent opera prima com va ser "Tapas". En el seu primer film es tracten temes socials i personals d'una manera molt tendre al mateix temps que realista i això fa que se't quedi un regust de boca optimista. En aquesta segona intentona d'explicar una història a través de la gran pantalla, em fa l'efecte que han perdut una mica d'aquella inocència del principi que els feia tenir una millor prespectiva del que volien explicar.\nCobardes és una pel.lícula que ens explica la problemàtica que hi ha a les escoles dels "abusones", barrejada amb l'omnipresent móbil, tan necessari en la vida del nou jovent. El tema és força interessant al mateix temps que seriós i sembla que s'hagin quedat a la superfície. Es concentren en el cas del protagonista, cosa força normal doncs és difícil explicar el que sigui quan abarques molts personatges, però les raons de les persecussions, les reaccions del diferents noies i noies que hi participen queden molt diluides.\nA més a més el protagonista no expresa amb la seva actuació el que jo esperava veure. Un noi que pot ser que més endevant ho fagi molt bé però en aquesta història a mi no em convenç. El dolent de la història és però tot el contrari, sí que transmet el que el seu personatge fa.\nPer cert el final de la pel.lícula em va semblar més propi d'una pel.lícula de suspens que d'un drama social...ja em direu que us sembla.


Terra de Trobadors rep 45.000 visitants l’any que creix en espais i millora la qualitat dels espectacles – Ajuntament de Castelló d'Empúries\nInici › Setac › Terra de Trobadors rep 45.000 visitants l’any que creix en espais i millora la qualitat dels espectacles\nTerra de Trobadors rep 45.000 visitants l’any que creix en espais i millora la qualitat dels espectacles\nPosted on 10/09/2018 by mjofre\tPublicat a Setac\nEl públic familiar es fidelitza\ni arriben molts visitants del sud de França\nLa 28a edició del Festival Terra de Trobadors ha abaixat el teló ahir vespre assolint la xifra de 45.000 espectadors. Després de tres dies de festival i més de dues-centes actuacions a peu de carrer amb un poble engalanat com en l’edat mitjana i una trentena d’entitats locals avocades en cos i anima des de fa mesos a que l’esdeveniment sortís a la perfecció, la valoració que fa l’alcalde de la vila Salvi Güell “és molt positiva ja que aquest era un any que ens enfrontàvem a canvis importants com haver augmentat el mercat un dia més, el divendres, haver afegit nous espais fora del casc antic com el Pont Nou o el Camp d’en Capella, o haver fraccionat el popular Torneig Medieval en dues jornades, i el resultat ha estat l’esperat, ja que hem crescut en espectadors alhora que hem evitat les aglomeracions”.\nLa regidora de Cultura de Castelló d’Empúries, Margarita Gelabert, ha volgut remarcar “l’increment, d’una banda, del públic familiar, atret per uns espais familiars específics com el Poblat La Porta del Temps o la Zona Joves Herois, i de l’altra l’augment significatiu de visitants francesos que troben en el Terra de Trobadors una proposta que barreja oci i cultura que és del seu gust”.\nIsaac Morera, director artístic del certamen, ha assenyalat “la millora en la qualitat dels espectacles, amb la presència de formacions musicals de referència com Corvus Corax, o de la companyia Sarruga Produccions que s’ha encarregat de l’espectacular xou de clausura, o la presència de reconeguts directors teatrals com Lluís Graells i Martí Torras per ajudar a dirigir el treball de les entitats de la vila”.\nPel que fa a les activitats més rellevants d’aquests tres dies, cal destacar, de divendres, el Gran Sopar/espectacle medieval en honor al Comte Ponç Hug IV(sobre la vida del qual girava aquesta edició del certamen) i que es va celebrar al Pati del Palau de Comtes on van aplegar-se quatre-centes persones degudament vestides d’època, les quals després de fer un cercavila per des de la Basílica van gaudir d’un menú inspirat en la gastronomia de l’època així com d’una desena d’animacions que incloïen de bufons a músics, passant per joglars i cavallers. Dissabte va sobresortir el concert de la formació alemanya Corvus Corax, considerada una de les millors bandes de música neo-medieval del món, que van presentar un contundent xou de gairebé dues hores que va tenir tota l’audiència picant de mans i ballant al Camp de l’Hort d’en Negre. I d’avui diumenge cal remarcar El Gran Espectacle de Cloenda Kremah, de la companyia Sarruga Produccions on uns mecanos gegants que imitaven dragons s’enfrontaven a un cavaller alhora que es barrejaven entre el públic.\nAltres activitats que cal ressaltar són: el Torneig Medieval, que ha fet les delícies dels amants de les lluites entre cavallers; el Mercat Medieval, que amb l’augment de fins a 120 parades i les demostracions d’oficis ha estat tots el dies ple de visitants; el multitudinari espectacle de foc ‘Spurnes’ que la companyia Excalibur va presentar divendres a la façana de la Basílica; les ‘Batalles Campals al Pont Vell’ amb un espectacular desplegament de figurants recreant les lluites; o les omnipresents animacions per places i carrerons d’una vintena de companyies com Traüt, Acibreira o Els Berros de la Cort.\nLa vessant més culta de Terra de Trobadors també ha aconseguit els seus objectius, els dos concerts del III Cicle de Música ‘So de Lonh’, amb Locus Desperatus iMos Azimas, van assolir un ple absolut; i també les tres conferències del Cicle Miquel Pujol Canelles, que amb especialistes com Xavier Renedo, Antoni Cobos i Josep Maria Gironella, ha assolit les millors xifres d’assistència fins a la data. Cal remarcar que aquests dos cicles tenien enguany com a protagonista a Carles Fages de Climent del qual s’ha analitzat o recitat la seva obra.\n‹ Batalla campal al Pont Vell, torneig, el mercat, actuacions de carrer i el gran espectacle final per avui últim dia del Festival


Descobreix un nou assessorament immobiliari a Vic (Osona)\nSom una agència immobiliària amb actitud i valor afegit; experiència, proximitat i professionalitat són paraules que ens defineixen, coneix-nos!!\nUrbicat t’ofereix un servei de gestió immobiliari integral i personalitzat amb l’objectiu d’aconseguir sempre el millor preu en el menor temps possible, d’una forma eficaç, profesional i sense sorpreses.\nSom una immobiliària moderna, dinàmica, totalment integrada amb les noves tecnologies i tendències del sector, que juntament amb la nostra experiència, coneixements i habilitats farem que qualsevol gestió immobiliària sigui un procés fàcil i efectiu. Oblida't d'immobiliàries que abandonen el teu immoble si no el comercialitzen en 2 o 3 mesos i de ser un més dins la seva inmensa cartera.\nT’escoltarem, pendrem nota les teves necessitats, preferències i aspiracions, buscarem les millors opcions dins el nostre ampli catàleg i t’acompanyarem en tot el procés de compra, venda o lloguer. Trobarem el que estàs buscant.\nOferim els nostres serveis en una àmplia zona geogràfica, des de Barcelona, passant per Osona i fins la Costa Brava.\nLa confiança, satisfacció i fidelitat dels nostres clients és la nostra raó de ser.\nContacta amb nosaltres, som el teu millor aliat !!


Est Oest : «avui els grups es divideixen entre els de mestissatge i la resta» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEst Oest : «avui els grups es divideixen entre els de mestissatge i la resta»\nEls guanyadors del Sona 9 2015, presenten el seu primer disc, ´Fortuna´ (LAV Records, Buenritmo 2016)\nacn | barcelona 01.06.2016 | 10:26\nEl cantant i lletrista Joan Rial, i el baixista, Joan Paré. ACN\n"La sort és més atzarosa que la fortuna. Fortuna és ser ric en sentiments, emocions i il·lusions; I d´això nosaltres anem sobrats". No és una resposta de manual la dels Est Oest explicant el nom del seu primer disc (´Fortuna´), sinó la d´un grup amb idees pròpies. Després de guanyar el Sona 9 2015, el quintet de Vic es associar amb Jordi Casadesús (La Iaia) per produir un àlbum amb gust pel "so imperfecte" que publiquen amb un segell independent. El cantant i el baixista, Joan Rial i Joan Paré, expliquen a l´ACN que han apostat per fer el disc tal com volien, sense pressió ni expectatives inflades pel seu pas pel concurs. I tenint en compte un context en què, afirmen, "hi ha els grups de mestissatge, i la resta".\nEntrevistats per l´ACN amb motiu de la publicació del seu primer disc, els vigatans Est Oest no deixen indiferent, tant per les seves observacions sobre el context musical, com per les decisions que han pres com a grup debutant. Són novells, però sorprenen amb reflexions que van des de negar l´existència d´una escena musical osonenca ("és una creació dels mitjans"), a constatar que el mestissatge s´està imposant en el panorama musical català, o a assumir que portaran penjada "l´etiqueta" del Sona 9 encara que per a ells hagi estat, asseguren, "només un recurs".\nTenen entre 20 i 25 anys, i després de proclamar-se guanyadors del darrer concurs Sona 9, van decidir que no editarien el seu primer disc amb cap "gran discogràfica" (catalana) per sortir-se del recorregut de la majoria de bandes que els han precedit. "Ens estimem el nostre disc, però sabem el que hi ha al mercat", diu el baixista Joan Paré per explicar aquesta decisió. Rebaixar expectatives i trobar l´espai i la forma de treballar on se sentissin còmodes ha pesat més que la temptació d´editar més còpies i gaudir de més promoció.\nRial i Paré expliquen que en això s´han deixat aconsellar pels seus col·legues osonencs de La Iaia i Nyandú, guanyadors d´edicions anteriors del Sona 9 que en la seva mateixa situació no van considerar alternatives discogràfiques, amb resultats posteriors desiguals. Jordi Casadesús (La Iaia) no només els ha aconsellat sinó que ha estat el productor del disc, gravat a Cal Pau Recordings, dues apostes que parlen també del tarannà del grup i que han marcat el so de ´Fortuna´ (enregistrat i mesclat pels germans Garcia de Sant Feliu de Guíxols).\n"En Jordi ens va inculcar la idea del ´so imperfecte´, de no gravar un disc brillant, bonic i que pugui agradar a les tietes", defensa Joan Rial. I això, afegeix, relliga amb "la idea d´anar la nostra i treure´ns la pressió, com a gran estímul". La gravació ha estat la darrera etapa d´un any de feina (2015) simultaniejant la composició del disc ("a la vora del foc", "a poc a poc") amb l´activitat pròpia del Sona 9.\nEnquadrats en la tradició musical anglosaxona, entre el pop melòdic i el rock (i amb el bagatge jazzístic de dos dels seus components), Est Oest formen part d´aquesta generació que beu al mateix temps referents propers com Mishima o El petit de Cal Eril, i de bandes foranes com Real State o Deerhunter, per posar alguns dels exemples citats per Rial i Paré.\nSort no, fortuna\nEst Oest se senten afortunats, però no perquè hagin tingut un cop de sort, sinó per les emocions i les il·lusions que comparteixen com a grup. I és que segons subratlla Rial, ells gaudeixen de "fortuna emocional, que vol dir ser ric en sentiments, emocions i il·lusions; En això nosaltres anem sobrats", remata. Finalment, el lletrista confessa -amb cert pudor- que la lectura d´´El Llibre de Fortuna i Prudència´, de Bernat Metge, el va marcar a l´hora d´escriure algunes cançons i va servir d´inspiració per titular el primer disc del grup.\nAmor, esforç, desengany i nostàlgia són els temes recurrents de les cançons de ´Fortuna´. Les lletres fugen intencionadament del missatge "vital" i entusiasta "que es cou en els grups de mestissatge", etziba el seu autor. "Però no són tristes –corregeix Rial a Paré- són melancòliques, que no és el mateix".\nHi ha un cert to amarg en el comentari sobre les lletres dels grups mestissos. Possiblement perquè qui ho diu considera que actualment els grups musicals catalans "s´enquadren en grups de mestissatge, i la resta. Hi ha un boom de grups de festa major i una oferta que fa que els altres haguem quedat com els renegats, facin pop, rock o folk".


