Els orígens i antecedents dels Moros i Cristians\nEls orígens i antecedents més remots de les festes de Moros i Cristians es remunten a fa segles, però a la ciutat de València fa menys de quaranta anys que s’implantà esta rememoració festiva de les lluites entre musulmans i cristians que tingueren lloc durant la reconquesta. El 9 d’Octubre, dia gran dels valencians, és la data escollida per a celebrar les entrades mora i cristiana.\nLa programació festera d’enguany a la nostra ciutat va començar el passat divendres 22 de setembre amb la presentació del cartell i continua el dimecres 27 amb el pregó, que es pronunciarà a les huit i mitja de la vesprada al Saló de Cristall de l’ajuntament de València. El dissabte 30 de setembre començarà amb el concurs d’arcabusseria i culminarà amb les ambaixades de la conquesta, de què podrem gaudir a partir de les huit de la vesprada a les Torres dels Serrans. Els bàndols moro i cristià combatran en l’alardo d’arcabusseria el diumenge 1 d’octubre al voltant de la plaça de la Mare de Déu i de les Torres dels Serrans.\nEl cap de setmana fort de la festa s’iniciarà el 7 d’octubre a les sis i mitja de la vesprada amb l’entrada infantil. L’entrada començarà a la plaça del Tossal, discorrerà pels carrers de Cavallers i Serrans fins a les Torres dels Serrans i hi participaran RECUPERAR LLIBRE bandes de música,.... El final de l’entrada donarà pas a la inauguració del III Mercat Medieval Jaume I, situat al voltant del Pont i les Torres dels Serrans. Ciutadans i visitants hi podran gaudir d’artesania, atraccions, cultura i música popular fins al dia 12 d’octubre.\nEl 9 d’octubre, València acollirà la seua catorzena entrada de Moros i Cristians. A les quatre de la vesprada començarà l’entrada de caps d’esquadra i bandes de música, des de la plaça de l’Ajuntament fins a la Glorieta. L’entrada, que seguirà el recorregut habitual, arrancarà al Parterre a les cinc de la vesprada i recorrerà el carrer de la Pau i el carrer de Sant Vicent fins a la plaça de l’Ajuntament. Enguany ostenta la capitania cristiana la Germandat de Cavallers del Mío Cid, mentre que els Omeyas lideren el bàndol moro.\nEl calendari complet de les festes es pot consultar en este document publicat en la pàgina web de la Federació Valenciana de Moros i Cristians. La Federació també ha fet públic l’ordre d’eixida de tots els participants en l’entrada, que es pot vore ací.


Fatboy Slim omplirà el FIB de música de ball - À Punt\nFatboy Slim omplirà el FIB de música de ball\nS'incorporen al cartell Kodaline, Gerry Cinnamon, Octavian, Belako, Soleá Morente, Napoleón Solo, La Zowi, Mueveloreina i Mavi Phoenix.\nFatboy Slim encapçala la nova tanda de confirmacions anunciada pel Festival Internacional de Benicàssim / FIB\n05 de març 2019 - 16:05\nFatboy Slim encapçala la nova tanda de confirmacions anunciada pel Festival Internacional de Benicàssim (FIB), que se celebrarà del 18 al 21 de juliol. El nou cap de cartell s'uneix als que ja s'havien avançat, Lana del Rey i Kings of Leon, els dos "en dates exclusives" a Espanya, i Franz Ferdinand.\nUn dels noms més llegendaris i carismàtics de la música de ball amb esperit indie, Fatboy Slim, torna al FIB com a cap de cartell del dijous amb un espectacle realment impressionant. El britànic Norman Cook és l'amo de la pista i coneix els trucs necessaris per a omplir-la de hits i fer volar el públic. Els seus discos són autèntics tractats de ritme desbordant.\nA més, la llista d'artistes que s’ha donat a conéixer aquest dimarts pel Festival de Benicàssim inclou també el rock indie de la formació irlandesa Kodaline, Gerry Cinnamon (l'artista independent més famós d'Escòcia), Octavian, Belako, Soleá Morente, Napoleón Solo, La Zowi, Mueveloreina i Mavi Phoenix.\nUns noms que se sumen als que ja s'havien anunciat, The 1975, George Ezra, Jess Glynne, La M.O.D.A., Blossoms i You me at six, entre altres, amb els quals el FIB vol celebrar el 25 aniversari del festival.


