Un Català: de juliol 2007\nVa de matemàtiques\nSegur que molts de vosaltres heu rebut aquest correu electrònic...\nPenjat per Lo Marc a les 16:56 Cap comentari:\nPenjat per Lo Marc a les 16:55 Cap comentari:\nUnes sandàlies curioses\nUs deixo també l'única cançó en castellà que te el grup valencià Sant Gatxo, que justament es diu Abril...\nPenjat per Lo Marc a les 13:46 Cap comentari:\nUs en recordeu del joc que us proposava ara fa uns dies aquí, doncs be, la participació a sigut massiva i degut a l'allau de respostes em veig en l'obligació de presentar resultats.\nAmb un total de 17 participants, dels quals 12 l'han encertat correctament, o sigui, han triat l'opció de 2100, 4 han triat la de 3000 i que naturalment es incorrecta i 1 la de 2900 que també es incorrecta.\nDoncs un 71% dels participants la van encertar.\nPenjat per Lo Marc a les 15:15 Cap comentari:\n- Web de la revista "El Jueves"\nPenjat per Lo Marc a les 20:45 Cap comentari:\nJosep Piqué ha dimitit\nJa era hora, suposo que el Sr. Piqué deu tenir el cul força escaldat ja i al final s'ha cansat de que el donguin pel cul els senyors de Madrid, el poc orgull i l'amor propi que li devien quedar l'han portat a la dimissió irrevocable, juntament amb el mort vivent aquell del vicesecretari general de Coordinació, Francesc Vendrell.\nPrimer el Maragall del PSC, després Pique, per quant el venut del Mas? i l'okupa d'en Saura?\nPodeu llegir alguna cosa més aquí.\nEl regidor revolucionari?\nAhir mirant fotos del Senglar Rock 2007 a la seva pàgina oficial, vaig trobar una foto força curiosa, que porta com a títol el regidor revolucionari!!\nSi us connecteu aquí i aneu a l'apartat de fotos i fotos 2007, a la pàgina 4 trobareu la foto que us dic, es la ultima a l'esquerra.\nPenjat per Lo Marc a les 15:34 Cap comentari:\nDos del programes més utilitzats de missatgeria instantanea son el Windows Live messenger i l'Skype i els dos tenen la seva traducció al català, en el cas de l'Skype era bastant fàcil, ja que hi ha un opció dins el mateix programa de canviar les paraules, però ho has de fer una a una i es una mica pesat, doncs en aquesta web ho han fet.\nPer l'Skype aquí.\nPer Windows Live aquí.\nPenjat per Lo Marc a les 13:44 Cap comentari:\nPuigcercós anuncia que després de l'autonomia «ja només queda la independència» aquí.\nPenjat per Lo Marc a les 10:11 Cap comentari:\nPenjat per Lo Marc a les 10:03 Cap comentari:\nUns vídeos curiosos\nSegons una notícia que he llegit avui al Racocatalà el PP a portat l’Estatut de Catalunya al constitucional mentre que d’altre on el PP i dona suport no, en concret, segons l'estudi, Andalusia, Aragó, Balears i València tenen en els seus estatuts, que ja estan en vigor, 95 articles similars a altres tants que s'inclouen en el català, i les comunitats de les Canàries i Castella-la Manxa inclouran altres semblants en les reformes estatutàries que preparen. D'acord amb l'informe, Andalusia té 42 articles "calcats o molt similars" als de l'Estatut; la Comunitat Valenciana onze; Balears sis i Aragó nou, mentre que el de Castella-la Manxa, que ja ha estat aprovat pel Parlament autonòmic i admès a tràmit al Congrés,en conté tretze més.\nJo no se a que juga el PP el que està clar es que el PP està en contra de tot el que surt de Catalunya, no se que deu pensar el senyor Piqué de tot això, però no entenc perquè a Andalusia el PP dona recolzament al seu estatut i el PP “català” si se’n pot dir així s’abaixa els pantalons i diu que l’estatut es inconstitucional.\nDe totes maneres, jo el que vull es la independència i no Estatutets de merda, n’hi Estatuts venuts per ganes de poder per CIU, n’hi Estatuts retallats més de un 90% de l’original i... be, no acabaríem mai.\nRefugi del Pla de l'Estany, Comapedrosa\nAquest dissabte vam anar d'excursió pel Parc Natural del Comapedrosa, concretament vam arribar al refugi del Pla de l'Estany. Tot i que al començament no les teníem totes, ja que segons un llibre la ruta era de nivell baix, al començant la pendent es molt forta i quant portes més de 30 min. pujant muntanya i no estàs acostumat a caminar, el cansament fa que t'ho pensis dos vegades abans de seguir, però després les vistes i el paisatge que et trobes son la millor recompensa que et poden donar aquestes valls.\nMillor us deixo unes fotos i jutgeu valtros mateixos!\nPenjat per Lo Marc a les 18:59 Cap comentari:\nPenjat per Lo Marc a les 21:17 2 comentaris:\nSabíeu que la Coca Cola originàriament era verda, i que els dretans viuen de promig nou anys més que els esquerrans i que les formigues no dormen mai, i de ser per això que no tenen pels, perquè els cabells creixen més ràpid durant la nit que durant el dia i de mitjana perdem 100 cabells diaris, això que son més peludes les persones rosses que les morenes, els ratolins no vomiten deu ser que no han pillat mai cap taja perquè no veuen alcohol, i les ovelles? Doncs les ovelles no beuen mai aigua en moviment i es que una sola gota de petroli es capaç de convertir 25 litres d’aigua potable en no potable, si et prens 100 tasses de cafè preses en una fase de 4 hores, tècnicament poden causar la mort, li podríem regalar al rei Joan 1000 tones de cafè? Els insectes se senten més atrets per les persones que han menjat plàtan recentment.\nFrança, després d'un conflicte amb la Catalunya nord, per insurrecció, van envia molta gent d'allà a la seva antiga colònia del Quebec. Aquests nou vinguts es van quedar sorpresos del fred que feia i sempre que veien algú els ho deien literalment: "fa fred". Els francesos del Quebec creien que els estaven saludant. Va ser així com durant molt temps al Quebec la gent es saludava dient "fa fred". I durant la guerra de secessió, quan tornaven les tropes a les seves estances sense cap baixa, posaven en una gran pissarra "0 killed" (0 morts). D'aquí prové l'expressió "ok" per dir que tot està bé.\nPenjat per Lo Marc a les 16:37 2 comentaris:\nAquest joc tracta d'endevinar, d'una serie de fotos, si el personatge que surt a la foto és una dona o un home!! Jo he fet 13/16, no és tan facil com sembla...\nCliqueu aquí per començar a jugar, i ja hem direu quants n'encerteu.\nPenjat per Lo Marc a les 19:37 Cap comentari:\nUs proposo un joc, es tracta de sumar uns números que jo us donaré, i també us donaré els resultats, i haureu de clicar el més honestament possible... la resposta que cregueu correcta, estaria be que no us ho penséssiu gaire, ok?\nEl números a sumar son aquest, 1030 + 1030 + 30 + 10\nEs veu que als espanyols els sorpren que en sentim més catalans que espanyols\nSegons una notícia de 20 minutos que titula El catalán preocupa a los jóvenes más que el bienestar o el racismo si llegiu la notícia veureu que hi ha un destacat que esta equivocat, en comptes de espanylos hi hauria de catalans, diu això El 40,7% de los jóvenes se siente más español que catalán o sólo catalán i hauria de dir El 40,7% de los jóvenes se siente más catalan que espanyol o sólo catalán be si llegiu el text ja ho veureu, apa salut.\nEl link de la noti.\nPenjat per Lo Marc a les 17:32 1 comentari:\nPenjat per Lo Marc a les 16:29 Cap comentari:\nTV3 està en un procés d’espanyolització brutal, i es que potser ja en temps de CIU n’estava però almenys llavors només es parlava i més a l’ultima etapa, del gran sobiranista que es el Mas, intentaré resumi en 10 punts perquè TV3 no es la nostra.\n1.- Perquè cada dia obren el TN amb una noticia d’espanya, cada dia.\n2.- Perquè fins hi tot als esports, van obrir amb el Madrid un dia.\n3.- Perquè cada dia hem de sentir ZP això, Zp allò, que si ETA, que si Rajoy ha dit..., a la merda amb el polítics espanyols.\n3.- Perquè la Terribas va entrevista al Matas, i no li va fer ni una puta pregunta de perquè avia dit que el castellà estava en perill a les Illes de perque va eliminar l’institut Ramon Llull de les Illes, mes que una entrevista li va fer un massatge!\n4.- Perquè als atemptats de Iemen TV3 va obrir en que avien mort 7 espanyols i no 5 catalans i 2 bascos.\n5.- Perquè sempre que fan enquestes i merdes d’aquestes les fan a nivell estatal.\n6.- Perquè sempre que algun periodista a de fer declaracions al carrer, de cada 5, 4 parlen castellà.\n7.- Perquè el gran programa del Sr. Cuní, aviat semblarà salsa rosa.\n8.- Perquè ara segons TV3 ja no es diu País Valencià, es diu la Comunitat Autònoma de València.\n9.- Perquè en comptes de promocionar grups de musica del País, només fan que sortir els mateixos venuts de sempre.\n10.- Perquè parlen de Barcelona com si fos Catalunya, i els Gironins, Tarragonins i Lleidatans sempre quedem en segon terme.\nI es que cada vegada més ens estan acostumant a que les noticies siguin d’espanya no de Catalunya, i estic segur que no tardaran a fer programes en castellà, de fet les entrevistes que fa la Terribas a un espanyol les fa en castellà ja! i tothom sap el poder que te la televisió en la nostra societat.\nPenjat per Lo Marc a les 17:29 4 comentaris:\nLlàstima dels núvols\nAhir la nit al Principat d'Andorra els electrons van estar d'allò més moguts, va haver-hi una tempesta elèctrica, llàstima dels núvols que la tapaven, però no va durar poc, va començar aproximadament allà les 9 i jo men vaig anar a dormir allà 2/4 de 3 i encara continuava la festa d'electrons, amunt i avall, el cel s'iluminava per tornàs apagar.\nSempre m'agradat fotografiar llamps, encara que tan a Vilanova com Andorra no es que siguin zones de fortes tempestes elèctriques, però ahir en vaig tenir l'oportunitat, i des de la finestra de casa!!\nNo es fàcil fotografiar un llamp, el truc esta en deixar l'objectiu obert i que vagi atrapant la llum, com que el cel esta fosc no entra llum, excepte quant hi ha un llamp, que llavors si que el capta, degut a la quantitat de llum que desprèn un llamp. Jo tenia un petit problema, i es que a sota casa meva si que tenia llum, però be, en vaig caça alguns, aquí els teniu:\nAixí es com es veia sense cap llamp:\nAixí es com es veia amb un llamp, es impressionant, el llamp funciona com a un flash gegant, i tot el cel queda iluminat, i quant abans veies nomes negre, llavors veus els núvols que tens al damunt:\nAquesta es impressionant, penseu que el cel era completament fosc i el llamp va ser tan bestia, que la foto a quedat cremada, això es culpa de la quantitat de llum que desprèn un llamp, no se si s'aprecie gaire, però les càmeres digitals tenen un petit defecte, quant la llum esta molt concentrada en un punt, fan com un clon d'aquest punt, si us fixeu al costat de caldea, es pot veure la copia que ha fet la maquina del llamp, encara que el llamp original no es vegi.\nPenjat per Lo Marc a les 12:38 Cap comentari:\nEs veu que als espanyols els sorpren que en sentim...\nLa Guerra de Successió, La batalla d’Almenar\nGrups de ses illes\nHe plorat de riure\nLes fotos prohibides del Senglar\nLo que el photoshop fa\nLa Guerra de Successió (batalla d'Almansa)\nS'ha acabat lo Senglar Rock 2007