L'ANC i la Comissió de la Dignitat homenatgen la Memòria de Terence MacSwiney · Tribuna.cat\nDilluns, 7 de de març del 2016 | 00:00\nANC, Comissió De La Dignitat, Notícia, Societat Civil, Terence MacSwiney\nTerence MacSwiney va morir a la presó de Brixton després de mantenir una vaga de fam durant 74 dies, una vaga destinada a denunciar la repressió alsrepublicans irlandesos i pel seu empresonament. L'homenatge s'ha get a la Plaça Catalunya, davant el Monument a Macià. En aquest mateix lloc es va fer la gran manifestació de suport a MacSwiney a finals d'octubre de 1920, en produir-se la seva mort.\nL'homenatge va començar amb unes paraules del Sr. Toni Strubell (de la Comissió de la Dignitat), que va donar les gràcies als diputats i regidors que es van unir al tribut iespecialment a Cathal Brugha, nét de MacSwiney, per venir a Catalunya. Toni Strubell va explicar la importància de Terence MacSwiney, que no va morir només pel seu propipaís per raons "nacionalistes", sinó per mostrar al món els seus ideals i la seva lluita pacífica contra la injustícia que pateix el poble irlandès sotmès als designis de l'Imperi britànic. Aquesta va ser la raó Terence MacSwiney es va convertir en una inspiració per al poble català. La mort de l'Alcalde de Cork va causar una onada d'empatia i solidaritat a Catalunya encapçalada per organitzacions com ara la unió CADCI i "Unió Catalanista", que va enviar a la filla de MacSwiney, Máire, una nina de porcellana amb els vestits típicscatalans. Aquesta peça es conserva al Museu de Cork i parla d'un segle de solidaritat català amb Irlanda. Sr. Toni Strubell va acabar posant l'accent en que el poble irlandès no es va rendir abans d'aconseguir la seva llibertat, essent així un clar exemple per al poble català en la seva lluita per l'assoliment d'un estat propi.\nLiz Castro (presidenta del Comitè Internacional de l'ANC) va parlar sobre les connexions, en primer lloc perquè "tenim moltes coses en comú, i una d'elles és la sensació que somuna nació, tenim el dret a existir i decidir la nostra política futur ". Parlant de connexions i de com els catalans van seguir el cas de Terence MacSwiney, va posar èmfasi en comhavia estat capaç de qüestionar l'autoritat moral britànica amb la seva vaga de fam. Lis Castro també va mostrar com els principis de Terence MacSwiney van inspirar a lespersones a tot el món, unint-se en el camí pacífic que va lluitar contra la injustícia. El seu exemple va ser seguit en països com l'Índia i per moviments com Martin Luther King iNelson Mandela.\nDesprés que parlés la presidenta del Comitè Internacional de l'ANC, Cathal Brugha va començar el seu discurs donant les gràcies als catalans pel seu suport a Irlanda tant l'any1920 com avui dia. Va parlar del seu avi com a poeta i filòsof també, i va recordar la forma en què estava profundament interessat en la figura de Ramon Llull (un filòsof de l'EdatMitjana català), una figura important en la ciència internacional amb els seus pensaments i escrits que, segons afimrà, inspiraren la tecnologia moderna. Cathal Brugha va recordarla solidaritat català amb el seu avi i la seva mare i va llegir algunes paraules que el seu avi va escriure a la seva família abans de morir.\nL'homenatge també va comptar amb la presència de Rosa Maria Carrasco, filla de Manuel Carrasco Formiguera, que com a regidor a l'Ajuntament de Barcelona en el moment de la gran manifestació a Barcelona, es va incorporar i va encoratjar el moviment de solidaritat amb MacSwiney.\nA l'acte hi va haver presència de música irlandesa amb els músics del grup Niam I també va participar-hi la coral Poble Que Canta que va cantar La Balanguera I Els Segadors en honor de Terence MacSwiney.\nAl matí, el Sr. Cathal Brugha, havia estat rebut al Parlament per la seva presidenta, MH Carme Forcadell, que va recorder els estrets lligams entre Catalans I irlandesos dels de 1886 amb l'aparició de l'important Missatge als Irlandesos firmat per 6000 catalans.


Halitosi: com acabar amb el mal alè dels nens | Faros HSJBCN\nHalitosi: com acabar amb el mal alè dels nens\nL'halitosi és el terme utilitzat per descriure l'alè desagradable. Els nens també poden presentar mal alè i pot aparèixer, ja sigui de forma transitòria o permanent, a qualsevol edat, fins i tot en nadons.\nHi ha una halitosi fisiològica o normal, present en el moment d'aixecar-se i que és transitòria. És conseqüència de les hores d'inactivitat nocturna, durant les quals es redueix la producció i el flux de saliva i els bacteris de la boca degraden les restes d'aliments presents.\nEn altres ocasions l'halitosi no és normal i resulta persistent. Si bé pot resultar d'una higiene bucal deficient, en alguns casos pot ser conseqüència d'algunes malalties que convé detectar a temps per tractar-les. Per això, sempre ha de ser un senyal d'alerta, fins i tot en nens, en els que a més pot produir una alteració en la relació amb els amics i companys d'escola.\nEn cas de detectar l'halitosi, el primer que hem de fer és avaluar la higiene oral del nen. Si resulta deficient o inadequada, hem de millorar els hàbits d'higiene bucal mitjançant el raspallat (que ha de ser supervisat) després de cada àpat, ús del fil dental, neteja de la llengua mitjançant el raspallat suau i l'ús d'esbandida bucal adequat a la seva edat.\nÉs important recordar la recomanació de realitzar revisions periòdiques pel dentista, que pot ajudar a detectar i resoldre les causes d'halitosi causades per malalties o trastorns de la dentició o de les genives.\nEn cas de persistència de l'halitosi és important que el nen sigui avaluat pel pediatre, ja que en nens pot ser causada per malalties respiratòries, amb molta freqüència, o en alguns casos per digestius, com ara el reflux gastroesofàgic. En aquests casos, el tractament de l'halitosi és el de la malaltia responsable.\nPel que fa a les malalties respiratòries, les infeccions són una causa molt freqüent d'halitosi transitòria. En un nen que mai ha tingut mal alè, coincidint amb l'aparició d'altres signes d'infecció (febre, increment de la mucositat nasal o en gola, dolor en empassar, tos...) pot aparèixer mal alè, que desapareix en uns dies quan la infecció remet.\nAquest és el cas dels refredats (rinofaringitis aguda), les "angines" (faringoamigdalitis aguda), les sinusitis agudes o les gingivoestomatitis agudes (aftes o nafres a la boca, amb inflamació de les genives). Les infeccions de la boca produïdes per fongs també poden produir mal alè i molèsties a la boca (picor, coïssor...).\nExisteixen algunes malalties respiratòries cròniques que poden produir mal alè de forma persistent, perllongada, com ara la hipertròfia (creixement excessiu) d'amígdales o adenoides ( "vegetacions"), la sinusitis crònica o l'existència de cossos estranys allotjats en les fosses nasals que han passat desapercebuts.\nAdenitis mesentèrica: una malaltia que produeix dolor abdominal


Teatre: Morir quan cal - Sala La Fornal en Entradium\nSala La Fornal. C / Coves dels Hams nº 4. Ver mapa\nEl treball actoral de Guillem Galmés em va semblar excel.lent. Tanmateix, sovint perdia el fil de la trama. És molta informació per a les oïdes. És un text molt per llegir, més que per escoltar. Es p Ler máis dria teatralitzar més. L'espectador que no estigui familiaritzat amb les novel.les de MA Riera tendrà dificultats per saber què està passant en escena. Dit això, vaig passar una molt bona estona veient un jove actor que em sembla molt prometedor. Ja tenc ganes de veure què més mos proposarà. Salut a tot l'equip i gràcies per ser-hi.\nPartir d'un text com el de M. Àngel Riera, sigui Andreu Milà o Morir quan cal ofereix moltes possibilitats d'èxit per a un públic que admiri el gran escriptor mallorquí. M'ha sorprès la maduresa en la Ler máis selecció de texts per part del joveníssim Guillem Galmés, qui a més, ha ofert una molt prometedora actuació personal. Crec que no hi ha moments en que la intensitat de l'obra baixi. Un excel·lent homenatge a M.A. Riera quan es compleixen 25 anys de la seva mort.