Amb la Vodka a la Funifira de Gelida - Cangur de Gossos\nAnònim 30 de novembre de 2012 a les 11:35\nJa tinc ganes de que coneguis la TORA, segur que sabràs veure-hi tantes coses en ella, amb l'experiència que estàs tenint com a cuidadora...\nNo vindrem a la Passejada, per llàstima. Ara mateix estic sense cotxe. Estic esperant que arribi el cotxe nou, un Dacia Sandero, que està previst que arribi a finals de desembre, o primers d'any (jo ja dic que per Reis) i si s'adelanta i me'l porta el Pare Noel... doncs hauré tingut sort!!\nMoltes gràcies maca, i desitjo trobar-nos en una de les pròximes Passejades!!\nPetonets molsudets i geladets dels boscos garrotxins!!\nCristina 1 de desembre de 2012 a les 10:22\nJa tinc ganes de conèixer a la Tora, i de veure't a tu! A veure si més endavant veniu a una d'aquestes passejades, que segur que ho passem molt i molt bé.\nPetons ben forts!!


Notícies - Aprovat inicialment el reglament de règim d'ús dels horts municipals de Sant Cugat\nLa regidora de Sostenibilitat ha destacat la importància d'aquest reglament per fomentar la creació d'espais d'horts urbans\nEls horts urbans de Volpelleres, en una imatge d'arxiu / Foto: Localpres\nel 16/maig Maria Bragós Política PDF\nEl ple municipal ha aprovat inicialment per unanimitat el reglament de règim d'ús dels horts municipals de Sant Cugat. L'objectiu és fomentar la creació d'espais d'horts urbans per l'autoconsum en els diferents barris de la ciutat que puguin ser gestionats per entitats del municipi sense ànim de lucre. Tots els regidors hi han votat a favor.\nLa regidora de Sostenibilitat i Comissionat per l'Emergència Climàtica, Alba Gordó, ha parlat dels horts urbans com un aspecte pel qual es treballa molt des de l'equip de govern. És per això, ha dit, que es volia tirar endavant l'aprovació inicial d'aquest reglament. Per la seva banda, des de Junts per Sant Cugat, Joan Puigdomènech ha manifestat que aquest és un tema que també era d'interès del govern anterior, assegurant que és qui "el va inaugurar", i que espera que ho sigui "de tots els governs que vinguin a continuació, i que ho proliferin".\nSaben que des d'aquest govern estem treballant moltíssim per ampliar de manera substancial la quantitat de superfície pública destinada a horts urbans. I de fet, tocaria ara tornar a cedir aquests horts urbans a les entitats, perquè saben que ho hem de fer de manera periòdica.


Hotel Srebrna Lisica Kopaonik Sèrbia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSuvo rudište bb, Kopaonik, Kopaonik, Sèrbia, 36354 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Srebrna Lisica\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Kopaonik, Hotel Srebrna Lisica és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kopaonik. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen massatge, parc infantil, billar, ping pong, sala de jocs estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Kopaonik, el Hotel Srebrna Lisica és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Posada Rural La Flor Del Nogal Ruente Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 10 allotjaments a Ruente.\nNº 74, Ruente, Ruente, Ruente, Espanya, 39513 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Ruente, Posada Rural La Flor Del Nogal és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Posada Rural La Flor Del Nogal, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador, plat de dutxa a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Posada Rural La Flor Del Nogal la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Ruente.\nCal que informeu el Posada Rural La Flor Del Nogal de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (75) Parelles (61) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (2) Grups (7)


Un Astralpool minvat no pot retenir la Supercopa d’Espanya a casa contra el Mataró (10-8) | Ràdio Sabadell\nUn Astralpool minvat no pot retenir la Supercopa d’Espanya a casa contra el…\nL'alegria maresmenca, contrastant amb la decepció sabadellenca | Roger Benet\n12.10.2021 14:08 Pau Vituri\nS’intuïa a la prèvia la Supercopa d’Espanya més difícil dels últims anys… i els pronòstics s’han complert. L’Astralpool Natació Sabadell no ha pogut revalidar el títol a Can Llong contra el rival que ja es venia perfilant com una alternativa real en els darrers temps, el Centre Natació Mataró. La temporada passada, les de Dani Ballart ja van dur la final de la Divisió d’Honor al tercer partit i avui, amb una plantilla encara més reforçada, han aixecat el primer trofeu en joc del curs 2021-22. La diferència de rodatge s’ha fet palesa entre un equip que ja ha debutat en lliga i un altre que encara està pendent d’incorporar peces com l’estatunidenca Maggie Steffens o la jove Nona Pérez.