Finestres del Farró: Actualitat\nComunicat de Veïns Farró\nFinalment sembla que podem tornar a fer les activitats del calendari festiu del Farró!\nUs fem arribar el cartell de la FIRA DE SANT PONÇ 2021, que celebrarem el proper dimarts 11 de maig.\nOmplirem la plaça d'olors i dolçor amb les parades: ASSÍS CENTRE D'ACOLLIDA, BO DE BÓ, COLIBRÍ, COLLAGES DE LA CRIS, EL SAC DE LA PADRINA, FUNDACIÓ PUTXET, LES EROLES, SWEET GRETTA'S I VEÏNS FARRÓ (que tindrem fruita confitada, plantes aromàtiques i planter).\nTal com vam fer a la Solidària del 2020, tindrem una GUARDIOLA ÚNICA, en el punt de recollida d'aportacions, i l'opció BIZUM com apareix al cartell.\nTot i que la demanda d'aliments aquest cop és molt específica (són les necessitats que tenen a Assís pel servei d'esmorzars) no tindrem cap problema en rebre qualsevol altre producte alimentari.\nDoncs res... Ens veiem el proper dimarts!!\nEspai Vil·la Urània, Saragossa 29-31- Dimarts de 18:00 a 20:00 h\nTot i que sense roses ni venda de llibres... CELEBRAREM SANT JORDI A LA PLAÇA!!\nAques any, més que mai, donem suport a les floristeries i a les llibreries del barri! Visca la festa! Visca el comerç de proximitat!\nEl dia 14 va tenir lloc la innauguració amb una visita guiada. L'exposicó és el fruit del treball conjunt de tres pintores, la Roser Busquets la Teresa Periel i la Maite Pereny que escullen un tema comú i el desenvolupen en diferents obres, cadescuna amb el seu estil.\nSobre la Roser Busquets podeu llegir en aquest blog:\nArt Putxet-Farró escalfant motors per dissabte 8/5/2014\nCuando creas no te enteras de nada más 15/5/14\nSi aneu tirant avall per aquesta mateixa pàgina també la trobareu a la nota del dia 12/12/2020 La Mostra Solidaria del COVID i a la del 12/12/20 Recull documental de la Festa Major que no va poder ser, on podeu accedir al pregó que va llegir en aquesta festa major.\nAquí us oferim el Sumari del número 15 de la revista Coses del Farró que sortirà per Sant Jordi\nRecordeu que la podreu trobar a les botigues del barri, però no si val a badar que s'esgoten aviat!\nJa és un fet. El projecte La super illa del Farró ha estat un dels 20 projectes amb més suports del districte i, en conseqüència, passarà a la fase de concreció del procés participatiu i posteriorment a la votació final que serà del 10 al 20 de juny. Estigueu al cas!\nEL PROJECTE LA SUPER ILLA DEL FARRÓ OBTÉ 97 SUPORTS\nNo hem arribat als 100 però quasi…quasi.\nAmb això crec que és gairebé segur que passem a la fase següent. La cosa va així:\nDe moment no sé com es concreta aquest desenvolupament de la fase 4, però ho aniré seguint i per als que esteu interessants, us aniré informant.\nGràcies a tots els que heu votat!\nFINESTRES DEL FARRÓ ARRIBA A LES 50.000 VISITES\nEl nostre comptador ha arribat a la xifra de 50.000 visitants, una xifra molt petita si la comparem amb els blogs que escriuen per al món mudial, però una xifra impressionant per a mi.\nPer celebrar-ho he pensat en demanar-vos uns quants regals i, com si fos una llista de noces, aquí us deixo les meves preferències.\nEm podríeu regalar una fotografia antiga del barri que tingueu per algun calaix. Ja sabeu que m’agraden molt. Prometo investigar-la, comentar-la i publicar-la.\nTambé podríeu fer-vos seguidors. No sé ben bé què s’hi guanya, però tampoc compromet a res i fa il·lusió.\nTambé em podríeu ajudar a donar a conèixer el bog a més veïns i veïnes: parlant-ne a la botiga, enviant el link a tres o quatre veïns a qui penseu que pot interessar, posant un comentari i el link a Instagram o a facebook.\nFalta només un mes per Sant Jordi i l’equip de Coses del Farró ja treu fum per tot arreu per tenir a punt el número 15 de la nostra revista.\nFa mesos que en Pep i jo mateixa hem anat connectant amb nous i vells autors; veïns que s’han animat a escriure històries del barri, de les seves famílies, dels seus records.\nAra en Pep ja s’ha encarregat de recollir tots els originals i validar els continguts. L’Ester, que no ens en deixa passar una, els està passant pel filtre de la correcció llingüïstica.\nPer aquest número la Quima, amb la col.laboració de’n Xesco s’han encarregat de contactar amb els comerciants que ens donen suport com a anunciants.\nLa Junta de Veïns Farró ja ha aprovat el contingut de l’editorial i l’Ester s’ha encarregat de recollir amb tot detall l’agenda d’actes realitzats en aquest semestre per l’Associació.\nLa Laia Arisa, possa la maquinaria, el coneixement i el treball voluntari de la seva empresa ELEI Disseny i Comunicació per fer la maquetació i finalment, l’Ester s’encarregarà de portar l’original a la Imprenta Salvadó, del carrer Vallirana 60 , on gracies al finançament dels comerciants i al suport del Districte en faran els 2.000 exemplars que trobareu a les botigues del barri. La versió digital també la podreu trobar en aquest blog.\nTot un engranatge. Un petit miracle que gràcies a la iniciativa del nostre coordinador, en Pep Arisa, a l'empenta de l'Ester, la nostra presidenta, i a l’esforç de tot l’equip ja fa més de 7 anys que dura.\nI no us avanço els continguts...ja ho veureu. Crec que us agradarà.\nJa tinc ganes de sentir aquella olor de tinta fresca que farà la nova publicació així que ens arribi!\nTreballant en la Petita Història de la Vil·la Urània he trobat que al llibre que l'Amèlia Sala, vídua de Josep Comas i Solà, va recollir documents i records, hi surt la nostra foto acompanyada d'aquesta infografia.\nSANT MEDIR, RECORDS D'INFANTESA\nHe rebut aquest text i aquestes fotografies. Moltes gràcies Pere!\n"Avui Sant Medir tornen els records de la infantesa. Hem dic Pere Llinas i vaig nèixer el 1962 al carrer Saragossa. Sant Medir era una de les festes més esperades de l'any. Recordo de petit i abans de anar a escola estar pendent de la banda que venía al Carrer a primera hora a buscar la bandera de la Colla que tenia al costat de casa. Durant el mati el neguit de veure passar alguna colla per davant de l'escola (Colegio Nacional Uruguay). I ja a migdia sortint d'escola, camí de casa, passar per la Pça. Mañé i Flaquer, la entranyable "Plaçeta". On hi havía la colla dels "burrus" i on gaudiem d'unes voltetes a la plaça.\nUna Festa que sempre l'he gaudit molt.\nL'any 1993 vaig marxar del barri. Però la Festa de Sant Medir sempre que puc vaig a disfrutar-la.\nAquest any, si cal, l'enyorança és major. Aquesta ditxosa pandemia que trenca la il.lusió de molt infant que com jo l'esparaba. I no cal dir-ho de la gent de les Colles que es pasan un any esperant-la.\nAdjunto algunes fotos que crec són dels primers dels anys 80.\nVISCA EL FARRÓ!!!"\nAQUEST MES DE FEBRER HA FET 100 ANYS QUE DES DE L'OBSERVATORI DE LA VIL·LA URÀNIA JOSEP COMAS SOLÀ VA DESCOBRIR L'ASTEROIDE BARCELONA\nJosep Comas Solà era un enamorat de la seva ciutat. No només li va cedir la seva casa, la Vil·la Urània, sinó que va posar el seu nom a l’Univers.\nEl 3 de febrer del 1921, des de l’observatori astronòmic que tenia instal·lat al terrat de casa seva, Comas va descobrir l’asteroide 945 i li va posar per nom Barcelona.\nEn aquest petit observatori particular Comas experimentava amb un mètode propi, aplicant la fotografia i la estereoscòpia a l’observació del cel. Això li permetia fer una ràfega de fotografies seguides i distingir els cossos que no s’han mogut, les estrelles, i els que s’han mogut, que seran asteroides.\nPer aquest sistema l’astrònom del Farró va descobrir 10 asteroides més: (804) Hispania, (925) Alphonsina, (986) Amelia, (1102) Pepita, (1117) Reginita, (1136) Mercedes, (1188) Gothlandia, (1626) Sadeya, (1655) Comas Solà i (1708) Polit. Amb la seva habitual bonhomia el savi deia que amb aquest mètode havia pasat de pescar asteroides amb canya a pescar-los amb xarxa.\nPròximament en aquest blog: Sèrie “La Vil·la Urània: una casa per la ciència”\nLA MOSTRA SOLIDARIA DEL COVID\nHa estat una mostra voluntariosa, esvaïda, freda i esperançada. Per fi s’ha pogut fer l’homenatge a en David Moragues i hem pogut gaudir junts del vídeo que mostra el conjunt de la seva obra. També hem recordat a l’Anna Huguet que també ens ha deixat fa poc.\nCom diría l’avi de’n David:\n“Ara adéu, però no adéu\nel millor de tu resta en mi”\nTORNA LA MOSTRA SOLIDARIA\nMalgrat les limitacions que impososa aquest hivern extrany, els nostres festers ens proposen una nova Mostra Sol.lidaria i ens recorden que Nadal és compartir.\nText complert del programa, activitats i formes de participar\nINCIDENCIA DE LA COVID-19 AL FARRÓ I PUTXET\nLa corba va pujant i ens convé molt extremar les mesures de prevenció i la prudència.\nTanmateix les dades de l’Agencia de Salut pública que avui publica BETEVÉ ens diuen que el barri del Putxet i el Farró presenta una incidència una mica més baixa que la dels barris veïns.\nAl Putxet-Farró el nombre de casos per 100.000 habitants seria de 265, mentre que a Gracia és de 380 i a La Bonanova de 351.\nXifres que estant totes molt lluny dels 50 casos per 100.000 habitants que hauríem de tenir per fugir del risc alt.\nAixí que ànims, seny i no abaixem la guàrdia!\nRECULL DOCUMENTAL DE LA FESTA MAJOR QUE NO VA PODER SER\nCOMUNICAT DELS NOSTRES FESTERS\nPROGRAMA COMPLERT DE LA FESTA MAJOR 2020\nHi trobareu un interessantissim pregó de la Festa Major del 2019 a càrreg de dues grans dones del Farró, la Roser Busquets i la Montse Pla.\nHOMENATGE A DAVID MORAGAS\nEl passat dissabte 12 de setembre a la tarda hauria d’haver estat homenatge a en David Moragas. No ha pogut ser. Queda pendent com tantes altres coses, però ja el farem. I més sonat encara.\nMentrestant aquí teniu el vídeo que el seu fill Pere havia preparat per l’ocasió. Recull moltes de les seves obres i també el seu magnífic esperit.\nLa seva casa la Passatge Sant Felip\nEL TEATRE LA GLEVA OBRA DE NOU\nEl teatre La Gleva, el teatre del Farró, ha estat el primer teatre de Barcelona a reprendre l'activitat. Un gest valent que l'Albert de la Torre i el seu equip han assumit amb una gran responsabilitat vers la cura de tots. Mascaretes per entrat i sortir de manera escalonada, aforament molt limitat, disposició en tauletes, mail de contacte dels assistents per qüestions de traçabilitat..\nComplerts tots els protocols, els llums s'apaguen i ho oblidareu tot ràpidament perquè l'espectacle us arrossegarà cap a un devessall de rialles i emocions.\nA Black & Blue Ricardo Cornelius i Cristi Garbo son uns grans músics que juguen a fer de pallassos en un món on el music hall es barreja amb el cabaret més atrevit.\nEs un recital on cada cançó està escollida per mostrar una faceta diferent de la immensa expressivitat d'aquesta parella que es permet passar de la tendresa a lo grotesc sense perdre el glamour, sense traspassar mai aquesta subtil frontera que els podria portar a l'astracanada.\nLa Vanguardia:La Gleva Teatre reabre con el espectáculo de payasos "Black & Blue"\nTeatre La Gleva: Black & Blue. Fins al 12 de Juliol


La quarta edició de Terrassa Cooperativa amplia la seva oferta d’activitats participatives | Canal Terrassa\nLa quarta edició de Terrassa Cooperativa amplia la seva oferta d’activitats participatives\nL’economia social i solidària de Terrassa tornarà a tenir, el proper mes de novembre, un espai per mostrar-se i explicar com també pot ser viable un altre tipus d’empresa. La quarta edició de Terrassa Cooperativa amplia la seva oferta i aposta per un tipus d’activitats més participatives i més enfocades al públic familiar i jove. Així, hi trobem xerrades, exposicions, cinefòrums, formació i debats però també tallers com un de ‘mems’ i un espace room amb zombies radioactius. Tot plegat, per posar en valor les finalitats socials i col·lectives de l’economia social i el pes del cooperativisme a la ciutat.\nL’economia social i les cooperatives es caracteritzen per unes estructures horitzontals, per buscar el mínim impacte al medi ambient, per evitar diferències salarials acusades, per promoure la igualtat de gènere i per la transparència.\nL’acte central de Terrassa Cooperativa serà el dissabte 24 de novembre, quan hi haurà la Fira d’Economia Social i Solidària a la plaça Vella i al carrer Major. Per promoure-la, aquest any s’ha comptat amb el suport de personalitats terrassenques a les xarxes socials. El programa complet es pot consultar a la web terrassa.cat/terrassacooperativa.\nEtiquetes: Federació de Cooperatives de Treball de CatalunyaOlga RuizRosa GuinotterrassaTerrassa Cooperativa 2018XES Terrassa\nQuim Torra presidirà la 24a Nit de l’Empresari de la Cecot\nJudit Neddermann presenta el seu tercer disc en solitari, ‘Nua’, al Centre Cultural