Covid 19: Evolució de la pandèmia\nLa prestigiosa Societat Catalana de Neurologia celebra aquests dies la seva reunió anual a Barcelona i ha fet saber a tots els participants que, donat l’augment de casos de covid, és obligatori l’ús de mascareta al recinte i actes d’aquesta trobada científica. És un cas concret, però crec que significatiu.\nCertament, la pandèmia es troba a casa nostra en una fase semblant al que pot ser una grip estacional. De fet, fins fa uns dies, hi havia a les UCI més malalts de grip que de covid. Però no podem refiar-nos-en i, com fan els neuròlegs en el seu congrés, cal mantenir la vigilància per evitar contagis massius que poden arribar a afectar de nou persones sensibles.\nLa major part de la població està vacunada, però el risc no ha desaparegut del tot en alguns sectors i franges d’edat, per exemple les persones de 60 a 65 anys. No és qüestió d’alarmisme, només cal seguir molt atents i preparats. Aquesta és la nostra obligació si volem respondre amb garanties a una possible nova onada de contagis.


SÍMBOLS EN EL FERRO - Librería Bibliotecas Públicas\nPALOMAR ABASCAL, JOSÉ MANUEL; NAVARRO DEL ALAR, MANUEL FRANCESC\nSímbols en el ferro és una obra de caràcter pioner i innovador, que estudia el tipus de munició emprat pels dos bàndols contendents al llarg de la Guerra Civil espanyola de 1936 a 1939 i que ofereix una visió general del problema de les municions d?armes lleugeres.\nA través d?aquesta temàtica, el lector podrà conèixer aspectes relacionats amb el suport que ambdós bàndols van rebre per part de diverses potències europees.\nEl llibre neix després de moltes converses amb arqueòlegs i investigadors que sovint trobaven objectes que s?atribuïen ràpidament a la Guerra Civil, però que consideraven difícils de catalogar. L?obra té dues parts ben diferenciades: la primera és una introducció general en què s?expliquen les municions emprades durant la guerra; la segona part, anomenada Corpus de municions de la Guerra Civil espanyola, recull 724 marcatges diferents, conté les mesures generals de la cartutxeria i identifica els calibres i les marques.\nTota aquesta informació s?acompanya de fotografies, la majoria inèdites, que contribueixen a il·lustrar l?estudi i que fan de l?obra una molt bona guia i una font d?estudi de primer ordre per a investigadors, arqueòlegs, col·leccionistes, curiosos i amants de la història.


Hospital Del Mar | Blog del Clínic\nEntrades etiquetades Hospital del Mar’\nEl temps en què es produeixen les metàstasis en càncer de mama (lesions secundàries originades a partir de cèl·lules del tumor original disseminades) varia molt de pacient a pacient i es coneixen poc els mecanismes que governen la latència, l’estat dorment de cèl·lules ja escampades. Un treball liderat per l’IRB Barcelona al laboratori dirigit per l’investigador ICREA Roger Gomis, ha identificat gens involucrats en l’estadi latent asimptomàtic de les metàstasis del càncer de mama. El treball permet comprendre a nivell molecular com la pèrdua d’expressió de determinats gens facilita l’expansió de les lesions metastàtiques. En aquest estudi hi ha participat Aleix Prat, cap del Servei d’Oncologia Mèdica de l’Hospital Clínic i de l’equip Genòmica translacional i teràpies dirigides a tumors sòlids de l’IDIBAPS. Llegir la resta de l’entrada »\ndilluns, 10 de octubre de 2016\nEls usuaris valoren amb un 9,5 el Programa de detecció precoç de càncer de còlon i recte de Barcelona\nL’oficina de detecció precoç del càncer colorectal de Barcelona ha avaluat, per primer cop a l’Estat Espanyol, la satisfacció dels usuaris d’un programa de cribratge de càncer colorectal. Aquest estudi, realitzat conjuntament entre l’Hospital del Mar, l’Hospital Clínic i el Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya, ha esta liderat per la Dra. Andrea Burón, del servei d’Epidemiologia i Avaluació de l’Hospital del Mar.


» Glaucs, en acústic al Tarambana de Cardedeu\nGlaucs, en acústic al Tarambana de Cardedeu\nDesprés de viure tota la seva infància envoltat de música, Jofre Bardagí, va començar la seva carrera artística com a membre del grup Glaucs, format l’any 1994. Glaucs, considerat ja, un grup de culte dins el panorama del rock cantat en català, va editar un total de cinc discs (tres d’estudi i dos en directe) durant els deu anys que gairebé va durar la formació.\nDesprés de la dissolució de Glaucs, Jofre Bardagí va seguir, com sempre, vinculat al món de la música. L’any 2004 va formar amb exmembres de Glaucs, el grup Nut, amb qui va editar el disc 14 melodías bailables y una que no.\nApart de fer i desfer els diferents grups, durant aquests darrers anys, Jofre Bardagí també s’ ha anat guanyant un espai i un respecte entre els cantants, compositors i productors d’ aquest país, treballant al costat de gent com Beth, Josep Thió (Sopa de Cabra), Sabina o Serrat… per citar-ne els més importants. També va composar l’himne dels Special Olympics l’any 2003, o la cançó “Jugarem a estimar-nos” que va representar a Andorra, i va portar el català per primer cop a Eurovisió.\nEl 2013 els Glaucs van tornar a reunir-se i aquest any han presentat el disc del seu retorn Hem conegut la nit. Al Tarambana Jofre estarà acompanyat del guitarrista de Glaucs, Àlex Rexach.\nJofre Bardagí i Àlex Rexach.\nDivendres 14 de novembre 22:45h.


El NVidia GeForce 980TI és considerat un dels millors targeta de gràfics que es poden adquirir avui. La Radeon R295x2 és una targeta gràfica única, ja que és doble GPU, així com refrigerat per aigua.\nQuan es va publicar sobre 18 Fa mesos que venia amb una etiqueta de preu forta i no pujar molt de la seva popularitat com NVidia tenia només targetes com a potents que consumeixen molt menys energia.\nAquest punt de referència produït alguns resultats interessants. El programari utilitzat va ser l'avaluació comparativa Vall de referència per Unigine. Pretén posar la GPU sota molta pressió perquè pugui saber si la seva targeta gràfica és realment tan bo com s'afirma que és.\nAquí la informació de la 2 diferents màquines utilitzades:\nCPU: 5820K i7 d'Intel\nCPU: 4790K i7 d'Intel\nLa màquina utilitzada per a l'AMD Radeon R295x2 té una especificació inferior llavors el GeForce GTX 980Ti.\nEn el moment d'escriure el preu d'aquestes targetes de Amazones són les següents:\nConfiguració de programari\nEls següents ajustos són més o menys els ajustos màxims en el programari. Aquests valors es van utilitzar per referència tant a les targetes gràfiques.\nmanera: 2560 x 1440 8pantalla completa enviat\nAquests són els resultats de referència…\nFPS mitjana: 49.9\nFPS mitjana: 53.3\nEls resultats són sorprenents com el doble GPU AMD Radeon refrigerat per aigua R295x2 realment obté una puntuació total més alta que la GeForce GTX 980TI NVidia. La GeForce GTX 980TI té un FPS mínim més alt, però tota la resta era més alt amb la Radeon R295x2.\n← Lliure £ 5 amb repartiment targeta SIM per a iPhone 6S Plus, protectors, Edge Samsung Galaxy S7 & LG G5 Instal·lar VirtualBox additons convidat en CentOS Linux error →