\nTot i que el partit ha començat accelerat amb un gol afortunat de Van der Sloot als 22 segons i la resposta de Cambray un minut després, les defenses s’han anat imposant a mesura que passaven els minuts. Markoch, al contracop i aprofitant el refús d’un xut al pal d’Anni Espar, ha trencat la resistència que imperava durant el primer quart. L’Astralpool s’ofegava en el xut exterior i no trobava opcions a la boia per la defensa en ‘M’ proposada per Dani Ballart. De les dues primeres superioritats del partit han sortit el 3-1 d’Espar de penal i el 4-1 de Markoch. El 5-1 d’Anna Gual engegava les primeres alarmes.\nIrene González, en una acció ràpida, ha trencat la sequera golejadora que s’havia allargat durant 13 minuts. I, també de penal, Van der Sloot ha retallat diferències abans del descans. Encara hi havia temps, no obstant això, per una darrera fuetada de Cambray al pal curt de la porteria de Laura Ester. La mateixa Irene González ha obert el marcador a la represa amb un xut a l’escaire, però responien la neerlandesa Van de Kraats en superioritat i Cambray, amb el seu tercer gol, aprofitant una badada en defensa.\nLaura Ester, lamentant-se d'un dels gols del Mataró | Roger Benet\nNomés l’encert de Van der Sloot mantenia amb vida l’equip de David Palma, però la també neerlandesa, just després, enviava un llançament des dels cinc metres per sobre del travesser. Qui s’ha apuntat a la festa amb el 8-6 ha estat Judith Forca amb un xut marca de la casa de l’esquerrana. Palma demanava temps mort abans d’acabar el tercer quart, però no sorgia l’efecte desitjat: cop de dits de Maica Garcia al pal.\nLa boia sabadellenca falla un cop; mai dos. Un gol seu obria l’últim parcial i ficava de ple el Club a la final, però en la següent jugada, Anna Gual situava el 9-7. Poc després, sola al segon pal en una superioritat, Marta Bach eixamplava distàncies. I aquí moria el partit, sense efectivitat de l’avui equip visitant en els darrers minuts més enllà d’un gol de Maica Garcia en superioritat. L’Astralpool segueix sent el dominador amb 11 de les 13 Supercopes, però el Mataró n’ha guanyat dues de les últimes tres. La batalla d’aquesta temporada, amb el permís dels Medi o Terrassa, està més que servida.\nSTM CN Mataró: Sánchez, Morell, Van de Kraats (1), Gual (2), Sevenich, Timofeeva, Cambray (3), Piralkova, Bach (1), Bertran, Espar (1), Markoch (2) i Colominas\nAstralpool CN Sabadell: Ester, Ortiz, Games, Van der Sloot (3), Serrano, Prados, Casado, Garcia (2), Forca (1), Keuning, Bonet, González (2) i Carrasco\nÀrbitres: Xevi Buch, Josep Maria Teulé


Adaptació curricular per l'alumnat\nL'ADAPTACIÓ DE MATERIALS CURRICULARS. EAP de Terrassa\nCriteris per adaptar materials\nen quant a la selecció de materials\nen quant a l'ús que se'n fa\nen quant les capacitats que promou\nen quant a la manera d'aprendre i d'ensenyar\nGuió operatiu pel professor\nl'alumne i el llibre\nl'alumne i les activitats\nl'alumne i els continguts\nCriteris en relació a la selecció dels materials\nUn primer criteri per la selecció del material seria analitzar les potencialitats d'un determinat llibre de text per atendre millor la diversitat de l'alumnat. L'anàlisi del llibre de text hauria de contemplar almenys els següents aspectes:\n- els aspectes formals, d'estructura i de llenguatge que faciliten la comprensió\n- el model pedagògic en que es basa\n- la relació entre objectius i continguts de treball\n- la presentació i tractament dels continguts\n- la proposta de situacions d'ensenyament-aprenentatge\n- els lligams amb altres materials\n- les recomanacions d'avaluació, si n'hi ha\n- el lligam d'aquest llibre amb els dels cicles propers, anterior i posterior\nDesprés d'optar per un determinat llibre de text podrem concretar les adaptacions necessàries per suplir les seves mancances i ajustar les seves propostes a les necessitats dels alumnes.\nCriteris en relació a l'ús que se'n fa\nUn cop seleccionat un determinat llibre de text, cal analitzar l'ús que se'n fa: Si hi ha un seguiment estricte de les propostes que planteja o s'utilitza de forma oberta que implica modificacions i ampliacions. Sovint el professor, coneixedor de la realitat del grup i del llibre de text, espontàniament i sobre la marxa selecciona algunes activitats, n'elimina d'altres, canvia criteris de temporització, complementa amb altres materials,... ; aquestes actuacions ja són, de fet, adaptacions del llibre de text . Si el professorat fa modificacions o ampliacions del llibre de text, l'adaptació entrarà dins d'aquesta dinàmica de treball.\nCriteris en relació a les capacitats que promou\nL'adaptació pot fer-se a diferents nivells i que, de fet, les successives concrecions del currículum són adaptacions que es fan en el centre i a l'aula. Però aquestes concrecions poden no ser suficients per estimular el desenvolupament de les capacitats de determinats alumnes i, per tant, caldrà introduir en les actuacions educatives les modificacions necessàries. En aquest sentit és important tenir presents els dos elements que han de presidir l'actuació educativa: d'una banda, allò que volem aconseguir amb la nostres actuacions, els objectius de l'educació, les intencions educatives; i d'una altra banda, l'alumnat, el seu context, les seves característiques, capacitats, etc. Aplicat a l'adaptació del llibre de text, això significa analitzar els objectius que proposa i la seva correspondència amb les capacitats i el context de l'alumnat.