Com utilitzar endolls de Federació Russa a illa de l'home\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Federació Russa a illa de l'home en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Federació Russa a illa de l'home sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


e-Xaps. Partits polítics i Internet: Política i xarxes socials\nDemà, 31 de març, té lloc a Sevilla el Tapas&Tweets sobre “Política i xarxes socials“, que comptarà amb la presència de Joseba Hervella, Paco Torres, Jesús Ollero i Ana Salazar. . Per ajudar al debat, i abans que se celebri, des de Tapes&Tweets entrevisten a gent perquè donin la seva opinió sobre el tema. Adjunto les meves respostes:\n1. Quina valoració fas de l'ús que la política efectua avui dia d'Internet i els mitjans socials al nostre país?\nL'ús cada vegada és major, però això no significa que sigui generalitzat ni que s'utilitzi correctament. Molts polítics tenen presència, però poca identitat online. S'utilitza per fer campanya, igual que s'utilitzen la resta d'eines de màrqueting i la resta de mitjans. No obstant això, la xarxa no és tan sols difusió (com sí ho és, per exemple, la televisió o la resta de mitjans tradicionals). Internet funciona d'una manera diferent. La difusió és important, però ho és més la capacitat relacional que genera, i aquest és el gran tema, precisament, oblidat per molts polítics.\nPer descomptat, que la majoria de canals i perfils a Internet siguin abandonats el dia després de les eleccions (57% en les últimes eleccions generals) no ajuda al fet que aquests polítics tinguin bona reputació online (el que significa confiança i relacions).\n2. Penses que a Espanya les xarxes poden arribar a canviar la forma de fer política?\nLa xarxa ja està canviant la manera de fer política en molts dels nostres polítics, a Espanya i al món, però no és la panacea sinó una eina més de fer política. Tenir presència a Internet no significa guanyar unes eleccions, ni ser el partit més votat, o amb més visibilitat. No obstant això, per guanyar unes eleccions, la comunicació ha de fer-se, avui dia, també a la xarxa.\nSom animals socials. La comunicació ràpida i sense mediadors ni filtres és la que aconsegueix un major augment de la identificació dels ciutadans amb els polítics. Les seves comunicacions a la xarxa, personals, permeten allunyar-se de l'aura de persona inaccessible i, per tant, diferent a les altres, i permeten crear proximitat cap a les seves idees i generar confiança. Quan aquestes comunicacions es fan correctament, parlant a les persones adequades sobre els temes que els interessen, responent preguntes o crítiques, enllaçant, aportant continguts de valor i oportunitats de crear una comunitat afí, connectat amb ells, la comunicació amb la ciutadania es transforma mitjançant la generació de llaços emocionals. Aquestes emocions, transmeses a través de relacions, anteriorment només es podien aconseguir a través de reunions personals i continuades en el temps.\nEl 2011, la xarxa i les seves eines de contacte permeten que aquesta relació constant pugui donar-se en qualsevol lloc, a qualsevol hora. Aquest és el gran canvi potencial.\n3. Quins consideres que serien les claus perquè això succeís?\nLa gent vol sentir-se identificada amb els seus polítics, que li responguin, que tinguin valors semblants, que romanguin en contacte amb la societat. Internet és una de les maneres de fer-ho possible en l'actualitat. Fer un ús correcte és la clau. La bona política 2.0 no ha de pretendre solament aconseguir vots perquè difícilment n'aconseguirà molts, sinó que ha de pretendre motivar persones. A través de les relacions s'aconsegueix que antics votants acudeixin a les urnes, s'aconsegueix que persones que votaven al contrari potser no vagin a votar perquè tenen dubtes, però sobretot aconsegueix que persones de la mateixa ideologia utilitzin el seu talent per crear noves activitats i perquè parlin bé del candidat als seus contactes personals, i aquests als seus contactes…\nAquesta és la funció de la política 2.0: connectar persones a través dels llaços que es creen a la xarxa, i aconseguir també la seva contrapartida en noves idees sorgides del talent dels ciberactivistas, als quals cal involucrar.\nEn tot això és bàsic tenir també presencia al món offline per part d'aquestes relacions obtingudes: que la gent parli de la campanya, que es creïn activitats al carrer, que es generi una comunitat que pugui reunir-se, dialogar, crear noves eines de campanya, convèncer als seus amics… Sense presència al carrer no es guanyen eleccions. És el boca/orella el que pot canviar un resultat electoral, ara i sempre. La xarxa només ho pot agilitar.\n4. Quina influència pot tenir Internet en el proper cicle electoral?\nInternet és un mitjà més per fer campanya. Un altre. Però cal entendre que les campanyes que es poden fer són molt diferents a les que es fan en altres mitjans, ja que ara parlem d'una campanya relacional: pel que fa a continguts (preparats perquè siguin compartits, enlazables, divertits, interessants, innovadors…) i pel que fa a la comunicació directa i personal (utilitzada per seduir a través de les paraules i els gestos, i a través de les relacions a la pròpia xarxa i offline que s'estableixen pels membres d'aquesta xarxa afí).\nInternet serà mitjanament important aquestes eleccions, molt menys que en altres països, però més del que els polítics creuen. Però les eleccions no es decidiran a Internet. Es decidiran, com sempre, al carrer i en els mitjans. Internet és un altre mitjà, encara que funcioni de manera diferent. Cal utilitzar-ho tan bé com sigui possible. Qualsevol vot val.\nEtiquetes de comentaris: Comunicació política, Facebook


Com fer-se ric a l'àsia emergent - Diari de Girona\nCom fer-se ric a l'àsia emergent\nlluís bosch martí 19.08.2014 | 00:00\n"Per fer fortuna has de tenir padrins o formar part d'alguna santa màfia, sigui religiosa, o política, o crear-ne alguna de nova. Sinó, seràs un explotat tota la vida"\nParodiant els llibres d'autoajuda empresarial, Mohsin Hamid narra la vida d'un noi pobre d'un entorn rural que esdevé un magnat d'una gran corporació. Aquest antiheroi construeix un imperi a través del bé més fluix i cada cop més escàs, l'aigua. Però segueix enamorat d'una noia guapa amb qui comparteix origen i sort, i els seus camins al llarg de la novel·la es van creuant en el mutu i ambiciós avanç cap a la fortuna i l'èxit enmig dels milions d'explotats, alienats, pobres que somien des dels seus teleclubs familiars, ser rics, famosos i poderosos.\nD'entrada volem escriure que el títol complet de la novel·la de Mohsin Hamid: Com fer-se fastigosament ric a l'Àsia emergent. I alhora a tot el planeta, segons aquest escriptor paquistanès, nascut a Lahore al 1971, que ha estudiat a les universitats americanes de Princeton i Harvard, ha treballat a Nova York i Londres, les seves novel·les han estat finalistes en diversos prestigiosos premis americans. Servidor, que ha viatjat al Pakistan gràcies als llibres de Kaplan, podem afirmar que en aquesta fantàstica novel·la reviure el caos produït pel xoc de diversos mons, societats, civilització, des de les rurals tribals atàviques, religioses, familiars, musulmanes, amb les urbanes també obsessionades pel desarrollisme, modernització, culte a la mo?da, als diners, consums. L'escriptor pakistanès ens ve a dir que aquest cosmopolitisme és planetari, per tot arreu impera el cada dia més decadent American way of life. Dels dos protagonistes de la novel·la, "la noia guapa" serà des de jove com totes les noies del món alienada pel cinema, la televisió, els vídeos, cantantsÉ i per ser model, actriu, adinerada i famosa per sortir dels seus pobres barris familiars, i acaben quasi totes de "putarrots" (amb homes més grans i rics).\nL'altre protagonista, "el noi pobre", que gràcies a ser el tercer fill podrà anar a escola, primer a primària i després, com que és molt intel·ligent, començarà la universitat, però com que allà està ple de nacionalistes islàmics i militars totalitaris, l'autor de la novel·la ens diu que els idealistes són uns babaus, perquè el noi pobre vol ser ric, i sempre va ser emprenedor, ja de petit treballava en una botiga de DVD i sabia que per prosperar havia de treballar per mafiosos i lladregots. I abandonar els estudis per fer de venedor de productes caducats, on reciclen les etiquetes per vendre'ls més barats. El noi pobre vol ser independent i crea el seu propi negoci al seu pis, inventa una petita envasadora d'aigua embotellada. I a poc a poc va creant nous llocs de fabricació i magatzems, distribuint fins xocar amb la competència que intenten acollonir-lo amb amenaces, pallisses, que l'obliguen a demanar ajuda als amics mafiosos que li solucionen el problema a canvi de diners i futures col·laboracions. Aquest és l'ABC planetari universal per als que volen prosperar en els seus negocis. Per fer fortuna has de tenir padrins o formar part d'alguna santa màfia, sigui religiosa, o política, o crear-ne alguna de nova. Sinó, seràs un explotat tota la vida.\nEl noi pobre, gràcies a ser molt ambiciós i treballador, s'alia, suborna a qui sigui: per engrandir els seus negocis. Aquesta sensacional novel·la és una mena de paròdia de la famosa La educación sentimental, de Flaubert, és, millor dit, l'educació de l'amiguisme comercial i cinisme pels que es volen enriquir al marge de totes les lleis. És la moral amoral que impera a tot el món euroamericà on la corrupció dels de dalt i de baix podem llegir-la als diaris i veure-la per les cadenes de tele. És una obra que es llegeix d'una tirada pel bon estil narratiu, ironia, retrat i evolució dels persontges. Són reals, fisiològics, vitals, on el pas del temps des dels seus orígens, èxits, fracassos, salut, envelliment, decadència són descrits en el dia a dia microscòpicament segons els humors, meteorologia, etc. Que des del Pakistan, corrupte, caòtic, musulmà, superpoblat, es pugui escriure una novel·la que ens narra l'apocalipsi del món occidental i oriental, món on agonitzen tots els ideals i humanitat, on sols impera el déu del diner i del consum. Un cop més acabarem recordant que milions de persones de tot arreu del món des dels seus declinants móns rurals per culpa de les teles volen emigrar a les ciutats, urbs deshumanitzades i ultramodernes d'occident d'Europa i Amèrica del Nord.\nPostdata: Mentre milions d'eropeus s'estan banyant a les platges del Mediterrani, milers de subsaharians arriben en pasteres a les nostres costes. Un cop més recordarem que el 40% dels 300 milions de joves africans continuen vivint en la pobresa més absoluta, són la misèria, injustícies, malalties de tota mena i la manca de futur i progrés que els ?empeny cap a les terres pròsperes del nord.