GRANT HILL PARLA DE RECLUTAMENT I EL QUE ES NECESSITA PER SER GENIAL DIARI MASCULÍ - ESPORTS\nGrant Hill parla de contractació i el que es necessita per ser genial\nHan passat 25 anys des que Grant Hill va fer potser la passada més famosa de la història del bàsquet, una bala de tota la pista que Christian Laettner va convertir en un impactant saltador de batec a les finals regionals de l'est de 1992, aixecant a Duke sobre Kentucky en el que és àmpliament considerat el millor joc de cèrcols universitaris que s’ha jugat mai. Això va ser només un en un grapat de moments remarcables en una decorada carrera universitària que va fer que Hill liderés els Blue Devils a tres aparicions a la final i dos campionats durant els seus quatre anys de durada a Durham. Al llarg d’una carrera de la NBA que es va estendre prop de dues dècades, Hill va ser un All Star set vegades respectat pel seu talent, duresa i lideratge. Des de la seva retirada el 2013, Hill s’ha convertit en una presència familiar i benvinguda als mitjans de comunicació, a més de ser membre del grup propietari d’Atlanta Hawks. Hem parlat amb ell sobre les seves reflexions sobre l'evolució del procés de reclutament, les condicions que poden portar un equip a la grandesa i la seva tasca a la comunitat.\nMÉS: 48 hores amb l’entrenador més subestimat de bàsquet universitari\nFormàveu part d’una dinastia de Duke i el vostre pare, Calvin, era una NFL corredora d’equips molt bons a Dallas i Washington. No estic segur de si segueixes el futbol, però aquesta temporada baixa dels Washington Redskins ha estat un tsunami absolut de lideratge catastròfic, que ha estat la condició de la franquícia durant almenys dues dècades. Em pregunto, segons la vostra experiència, quins creieu que són els elements crítics per crear una organització guanyadora a llarg termini i què separa la Universitat Duke o els San Antonio Spurs dels Washington Redskins o de New York Knicks.\nSí, vull dir, és difícil. Hi ha diferents camins cap a l’èxit. Cal tenir un lideratge fantàstic. Heu de tenir una visió i heu de tenir la capacitat d’executar-la. Crec que qualsevol tipus de negoci, sens dubte el negoci de l’esport i les franquícies esportives, és un negoci de persones. Heu de tenir bones persones que es respectin mútuament, es respectin a si mateixes, respectin la cultura, es comprometin cada dia a fer les coses correctes i a prendre les decisions adequades, a donar els exemples adequats i a tenir el tipus d’ètica laboral adequat per tenir èxit. . Sóc vicepresident d’Atlanta Hawks, de manera que sóc propietari i veig de primera mà el difícil que és. No és una cosa fàcil. I mireu, siguem sincers, hi ha sort. Vull dir, Gregg Popovich és un entrenador fantàstic i té totes les qualitats que he esmentat abans, però us dirà que van tenir la sort que van aconseguir Tim Duncan. Saps a què vull dir? I Tim Duncan li va permetre entrenar. Li va permetre ser dur amb ell i ser dur i va posar la taula per establir aquesta cultura guanyadora a San Antonio. Per tant, hi ha molts factors, moltes raons, una mena de confluència de diverses coses que crec que condueixen a una excel·lència constant i sostinguda. Crec que pel que fa a un tipus com l’entrenador K (ja se sap, la universitat és una mica diferent), crec que la seva capacitat com a líder per adaptar-se i adaptar-se al llarg dels anys i poder connectar, ressonar i liderar homes joves que són avui diferents del que eren el 1986. Ha sabut canviar amb els temps, mantenint els principis bàsics de la seva filosofia i del seu programa, però entenent que ha de ser fluid en el seu enfocament, i ho ha fet tan bé com qualsevol altre.\nParlant de la cultura canviant i de l'entrenador K i dels diferents tipus de nens que vénen, vull preguntar-vos quina és la vostra perspectiva sobre on som amb la contractació i el sistema AAU i com ha canviat aquest procés des del moment en què vau anar a través d’ella. Vaig créixer al nord de Virgínia quan era una estrella de l’institut a South Lakes, el meu record era que Grant Hill era una història regional i una perspectiva enorme amb una trajectòria molt emocionant, però no semblava que fos tot el circ que actualment està passant amb la família Ball. Vaig escoltar a Jay Williams entrevistada la setmana passada i ell parlava del seu malestar amb moltes coses del que passa amb la contractació, amb els pagaments als entrenadors d'AAU i amb tota la crisi. Només em pregunto, des del moment en què l’heu passat, fins on som ara, com creieu que ha evolucionat?\nVaig jugar a bàsquet AAU de 13 anys i menys, de 14 anys i menys i de 15 anys i menys. Quan tenia 13 anys i quan tenia 15, vam guanyar el campionat nacional. El nostre entrenador era un noi anomenat Jim Warren, que era l’entrenador de l’escola secundària West Springfield i que era realment un dels millors entrenadors que he tingut. Em va ensenyar el joc. Va ser professor, va ser educador i era una gran ment de bàsquet. I així, a aquesta edat, tenia un lideratge superior, un entrenament superior. Però havíem de recórrer i recaptar diners per anar als nacionals. Havíem d’anar a fer vendes de forns i rentar cotxes. I, per tant, ara era una mica diferent de la cultura AAU. Crec que en alguns aspectes m’agrada, crec que hi ha alguns programes dignes, però en la meva major part sento que és massa, i em preocupa. La base és important perquè s’alimenta de la universitat i, finalment, de la NBA. La meva filla juga a bàsquet AAU: està a novè grau, no sé si s’està impartint moltes classes. No sé si es fa molt èmfasi a guanyar i jugar de la manera correcta. Crec que moltes coses només mostren les vostres capacitats i mostren les vostres coses. No en sóc un gran fan. Com he dit, crec que hi ha programes molt bons. I crec que, mira, mostra els jugadors i els dóna l’oportunitat d’obtenir una beca per anar a la universitat i obtenir una formació, que potser d’una altra manera no ho faria. Però crec que s’ha convertit en gairebé com una feina i veieu alguns d’aquests nens a una edat molt jove, i només crec que és una mica massa. No vull acusar tota la cultura bàsica de bàsquet, però crec que hem de mirar amb deteniment com podem millorar-la i millorar-la i intentar fer el bé pels joves i les dones que representem a la món del bàsquet AAU.\nOn està pensant ara mateix amb les regles de l’únic i les dones i la regla d’un any amb la NBA? Jay Williams va dir que pensa que, en general, probablement no ajudarà, i que probablement haurien de ser capaços de provar-se a la NBA. Té alguna opinió sobre això?\nVaig gaudir dels meus quatre anys a l’escola i crec que va ser una oportunitat per créixer. Tinc la necessitat que algunes persones puguin anar a guanyar-se la vida per a ells i les seves famílies. No m’importaria tenir un any més: heu d’estar almenys dos anys fora de la vostra carrera de batxillerat. Crec que els jugadors es beneficiarien. Crec que la NBA se’n beneficiaria. Si estigués jugant ara, hi hauria una pressió extrema per fer-me un sol fet. Potser no hauria jugat amb Christian Laettner ni Bobby Hurley. Estic agraït d’haver jugat aquests quatre anys i només de ser atleta estudiant, aprenent d’un dels millors entrenadors i, després, 25 anys després, la gent encara recorda aquells equips dels quals vaig tenir la sort de formar part. I alguns d’aquests no acabats, no estic segur de si els fans els recordaran de debò, perquè no els van veure prou. És una cosa que no està bé, encara no és perfecta. D’una banda, els jugadors haurien de poder guanyar-se la vida. Si tens 18 anys, pots anar a la guerra, pots unir-te als serveis armats i hauries de poder practicar esports professionals. I això ho veieu també en altres esports. Ho veus al tennis, ho veus al golf, però crec que tens massa nois que marxen d’hora i que no estan preparats i només els fa mal. No reben l’educació, no tenen les carreres que preveien i deixen molt amarga la seva experiència en general.\nPel que fa a l’avaluació del talent, em preguntava si hi havia algú amb qui jugaves o miressis a qui pensaves: aquest noi no serà un professional, no ho pot fer a aquest nivell que després es va girar i et va sorprendre ? Com a alternativa, hi ha algú que creguéssiu un professional segur que finalment no tenia les habilitats necessàries per aconseguir-ho?\nÉs un tiratge de merda. Quan redacteu algú, redacteu el potencial. Els esteu redactant sobre què poden arribar a ser. Intentes fer tanta investigació, tanta diligència pel que fa a veure com juguen, conèixer més sobre les seves personalitats, quin tipus de caràcter tenen. I, sens dubte, hi ha alguns nois que no poden faltar, nois com Lebron James que no podia faltar i tothom ho sabia. Però és difícil. És difícil esbrinar-ho. Mireu l’esborrany cada any, la primera ronda i els dos terços de la primera ronda no arriben. Dos terços d’aquests nois van escollir a la primera ronda, en tres anys no són jugadors rotatius. No són nois que juguen minuts significatius. Hi ha moltes raons per això, etc., però sempre hi ha. Hi ha nois que de vegades creus que serà bo al següent nivell i, per qualsevol motiu, no es preocupa. I hi ha algunes persones que no estan necessàriament en aquest radar i no n’esteu del tot segur, i acaben tenint grans carreres. Passa cada any.\nEstic segur que heu vist la història sobre Georgetown separant-se de John Thompson III. Presa juntament amb la llegendària etapa del seu pare com a entrenador principal, el seu tret representa la culminació de 35 anys que el programa de Georgetown va ser intercanviable amb el nom de Thompson. Sé que vas créixer a la zona de DC en el moment en què els equips de Big John eren tan dominants i importants, i per això em pregunto si tens una mica de reflexió sobre el llegat de Big John, què significava per a l’esport del bàsquet universitari? , i algun record personal que pugueu tenir?\nBé, primer de tot, em va entristir veure com anava JTIII. Va tenir temporades difícils els darrers dos anys, però si ens fixem en el seu treball, en realitat tenia un percentatge de guanyadors força bo. No massa lluny de la del seu pare. Però aquest és el món del bàsquet universitari, aquest tipus de: Què heu fet per mi darrerament? Pel que fa a l’entrenador Thompson (Big John), la seva importància històrica es troba allà dalt pel que fa al que va fer amb aquell programa, amb aquells equips, creant un llegat. Allà no hi havia història del bàsquet. Un home afroamericà que era un líder fort i una presència en un moment en què no estava necessàriament de moda, on no en tenies tants exemples. Els seus equips eren algunes de les grans i grans dinasties dels anys 80. Pat Ewing i Reggie Williams i Michael Jackson, aquells equips van sorprendre el món del bàsquet universitari. Sé que algú que va créixer a DC i que era fan de Georgetown, va ser un moment divertit per seguir-los i dedicar-se a l’esport universitari. Hi havia un veritable orgull per als hoya allà i pels que vivíem a la zona de DMV.\nPel que fa a la família Thompson i Georgetown i a la idea de representar alguna cosa més gran que el bàsquet, voleu parlar del vostre treball a la comunitat i del que feu per formar part d’aquesta tradició?\nSí. Estic treballant amb Allstate i la NABC (l'Associació Nacional d'Entrenadors de Bàsquet), i aquest és el cinquè any que formen l'equip Allstate / NABC Good Works. Respectar bàsicament la feina dels jugadors de bàsquet universitari masculí (jugadors de la Divisió I, la Divisió III, la Divisió III i la NAIA) per les feines que fan a les seves comunitats. Aquests nens són voluntaris, els retornen, entenen la plataforma que tenen i com poden marcar la diferència, i ho estan fent. I això se suma a les seves responsabilitats com a estudiants esportistes. M’alegro de formar-ne part. Em va introduir la idea de retornar quan era a la universitat i em va afectar profundament.\nEstic obligat a preguntar: Qui creieu que guanyarà aquest cap de setmana i el dilluns següent?\n( Riu ) No en tinc ni idea. Sincerament, no. Saps, comences a investigar i investigar aquests equips i només veus la grandesa de tots aquests equips. I sí, enteneu els diferents estils i les coincidències, però he après que ningú no és perfecte amb els seus claudàtors i he après que el baixista ha guanyat abans i probablement tornarà a guanyar. Puc donar el cap a Carolina del Nord, però qualsevol d’aquests equips és capaç.\n10 sèries de 10 repeticions\nqui va guanyar el joc de les sèries mundials\npla de dieta per baixar de pes


Méteo-Article: el nou calendari de MeteoPirineus 2021 - Meteo Pirineus Catalans\nSeguim amb els méteo-articles, avui però en portem un de diferent. Us presentem el nou calendari de MeteoPirineus del 2021, amb imatges molt especials on podem observar la bellesa paisatgística i meteorològica de la nostre serralada pirinenca durant cada mes. A continuació, entrem en detalls:\nTal i com hem comentat, avui us presentem el nou calendari de Meteopirineus del 2021. Tal com fem cada any, en breus realitzarem el llançament d’aquests calendaris, els quals trobareu disponibles a moltes llibreries de Catalunya o a la nostre web -a continuació trobareu la llista-. Així doncs, cal posar-se en contacte a través del següent mail meteopirineus@meteopirineuscatalans.com i posteriorment fer un ingrés al banc. El preu: 12€ + 5 € enviament. Per seguir gaudint cada mes, d’espectaculars imatges d’indrets molt icònics i especials del Pirineu!\nD’altre banda, encara ets a temps d’aconseguir la súper mascareta de Meteopirineus! Té filtre (es pot posar i treure) amb una preciosa imatge del Prat de Cadí ben nevat! On la pots trobar? Doncs molt fàcil! Obre’ns per DM d’Instagram o Facebook, email (meteopirineus@meteopirineuscatalans.com) o pots passa-la a buscar a la Floristeria Balbina (Carrer Major, 45 – Seu d’Urgell). El seu preu és de 7€ (si te l’enviem cal sumar les despeses d’enviament + 3€).