\nAixò pot pressuposar; modificar el temps destinat a l'assoliment dels objectius, seleccionar continguts que facilitin l'adquisició en el màxim grau possible de totes les capacitats, no caient en el parany de treballar molts continguts adreçats a desenvolupar una de les capacitats i cap contingut de les altres, adaptar els continguts a través de les accions de seleccionar, prioritzar, simplificar o seqüenciar, simplificar aquells que tenen una complexitat cognitiva elevada, prioritzar aquells que: afavoreixen l'aprenentatge autònom de l'alumnat.\nCriteris en relació a la manera d'aprendre i d'ensenyar\nEls mecanismes a través dels quals es produeix l'aprenentatge es basen en la interacció entre la manera d'aprendre de l'alumne, la manera d'ensenyar del professor i els continguts seleccionats.\nDavant l'adaptació d'un llibre de text, es necessari conèixer l'estil d'aprenentatge propi de l'alumne i les estratègies que és capaç d' aplicar amb més èxit:\nesbrinar els coneixements previs de l'alumne, conèixer el perfil d'estil i estratègies d'aprenentatge de l'alumne, la persistència davant una tasca proposada, i el grau d'atenció, conèixer si aquell alumne treballa millor sol, en petit grup, per parelles, etc., considerar el ritme de treball de l'alumne, conèixer les seves expectatives i la pròpia percepció com a subjecte capaç d'aprendre. Els resultats d'aquesta percepció incideixen en l'autoconcepte, i en la forma de relacionar-se amb els companys i amb el professor. Per tant, incideixen en les seves capacitats com a persona.\nFer partícips als alumnes dels objectius de la unitat didàctica del llibre i comprovar la representació que se'n fan. Es tracta de que l'alumne es faci una representació adequada del producte final que s'espera en cada activitat. A través de l'adaptació cal ajustar l'ajuda amb activitats de regulació i fer propostes de treball que ajudin a l'alumne a situar-se en els nous continguts, Potenciar les activitats adreçades a dominar les operacions d'anticipació i planificació de l'acció a fi que l'alumne pugui representar-se mentalment les accions necessàries per resoldre una tasca, assegurar que en l'adaptació es comuniquin els criteris i instruments d'avaluació a l'alumne.\nGuió operatiu del professor\nL'alumne i el llibre de text\n· Abans de començar el tema a tractar introduïu les paraules noves del text, anticipeu el seu significat per tal de facilitar la comprensió a l'alumne, o bé escriviu el significat de les paraules.\n· Si veieu que hi ha conceptes massa complicats, seleccioneu els més importants i subratlleu-los amb retolador transparent. Alhora, informeu a l'alumne que aquells són els importants.\n· Si veieu que els textos són complexes, simplifiqueu-los, però eviteu la simplicitat excessiva de la frase per sota del que necessita o s'ha d'exigir a l'alumne.\n· De vegades el títols són un xic complicats. En aquest cas, substituïu-los, esborrant-los amb corrector i escriviu amb paraules més entenedores el seu significat.\n· Si els continguts que es presenten us semblen difícils per aquell alumne, feu successives presentacions, de maneres diferents.\n· Si veieu que un tema és difícil d'entendre podeu enganxar dibuixos, quadres, etc. per tal d'ajudar a la comprensió.\n· Si veieu que un tema és molt complex podeu ajudar-vos prèviament d'un esquema de punts claus explicatius.\n· En un tema llarg podeu subratllar el que és imprescindible amb retolador, perquè l'alumne sàpiga que allò és el fonamental que ha de llegir.\n· Si trobeu conceptes molt complicats però importants els podeu remarcar de diferents maneres: amb imatges, amb retolador, amb escrits complementaris, etc.\n· Si les imatges que s'utilitzen són massa complexes i/o atapeïdes, podeu destacar-ne una part amb colors, tapar una part perquè l'alumne es centri amb allò que us interessa i/o presentar successivament els elements superposant transparències.\n· Podeu reduir el nombre d'activitats que proposa el llibre, tenint en compte la selecció de continguts a treballar.\nL'alumne i les activitats del llibre\nUn cop vista la proposta que fa el llibre de les activitats i coneixent el nivell de competències de l'alumne podem fer diferents suggeriments d'adaptació i a diferents nivells:\n· Comproveu que l'alumne entén el que se li demana en aquella activitat.\n· Davant de dificultats de comprensió doneu consignes clares per a la seva realització.\n· Si l'alumne no entén un text a causa de la seva llargada i complexitat podeu segmentar-lo en frases, utilitzant temps verbals coneguts per l'alumne.\n· Si considereu massa llargues algunes activitats, podeu reduir-les intentant garantir l'objectiu que volem aconseguir en aquella unitat didàctica.\n· Si hi han activitats complexes, podeu proposar-ne una com a model.\n· Pauteu a través de bases d'orientació.\n· Si hi ha activitats difícils, podeu donar-les mig resoltes.