La UA porta la seua producció de teatre i dansa a la ciutat d'Alacant. Actualitat Universitària\nEn defensa, Hécuba, de Eurípides y Los figurantes podrán verse los días 30 de mayo, 6 y 13 de junio, en el Cetro Cultural las Cigarreras, en el marco de la celebración de la “I Mostra de Teatre Universitari (Universidad de Alicante- Las Cigarreras) 2018”\nLa útima cena y Comèdia sense títol se representarán los días 29 y 30 de junio, en el Teatro Arniches de Alicante\nEn defensa, Hécuba, d’Eurípides i Los figurantes seran representades els dies 30 de maig, 6 i 13 de juny, en el marc de la celebració de la I Mostra de Teatre Universitari, esdeveniment que organitza, per primera vegada, la Universitat d’Alacant en col·laboració amb el Centre Cultural Les Cigarreres, fruit d’un conveni de col·laboració entre la Universitat i l’Ajuntament d’Alacant a través de la Regidories de Cultura, i Acció Social. A més, el Teatre Arniches d’Alacant acollirà durant els dies 29 i 30 de juny, les representacions La última cena i Comedia sin título.\nLa I Mostra de Teatre Universitari comença demà dimecres 30 de maig a Les Cigarreres amb l’obra de teatre En defensa, un espectacle de teatre contemporani, dirigit per Iván Jiménez i concebut com un concert de comiat en homenatge a Lola Blasco. L’obra ens parla de l’actualitat, de la «generació perduda», la dels joves que decideixen anar-se’n del seu país per culpa de l’atur tan elevat. Els actors són alhora els protagonistes del missatge de l’obra, que parla d’ells i els mostra com a lluitadors que no es volen conformar.\nEl 6 de juny serà el torn d’Hécuba, versió de la tragèdia d’Eurípides ambientada en la guerra de Troia, però explicada des del punt de vista de les dones, que sempre acaben sent les grans perdedores. Els homes moren al camp de batalla i esdevenen herois, però elles són les que ho perden tot, fins i tot la llibertat. Hécuba és la història d’una lloba, d’una mare coratge que és capaç, malgrat haver-ho perdut tot, de traure forces de les seues entranyes per a fer justícia. Una gran història de grans dones basada en la traducció de Juan Antonio López Férez, dirigida per Pascual Carbonell i interpretada pel Grup de Teatre Clàssic de la UA.\nLos figurantes, una adaptació de la divertida comèdia de Sanchis Sinisterra i interpretada per l’Aula de Teatre de la Universitat Permanent (UPUA) amb Elizabeth Sogorb com a directora, serà el colofó final d’aquesta trobada teatral, el pròxim 13 de juny. L’obra, estrenada per primera vegada el 1989, planteja la rebel·lió dels figurants contra els protagonistes. Els figurants prenen l’escenari i això dóna lloc a situacions absurdes i surrealistes que potser no s’allunyen tant de la vida real... Jugant amb la fórmula del metateatre, aquesta comèdia dividida en dos actes es compon de diàlegs àgils i directes amb un llenguatge col·loquial i escenes corals majoritàriament. Però entre riallada i riallada, l’obra planteja una pregunta per a la reflexió: realment som nosaltres els que dirigim la nostra vida?\nTotes les representacions seran amb entrada lliure fins a completar la capacitat de la sala, a les 20.30 hores, a La Caixa Negra de Les Cigarreres.\nL’Aula de Dansa de la Universitat d’Alacant obrirà la programació del Teatre Arniches d’Alacant, el divendres 29 de juny, amb La última cena, una obra dirigida per Carlos Peñalver que mostra com la famosa obra de Leonardo da Vinci es converteix en espectacle de dansa contemporània. Amb aquesta obra de dansa, Peñalver presenta una nova forma de veure la famosa pintura de Leonardo da Vinci, mantenint la mateixa situació i trama, però actualitzant-ne el contingut i la manera de veure la història. «Quan la bondat s’enfronta a la traïció, quan tots som u i u som tots, potser és l’última vegada que ens trobarem. Ací hi ha el principi del final... Ací hi ha el principi de tot...»\nI el dissabte 30 de juny tindrà lloc la representació de Comedia sin título, la gran obra que Federico García Lorca estava creant quan va ser afusellat, fa més de vuitanta anys. El mateix Lorca qualificava aquesta obra com «un drama social», del qual solament ens queda el primer acte. Aquesta peça i s’insereix dins de la seua trilogia del Teatre Impossible, juntament amb Así que pasen cinco años i El público. Per tot això, un repte més que suggeridor, més que atrevit, el que aquest curs s’ha proposat el grup clàssic de la nostra Aula de Teatre, sota la direcció d’Iván Jiménez.\nLes dues obres començaran a les 20.30 hores i seran d’accés lliure fins a completar l’aforament.\nMés informació: MIC (Informació Cultural Museu Universitat d’Alacant i PIC (Informació Servei de Cultura .Baixos del Paranimf).


Wielicka Apart Krakow Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWielicka 44 m 3, Podgórze, Krakow, Polònia, 30-552 - Veure al mapa\nMés informació sobre Wielicka Apart\nConvenientment situat a Wola Duchacka, Wielicka Apart és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nWielicka Apart també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Wola Duchacka. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Wielicka Apart.


Local comercial de lloguer a La Dreta de l´Eixample - Zona Sant Gervasi-\nRef: 26148 Local comercial de lloguer a La Dreta de l´Eixample - Zona Sant Gervasi-\nLocal comercial de 2ª mà de 109 m²\nLocal comercial de 109m², pl. baixa planta totalment diàfana de 55m² i pl. soterrani de 54m² totalment diàfana. Façana de 13m lineals, amplada local 10m lineals, alçada de sostre 3m i fundaria 5,80m. 1 Aseo, tancaments amb persianes enrotllables, subministra elèctric donat d'alta. Un entorn privilegiat i heterogeni, petit comerç, oficines i habitatges, fa que la seva ubicació sigui ideal per múltiples activitats professional i comercials. Alta densitat de població. Al costat de l'estació de Pàdua i Ronda General Mitre i molt a prop el Parc de Monterols. Consum d´energia 286QF9Z41 E (265) Kw h / m²a Emissions C (44) Kg CO2 / m²a. Finques Duran Argemí som un despatx professional amb una llarga trajectòria que ens ha portat a ser la tercera generació, vam formar un equip humà amb amplis coneixements i experiència demostrables en la gestió immobiliària, tant en el mercat de lloguers com el de la compravenda. El nostre objectiu principal és donar un servei exclusiu, personalitzat i de qualitat, trets que ens diferencien. La nostra cartera de clients, que segueix creixent dia a dia, és la garantia i aval de la nostra gestió. Tenim la ferma voluntat de seguir treballant per obtenir la màxima satisfacció dels qui confien en nosaltres, esperant poder comptar amb vostè en el moment que ens pugui necessitar.\nEstic interessat en: Local comercial de lloguer a La Dreta de l´Eixample - Zona Sant Gervasi- Ref: 26148


Inicia el projecte de restauració i conservació d'un tram del riu Francolí — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Notícies 2009 › Inicia el projecte de restauració i conservació d'un tram del riu Francolí\nInicia el projecte de restauració i conservació d'un tram del riu Francolí\nSe situa entre el pont de Santa Tecla i el pont de la variant\nAquest projecte de conservació i restauració d’un tram del riu Francolí està dirigit a la protecció i millora de l’estat ecològic d’aquest entorn fluvial del municipi de Tarragona. Es planteja la conservació i manteniment d’un dels hàbitats més representatius, com és el bosc de ribera. L'increment de la biodiversitat d'espècies animals i vegetals autòctones, determinaran la millora de la qualitat ecològica d'aquest entorn fluvial. Aquest projecte de restauració de l'entorn fluvial, s'emmarca dins de la convocatòria de subvencions per a la realització d'actuacions de gestió, conservació i recuperació d'espais fluvials (MAH/1669/2008, de 16 de maig) de l'Agència Catalana d'Aigua.\nL'emplaçament d'aquest espai fluvial es troba al curs baix del riu Francolí, al terme municipal de Tarragona (comarca del Tarragonès) entre el pont de Santa Tecla i el pont de la variant, a l'alçada del Parc del Francolí. Concretament, la restauració fluvial es portarà a terme exclusivament al marge esquerre del riu. Només s’intervindrà al marge dret del riu per retirar l’asfalt de l’antic pas del riu en ambdós ribes.\nEl projecte es duu a terme entre la Conselleria de Medi Ambient de l’Ajuntament i l’Associació Aurora, que té com a finalitat la integració social i laboral de persones afectades de malaltia mental. La tasca d’inserció laboral es realitza al Centre Especial de Treball, que té l’Associació, i compta amb tres activitats productives: taller de manipulats, jardineria i restauració d’espais fluvials.\nAquest projecte permetrà desenvolupar a un grup de persones en risc d’exclusió social les tasques pròpies d’un treballador forestal especialitzat en intervencions en el medi fluvial, facilitar el contacte amb l’entorn natural per tal de contribuir a una millora psicopatològica de les persones afectades de malaltia mental i reforçar l’autonomia, en la vessant més relacional, mitjançant el treball que es desenvolupa en equip i a l’aire lliure.\nPel que fa a la temporalització del projecte, es preveu que els treballs tindran una durada d’uns 8 mesos i acaben d’engegar aquest mes de juliol. Pel que fa al manteniment, es farà un seguiment del projecte durant els dos anys següents.\nEls principals objectius d’aquest projecte són:\n- Millorar l'estat de conservació del bosc de ribera existent en aquest tram del curs baix del riu Francolí, augmentant-ne la biodiversitat i recuperant el bosc de ribera en zones on aquest ha desaparegut.\n- Eliminació de les espècies al·lòctones com la canya i l'eucaliptus, facilitant el correcte desguàs i el funcionament del riu.\n- Reduir l'impacte visual de l'escullera que delimita i protegeix el Parc del Francolí, mitjançant la una plantació de diferents espècies arbustives en la part de riba més propera al Parc.\n- Ordenar la xarxa de camins existent, deixant un únic camí principal, col·locació de plafons informatius de la flora i fauna d'aquest tram baix del Francolí.\n- Retirar les restes d'asfalt i ciment, així com la senyalització del pas per a vehicles que creuava el riu i que actualment està for a d'ús.\n- Eliminar els abocaments de deixalles i runes que trobem en diferents punts d'aquest tram de riu. Caldrà limitar l'accés de vehicles no autoritzats per evitar-ne nous abocaments.\n- Fomentar l'ús social i de gaudi d'aquest entorn natural per part dels ciutadans de Tarragona mitjançant la recuperació de les zones ara degradades. S’editarà un díptic explicatiu del riu i les feines que s’hi realitzaran.\nAltres intervencions al Francolí\nL’ACA té previst iniciar, més o menys per les mateixes dates, una neteja també al marge esquerre del Francolí, riu avall a continuació de la zona d’intervenció d’Aurora, entre el pont de Sant Tecla avinguda de Roma. L’Ajuntament té previst continuar recuperant de manera progressiva tota la llera del riu, tant pel que fa a la seva regeneració natural com per potenciar el seu ús social.


Créixer cantant a l'escola - Dàmaris Gelabert\nCréixer cantant a l’escola\nLa cançó en l’entorn escolar\nEls infants tenen una atracció irresistible cap a la música i les cançons. Hem de ser conscients que la cançó és un dels millors canals de comunicació, d’expressió i de relació afectiva entre adults i infants.\nAmb la cançó podem potenciar totes les àrees de desenvolupament de l’infant: la física, la mental i la socio-emocional.\nLa cançó és diversió-joc i els infants aprenen quan juguen, quan s’ho passen bé. Incloure la cançó a l’escola suposa promoure l’interès per aprendre. Suposa incloure una estratègia “inconscient” d’aprenentatge.\nAportar idees, recursos i materials per a treballar la música en totes les àrees de desenvolupament dels infants.\nOferir un programa estructurat i dissenyat per Tot Sona, que ajudarà a implantar un temps específic d’estimulació musical.\nSessió de presentació del programa d’Estimulació Musical Totsona a l’equip docent del centre, a càrrec de Dàmaris Gelabert.\nQuatre sessions pràctiques d’estimulació musical amb els infants i els/les professionals de cada classe realitzades per l’equip Tot Sona. La periodicitat de les sessions serà d’un dia a la setmana i de durada entre 30 i 50 minuts (a convenir amb el centre).\nSessió d’avaluació-valoració del programa i entrega del material corresponent a cada classe que inclou: dossier personalitzat amb el programa específic de les activitats realitzades i els objectius de cadascuna, i disc personalitzat que inclou cançons personalitzades amb el nom de la classe i la resta de cançons treballades.\nSi estàs interessat/da escriu-nos i t'informem\nPodeu bonificar el cost total o parcial dels cursos que oferim amb el crèdit acumulat de la cotització a la Seguretat Social dels/de les vostres treballadors/es.\nEstudia guitarra clàssica al Conservatori Superior de Música del Liceu. Durant els anys d’estudis forma part de diferents formacions musicals fent concerts arreu de Catalunya i esdevé primera guitarra en l’Orquestra de Guitarres de Barcelona en els inicis de la formació.\nTitulada per a l’ensenyament en Music Learning Theory (MLT) d’E. Gordon, i formada per la Dàmaris Gelabert en Estimulació Musical en l’etapa 0-6 anys, ara treballa com a formadora del mètode d’Estimulació Musical Totsona per a mestres a escoles, per a grups de famílies a l’espai Totsona i imparteix tallers d’estimulació musical a diferents espais.\n14 raons més per incloure la música en l'entorn escolar\nCantar sovint a classe ajuda a produir un estat de canvi necessari per a l’aprenentatge i la concentració. “El nostre cervell no acumula energia, necessita un constant rec sanguini que li porti oxigen i nutrients. Quan estem asseguts durant molt temps, la sang s’estanca als nostres peus i al cul.” “Els canvis d’estat (de posició) serveixen per donar energia i aconseguir que la sang estigui novament plena d’oxigen i que fluexi cap al cervell”. Gerard Evanski-“State changes for your classroom”.\nLes investigacions evidencien que les arts musicals són part central del procés cognitiu i que impacten sobre les funcions i sistemes responsables de tot l’aprenentatge.\nLa cançó ajuda a la memorització d’aspectes acadèmics: més del 80% de la informació que processem en el cervell ve a través de la música i l’oïda. Sabem que la informació rítmica i melòdica que conté la cançó s’emmagatzema d’una forma natural en la memòria per després poder ser recordada, fins i tot quan creiem que ja no la recordàvem.\nLa cançó crea i activa el coneixament a “priori”: aprenem més facilment quan ja coneixem alguna cosa sobre el concepte o el tema que ens volen ensenyar. La cançó és una forma perfecta de donar les bases per a aquest tipus de coneixement previ, que és fonamental i crític en el procés d’aprenentatge.\nLes cançons estimulen la creativitat i aporten una actitud positiva en l’entorn escolar.\nLa música estimula els dos hemisferis cerebrals.\nLa música ajuda a mantenir l’atenció.\nLa cançó ajuda a donar energia a una classe ensopida al final de la setmana o trimestre.\nPot ajudar a relaxar l’estrès dels alumnes més moguts de la classe.\nAbans de començar la classe: una cançó pot ajudar a concentrar el grup.\nLa cançó pot ajudar-nos a introduir un tema nou.\nLa cançó pot també ser una activitat concloent que serveixi per reforçar la lliçó o el nou aprenentatge.\nLa cançó suposa una forma lúdica d’incorporar hàbits i rutines.\nLa cançó ens dona possibilitats de treballar aspectes socials, de dinàmica i cohesió grupal.