[VÍDEO] El discurs viral d’Alexia sobre l’oblit del Delta per part de les administracions - Imagina Ràdio\nLa problemàtica que arrossega el Delta de l’Ebre ha calat la consciència de moltes persones que són de les Terres de l’Ebre; però darrerament, després de l’última ‘bofetada’ al Delta en passar el temporal Filomena i veure que aquest es continua destruïnt, ha calat la consciència de persones com l’Alexia Roig, de Sabadell, qui ha volgut fer un vídeo reivindicatiu en què expressa la seva impotència davant la no actuació de les administracions per recuperar el paratge natural:\nPotser no sóc la persona adient que hauria de parlar d’això, ni potser esperàveu que una persona de Sabadell opinés així d’aquest tema.\nPotser no són els incendis d’Austràlia, ni un tsunami a Haití. Però també és la destrucció d’un ecosistema, extinció de la fauna i la flora, i les dificultats de subsistència pels seus habitants.\nNomés volia deixar constància del que està passant i tenia ganes d’expressar la meva desaprovació a totes les accions del Govern referents a aquest tema.\nSóc conscient que hi ha mil problemes més arreu de Catalunya i d’Espanya, però he decidit centrar-me en el Delta, perquè és un lloc que estimo i sento com casa meva, i quan veus destrucció, només veig lluita.\nGràcies per donar-li un cop d’ull i si podeu compartir-lo seria fantàstic.”\nUna publicación compartida de ALEXIA ROIG (@alexiaroig)\nArticle anteriorL’Ebre registra 77 nous casos confirmats per PCR i ja supera els 3.500 vacunats (3542)\nArticle següentCròniques d’unes morts anunciades


Càritas i Ecosol amplien el servei de missatgeria sostenible amb la col·laboració de Seur - Càritas\nHome >> Diem >> Notícies >> Càritas i Ecosol amplien el servei de missatgeria sostenible amb la col·laboració de Seur\nEcosol ha signat un acord de col·laboració amb l’empresa Seur amb l’objectiu d’ampliar el servei de repartiment sostenible que desenvolupa des de fa mesos a la ciutat de Girona. Gràcies a aquesta col·laboració, Ecosol ha generat dos nous llocs de treball per a persones en situació de vulnerabilitatsocial i espera repartir fins a 100 paquets paquets diaris al centre de la ciutat, amb mitjans de transport sostenibles com el tricicle de tracció elèctrica, presentat ara fa uns mesos, o la bicicleta elèctrica i convencional.\nEl servei de missatgeria d’Ecosol s’encarrega de recollir els paquets de Seur, i de la resta d’empreses col·laboradores, que són ASM i DHL, en un magatzem centralitzat i els reparteix als clients finals, al centre de Girona, a través de mitjans sostenibles, que no generen contaminació ambiental ni soroll. L’acord amb Seur va iniciarse amb el repartiment de 10 paquets diaris el passat 22 de juny, però està previst arribar a 100 entregues per dia a finals d’any. L’objectiu de Càritas i Ecosol és consolidar el servei a Girona i ampliarlo durant el 2017 a altres poblacions com Figueres (Alt Empordà).\nEl repartiment sostenible és una de les apostes més innovadores de Càritas i Ecosol per combatre l’exclusió social. L’objectiu del projecte és generar llocs de treball per a les persones que acull i acompanya l’entiat i oferir solucions de repartiment sostenible als centres de les ciutats. El projecte compta també amb la col·laboració de les empreses Sartruck, SEMAB, Tandem Enginyers i el Col·legi d’Enginyers Industrials, que treballen conjuntament per millorar el Tricicle Verd, el vehicle de tracció elèctrica dissenyat i fabricat en exclusiva per a aquest projecte.\nEn previsió de creixement del projecte, Ecosol ha format 15 persones, gràcies al suport d’Obra Social “la Caixa” amb l’objectiu de capacitarles per a la conducció del vehicle i per al repartiment de mercaderies. El programa integral del Servei de Garantia Juvenil del Servei d’Ocupació de Catalunya a Girona va permetre formar 15 persones d’abril a juny, en un curs impartit per l’empresa Vanapedal, dedicada també a la missatgeria sostenible. Ecosol també va iniciar un altre curs de repartiment sostenible a Figueres, gràcies al finançament del programa PICE de Garantia Juvenil de la Cambra de Comerç de Girona, impartit per la gestoria administrativa Mediterrània de Serveis.


Un article interessant al periódico d'avui | Reiki Catalunya\nUn article interessant al periódico d'avui\nMié, 18/03/2009 - 10:45\nL'ENTREVISTA AMB BIVEN MAMONTA, METGE I XAMAN SIBERIÀ\nBiven Mamonta. Foto: MAITE CRUZ GASPAR HERNÀNDEZ\n--¿Què ha trobat a Barcelona?\n--He vist mestres i pares que volen que els nens obrin els talents que tenen.\n--¿Obrir els talents?\n--Sí. Tots tenim un programa personal de desenvolupament de la nostra individualitat. I si trobem aquest camí, tindrem èxit i felicitat. I això s'ha de començar a cultivar quan som petits.\n--¿Hem de desenvolupar la intuïció?\n--Sí, però la intuïció només es pot obrir quan el nostre cor s'obre. Només si aconseguim una vibració més alta al cor, podem sentir el que Déu vol que fem.\n--¿I si no creiem en Déu?\n--Li puc dir el mateix emprant termes psicològics o científics.\n--¿Què és el que no potenciem?\n--La connexió amb la nostra essència. A dins nostre tenim una part que és el nostre autèntic ésser, i l'ésser té poders il.limitats. En la infància teníem connexió amb aquesta part, fins als 3 anys. A partir d'aquesta edat es desenvolupa menys.\n--¿Per què va deixar la medicina?\n--Quan vaig acabar l'escola, en un poble de l'est de Rússia, vaig estar a punt d'entrar a l'Exèrcit, amb un bon sou. Però vaig tenir una malaltia: Déu em va protegir de ser militar. Vaig decidir anar a la universitat, em vaig especialitzar com a cirurgià, vaig exercir en un hospital, després vaig dirigir diversos hospitals i em vaig adonar que moltes operacions no són necessàries.\n--Tal com ho sent. El meu prestigi com a cirurgià depenia de quantes operacions feia al cap de l'any. Altres cirurgians feien operacions innecessàries, perquè pensaven: "Com més opero, més important sóc".\n--¿I què va fer?\n--Vaig estudiar Psicologia i Reflexologia, però era difícil, perquè a la Unió Soviètica no teníem bibliografia. Amb la perestroika va començar a arribar informació i vaig treballar amb l'oració i l'energia extrasensorial. Vaig conèixer el meu mestre, un xaman que em va donar molts coneixements nous.\n--El tantra, el xamanisme, el ioga i la sanació espiritual.\n--¿Els podria resumir?\n--Podem desenvolupar el nostre ésser interior i rebre impressions elevades. El xamanisme obre les nostres capacitats: clarividència, sanació, visió de futur. Totes les experiències que una persona pot viure.\n--I, després, ¿què va fer?\n--Vaig començar a viatjar. Des de fa 10 anys viatjo sense parar. Ensenyo sanació espiritual, xamanisme de Sibèria i tantra.\n--¿Què és la sanació espiritual, per a vostè?\n--Com a metge, veig la persona no només com un cos físic. Veig els seus nivells energètics subtils. Les malalties neixen en els cossos subtils. Els nostres pensaments creen un judici i el cos reacciona.\n--Si tenim molts problemes amb la nostra ment, si no podem acceptar una situació determinada, llavors comencem a tenir emocions negatives que se'ns mengen l'energia. Si perdem energia, podem patir depressió; el nostre sistema immunològic es debilita, els nostres canals es tanquen i es genera una malaltia física. La sanació s'ha de fer a tots els nivells. Podem curar-nos, per exemple, a través de la ment, a través de la meditació. Sempre que tinguem un bon mestre.\n--¿I què els diu als seus col.legues escèptics?\n--Res. Els dono la benvinguda, si tenen interès per aprendre més.\n--Hi ha metges que el critiquen.\n--Sí, és ignorància de la seva ment. Rebo moltes crítiques, però només m'estimulen a ser més conscient.\n--¿Conscient de què?\n--De tot. De no cometre enganys i de ser més net davant de Déu.\n--¿Com s'és més net davant de Déu?\n--Fent el contrari que els meus crítics. Si la meva ment està clara, sento el que he de fer i puc veure cada un dels meus pròxims passos.\n--Hi ha crítiques constructives.\n--Sí, aquestes s'han d'escoltar i, a vegades, permeten canviar alguna cosa. Hi ha dos tipus de crítica: la que ve de la ignorància, que és res, i la constructiva, que ens mostra els obstacles que podem trobar en el camí. Potser una persona observa el nostre límit actual i a través de la seva observació jo em puc desenvolupar més. Però les crítiques que provenen de la ignorància, ni les escolto.\n--¿Com conservar la salut?\n--Hauríem d'estar a prop de la naturalesa, alimentar-nos amb productes sans, allunyar-nos de l'estrès i de les preocupacions de la nostra civilització, i moure més el físic.\nBivenMamonta.jpg 6.36 KB\nFalta 4 semanas 13 horas\nFalta 5 semanas 13 horas


Com a materials docents es farà ús dels continguts adjuntats a l'aula, des de documents explicatius a altres fonts complementàries com són articles, recursos audiovisuals i altres interactius de suport a l'activitat docent.\nRespecte a les eines, es recomana que l'estudiant tingui accés a eines d'edició i dibuix vectorial. És aconsellable, encara que no necessari, que l'estudiant disposi d'eines de maquetació. També és possible crear les visualitzacions amb altres eines com ara Flourish o Tableau, per exemple. També es recomana disposar d'un aplicatiu per visualitzar i editar arxius pdf.