\n· Seleccioneu les activitats que possibilitin diferents nivells de resolució.\n· Ajusteu la durada de les activitats.\n· Diversifiqueu les activitats per mantenir i potenciar la motivació de l'alumne.\n· Respecteu sempre les activitats de comprovació dels aprenentatges.\n· Comproveu que les activitats d'avaluació responen als continguts nuclears.\n· Utilitzeu instruments per ajudar a la resolució de les activitats (material de suport manipulatiu, visual, calculadora, etc.).\n· En el moment de preparar activitats d'avaluació hauríeu de tenir en compte el grau de complexitat de l'enunciat de la pregunta, per tal de simplificar-lo, si convé.\n· Potencieu les activitats interdisciplinàries.\n· Si l'activitat requereix informació desconeguda i/o oblidada per l'alumne, introduïu activitats de repàs de coneixements anteriors.\n· Quan el tema sigui llarg i demani una comprensió global introduïu activitats de resum i síntesi.\n· Introduïu activitats de relació amb els coneixements previs.\n· Introduïu activitats de planificació i resolució de problemes.\n· Agafeu la guia didàctica i seleccioneu els objectius que penseu que pot assolir, els que no, i els que cal adaptar.\n· Utilitzeu en la mesura que sigui possible el mateix material, per mantenir la motivació de l'alumne.\n· Busqueu l'equilibri entre els diferents tipus de contingut: de conceptes, de procediments i d'actituds.\n· Seleccioneu els continguts tenint en compte els que es repeteixen a totes les àrees:\n· els de comprensió lectora i tractament de la informació\n· els d'expressió i comunicació a través de diferents mitjans\n· els de solució de problemes\n· els d'anticipació i planificació de l'acció\n· els d'autoestima\n· els d'eficàcia social\n· els de convivència, col·laboració i solidaritat\nTotes aquestes actuacions i moltes altres que la iniciativa dels docents pot introduir, han de servir per estimular el desenvolupament de les possibilitats d'aprendre de tots els alumnes


Imatge d'una part del mural | ACN\nL’església de Santa Coloma de Queralt a la recerca de la llibertat: Minguell pinta un mural de 100 m2\nEs tracta d’una obra que reivindica la pintura al fresc com una tècnica mil·lenària\nper Albert Oliva 28/01/2021 06:00h\nTot i ser un temps fosc i trist, l’església de Santa Coloma de Queralt s’ha omplert de colors. Josep Minguell ha pintat un mural al fresc, de més de 100 metres quadrats, en una de les capelles d’aquesta parròquia de la Conca de Barberà. L’artista va començar el projecte fa uns mesos, en plena pandèmia, i amb la seva obra pretén reivindicar la pintura mural al fresc com una tècnica pictòrica mil·lenària.\nEn aquest sentit, la creació colomina representa el patiment humà, la recerca de la llibertat i la resurrecció de Jesús. També hi ha dibuixades escenes de l'Apocalipsi i la imatge de Santa Coloma i, segons l’artista, «en aquest període de pandèmia l'art ens porta a una introspecció i és un refugi pels artistes i persones, que ens porta al món interior, un món que enriqueix i que ens pot obrir molta esperança».\nEl patiment humà d’un camp de concentració\nEn l’obra de Minguell, en una de les parets principals hi ha representat un grup de persones que surten caminant d'un camp de concentració. D’aquesta manera es representa el patiment humà i l'esperança, perquè aquestes figures simbolitzen la recerca de la llibertat. A l'altre costat, el pintor ha reproduït la figura de Jesucrist en el moment de la resurrecció. «És la resposta al patiment humà», explica.\nJosep Minguell té una trajectòria de 25 anys amb aquesta tècnica pictòrica | ACN\nPel que fa a les parts superiors, també hi ha dibuixat escenes relacionades amb l'Apocalipsi i temes propis del municipi, com ara la imatge de Santa Coloma, de la població o de Minerva, entre altres.\n25 anys pintant al fresc\nJosep Minguell fa 25 anys que és especialista en pintura mural al fresc i, en aquest sentit, ha esdevingut un dels pocs artistes d'arreu del món que practiquen aquesta tècnica pictòrica mil·lenària que s'aplica als interiors dels edificis. Ha pintat 46 conjunts arquitectònics entre els quals destaquen els del temple tarragonins de Santa Maria de l'Alba de Tàrrega, la capella del Sagrat Cor de Solivella, l'església de l'Espluga Calba o el retaule major de l’església Sant Joan de Reus.\nNovetats destacades sobre el festival El Vi Fa Sang 2021 de l'Espluga de Francolí\nAtenció: Montblanc ja té Sant Jordi i Princesa per a la Setmana Medieval de 2021!\nSanta Coloma de Queralt Església art


Õnneoru Holiday Home Lumanda Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLumanda, Lumanda, Estònia - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nAl visitar Lumanda, vosté es sentirà com a casa a Õnneoru Holiday Home, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Õnneoru Holiday Home, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, sauna, pesca, equitació, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Õnneoru Holiday Home és una selecció idònia per a la vostra estada a Lumanda.