Els assumptes de correu electrònic més utilitzats en atacs de phishing | Microblau\nInicio » Our Blog » Els assumptes de correu electrònic més utilitzats en atacs de phishing\nDesprés d'analitzar 360.000 correus electrònics de phishing durant un període de tres mesos, els investigadors de Barracuda Networks han identificat els assumptes més utilitzats en atacs de phishing, que van créixer més del doble l'any 2018. Es tracta d'un tipus d'enginyeria social en la qual el sector financer s'ha vist especialment afectat (44%). De fet, Espanya ha pujat en el rànquing per països d'aquest tipus de ciberatacs, passant del 16è al 9è lloc amb un 2,20% d’usuaris.\nAquestes són les 12 línies d'assumpte de correu electrònic de phishing més utilitzades pels ciberdelinqüents:\n- Urgent / Important\n- Estàs disponible? / Estàs al teu escriptori?\n- Estat del pagament\n- Factura vençuda\n- Dipòsit directe\nEls conceptes utilitzats mostren com els ciberdelinqüents s'aprofiten de la urgència i la personalització per a enganyar a les víctimes i que cliquin en enllaços maliciosos, descarreguin malware o lliurin informació confidencial.\nPer a protegir a la teva empresa dels ciberatacs, recomanem els cursos de Safe User, càpsules breus i efectives per a estar protegit/a en l'entorn laboral.


Joc de dòmino amb Animals.\nConnecto el meu "goril·la-cangur" amb el teu "doble cangur" i segueixo la seqüència. Jugar al dòmino és molt més divertit així! Amb animals de la selva o de llunyans països: un ós panda, un elefant, una girafa, un hipopòtam ...\nDòmino d'Animals. Juguem-hi!\nA aquest dòmino es juga com al de la gent gran: per torns, connectat figures idèntiques. Això sí, aquí decidim nosaltres quina fitxa és la que et fa començar (potser el doble lleó ... Que és el rei de la selva). També incorporem regles noves: cada vegada que surt un doble cal fer el soroll de l'animal en qüestió. Ah! Recordeu que el millor és que siguem 4 per divertir-nos més\nDòmino d'Animals, Ens agrada perquè...\nEl dòmino és un joc de regles molt senzilles però que requereix molta astúcia, memòria i lògica per guanyar. El millor d'aquesta versió és que permet que tota la família s'asseu junta, fins i tot els més petits.


El PSOE dona per trencada la negociació d'un govern de coalició amb Podem - Diari La Veu\nEscriba el número 221570\nEl PSOE dona per trencada la negociació d'un govern de coalició amb Podem\nLa Moncloa considera "inassumibles" les exigències del partit de Pablo Iglesias\n24 juliol 2019 21:47h\nEl candidat socialista Pedro Sánchez ha sigut l'encarregat de traslladar l'última oferta al líder de Podem, Pablo Iglesias. / EDUARDO PARRA / EP\nMADRID. La investidura de Pedro Sánchez aquest dijous, 25 de juliol, sembla ara com ara una quimera. I és que poc després de les 21.00 hores d'aquest dimecres, La Moncloa ha donat per trencades les negociacions amb Podem després d’una vesprada de contactes infructuosos que han derivat en la filtració de les propostes d'una i altra part als mitjans.\nA 15 hores de la segona votació de la investidura de Pedro Sánchez, fonts socialistes de la negociació han assegurat que "les exigències de Podem són inassumibles, i no s’han mogut d’elles".\nEl trencament de les negociacions es produeix malgrat la conversa telefònica que han mantingut els líders de les dues formacions, on el candidat a la investidura ha tancat la porta a cedir a Podem competències en les àrees que demanava Iglesias. Segons fonts del partit morat, el PSOE ha tancat la porta a cedir al partit d'Iglesias els ministeris de Treball, ni tampoc el d'Hisenda, ni el de Transició Ecològica ni el d'Igualtat. Fonts de Podem han acusat el PSOE de no haver cedit en cap de les àrees socials que reclamava la formació morada.\nFonts del govern de Sánchez no han tardat en respondre a la informació de Podem i han desgranat l'última oferta traslladada al partit morat. Segons aquestes fonts han oferit a Iglesias que el seu partit ocupe una vicepresidència d'Assumptes Socials amb la presidència de la comissió delegada per a coordinar totes les polítiques socials del govern, amb els continguts de totes les àrees de Benestar Social i Dependència, inclòs el Comissionat per a la Pobresa Infantil, que seria per a Irene Montero, i tres ministeris: Habitatge i Economia Social; Sanitat, Assumptes Socials i Consum i Igualtat.\nEscriba el número 323679


De l’aula a la comunitat: educant des d’una perspectiva socioemocional - Rosa Sensat\nÀngels Àlvarez, Daniel Costa, Alícia Cuello,\nRosa García, Alejandra Muñoz,\nConxita Roca i Cristina Rodríguez\nMestres de l’Escola El Viver\nEl projecte d’educació socioemocional de l’Escola El Viver forma part de la nostra manera de ser i de relacionar-nos. Sabem que les emocions són el motor de la nostra vida, i una bona gestió emocional ens ajuda a aconseguir benestar personal i a crear un bon clima de centre. És aquesta mirada afectiva la que ens permet resoldre conflictes de forma constructiva, establir forts vincles entre tota la comunitat educativa i identificar-nos amb el projecte de centre. Infants, mestres i famílies persegueixen objectius comuns i caminen cap a una mateixa direcció, amb la finalitat de fer de l’escola un espai on compartir, aprendre i conviure.\nLa mirada del mestre i el vincle afectiu amb l’alumnat\nL’escola presenta situacions de gran complexitat; molts alumnes no disposen d’una atenció socioafectiva adequada. En alguns casos, l’alumnat creix en situacions desfavorides, no viu la infantesa com caldria, i el seu dret a sentir-se feliç és vulnerat. Un context familiar desfavorit afecta directament en el seu desenvolupament social i personal. Moltes de les necessitats afectives de l’alumnat no estan cobertes o presenten certes mancances.\nÉs per això que el desenvolupament de la dimensió afectiva i emocional esdevé un pilar fonamental en l’acompanyament dels mestres cap als seus alumnes. La mestra intenta compensar les mancances afectives de l’alumnat oferint un espai de seguretat on l’alumne pugui sentir-se estimat, valorat i reconegut. Alhora, ofereix les eines necessàries perquè pugui tenir èxit en el seu procés d’ensenyament-aprenentatge i sigui capaç de socialitzar-se i, en el futur, viure en societat.\nA la nostra escola la mirada afectiva dels mestres cap als alumnes és un factor clau. La mestra acompanya creant una relació de confiança i construint un vincle positiu que repercuteix en una visió positiva de l’alumne vers l’escola, els seus mestres, els seus companys i el seu propi aprenentatge.\nPer construir aquest vincle, la mestra crea els espais necessaris perquè l’alumne pugui expressar-se, compartir les seves inquietuds i preocupacions i posar nom a allò que sent. Poder expressar les emocions i els sentiments, a la rotllana o individualment, ajuda els alumnes a posar paraules a allò que senten i a reconèixer les pròpies emocions.\nLa consciència emocional no és l’únic aspecte que treballem sinó que també intentem crear un clima idoni on l’infant aprengui a gestionar les emocions i sigui capaç d’actuar de forma adequada. Els espais de silenci, la relaxació o els massatges són hàbits molt interioritzats i que formen part del dia a dia a l’aula. En el nostre dia a dia, el mestre ofereix estratègies per desenvolupar una bona regulació emocional, amb la finalitat d’assolir el benestar personal i social dels alumnes.\nSovint, a l’escola, és difícil guanyar-se la confiança dels infants només amb la tasca educativa. Per això és imprescindible que el mestre sigui proper emocionalment i accepti l’infant tal com és. La mestra valora l’infant, el reconeix, i l’empeny a poder desenvolupar les seves capacitats des del primer moment. La mirada sempre és positiva i posa l’atenció en les virtuts i no tant en les debilitats. Això ajuda a promoure l’autoestima de l’infant i a gestionar millor la frustració que sovint es manifesta.\nPer construir el vincle amb l’alumne les actuacions més freqüents són l’observació, l’escolta activa, el diàleg i la comprensió; mostrar empatia i entendre tot allò que el nen expressa i per què ho fa. La mirada de la mestra sempre ha de ser empàtica, ja que això ajuda a entendre’l, a donar valor a les seves preocupacions, a poder acompanyar-lo i a oferir una resposta positiva a les seves necessitats.\nUn altre aspecte que creiem important és tenir clara la diferència entre autoritat i autoritarisme. Per nosaltres, l’autoritat es construeix des del respecte, la confiança, l’estima i la seguretat que el mestre transmet a l’infant. No creiem pas en una relació basada en l’obediència i la imposició.\nCrear aquest vincle afavoreix un clima d’aula positiu en les relacions on tothom té cabuda. Quan existeix un clima tranquil, sense hostilitat, l’alumne és capaç d’obrir-se i mostrar els seus sentiments tant a través de la paraula com del dibuix; creiem que cada nen/a té una manera diferent d’expressar-se i hem de respectar-la.\nEn el nostre dia a dia l’educació socioemocional sempre hi és present, implícitament els nostres alumnes també aprenen a relacionar-se de forma empàtica.\nEn molts dels casos, la manera de relacionar-se de l’alumnat és agressiva o violenta. Davant d’això el diàleg esdevé un element fonamental en la resolució dels conflictes. Qualsevol acció agressiva cap a un adult o els companys comporta una actuació i a la vegada, va acompanyada d’una reflexió. Quan hi ha un conflicte, es crea l’espai perquè l’infant torni a la calma. Una vegada el nen està tranquil, pot parlar amb els companys i reflexionar sobre el que ha passat. A través de la reflexió busquem mostrar a l’alumne altres maneres de resoldre un conflicte. L’objectiu és fer ús del diàleg per arribar a un acord entre les parts del conflicte i alhora que es produeixi un aprenentatge. Fem ús de diferents estratègies com el conte de la tortuga, on es convida l’alumne a fer una reflexió individual sobre el conflicte seguint els següents passos: Stop, respiro fondo, quin problema tinc?, i com em sento?\nUna altra estratègia que fem servir és el Racó de la Pau: un espai on els infants, de forma autònoma o guiada, van a resoldre els petits conflictes de la vida de l’aula.\nL’objectiu final és que el nen assoleixi l’autocontrol en una situació de ràbia o frustració, sent capaç de regular la seva conducta.\nLa pertinença a la comunitat: les famílies\nL’escola El Viver és un espai acollidor i un bon lloc per aprendre a conviure.\nA l’escola es reflecteix la realitat social del barri, es creen vincles de pertinença que ajuden a canviar o, si més no, a suavitzar les mirades de desconfiança cap als altres. La dinàmica del centre afavoreix un entorn positiu i referent de bones actituds.\nL’objectiu comú i prioritari de totes les famílies, vinguin d’on vinguin, és aconseguir el benestar dels seus fills mostrant l’interès en els aprenentatges i en els diferents moments de la vida a l’escola.\nLa pertinença a la comunitat ve acompanyada per la confiança entre les famílies i l’escola. El primer contacte entre l’escola i les famílies és la direcció i la secretaria del centre; el fet que sigui oberta facilita aquesta confiança. Després d’aquest primer contacte amb direcció, els tutors passen a ser els referents directes per a les famílies i amb qui estableixen els vincles afectius. Gràcies a aquest vincle les famílies participen més de la vida d’escola. Això no treu que sorgeixin conflictes o desacords, però gràcies al clima de confiança es pot arribar a acords i a solucions compartides.\nAquests sentiment de comunitat entre famílies, alumnes i mestres és un punt fort de l’escola El Viver, que fa que tots plegats actuem en coherència i de forma compartida, de manera que el nen creixi en un entorn segur i estable. Aquesta coherència es veu reflectida en molts moments al llarg del curs. Són moltes les ocasions on les famílies poden col·laborar i compartir moments d’escola: festes, activitats de classe, activitats esportives, decoracions, teatre…\nCal destacar també el paper de l’AMPA, que col·labora activament en molts moments importants i és un nexe d’unió entre famílies i escola. Tot plegat facilita la confiança en el centre.\nEl bon clima de l’equip docent\nA la nostra escola, el benestar dels docents també és una part fonamental de la cultura del centre.\nL’equip de mestres treballa per l’alumne i el seu benestar. Les relacions positives entre alumnes i mestres són clau en la mateixa mesura que ho són les relacions entre els mestres.\nDes de l’acolliment dels mestres nous i durant tota la seva trajectòria, totes les persones que formem El Viver ens cuidem que tothom se senti estimat.\nLes relacions que s’estableixen en els espais no formals ens ajuden a conèixer millor les persones i a desenvolupar, a poc a poc, un sentiment de pertinença vers l’escola. Per això, des de l’escola es potencien moments compartits, esmorzars d’aniversaris, àpats temàtics i festius, el viatge sorpresa o l’activitat de final de curs. Aquests espais compartits fan que cadascun de nosaltres faci créixer el seu compromís vers l’escola i s’impliqui en el seu projecte.\nSovint, el dia a dia a l’escola no és fàcil, però l’excel·lent clima del centre afavoreix el suport dels companys i facilita que tothom se senti còmode per compartir les dificultats obertament. Les persones que treballem a l’escola sabem que, en qualsevol moment i/o situació podem comptar amb el suport dels companys. Saber que tots, en un moment o altre, ens hem sentit desbordats per determinades situacions ajuda a donar-te seguretat i créixer a nivell personal i professional.\nAquest bon clima docent ve donat també per la gestió i manera de fer de l’equip directiu. Gràcies a la seva visió global són capaços de gestionar les virtuts per tal d’aconseguir el bé comú i afavorir un treball en equip on tothom pot aportar i sentir-se part del grup. L’acompanyament tant professional com personal fa que tots els mestres se sentin cuidats. Aquest tarannà està tan arrelat a l’escola que és la manera de fer de totes les persones que hi treballem.