Experiències d'Aprenentatge Servei al Grau d'Educació Social\nPsicologia de l'adolescència, maduresa i tercera edat\nComunitat, entorn social i acció comunitària\nDesenvolupament i ètica professional en educació social\nTreball Fi de Grau - Estudi sobre els beneficis que aporta l'hípica i el seu entorn a persones en situació de vulnerabilitat social\nTreball Fi de Grau – Estudi sobre l’impacte de l’entitat a l’entorn comunitari\nTreball Fi de Grau - L'emprenedoria social com a eina per a la inclusió social\nTreball Fi de Grau - Anàlisi de les capacitats adaptatives de persones amb discapacitat intel·lectual\nTreball Fi de Grau - Dinamització de joves: motivació i creació de dinàmiques\nTreball Fi de Grau - Estudi poblacional sobre esport i persones amb discapacitat física\nTreball Fi de Grau - Estudi sobre l'abordatge del malestar emocional entre els joves\nTreball Fi de Grau - Projecte d'intercanvi d'experiències entre escoles ordinàries i escoles d'educació especial\nTreball Fi de Grau - Creació d'un catàleg de recursos pel SIAD Deltebre\nTreball Fi de Grau – FamÍlies monoparentals a Deltebre\nTreball Fi de Grau - Realització d'un estudi sobre necessitats de famílies d'una associació sobre l'espectre autista\nTreball Fi de Grau – Anàlisi de la millora del rendiment acadèmic dels infants que participen en l'Esplaiat\nAcció educativa en famílies\nÈtica en la intervenció educativa en desadaptació social\nÈtica en la intervenció educativa en infància i família\nCoordinadora: Juana Maria Tierno Garcia (responsable.edsoc(ELIMINAR)@urv.cat)\nDestinataris del servei: Centre Cívic de Sant Pere i Sant Pau, Centre Cívic Sant Salvador, CRAE Fundació Casa Sant Josep, Creu Roja Tarragona, Fundació Topromi, Servei de Drogodependència de l'Ajuntament de Tarragona, Servei de Drogodependència de l'Hospital Universitari Sant Joan de Reus, Equips bàsics de serveis socials de Reus. / Escola d'adults Josepa Massanès, Unitat d'Escolarització Compartida del Vendrell, Associació d'Artistes de la Part Alta - Tallers 03.\nResum: Aquesta experiència consisteix en un treball interdisciplinari que realitza, per grups, l'estudiantat de 2n dels graus de Pedagogia i d'Educació Social, i que engloba totes les assignatures del curs. Aquest treball es presenta en forma de projecte que ha de respondre a alguna necessitat que té l'entitat en la qual es desenvolupa. Els estudiants poden concretar tres entrevistes amb els responsables de les entitats per contextualitzar i detectar les necessitats, de manera que tinguin la informació necessària per a dissenyar el projecte. Per l'elaboració del projecte han de tenir en compte l'atenció a la diversitat, les metodologies d'investigació, la planificació de tot el projecte, el marc legal de l'entitat i del projecte i els aspectes psicològics dels usuaris a qui va dirigit, i finalment han de tenir cura de la presentació oral del projecte, per treballar les competències de comunicació. Es valoren també les competències específiques de cada una de les assignatures així com algunes de transversals, com ara l'ús de les TIC i la utilització de la llengua, ja que comporta una defensa del projecte davant un tribunal. Alguns projectes que l'estudiantat ha elaborat giren entorn de l'educació d'adults, els trastorns de salut mental, la sensibilització cap a la tercera edat, l'educació ambiental per a persones amb discapacitat visual, l'autoestima en persones amb VHS/SIDA, la creació d'una aula multisensorial per a persones amb Alzheimer, etc.\nCoordinadora: Barbara Biglia\nDestinatari del servei: Ajuntament del Vendrell - Taula Comunitària\nResum: Aquest APS s'emmarca en el projecte comunitari del Vendrell que, amb un ampli recorregut, es caracteritza per haver teixit unes relacions de confiança i de treball col·laboratiu amb moltes entitats ciutadanes. Des de la Taula Comunitària, òrgan que gestiona el treball comunitari, s'ha detectat la necessitat de fer un balanç de la feina feta analitzant l'impacte i els resultats de les actuacions realitzades en aquests anys per millorar el treball de cara al futur. El treball que es proposa als estudiants és l'avaluació del funcionament d'aquesta experiència, el diagnòstic de les necessitats de la comunitat i el disseny de propostes de millora. Es proposa una experiència vivencial vinculada al tarannà i a la dinàmica de la taula però alhora que pugui donar-li una mirada externa que obri nou escenari de treball de cara al futur. Especialment es vol eixamplar el capital social comunitari identificant aspectes que cal reforçar en el treball, entitats del territori encara no implicades, capacitat de comunicació amb veïns i veïnes del Vendrell, millora de la percepció respecte a les iniciatives proposades… L'anàlisi de les dinàmiques comunitàries és clau per consolidar aquest espai com a propi de la ciutat que permet donar veu i empenta a entitats que si no fos així tindrien dificultats per establir una bona xarxa. D'altra banda els estudiants podran posar en pràctica en una situació real els aprenentatges de la assignatura de Comunitat, entorn social i acció comunitària, i conèixer els avantatges i dificultats del treball en el camp.\nProfessora: Carmen Negrillo (carme.negrillo@urv.cat)\nDestinatari del servei: Residència Vila-seca\nResum: A través de la realització d’un petit programa d’activitats per part dels estudiants d’aquesta assignatura i adreçades a persones de la tercera edat amb diferents necessitats socials s’ofereix un servei per enriquir la salut, les relacions socials, etc. dels usuaris d'una residència de gent gran. Al mateix temps, els estudiants poden experimentar un coneixement proper d’un entorn laboral d’intervenció socioeducativa i practicar la responsabilitat social com a professionals. A la Residència Vila-seca es realitzen diversos serveis per a la gent gran a través de l’enfocament de l’atenció centrada en la persona basat en el model “Demential care mappaing” que busca el benestar integral de les persones. Les activitats d’aprenentatge servei consisteixen en experiències potenciadores d’aquest enfocament com:\n- Lectura de llibres i conversa amb persones grans\n- Realització d’activitats lúdiques\n- Realització d’activitats de gimnàstica cerebral\n- Realització d’activitats d’educació socioemocional\n- Altres relacionades amb l’art, la creativitat, la inclusió social...\nResum: El Pràcticum de Cooperació neix d’un acord de cooperació durant el curs 2004-2005 entre la Facultat de Ciències de l'Educació i Psicologia (FCEP) de la Universitat Rovira i Virgili (URV) i la Fundació El Sueño de la Campana de San Ramón (Matagalpa, Nicaragua). El projecte aprovat per la Junta de la Facultat i realitzat des del curs 2012-13 té com a objectiu primordial incloure dins de la formació de l’estudiantat d’aquesta facultat, unes pràctiques externes solidàries que els permetin formar-se com a bons professionals i també com a persones sensibles als problemes presents en el món actual, a la vegada que coneixen la realitat d’altres països que assoleixen una situació de pobresa i marginació. La participació de la Facultat se centra en aspectes educatius, psicològics i socials, treballant principalment amb els col·lectius més vulnerables: nens i nenes, joves i dones. L’estudiantat del Grau d’Educació Infantil que s’incorpora a les Pràctiques realitza tasques pròpies del seu àmbit de formació en diferents Escoles de San Ramón sota la supervisió de les tutores de cadascun d’aquests centres i institucions, les tutores de la FCEP i de la psicòloga de la Fundació El Sueño de la Campana.\nResum: L'estudiantat que hagi realitzat les Pràctiques Externes des del curs 2012-13 amb el marc anteriorment explicat pot desenvolupar en el mateix el seu Treball Fi de Grau.\nCoordinadora: Montserrat Guasch García (montserrat.guasch@urv.cat)\nDestinatari del servei: Club Hípic Reus QMT\nResum: Aquest projecte es deriva del I Mercat de Projectes Socials de la URV. Aquest projecte realitzat el curs 2015-16 va tindre com a objectiu investigar els aspectes que poden canviar arran de la participació en el Club Hípic, per mitjà d'un estudi de casos. Concretament la mostra va estar formada per 6 joves en situació de risc social, que estaven participant en aquell moment o van formar part d'un projecte d'inclusió social, que porta a terme aquesta entitat. El projecte tracta d'apropar el món del cavall, a nois i noies de l'aula oberta de l'IES Gaudí de Reus. Aquests joves comptaven amb adaptacions curriculars, per motius diversos, entre ells la manca de motivació, el rebuig de la dinàmica escolar, la manca d'estratègies d'aprenentatge, problemes a escala personal i/o social, entre d'altres.\nTreball Fi de Grau - Estudi sobre l'impacte de l'entitat a l'entorn comunitari\nProfessor: Cristian Carrera (cristiano.carrera@urv.cat)\nDestinatari del servei: Fundació Mossen Federic Bara i Cortiella\nResum: Aquest treball de fi de grau deriva del III Mercat de Projectes Socials de la URV. Es tractà al curs 2017-18 de realitzar un estudi sobre l'impacte de l'actuació de l'entitat sobre l'entorn comunitari, per tal de determinar com la intervenció educativa que es realitza des de la fundació influiaxen en la millora del rendiment escolar de les persones destinatàries del servei.\nProfessor: Joan Cabré Olivé (joan.cabre@urv.cat)\nDestinatari del servei: Jove Cambra de Tarragona\nResum: Aquest treball de fi de grau deriva del II Mercat de Projectes Socials de la URV. La Jove Cambra Internacional és una associació no governamental on joves de tot el món aprenen a assumir responsabilitats i a desenvolupar habilitats directives mitjançant el treball en projectes per a la comunitat. Per aquest motiu, un dels objectius de l'associació és atraure a nous membres per poder liderar els projectes actuals i futurs, i també analitzar quines són les necessitats de la comunitat per tal de liderar projectes que hi donin resposta. Per respondre a aquests objectius, al curs 2016-17 l'experiència presentada posà el focus doblement en el col·lectiu de joves: per una banda en l'anàlisi de les necessitats, interessos, motivacions dels joves en el context de Tarragona per tal d'impulsar projectes que donin resposta a aquests interessos i necessitats, i per altra banda en l'apoderament, perquè aquest mateix col·lectiu de joves sigui el que lideri aquestes propostes. Més concretament es volia analitzar el col·lectiu de joves entre 16-25 anys en situació d'exclusió social o en risc de Tarragona, per obrir una nova línia en la Jove Cambra en el lideratge de projectes d'inclusió social. Per tant, es partia d'explorar les estratègies, els programes, l'expertesa i la potencialitat que té la Jove Cambra quant a emprenedoria i lideratge de projectes amb l'objectiu d'identificar quins són els elements claus a incorporar o a tenir en compte en l'estratègia d'emprenedoria de la Jova Cambra, per fomentar projectes d'èxit per a la inclusió social en joves.\nProfessor: Aitor Gómez González (aitor.gomez@urv.cat)\nDestinatari del servei: La Tutela\nResum: Al curs 2017-18 l'estudiant va desenvolupar el seu treball en pisos tutelats amb l'objectiu de valorar les necessitats socials que tenen les persones que hi viuen, per poder fer una proposta de millora adreçada a potenciar les seves habilitats socials. Per aquest motiu es van realitzar entrevistes semiestructurades amb professionals, s’administrà un petit qüestionari d'habilitats socials a les persones que viuen en aquests pisos i també les entrevista. També es van dur a terme algunes observacions en els pisos, per veure'n com afrontaven situacions quotidianes i com utilitzen aquestes habilitats socials. A través d'aquest estudi, l'alumne va fer una proposta de millora del treball que es dugué a l'entitat en relació a les habilitats socials, tractant de convergir els interessos dels professionals i de les mateixes persones que viuen en aquests pisos.\nDestinatari del servei: Espai Jove Kesse\nResum: El curs 2017-18 es portà a terme un treball de recerca que implicava aplicar tècniques de recollida de dades qualitatives a professionals i usuaris del servei. L'objectiu principal radicava en: identificar els motius pels quals els joves no venien de forma contínua al servei i poder fer així una proposta que servis per potenciar l'arribada més elevada i constant dels joves. Les entrevistes i grups de discussió que es van fer, van servir per a detectar els possibles motius pels quals la joventut no venia.\nProfessora: Montserrat Guasch García (montserrat.guasch@urv.cat)\nDestinatari del servei: Associació d'Esport Adaptat de Pàdel "Pàdel Amb Tu"\nResum: Estudi poblacional sobre esport i persones amb discapacitat, a partir dels 7 anys, a la província de Tarragona realitzat el curs 2018-19. Classificant els diferents esports practicats, amb informació sobre l'activitat requerida, horaris, freqüència, preus, etc., calculant el percentatge de persones que practiquen activitats esportives als tallers ocupacionals i a les escoles d'educació especial i explorant les possibilitats de millora dels programes esportius destinats a la població amb discapacitat.\nResum: Es tracta d'un estudi encaminat a explorar les conseqüències dels desnonaments sobre el benestar físic, psicològic i emocional de les persones afectades. Aquest estudi s'emmarca dins un projecte interdisciplinari amb la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca Terres de l'Ebre (PAH TE), el Grau d'Infermeria i el Grau d'Educació Social de la URV, desenvolupat en el marc dels Treball Fi de Grau al curs 2018-19. L'estudiantat realitza un treball de camp qualitatiu, sobretot d'observació participant a les assemblees de la PAH al territori i d'entrevistes en profunditat amb persones afectades, amb la finalitat de visibilitzar la problemàtica social que hi ha darrera de les casuístiques individuals. De la mateixa manera, es va identificar de quina manera la PAH funciona com un moviment comunitari de suport i acompanyament emocional a les persones afectades.\nTreball Fi de Grau - Estudi sobre l’abordatge del malestar emocional entre els joves\nCoordinador: Miquel Folch Carbonell (miquel.folch@urv.cat)\nResum: El projecte s’inicia amb una necessitat concreta de l'Espai Jove Kesse com a entitat comunitària adreçada al públic jove. La necessitat de l'equip tècnic s'adreça en relació a l'augment de les inquietuds o preocupacions de caràcter emocional i els malestars de les persones joves que s'adrecen al dispositiu, les quals no sabien com gestionar. El treball realitzat el curs 2018-19 constà, per una banda, d'un anàlisi dels recursos de que disposaven des de les entitats: Espai Jove Kesse, Oficina Jove, l'Oficina Jove del Tarragonès i l'Espai Jove La Palmera; per tal de donar resposta a aquesta necessitat. Per altra banda, s’analitzà el perfil professional (competències, habilitats, rol) d'un educador/a social adreçat a l'atenció directa amb aquests joves per a treballar aquests aspectes emocionals. Amb tot, es volia aconseguir una millora en l’abordatge de les situacions de malestar emocional entre els joves.\nCoordinador: Mireia Manchado (mireia.manchado@urv.cat)\nDestinatari del servei: Associació Provincial de Paràlisi Cerebral - La Muntanyeta\nResum: Treball de camp en un cente de suport a educands a centres educatius integrals al curs 2018-19. Aquests educands, amb referents específics de socialització requerien d’una atenció determinada pel que fa a l'atenció de llur món de vida. És per aquesta raó que la recerca del TFG efectuat va tindre com a objectiu la realització d'històries de vida, i entrevistes en profunditat, amb l'educadora social del centre, els tutors familiars i docents dels centres de formació inicial. Es tracta d’una recerca de tipus qualitatiu, la finalitat de la qual va ser aportar causes explicatives que abastessin l'objecte d'estudi.\nTreball Fi de Grau – Creació d'un catàleg de recursos pel SIAD Deltebre\nCoordinadora: Mireia Manchado Cabré (mireia.manchado(ELIMINAR)@urv.cat)\nDestinatari del servei: SIAD Deltebre- Ajuntamnet de Deltebre\nResum: Aquesta experiència deriva de l'impuls d'una de les activistes feminista de les Terres de l'Ebre i exprofessora de la universitat URV Rosa Queral i de la seva relació amb el Servei d'informació i Atenció a la Dona(SIAD) de les Terres de l'Ebre. Des d’aquest servei es va detectar la necessitat de dissenyar un catàleg de recursos de la zona, per tal de donar sortida tant a les demandes de la població que acudeix a aquest servei com dels professionals que hi treballen. Tenir un catàleg de recursos és una eina que permet conèixer els serveis que té el territori de forma precisa tot incloent quins serveis i recursos hi ha, a qui van dirigits i amb quin objectiu. L'objectiu final d’aquest treball realitzat el curs 2018-19 va ser que professionals i població tinguessin una eina de consulta que permitis oferir respostes precises a les necessitats de les diferents parts.\nTreball Fi de Grau - Famílies monoparentals a Deltebre\nDestinatari del servei: Ajuntamnet de Deltebre\nResum: L’ajuntament és una institució municipal que té per funció vetllar pels interessos de tota la població i ha d’intentar donar sortida a les necessitats que aquesta població presenta. Les famílies monoparentals de Deltebre, són un col·lectiu ampli i del que no es disposa de gaire informació. Es va considerar la idoneïtat de realitzar un estudi sobre el col·lectiu i les seves necessitats amb l’objectiu de poder crear recursos, eines i accions que anessin encaminades a cobrir-les. Aquesta anàlisi de necessitats del curs 2018-19 va permetre tenir un coneixement real i ajustat d’aquestes famílies. L’objectiu final va ser donat a l’Ajuntament d’informació veraç i ajustada per implementar polítiques d’igualtat.\nTreball Fi de Grau – Realització d'un estudi sobre necessitats de famílies d'una associació sobre l'espectre autista\nCoordinadora: Montserrat Guasch Garcia (montserrat.guasch@urv.cat)\nDestinatari del servei: Associació Transtorn Espectre Autista de les Terres de l’Ebre\nResum: L'estudiant va realitzar al curs 2018-19 un estudi de les necessitats de l'associació, per tal de poder reconduir els objectius de l'entitat entorn de les accions a favor de la formació, sensibilització i suport a persones afectades per trastorns de l'espectre autista i les seves famílies. El projecte va treballar amb els diferents actors per analitzar les necessitats que detecten i com resoldre-les.\nCoordinadora: Regina Gairal (regina.gairal@urv.cat)\nDestinatari del servei: Associació Atzavara-Arrels\nResum: Durant el curs 2018-19 l’estudiant va treballar amb la hipòtesi següent: Els infants que participen en l'Esplaiat de l'Associació Atzavara-arrels milloren el seu rendiment acadèmic apropant-se progressivament a l'èxit educatiu. Aquest projecte va buscar treballar conjuntament amb l’entitat per tal portar el procés d’investigació.\nProfessora: Jessica Casas (jessica.casas@urv.cat)\nDestinatari del servei: Institut Municipal de Serveis Socials de Tarragona\nResum: Els estudiants dissenyen projectes d'educació familiar tenint en compte les necessitats reals detectades pels professionals dels Equips Bàsics de Serveis Socials (EBSS) de Tarragona. Aquesta activitat implica que els Educadors Socials dels EBSS de Tarragona participin de forma activa amb l'estudiantat, assessorant i orientant l'estudiantat i fent el seguiment del disseny del projecte.\nProfessora: Carmen Ponce (carmen.ponce@urv.cat)\nDestinatari del servei: Departament de Salut Pública de l'Ajuntament de Reus, Col·legis i Instituts de Reus\nResum: L'estudiantat participa en el desenvolupament d'una exposició interactiva dirigida als alumnes de 4t d'ESO de centres de secundària de la ciutat de Reus. Es treballen els temes de Prevenció de les Drogodependències (alcohol, tabac i pastilles) i Prevenció del VIH i Salut Sexual. Forma part d'un projecte d'Educació per la Salut a Secundària del Departament de Salut Pública de l'Ajuntament de Reus. L'exposició es planteja com un treball puntual però dins un projecte ampli de treball continuat amb els tutors i alumnes al llarg del curs escolar.\nCoordinadora: Carme Negrillo Falcó (carme.negrillo@urv.cat)\nDestinatari del servei: Residència Vila-seca (MGI- Mutual Gestión Integral)\nResum: A través de la realització d’un petit programa d’activitats per part dels estudiants d’aquesta assignatura i adreçades a persones de la tercera edat amb diferents necessitats socials s’oferiria un servei per enriquir la salut, les relacions socials... dels usuaris de la Residència Vila-Seca. Al mateix temps els estudiants podran experimentar un coneixement proper d’un entorn laboral d’intervenció socioeducativa i practicar la responsabilitat social com a professionals.\nA la Residència Vila-seca es realitzen diversos serveis per a la gent gran a través de l’enfocament de l’atenció centrada en la persona basat en el model “Demential care mapping” que busca el benestar integral de les persones. Les activitats d’aprenentatge-servei consistiran en experiències potenciadores d’aquest enfocament com:\nL'estudiantat podrà aprendre i adquirir experiència amb el treball amb persones grans en la realització d’activitats pedagògiques, lúdiques i socials.