Portes Obertes de Batxillerat: dimecres 28 d’abril | Ins Francesc Macià\nAmb totes les mesures sanitàries necessàries (màscara + distància + higiene), el dimecres 28 d’abril obrim les portes a les 17.00 h per explicar una mica el nostre batxillerat a qui vulgui informar-se’n. La reunió serà a la sala d’actes, al fons de la planta baixa.\nA l’Institut oferim places de les branques tecnològica, biosanitària, humanística i social (no l’artística, dissortadament).\nL’assistència és lliure però limitada a un jove interessat i un familiar acompanyant, que demanem que s’identifiquin per traçabilitat CoVid. Per seguretat i per normativa, no donarem papers, però enviarem per correu electrònic la informació que mostrarem.\nCal apuntar-se en aquest formulari: https://forms.gle/7bg2GmduzXpKKyJN9, bé abans de la reunió (a partir d’avui), o bé en el moment d’entrar a l’Institut per assistir a la reunió. Evidentment, ni el fet d’apuntar-s’hi dóna prioritat per a la matrícula, ni significa cap compromís amb l’Institut. Posteriorment, penjarem la informació a la web.


D’Avinyó a Edimburg: cinc mites infundats\nD’Avinyó a Edimburg s’han celebrat més de cent noranta plebiscits territorials, la majoria dels quals durant la segona meitat del S.XX. Aquests són de naturalesa molt diferent tot i que tenen en comú l’aspecte territorial de la sobirania popular.\n6 min. 17/09/2014 17:35\nEls referèndums de sobirania o territorials són fills de les revolucions americana i francesa i per tant de l’ideal democràtic: “We the People”. Si descomptem alguns precedents medievals, com ara les consultes del Rei de França Francesc I als ducats de la Borgonya; el primer referèndum territorial modern fou el que se celebrà al cap d’un mes de l’assalt a la Bastilla al comtat occità de Venaissí, amb epicentre a Avinyó, perquè passés a formar part de la República francesa. El plebiscit d’Avinyó inaugurà l’aplicació territorial de la sobirania popular, el dret a decidir, per a canviar fronteres de manera pacífica, sovint des de l’enginyeria territorial de grans potències com França i els Estats Units (que mai l’aplicarien al seu propi territori). Si seguim a Laponce, d’Avinyó a Edimburg s’han celebrat més de cent noranta plebiscits territorials, la majoria dels quals durant la segona meitat del S.XX. Aquests són de naturalesa molt diferent tot i que tenen en comú l’aspecte territorial de la sobirania popular. La classificació de Laponce estableix cinc tipus de referèndum de sobirania: secessió i creació d’estat (per exemple: Montenegro 2006), transferència de sobirania d’un Estat a un altre (per exemple: Sarre 1935), afirmació d’status quo (per exemple: Mongòlia 1945) i, finalment, de sobirania restringida (“trusteeships” postcolonials, per exemple: Palau 1983).\nReferèndums de secessió\nTexas, Virgínia i Tenessee van inaugurar els referèndums de secessió moderns el 1861 amb la seva separació i posterior unió a la Confederació sudista. Com que la Guerra Civil americana va precipitar la formació de la Confederació canadenca aquesta provocà un quart antecedent llunyà dels referèndums de secessió amb el cas fallit de Nova Escòcia el 1867. La primera meitat del segle XX en veuria pocs de referèndums de secessió: Noruega el 1905, Islàndia el 1918 i el 1944 i les Filipines el 1935 serien casos exitosos mentre que Austràlia Occidental 1993 i les Illes Faroe 1946 celebrarien referèndums exitosos pels secessionistes però es quedarien sense aconseguir el seu objectiu per l’oposició de l’Estat matriu. Caldria esperar al procés de descolonització per tornar a veure una onada, aquesta molt més nombrosa, que inicià Cambodja el 1955 i que encara esperen territoris com el Sahara Occidental. Després de l’onada de descolonitzacions dels anys 60’ i 70’ amb una trentena de referèndums de secessió o (sobirania restringida), l’onada de noves repúbliques a l’Europa de l’est amb l’enfonsament soviètic afegiria una dotzena més de referèndums a la llista. Una llista de plebiscits que s’ampliaria posteriorment amb la sagnant desintegració de Iugoslàvia durant els anys noranta. L’inici del segle XXI no ha aturat el comptador sinó que es continuen registrant referèndums territorials i de secessió, el cas escocès ampliarà una llista que supera la seixantena de referèndums de secessió o sobirania restringida des del segle XIX.