EL CRIT DE L'OCELL DOMÈSTIC (2010) – Maksim Óssipov | El Biblionauta\nTítol: El crit de l’ocell domèstic (Крик домашней птицы)\nL’atorgament del darrer Premi Nobel de Literatura a l’escriptora bielorussa Svetlana Aleksiévitx va constatar dos aspectes: Per un costat, una literatura russa actual rica amb temàtiques i autors diversos, i per l’altra, la dificultat que aquesta literatura i aquests autors arribin a la nostra llengua. Per sort, l’editorial Raig Verd ja havia publicat una de les obres d’Aleksiévitx i també, per sort, Club Editor ja devia tenir en marxa el projecte per publicar El crit de l’ocell domèstic de Maksim Óssipov, amb traducció d’Arnau Barios. Val a dir que aquesta traducció es va fer gràcies al suport de l’Institut de la Traducció Russa. Sembla evident, doncs, que les grans editorials comercials obvien autors i literatures distants i es concentren en els best-sellers i mentre deixen a editorials petites (i valentes) l’edició d’autors de gran qualitat, però força desconeguts.\nEl crit de l’ocell domèstic és un recull de cinc relats de llargada desigual, per exemple el que dóna títol al conjunt té sis pàgines escasses, mentre que Peces en un pla o Colònia minera Eternitat són autèntiques nouvelles amb capítols i tot. En tots cinc, el que domina és la descripció de la Rússia postsoviètica i l’actual deriva autoritària que pateix, “el nostre desgavell”, tan pel que fa a l’ambientació com sobretot al paisatge humà, als caràcters i les relacions. Un altre element que domina les històries és la feina de metge del protagonista o del narrador en un hospital d’una ciutat allunyada de la capital, les dificultats que suposa la feina en ambients de corrupció generalitzada, amb pacients abandonats per l’estat i pel destí, en una desolació que sembla que no tingui remei, a no ser per l’esforç d’aquest a vegades narrador a vegades protagonista, que no deixa de ser un alter ego de l’autor:\nSenyors, aquí fem feina; la medecina és un servei, però no hi és per servir.\nDiem a vegades protagonista a vegades narrador perquè l’autor juga amb la persona del narrador, perquè tant usa la primera com la tercera persona per relatar les seves històries, on no cal esperar la clàssica estructura de plantejament, nus i desenllaç de la narrativa, ja que el darrer apartat a vegades desapareix, el que interessa és el nus, la vida, la quotidianitat.\nEls dos primers relats, Moscou-Petrozavodsk i La gitana, són els que s’acosten més a l’ofici de metge i a com és la Rússia actual. El primer tracta de la condició compartida de jueus, en el passat soviètic i en l’actualitat russa. La gitana està escrit en tercera persona, és molt més variat i mostra molt més la societat russa i també posa de manifest el fet que l’autor va viure un temps als Estats Units. Peces en un pla és una de les dues nouvelles del recull i potser és el relat amb menys coincidències amb la resta. Bàsicament és la història d’un noi rus, emigrat als Estats Units i resident a Nova York, expert en escacs, que ha participat per sorpresa en un torneig a Califòrnia i l’ha guanyat, cosa que suposa que s’embutxaca una gran quantitat de diners.\nQuan emigres, el que perds no és la teva terra, sinó l’estranger, la idea que te n’havies fet.\nEl relat és molt interessant per conèixer l’època estalinista. Si la temàtica de la història és molt bona, barreja d’història, situacions personals i lirisme sobre el record, la manera com l’explica és magistral, des de diferents punts de vista en cada un dels apartats de la narració. Talment com si fossin les diferents peces dels escacs que fan diversos moviments. El crit de l’ocell domèstic és un relat molt líric que descriu la quotidianitat d’un hospital, amb tota la gent que hi treballa. Fa un repàs al que veu i als records que cada element li provoquen. Com tots els textos lírics, en cada relectura es descobreixen elements nous.\nEl darrer relat és una altra nouvelle, Colònia minera Eternitat (Notes d’un director literari), com l’anterior parla del passat per entendre el present i de nou el narrador és un metge que troba un diari d’un pacient que o bé l’ha perdut o potser se l’ha deixat expressament a la seva consulta. En aquest diari Aleksandr Ivànovitx descriu la seva vida, llicenciat en Filologia russa, casat amb una dona que l’enganya i l’abandona i per aquest motiu accepta ser director literari del teatre d’Eternitat, una colònia minera al nord del Cercle Polar Àrtic. Aquí serà on farà arrels, el teatre serà el seu punt de suport vital durant molt de temps, fins que es decideix a tancar la colònia i evacuar tots els residents. Comença així el calvari per a aquest home que no tindrà cap ajuda de l’estat i quan aquest cau haurà quedat desvalgut, sense cap dels seus referents vitals:\nDarrere les finestres, una tenebra nevada, anem lents. En fi, s’ha acomplert la línia d’esdeveniments. Va començar amb la cobdícia, amb l’explotació dels clàssics, després una passió prohibida, després un crim. Als protagonistes els toca la mort i la presó, a nosaltres, els figurants i el cor, l’exili. ¿És que algú pot afirmar que la vida no té trama?\nUn altre exemple d’aquell homo sovieticus que tan bé descriu Svetlana Aléksievitx.\nPeces en un pla ★★★★★\nEl crit de l’ocell domèstic ★★★\nColònia minera Eternitat (Notes d’un director literari) ★★★★


La Volta i Barcelona històricament unides\nL'any 1911 Trenta-quatre esportistes començaven a pedalar a Sarrià en la primera edició de la Volta Ciclista a Catalunya i diumenge després de 94 edicions la Volta arribarà a Barcelona convertida en la tercera prova per etapes més antiga del món\nVolta ciclista Cataluna l'any 1911\n26/03/2014 16:17 Actualizado a 26/03/2014 16:43\nBarcelona. (Redacció).- Un total de 22 participants van arribar a acabar aquella primera edició de la Volta Ciclista a Catalunya, el guanyador de la qual va ser Sebastià Masdeu, que va acabar l’etapa final, literalment, amb una sabata i una espardenya. Segons explica Rafael Vallbona, autor del llibre Volta a Catalunya 1911-2011. Un segle d’esport i país, “en la darrera etapa, Masdeu havia perdut una sabatilla en travessar una riera plena de llot, però un pagès li va deixar la seva espardenya”. Aquella primera edició va ser organitzada pel Club Deportivo Barcelona i va constar de 363 quilòmetres repartits en tres etapes: Barcelona-Tarragona,Tarragona-Lleida i Lleida-Barcelona. No va passar per Girona, perquè no hi havia carreteres en condicions que connectessin aquesta ciutat amb la capital del Segrià.\nI és que aquells pioners del ciclisme català eren autèntics aventurers. Per l’estat de les carreteres, feien més ciclisme de muntanya que ciclisme en ruta. D’altra banda, no tenien bicicletes de recanvi, i ells mateixos s’arreglaven les punxades. De fet, una característica de les fotografies d’aquelles èpoques és veure els ciclistes amb una càmera de recanvi relligada a l’esquena per poder canviar la roda en cas de punxada.\nCent anys, 94 edicions\nL’any 2011 es va celebrar el centenari de la Volta, tot i que la d’enguany és l’edició número 94. Això és perquè no es va celebrar entre 1914 i 1919 a causa de la Primera Guerra Mundial, ni els anys 1937 i 1938, per la Guerra Civil Espanyola. Una placa col·locada al pont del passeig de la Reina Elisenda de Montcada sobre l’avinguda de J.V. Foix recorda el punt de sortida de la primera etapa de la primera edició de la Volta Ciclista a Catalunya, la qual, des d’aleshores, sempre ha passat per Barcelona i sempre ha tingut una molt bona acollida dels aficionats.\nLes tres primeres edicions de la les va organitzades pel Club Deportivo Barcelona. Tot just quan es podia començar a consolidar, la Volta es va interrompre a causa de la Primera Guerra Mundial. Va retornar el 1920, de la mà de la Unión Velocipédica Española (predecessora de la federació), però diuen les cròniques que va ser una edició força caòtica que va provocar una nova aturada de dos anys. Va ser el 1922 quan va agafar l’embranzida definitiva, amb l’organització a càrrec de la Unió Esportiva de Sants, acabada de crear a partir de la fusió de diverses entitats d’aquest barri. Des d’aleshores només s’ha deixat de disputar dos anys, el 1937 i el 1938, a causa de la Guerra Civil Espanyola. L’edició del 1936 es va celebrar tot just unes setmanes abans de l’alçament franquista i la del 1939 va tenir lloc, no sense un gran esforç, pocs mesos després del final de la guerra. Actualment, l’organització és a càrrec de la Volta Ciclista a Catalunya Associació Esportiva.\nHi ha dos personatges íntimament lligats a la Volta, Mariano Cañardo, d’origen navarrès, però fet com a ciclista al barri de Sant Andreu, va guanyar la prova en set ocasions, fita mai aconseguida per ningú més; i Miquel Poblet, considerat el millor ciclista català de tots els temps. D’altra banda, la Volta és la tercera prova per etapes més antiga del món, darrere del Tour i del Giro, i, en les 94 edicions que s’han celebrat fins ara, hi han participat tots els noms que han fet història en el món del ciclisme.\nBarcelona, que sempre ha estat una ciutat molt esportiva, ha tingut una estreta relació amb el món del ciclisme, més enllà de la Volta, ha estat seu d’etapes de la Vuelta i de la Setmana Catalana; entre 1965 i 2007 s’hi va celebrar l’Escalada a Montjuïc, i l’any 2009 hi va passar la prova degana i la més emblemàtica, el Tour.