Beques per a secundària > Escoles Solidàries\nEl Programa Beques Solidaries és un projecte destinat a becar als millors alumnes del Programa d’Escoles Solidàries a Ixcan, (Guatemala), fent possible que l’alumnat d’aquestes escales rurals estudien secundaria.\nEl cost perquè un alumne puga estudiar Educació Secundaria és de 250 euros anuals, amb els quals es paguen les despeses de matrícula , mensualitats, materials escolars, desplaçaments, hostatge etc. .. doncs allà , la Secundaria , no és gratuïta i l’alumnat rural ha de caminar llargues distancies per accedir als instituts.\nPodeu contribuir fent la donació (desgravable en la declaració de la Renda) que considereu, sols amb la condició de mantenir-la , al menys, durant 5 anys per tal de garantir que l’alumnat becat aplegue a titular-se. Amb aportacions com la vostra, farem possible que més alumnes de Ixcàn, Guatemala puguen estudiar Educació Secundaria, amb tot el que açó significa.\nCelebració de l’Assemblea Ordinària d’Escoles Solidàries el dissabte dia 8 de maig a les 9’30 en primera convocatòria i a les 10 h en segona.\nEscuelas solidarias para Alfabetizar, con enfoque de Seguridad Alimentaria y Nutricional, a poblaciones vulnerables de 3 comunidades rurales en el Trifinio Centroamericano, en tiempos de COVID-19\nProjecte: Escuelas solidarias para Alfabetizar, con enfoque de Seguridad Alimentaria y Nutricional, a poblaciones vulnerables de 3 comunidades rurales en el Trifinio Centroamericano, en tiempos