\nCinc mites infundats\nRaresa. Sovint es presenta el referèndum de secessió com una anomalia o raresa. El repàs històric que hem fet més amunt ho desmenteix: dels cent noranta referèndums de sobirania que s’han celebrat fins avui, més d’una seixantena han estat per crear un nou Estat. És més, la tendència dels referèndums de sobirania al llarg de la història ha passat de transferir territoris entre estats a convocar referèndums per crear-ne de nous.\nLa derrota secessionista. El cas de Quebec 1980 i 1995 ha popularitzat la idea que els referèndums de secessió els guanyen els unionistes. Però la realitat és que, malauradament pels quebequesos, és l’únic cas juntament amb el nord de Xipre 2004 de derrota secessionista referendària. Si més no per majoria simple. És cert que en situacions com les de Nova Gal·les del Sud 1898, Niue 1974 o Nevis 1998, tot i aconseguir la majoria de vots els secessionistes no van arribar a la majoria qualificada requerida. En tot cas, l’element principal de derrota secessionista no han estat pas les urnes sinó la repressió posterior a la victòria referendària per part de l’Estat matriu i els seus aliats com va passar a Aland 1917, Tyrol 1921, Austràlia Occidental 1933, Faroe 1946, Nagaland 1951 o Kosovo 1991.\nMajories qualificades. Un altre mite molt generalitzat és el requeriment de majoria qualificades o llindars de participació. A Catalunya ha estat una qüestió recurrent a l’hora de preparar el 9N i de fet encara no disposem del reglament oficial per saber com es comptarà el resultat. Casos com el de Montenegro (50% de participació i 55% de vot favorable), Nevis 1998 (2/3 dels votants a favor) i Palau 1983, 1984, 1986, 1987, 1987, 1990 (3/4 dels votants a favor), Sud Sudan 2011 (51% a favor i 60% de participació) són una raresa. Aquí hem comentat altres aspectes dels lindars.\nViolència. Els conflictes territorials generen guerres que sovint duren més i són més sagnants que d’altres conflictes armats. No obstant, estudis com els de Jason Sorens apunten que les teories de la “domesticació de la secessió” formulades per Wayne Norman entre d’altres funcionen. És a dir, quan es proveeixen mitjans per canalitzar les demandes secessionsites els conflictes armats tendeixen a disminuir o a desaparèixer. Fins i tot en conflictes bèlics on s’ha apuntat el referèndum com a causa de conflictes, per exemple a l’exIugoslàvia, sovint s’ha remarcat el fet que un bon disseny i gestió del conflicte amb més votacions territorials hauria rebaixat la violència ètnica.\nVictòria assegurada. Finalment, no són pocs els que pensen que una victòria referendària implica assolir la independència de manera automàtica. Tot i que en la majoria de casos és així, hi ha força exemples en la direcció contrària. Ja hem esmentat casos de requeriment de majoria qualificada, Nevis 1998 és un cas paradigmàtic: el Sí a la secessió de Saint Cristopher va assolir en aquesta illa del Carib un 61,83%, lluny dels 2/3 requerits constitucionalment i no va poder proclamar la independència. D’alra banda, en la majoria de casos de fracàs secessionista després d’una victòria referendària ha estat la repressió de la l’Estat la culpable de que aquestes nacions no assolissin l’Estat propi (Aland 1917, Tyrol 1921, Austràlia Occidental 1933, Faroe 1946, Nagaland 1951 o Kosovo 1991). Finalment, no cal oblidar els viratges estratègics per part dels mateixos secessionistes, diversos líders sobiranistes del referèndum quebequès el 1995 han apuntat que en cas de victòria del Sí el resultat no hauria dut a una secessió unilateral sinó a una confederació canadenca reformada.