Guillem Fuster diu que hi ha una ‘mania obsessiva’ a vincular l’esquerra independentista amb el terrorisme del passat | VilaWeb\n[EN DIRECTE] Quim Torra proposa una mediació internacional des de la Universitat de Ginebra\t[EN DIRECTE] Quim Torra proposa una mediació internacional des de la Universitat de Ginebra\nGuillem Fuster diu que hi ha una ‘mania obsessiva’ a vincular l’esquerra independentista amb el terrorisme del passat\nEl portaveu de Poble Lliure ha declarat al jutjat de Sabadell en qualitat d'investigat per un presumpte delicte d'enaltiment del terrorisme\nEl portaveu de Poble Lliure, Guillem Fuster, considera que hi ha una ‘mania obsessiva’ per relacionar ‘l’esquerra independentista amb la violència política i el terrorisme del passat’, cosa que ha rebutjat. Fuster ha fet aquestes declaracions després de comparèixer al jutjat de Sabadell, en qualitat d’investigat per un presumpte delicte d’enaltiment del terrorisme. Tot plegat, per un acte que Poble Lliure va organitzar el mes de febrer del 2017, per homenatjar Julià Babia, l’històric militant independentista conegut popularment amb el sobrenom de ‘el Nen’. Aquesta causa, que es troba en fase d’instrucció, ha arribat al jutjat després d’una denúncia que la Guàrdia Civil va fer davant l’Audiència espanyola. La defensa espera que s’acabi arxivant.\nFuster ha accedit al jutjat en companyia del diputat de la CUP Albert Botran i el seu advocat, Jordi Busquets, i ha respost a totes les preguntes, també a les del fiscal, que ha insistit sobre la vinculació de Julià Babia amb l’organització desarticulada Terra Lliure. Fuster ha destacat que no hi ha una relació directa entre Babia i Terra Lliure, i ha assegurat que tot plegat es basa en rumors. ‘Hem insistit que era un militant del nostre poble i que ho va donar tot fins a les últimes conseqüències,’ ha explicat en sortint del jutjat.\nEl portaveu de Poble Lliure ha afegit que l’organització continuaria treballant per defensar, a través de la política, ‘aquells que ara són a l’exili, a la presó o que fins hi tot han donat la vida per la causa’. L’advocat de Fuster, Jordi Busquets, ha manifestat la seva esperança que la causa, que es troba en fase d’instrucció, s’acabi arxivant.


DDT Efectes Especials: la casa de l'Oscar català\nDDT Efectes Especals ha treballat per 'El laberinto del fauno', 'Lo imposible' o 'El orfanato', entre altres films\nGabriela Grífol Porta | Redacció programes | dilluns, 14 de març del 2022, a les 13.15\nEn una empresa del Poblenou es van crear els personatges d”El laberinto del fauno’ (2006), de Guillermo del Toro, guardonats amb un Òscar de Hollywood. Al carrer d’Àvila hi ha l’estudi DDT Efectes Especials, de la Montse Ribé i el David Martí, el lloc d’on van sortir les malèfiques criatures que van guanyar l’Oscar pel millor maquillatge el 2007.\nLa cerimònia dels Oscars, inoblidable?\nRibé recorda la cerimònia dels Oscars com una experiència increïble. S’hi va sentir estranya perquè des de petita l’havia vista per la tele i ara la vivia com a protagonista. Quan van dir els seus noms, gairebé va perdre el sentit. Cap dels dos no recorden ni què van dir dalt de l’escenari. Quan van arribar a l’hotel van posar les dues estatuetes a la tauleta de nit per si tot allò havia estat un somni, i l’endemà no hi eren.\nMontse Ribé i el David Martí recollint l’Oscar al 2007\nDDT Efectes Especials es va fundar el 1991. En aquella època, Ribé i Martí feien de tot: explosions, pluja, vent, etc. Després es van especialitzar en els ninots i el maquillatge i un anunci per Estrella Damm els va donar l’empenta que els calia per treballar en allò que més els agradava.\nMapa de les pel·lícules rodades a Barcelona\nLes feines més espectaculars\nUna altra de les feines de l’estudi és el personatge de Young Hellboy, de la segona pel·lícula de la saga de Guillermo del Toro. En aquesta ocasió, de manera excepcional, la Montse Ribé es va posar dins el personatge i li va donar vida.\nPer a ‘Lo imposible’ (2012), de Juan Antonio Bayona, DDT va fer uns 20 ninots de persones mortes en la inundació i, sobretot, un ninot de la Naomi Watts que havia de funcionar sota l’aigua. A la pel·lícula, el personatge es colpejava amb tota mena d’objectes sota l’aigua i per això es va recórrer a la barreja de l’actriu, un doble, el ninot i el 3D.\nTambé han treballat per altres films com ‘Mama’, ‘La piel que habito’ o ‘El orfanato’. Martí remarca que als rodatges comencen els primers i acaben els últims. Han de fer maquillatges que poden demanar fins a sis hores i que triguen dues hores a retirar-se. Una altra de les feines destacades ha estat Un monstruo viene a verme’, també de Bayona, com explicava Montse Ribé en aquest capítol del ‘Va passar aquí’ al 2017.\nBarcelona, pionera del cinema\nBarcelona ha estat lligada al cinema des dels seus inicis. L’aparició d’aquesta nova tècnica i de les possibilitats artístiques i narratives que oferia, no va passar desapercebuda en una ciutat sempre atenta als avenços i a la creació\n— cine — empresa — pel·lícules\nLes millors propostes de l’Americana Film Fest 2022\nBCN Film Fest 2022: Dates i programa del Barcelona Film Festival\nMaria Zafra: “El sistema s’ha vist obligat a reconèixer que el cinema femení existeix”\nD’A Film Festival Barcelona 2022


PROJECTE BEQUES ESCOLARS COMUNITÀRIES - Menuts del Mon\nHome/Actividades, Infancia/PROJECTE BEQUES ESCOLARS COMUNITÀRIES\nNo ha sigut fàcil donades les circumstàncies que viu el país, Bolívia, però finalment aconseguim arribar a les comunitats andines originàries de Pongo i Chango i lliurar el material escolar a les xiquetes i xiquets que participen del projecte. En aquesta ocasió hem afegit material higiènic i sanitari del qual no disposaven per a combatre la pandèmia del #Covid19.\nLes imatges que ara podeu veure en la galeria parlen per si soles i és precisament aqueix document gràfic realitzat per la coordinadora del programa , Victora Moya Arce, l’aportació que certifica que la col·laboració arriba a port i que continuem treballant en un projecte que prompte complirà deu anys.\nUna vegada comentem la importància que els i les menors vagen a escola, tinguen una formació acadèmica per a trencar el maleït cercle de la pobresa. Un poble instruït , sense analfabetisme sabrà triar millor els seus governants i podrà cooperar i formar part d’una societat mes justa , mes igualitària, equitativa i perquè no feliç.\nAgraïm a la comunitat educativa boliviana la seua receptivitat i admirem la professionalitat que els porta a estar ací, a peu del canó, mantenint les escoles rurals obertes. Aquestes escoles permeten la descentralització del país i compleixen un rol important al moment de valorar i fomentar la saviesa de la gent d’aqueixes zones, perquè treballen activament en la unió de l’escola amb la resta de la comunitat, a partir d’un treball col·laboratiu.\nVos convidem a participar d’aquest projecte coeducatiu , solgut i extens. Ser part és fer-ho possible i la col·laboració no entén de races ni de fronteres. En realitat no hi ha distància quan existeix bona voluntat.


Darreres setmanes de ‘Dirty Dancing’ a Barcelona | Cooltura FM\nCooltura FM > Darreres setmanes de ‘Dirty Dancing’ a Barcelona\nDarreres setmanes de ‘Dirty Dancing’ a Barcelona\nDIRTY DANCING, el gran clàssic de la dècada dels 80 que narra la història d’amor entre Johnny i Baby, estarà al Teatre Tívoli de Barcelona fins el dia 25 de febrer. El musical, que compta amb la direcció de Federico Bellone i està produït per LETSGO.\nL’espectacle recrea a la perfecció la pel·lícula que va reinventar el gènere del ball amb un nou estil, fins i tot inclou alguna escena més de l’entorn sociocultural de l’època, i submergeix l’espectador en una increïble història d’amor entre Johnny i Baby que aconsegueix atrapar al públic .\nA més de l’oscaritzat (I’veHad) The Time of My Life, la sensual Hungry Eyes, Hey! Baby i Do you Love Em, la versió teatral inclou temes musicals que havien quedat fora de la banda sonora original.\nAbans de la seva arribada a Espanya, el musical es va estrenar amb un gran èxit al Teatre Royal de Sydney, Austràlia, convertint-se en un fenomen mundial amb produccions a Estats Units, Nova Zelanda i Europa, on ha batut rècords de taquilla al WestEnd de Londres. LETSGO també va dur l’obra del Gran Teatre Molière de Ciutat de Mèxic amb un elenc propi del país.\nTota la informació sobre els preus i horaris al web de Balaña. Ofertes especials amb motiu de Sant Valentí.\nEl musical ja havia estat a Barcelona al mes de febrer.\nTags:dirty dancing, teatre tivoli\nLa Vida Sona 15-02-19 By Redactor on 15/02/2019\nLa Vida Sona 14-02-19 By Redactor on 14/02/2019\nRuta Lokal 13/02/19 Dia internacional de la radio By Manuel Burgos on 14/02/2019


Castelló aprova el projecte per a reformar el Camí la Ratlla i millorar la seguretat viària - VilaWeb\nCastelló aprova el projecte per a reformar el Camí la Ratlla i millorar la seguretat viària\nMarco destaca les clàusules socials per a la subcontractació de part de l'obra amb microempreses, autònoms i pimes\nLa Junta de Govern Local de l’Ajuntament de Castelló ha aprovat avui el projecte d’execució de millora en el Camí la Ratlla, amb un pressupost d’1.270.500 euros i un termini d’execució de 10 mesos, així com l’expedient de contractació de les obres. S’inicia així el procediment d’adjudicació de l’actuació cofinançada amb fons europeus, inclosa en el programa d’ajudes a projectes singulars d’entitats locals que afavorisquen el passe a una economia baixa en carboni en el marc del programa operatiu del Fons Europeu de Desenvolupament Regional (Feder) de creixement sostenible 2014-2020.\n“Avancem així en l’execució d’un projecte que ens permetrà atendre una reivindicació històrica i millorar el Camí la Ratlla, dotant-lo de més seguretat, amb millores en la calçada i el carril bici existent i afegint un carril de vianants”, ha explicat l’alcaldessa, Amparo Marco. “A més, s’incorporarà més arbrat i zona verda i s’adequarà i consolidarà la séquia”, ha especificat la primera *edila.\nEl plec de prescripcions administratives que regulen aquesta contractació inclou una condició especial d’execució de caràcter social per a fomentar la recuperació del teixit econòmic i productiu local, que és la subcontractació d’un 30% del pressupost d’execució material de l’obra (al qual se li aplicarà el percentatge de baixa oferit pel licitador que resulte contractista) amb microempreses, autònoms i pimes.\nUna clàusula que s’incorpora a les contractacions sobre la base dels acords per la Junta de Govern Local del passat 7 de maig, amb la finalitat de pal·liar les previsibles dificultats econòmiques arran de la pandèmia del coronavirus per a recolzar el mercat laboral i teixit empresarial de la ciutat i contribuir a l’impuls d’aquest. “Clàusules socials com aquesta que s’introdueixen en la reforma del Camí la Ratlla ens permeten diversificar la contractació pública i generar llocs de treball, ajudant així a autònoms, pimes i micropimes, que són sectors que estan patint especialment l’impacte de la crisi sanitària”, ha destacat l’alcaldessa.\nLa zona d’actuació abasta una longitud de 1,77 quilòmetres i una superfície total de 16.816 metres quadrats del Camí la Ratlla, concretament en el tram situat entre el Camí Serradal i la rotonda de la CV-149. El projecte, amb un termini d’execució de 10 mesos a comptar a partir de l’inici d’obres que està encara per determinar, permetrà separar el carril bici de la via de circulació de doble sentit, mitjançant un parterre vegetal. I en el costat extrem es col·locarà una zona de trànsit per als vianants i una banda de senyalització. Amb això es pretén realitzar dues zones segures, una per a bicicletes i una altra per a vianants, degudament separades de la calçada i senyalitzades.\nD’altra banda, aquesta obra permetrà reduir almenys en un 5% les emissions de CO₂ respecte a la situació de partida abans d’executar-la, complint així un dels requisits dels projectes presentats a la concessió directa de subvencions a projectes singulars d’entitats locals que afavorisquen el passe a una economia baixa en carboni, en el marc del programa operatiu Feder de creixement sostenible 2014-2020, segons es detalla des de l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica de l’Ajuntament.