Enèsim desallotjament d’un campament d’immigrants al Poblenou | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLa Guàrdia Urbana desmantella un assentament de barraques i ferralla del carrer de Pamplona\nBarcelona 26 ABR 2016 - 22:00\tCEST\nLa intervenció de la Guàrdia Urbana. Albert Garcia\nTornem-hi. Els plans urbanístics els acorralen i els expulsen, però mentre n'hi hagi, troben altres naus buides. Avui són les del carrer de Pamplona, a tocar de la Meridiana, on la Guàrdia Urbana està desallotjant un campament on viuen i emmagatzemen ferralla una cinquantena d'immigrants, tot i que avui ja només en quedaven uns quinze. La raó oficial és l'elevat risc d'incendi i les males condicions de les naus, segons fonts municipals.\nEn marxa l'enèssim desallotjament d'un assentament al Poblenou. 6 furgone policia, serveis socials i una ambulància pic.twitter.com/H8xvPCGLm8\n— Clara Blanchar (@clarablanchar) 26 d’abril de 2016\nEl complex, de titularitat municipal, està format per un parell de naus, més els patis que les comuniquen, on es repeteix l'esquema de sempre. Tocant a les parets, barraques fetes de fusta i cartrons. No els cal sostre, perquè són a cobert. I a les zones comunes tota la ferralla o deixalles que un sigui capaç d'imaginar: bicicletes, carros, joguines, electrodomèstics, matalassos, mobles, televisors, finestres sense vidres, maletes, palanganes, seients d'oficina, làmpades, maniquins... I a més a més, furgonetes.\nLa majoria dels habitants del campaments son subsaharians i marroquins. En Raül, veí del barri, explica que fa cinc anys que hi són i que qui talla el bacallà a l'assentament els cobrava entre 30 i 50 euros per habitacle, en funció de la mida. Fa hores que treuen carros de supermercat amb els seus objectes personals. Rebutgen parlar amb la premsa, tips com estan d'anar d'una banda a una altra.\nFonts municipals expliquen els serveis socials fa setmanes que treballen intensament al campament d'on, de fet, els habitants ja van començar a treure pertinences diumenge passat. A més de la policia, que hi ha desplaçat mitja dotzena de furgonetes, hi ha personal del CUESB, els treballadors de serveis socials que intervenen en emergències. Estan pendents de les necessitats dels desallotjats: si necessiten on dormir o guardar mobles. Durant l'operatiu, el districte ha treballat en contacte amb la Xarxa de Suport als Assentaments.\nL'assentament està situat a menys de 100 metres en línia recta de la petita porta d'accés a l'estació fantasma que es va cremar al febrer.\nFOTOGALERIA | El desallotjament, en imatges


TORNEJOS EL CAP DE SETMANA D'ATURADA\nAquest cap de setmana, 26 i 27 de febrer, les competicions estan aturades per calendari federatiu, però el futbol no s'atura i diversos dels nostres equips participaran en diferents tornejos.\n- L'aleví A, el benjamí A i el prebenjamí A participaran al torneig del Sant Cugat FC.\n- L'aleví H i el benjamí F participaran al torneig del Matadepera CF.\n- El benjamí B participarà al torneig del Berga CE.\n- El benjamí D participarà a la Copa Atlas organitzada per l'Atlètic Segre.\n- El prebenjamí C participarà a la Bee Cup organitzada per l'Aqua Hotel FC.\nUs desitgem molta sort a tots i, sobretot, que gaudiu molt!\nA més a més, recordeu que el Juvenil Nacional jugarà diumenge a les 12:00h a Can Jofresa el partit ajornat de lliga contra el CE Manresa. Us hi esperem!\nX TORNEIG ALEVÍ F11 “Manolo Guerrero”\nAquest dissabte, dia 26 de febrer, celebrarem la desena edició del Torneig Aleví F11 “Manolo Guerrero”, en memòria de qui va ser secretari del club i que ens va deixar el gener de 2014.\nAquest any el torneig es desenvoluparà a dues seus, Can Jofresa i Les Palmeres, i comptarà amb la participació de clubs representatius de les quatre comarques catalanes.\nÉs per nosaltres un orgull poder comptar amb FC Barcelona, RCD Espanyol, Girona FC, Gimnàstic de Tarragona, UE Llagostera, EF Gavà i UE Cornellà. A més, aquest any també hi participarà la Selecció Catalana territorial (Vallès Occidental).\nCom sempre, els jugadors participants estan en la seva etapa Aleví però competiran en modalitat futbol 11. La fase de grups començarà a les 9:00 i finalitzarà aproximadament a les 16:30, quan començaran les fases finals, que es disputaran íntegrament a Can Jofresa.\nLA SECCIÓ FEMENINA COMENÇA A CAMINAR\nLA SECCIÓ DE FUTBOL FEMENÍ, EN MARXA\nDesprés de l’anunci fa unes setmanes de la creació d’equips femenins de cara a la propera temporada, la secció ja comença a caminar.\nAvui presentem oficialment les dues persones que estaran al capdavant de la coordinació de futbol femení: Estefanía López i Fran Alarcón.\nL’Estefanía, vinculada des de fa anys al futbol femení, arriba procedent de la UE Rubí mentre que el Fran ja fa diverses temporades que forma part del nostre club, on ha entrenat a diverses categories i actualment està al capdavant del Juvenil “D”.\nLa coordinació ja ha començat a treballar en la confecció de les noves plantilles i en la organització de la Jornada de Futbol Femení que farem el proper 27 de març a Les Palmeres.\n[JUVENIL A] DERROTA PER LA MÍNIMA\nEl CF Badalona va emportar-se els tres punts (0-1) de Can Jofresa en un partit molt igualat contra el Juvenil ‘A’. En la línia de les últimes setmanes, els d’Edu Mota van donar una bona imatge contra un gran rival (tercer classificat), però els hi va tornar a faltar determinació a les àrees.\nL’encontre va tenir molt de ritme gràcies al bon joc mostrat pels dos equips, que van disposar de poques ocasions per desfer l’empat en una primera part plena d’intensitat. De fet, no va ser fins al minut 70 que el Badalona va fer l’únic gol de la tarda, obra de Marc Velasco. Tot i el contratemps, el Jàbac no va deixar d’intentar-ho, tenint una molt bona oportunitat a les botes de ‘Kili’, que va estavellar un xut al travesser a les acaballes del partit.\nFinalment, la derrota deixa al Juvenil A com estava abans d’iniciar la jornada: penúltim amb 16 punts. Tot i l’aturada de competicions, l’equip dirigit per Edu Mota té una molt bona oportunitat de capgirar la dinàmica aquest diumenge, que rep al CE Manresa en un partit que va ajornar-se fa dues setmanes. El partit es jugarà a les 12:00h i s’espera un gran ambient a Can Jofresa.\n[JUVENIL A] SENSE PREMI AL CAMP DEL LÍDER\nSENSE PREMI AL CAMP DEL LÍDER\nEl Juvenil A va perdre per 2 gols a 1 al camp del Girona FC, líder de la categoria, en un partit on va competir bé però va faltar efectivitat a l’àrea rival. La tarda no va començar de la millor manera pels d’Edu Mota, que van concedir un gol al primer minut de partit. Això els va condicionar per la resta de l’encontre, però la resposta de l’equip va ser bona, generant dues bones oportunitats per fer l’empat, una de Christian i un altre de Nico.\nNo obstant això, abans de que l’àrbitre decretés el final de la primera part, els locals van fer el segon gol per mitjà de Jastin. Tot i el 2-0, el nostre equip va seguir insistint i jugant per moments a camp del rival, generant còrners i tenint dues oportunitats clares per retallar distàncies. El definitiu 2-1 (obra de Casti, de penal, a l’últim minut de partit) va arribar massa tard i l’equip no va poder sumar fora de casa.\nEl Juvenil A tindrà la revàlida aquest dissabte contra el Badalona a Can Jofresa (16:15), una cita clau per seguir lluitant per l’objectiu.