Els Mossos analitzen contra rellotge tots els dispositius informàtics dels pares de la Nadia | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nL'advocat de la família assegura que les imatges són per al “seguiment dermatològic de la malaltia”\nBarcelona 11 GEN 2017 - 11:32\tCET\nCaso Nadia Fernando Blanco.\nEls Mossos d'Esquadra analitzen a contrarellotge els 13 llapis de memòria, 7 targetes de memòria, 3 discs durs i uns altres terminals informàtics que van trobar durant els escorcolls de l'habitatge, els cotxes i la botiga de vins dels pares de la Nadia, Fernando Blanco i Marga Garau. Compleixen ordres del jutjat d'instrucció número 1 de la Seu d'Urgell perquè divendres, quan prengui declaració als pares sobre la presumpta "explotació sexual" de la nena, pugui tenir sobre la taula totes les proves.\nDesprés d'una primera anàlisi d'un d'aquests llapis de memòria, els Mossos van trobar imatges de "caràcter sexual" de la menor. El jutge, a través d'un comunicat, va afirmar ahir que no era una mera sospita, sinó "la constància i evidència de clars indicis objectivats de participació de la persona investigada [el pare] en la comissió dels delictes de provocació sexual i explotació sexual". A les fotografies també hi apareix la mare. Per aquest motiu, els ha citat divendres a declarar.\nL'advocat de la família, Alberto Martín, ha al·legat aquest matí que algunes d'aquestes fotografies es van fer "per al seguiment dermatològic" de la malaltia que pateix la menor, tricotiodistròfia, una malaltia rara que també afecta la pell. Segons Martín, els pares estan "escandalitzats, ofesos i molestos" per les informacions. I ha afegit, en declaracions a la cadena COPE, que és "fals, inconcebible" i que les "úniques fotos que hi ha s'han fet en l'àmbit personal".\nLa troballa de les fotografies va posar en alerta també la Generalitat, que va atorgar la custòdia de manera temporal a uns oncles de la menor, que viuen a Mallorca. Fins ara, la mare pot visitar-la els caps de setmana, mai sola i tampoc de nit. El jutge no prendrà cap més mesura fins que no escolti la declaració dels pares de la nena.\nFernando Blanco es troba a la presó arran del que ha estat batejat com a cas Nadia des del 9 de desembre. El jutge els acusa a ell i Marga Garau d'estafa per haver fet servir la malaltia rara que pateix la menor per aconseguir donacions per gairebé un milió d'euros (918.000 euros). En la interlocutòria de presó del progenitor, el magistrat afirma que amb les proves recollides fins ara, els pares freguen el "tipus penal de la utilització de menors per a la pràctica de la mendicitat".


Només els burros tallarien Vallvidriera, per Juan Soto Ivars\nMarc Brugat - Europa Press (Europa Press)\nNomés els burros tallarien Vallvidriera\nSi SSC realment pensa pagar amb la mateixa moneda, a l'estil més tòrrid, només em queda recordar-los que no hi ha pitjor manera de denunciar el ridícul aliè que baixar-se els pantalons\nDiumenge, 01/03/2020 - 21:21\nDesprés em diran equidistant, però quina culpa tinc jo si Societat Civil Catalana decideix tallar els túnels de Vallvidriera en resposta als més hiperventilats del procés, que fa mesos que obstrueixen la Meridiana. Un no acaba en l’equidistància per evitar mullar-se, ni per escollir actituds moderades, no. Un acaba en l’equidistància perquè els altres es desplacen a la bogeria. Si uns i d’altres corren a la insensatesa en direccions oposades per acabar, per cert, en el mateix punt, un no es fa equidistant: el fan.\nEl bram està pronunciat. Queda per veure si l’organització ho ha dit seriosament o ha enlairat un globus sonda per veure com reaccionen l’ajuntament i la policia. És evident que algú ja hauria d’haver acabat amb els talls que quaranta tietes hiperventilades protagonitzen cada nit, perquè –us ho recordo– sota les consignes patriòtiques hi ha una majoria de persones que només aspiren a viure en una ciutat on no els toquin tant els nassos.\nSi l’amenaça de SCC fos una protesta simbòlica, si no pensessin tallar el túnel, la cosa podria fins i tot tenir la seva gràcia. Reduir a l’absurd la fanfarroneria del teu adversari és una manera de desactivar-la davant de l’opinió pública. Però si SCC realment pensa pagar amb la mateixa moneda, a l’estil més tòrrid, només em queda recordar-los que no hi ha pitjor manera de denunciar el ridícul aliè que baixar-se els pantalons.\nJutjant per les declaracions de Fernando Sánchez Costa sembla que van de debò. Els motius que ha ofert en una roda de premsa no poden sonar més absurds: «Fins que els treballadors no puguin tornar tranquil·lament a casa després de llargues jornades de treball, els independentistes tampoc podran anar a esquiar amb tranquil·litat els caps de setmana». ¡Com si els independentistes no treballessin! ¡Com si els seus adversaris tinguessin al·lèrgia a l’esquí! ¿Però quina categorització absurda és aquesta? ¿Potser SCC confon les estadístiques amb la realitat?\nEls talls de la Meridiana fastiguegen qualsevol que hagi de passar per allà, de la mateixa forma que les escombraries de tots cauen als mateixos contenidors, els cremi qui els cremi. El tema de la Meridiana deixa pitjor l’independentisme que el consent que ningú. Ells sols es retraten quan es converteixen en el furóncol amb què la ciutat dona la benvinguda a la nit. Els seus talls són la forma en què els pesats ens recorden que consideren que els carrers seran sempre seus, un tic totalitari, i una forma espanyolíssima de posar els collons sobre la taula, segons els estereotips del gust de ‘Polònia’.\nEn comptes de tallar carrers i carreteres, uns i altres haurien de dedicar hores a beure, o fins i tot a drogar-se, com la gent de bé. En el pitjor dels casos vomitarien en algun portal o cantarien serenates despertant els veïns: res que no arregli una galleda d’aigua precipitada des del balcó en qualsevol dels casos. Altres, potser trobarien aquesta felicitat l’absència de la qual els porta a fastiguejar el personal amb les seves històries.\nTemes: Meridiana Independència de Catalunya Societat Civil Catalana


Taller "Mi propia voz" | Migjorn, Casa de Naixements\n“MI PROPIA VOZ”, TALLER SALUDABLE PER DONES\nAmb la nostra veu volem conectar amb qui ens escolta i per això s’ha d’estar conectades amb nosaltres mateixes.\nA més de viure una trobada lúdica, es tracta de desenvolupar el despertar ple de totes les nostres potencialitats en la veu ja que, no només ens manifestem mitjançant els nostres actes, també ens revelem als demés mitjançant les nostres paraules i silencis.\nCantar i ballar serveixen per a treure serietat a la vida i tornar-li l’inocència, l’espontaneïtat que al creixer perdem.\nQuan cantes o balles des del cor amb l’únic desitg de cantar, o moure’t al ritme de la música, et sents proper a la essència íntima de les coses i a la teva propia.\nEs crea una lliberació emocional que transforma l’anima de qui canta i qui escolta i que fa que ens sentim optimistes i positius. Ens ajuda a lliberar-nos i desbloquejarnos. En aquest taller es crea un espai íntim i segur per a la expressió de la creativitat femenina.\nEstà creat per a que aprofundim en la nostra essència natural, des del plaer de sentir-nos completes i salvatjes.\nBallarem per a sentir que la llibertat neix del nostre cos.\nCrearem polifonies per a sentir l’harmonia.\nCel·lebrarem l’alegria de cada moment, gaudint la vida.\nEns instal·larem unes hores en l’hemisferi dret, sense judicis, des de l’espontaneitat, l’aceptació, la confiança i la intuició.\nDesenvoluparem el despertar ple de totes les nostres potencialitats en la veu.\nData: Dissabte 29 de març de 2014\nCantant catalana, va començar la seva vida professional el 1986 enregistrant les úniques cinc cançons conegudes dels jueus catalans, unes cançons de noces dels segles XIV i XV escrites en judeo-català. Posteriorment, va incorporar al seu repertori cançons pertanyents a les tradicions musulmana i cristiana, amb un especial interès per la música espiritual d’aquestes cultures i en un exercici de recuperació de les arrels i la cultura mediterrànies.\nTot això l’ha portat a cantar per tot el món i a crear i dirigir els Festivals Internacionals de Músiques Místiques de Barcelona (2000 i 2001) i València (2001)\nTé 15 CD publicats. Els 7 últims auto produïts.\nTé un ampli repertori com a cantautora on expressa el sentir de les dones tenint en compte el seu cos, la seva ànima, la sexualitat, la maternitat, la mort …\nEstà considerada la creadora de la banda sonora que expressa el sentir del moviment d’humanització del naixement i criança a tot el món.\nEl seu cd “Néixer Renéixer” està avalat pel segell de la UNICEF\nTambé ofereix tallers per a dones, per al creixement personal i per a un naixement i criança joiosos des de el treball amb la veu.\nCol·lecció de CONTES MIGJORN


Activitats sobre TV 3D a l’EETAC | Bitsquevolen\nEl grup, que va sorgir de manera informal, inclou membres dels Departaments d’Enginyeria Telemàtica (ENTEL) i Teoria del Senyal i Comunicacions (TSC), i del centre de recerca i2CAT, així com estudiants i projectistes de l’escola.\nFig. 1 Escenari de la transmissió 3D sobre IP.\nEn aquests moments som capaços de captar de manera sincronitzada dues vistes provinents de diferents tipus de càmeres, entre les quals n’hi ha de comercials (Minoru, Videre) i una càmera 3D que hem construït a partir de dues webcams. S’ha de destacar que el que és realment difícil és el calibratge de les dues càmeres per corregir-hi les diferències en posició i òptica, el que exigeix una correcció geomètrica de les imatges.\nFig. 2 Esquerra: La càmera 3D “casera” desenvolupada en un dels TFC. Dreta: La càmera 3D comercial Minoru\nUn cop adquirides les imatges, es poden codificar en diversos modes:\nSide-by-side: posar les dues imatges una al costat de l’altra, ja sigui amb tots els pixels (duplicant la resolució) o prenent només una de cada dues columnes (obtenint la resolució inicial).\nEntrellaçat: eliminar una de cada dues files de pixels de manera alternada, i juntar-les en una mateixa imatge.\nAnaglif: la superposició de les dues imatges filtrades en color (típicament vermell i blau) , de manera que en visualitzar-les amb ulleres amb filtres cada ull rep nom´ñes una de les vistes.\n2D + profunditat: és una de les més complicades, ja que codifica la profunditat de cada pixel de la imatge com un mapa monocrom. Necessita molta capacitat de càlcul per part del codificador i el receptor (és com si fes un render, com fan els jocs d’ordinador).\nFig. 3- Proves de la codificació de 2 vistes i de profunditat.\nLes activitats realitzades fins ara a l’EETAC han inclòs:\nLa construcció i calibració de càmeres 3D apartir de webcams de baix cost, de les quals podeu veure un exemple a la figura 2. En el mateix treball també es va abordar la codificació de els dues vistes en diferents modes de visualització.\nCompressió de vídeo 3D amb el nou codificador MVC (Multi-View Coding) i la seva transmissió sobre IP. El MVC és un dels modes del codificador H.264 / MPEG-4 part 10, que permet obtenir una alta compressió de les dues vistes, aprofitant que són molt similars.\nProves de transmissió de vídeo 3D sense comprimir sobre Ethernet a 10 Gbit/s amb el software UltraGrid. Els senyals 3D sense comprimir ocupen des de 250 Mbit/s (webcams) fins a 3 o 6 Gbit/s (HD), n funció de la seva resolució.\nCaptura i visualització de les transmissions de 3D de TV3. La Figura 4 mostra una de les captures de “Pirineus des de l’aire”, emès en format side-by-side.\nFig. 4 Pirineus des de l’aire, de TV3, emès en format side-by-side\nI en l’actualitat estem treballant en els següents temes:\nUn terminal de videoconferència 3D sobre el protocol RTP, comprimit o sense comprimir, amb senyalització SIP . Això ens permetrà establir les sessions de manera estàndard des d’una interfície amigable.\nSoftware de visualització amb ulleres actives i monitor de 120 Hz amb equips nVidia. Les ulleres actives tapen alternadament els ulls de manera sincronitzada amb el monitor, obtenint 60 imatges per segon per a cada ull. Aquest mètode dona molta més qualitat i sensació de 3D que el mode anaglif.\nOptimització dels codificadors MVC i SVC (Multiview/Scalable View Coding) per adaptar-lo a treballar en temps real i integrar-lo a la cadena de transmissió.\nUn escenari de difusió de TV 3D sobre xarxes peer-to-peer (P2P). L’objectiu és veure com la dinàmica (retards, pèrdues) de les xarxes P2P afecten a la transmissió 3D, i si podem aplicar algun algoritme que en millori la recepció.\nPer a més informació, contacteu amb els professors David Rincón o Francesc Tarrés