víctima de l'art: de gener 2010\nPetita EXPOSICIÓ al Cafè-Bar CAN LLAMOSÍ (L'Esquirol)\nDes d'avui fins el 28 de febrer podreu veure algunes de les meves obres a:\nCafè-Bar Can Llamosí\nTots els dies a partir de les 16.00h\nPublicat per Laura Sanglas a 7:24\nEtiquetes de comentaris: Les meves - EXPOSICIONS\nArticle sobre Remedios Varo\nAvui m'ha sorprès un article publicat al suplement Presència (El 9 nou) sobre Remedios Varo.\nSegurament que us preguntareu qui és aquest personatge. Jo també m'he fet la pregunta i per la curiositat he començat a llegir l'article, molt interessant. Us en faig una mica de resum.\nRemedios Varo va néixer a la població d'Anglès (Girona) i va morir per un par cardíac el 8 d'octubre de 1963 a Ciutat de Mèxic.\nDurant la seva vida va poder viatjar al Marroc, Andalusia i Madrid on va acabar intal.lant-se amb la seva familia i va estudiar a l'Academia de Bellas Artes de San Fernando on va coincidir amb Dalí, Maruja Mallo o Angels Santos.\nEs va casar i va marxar a viure a Paris.\nLa Guerra Civil Espanyola va marcar la seva vida ja que hi va morir el seu germà.\nDesprés d'un matrimoni fallit i varis afers va trobar Walter Gruen qui la va fer decantar-se de nou per la pintura. Aquesta pintura plasmaba imatges de la seva infantesa a Anglès.\nDurant la seva estada a Mèxic va tenir l'oportunitat de conèixer a Frida Kahlo i Diego Rivera entre d'altres.\nFins el 28 de febrer es pot visitar l'exposició sobre aquesta artista i la relació amb el poble d'Anglès a la Sala Font-bernat d'Anglès (antigues quadres de la pairalia de Can Cendra) una exposició organitzada per l'Ajuntament i inaugurada el 21 de desembre per el conseller Tresserras i el cònsul de Mèxic Jaime García.\nPublicat per Laura Sanglas a 3:21\nArt al carrer. AUGUSTE RODIN a Barcelona\nLa mostra "Art al carrer" (Obra Social "La Caixa") ens apropa set obres d'Auguste Rodin ("el pensador" i sis estudis dels prohoms que componen "Els burgesos de Calais") en ple centre de Barcelona.\nAuguste Rodin (París, 1840 - Meudon, 1917), no únicament va revolucionar l'art de l'escultura, que havia quedat relegat a una disciplina avorrida i reduït a simple monument commemoratiu, sinó que també va demostrar la seva modernitat apostant per exposar les seves escultures a l'aire lliure.\nART AL CARRER: Auguste Rodin\nRambla Catalunya - entre els carrers Consell de Cent i Diputació\nfins el 6 de febrer de 2010\nPublicat per Laura Sanglas a 1:16\nXXè PREMI DE DIBUIX I GRAVAT Joan Vilanova\nUn any més torna la convocatòria per el premi de dibuix i gravat Joan Vilanova de Manresa.\nEs poden aportar les obres del 16 al 28 de gener.\nEls premis són de 1.500 eur per el 1r premi de cada categoria.\nPublicat per Laura Sanglas a 9:15


La majoria d'espanyols prefereixen tornar a les urnes que un pacte amb ERC, segons l'ABC\nBarcelona. Dilluns, 2 de desembre de 2019. 08:12\nActualitzat Dilluns, 2 de desembre de 2019. 08:13\nGairebé sis de cada deu espanyols prefereixen unes altres eleccions per tercera vegada consecutiva abans que deixar un govern que depengui d'ERC, segons l'últim baròmetre de GAD3 de l'ABC.\nAquest sondeig, el primer que es fa després de les generals, mostra com el 56,1% dels espanyols anteposen tornar a les urnes a un acord entre Pedro Sánchez i els republicans, mentre que el 34,1% opta per posar en primer lloc l'acord dels socialistes amb els independentistes catalans. El 9,9% no sap o no contesta.\nSegons el baròmetre, els votants d'esquerra enquestats estan més oberts que la formació de govern a Espanya depengui d'ERC, però amb diferències entre els simpatitzants del PSOE i d'Unidas Podemos. Entre els socialistes, només la meitat aprova un pacte de Sánchez amb Esquerra, mentre que el 41% (2,7 milions d'electors) veu clar que seria millor tornar a unes eleccions abans que acceptar un acord així.\nNo obstant, gairebé set de cada deu (el 68%) electors d'Unidas Podemos opten per un acord de govern amb ERC. Aquest pacte seria el que permetria a Pablo Iglesias ser vicepresident dins d'un Executiu presidit per Sánchez. Fins i tot així, hi ha un 27% de votants d'Unidas Podemos que veuen preferible anar a les urnes una altra vegada.\nA la dreta, els votants de Ciutadans són els que més rebutgen el possible acord del PSOE amb ERC: el 100% creu que és millor per a Espanya tornar a les eleccions. La immensa majoria dels electors del PP i Vox opinen igual, però no existeix aquesta unanimitat. El 8% dels electors populars i el 7% dels votants de l'extrema dreta, prefereixen un pacte amb ERC abans que repetir eleccions.\ninvestidura Torra revela els tres punts per negociar amb Sánchez: presos i exiliats, autodeterminació i UE Cèlia Forment i Bori\nInvestidura Revilla veu "inacceptables" les exigències d'ERC per donar suport a Sánchez El Nacional\nINVESTIDURA Lambán apel·la a la "responsabilitat patriòtica" de PP i Cs per prescindir d'ERC El Nacional


TURÓ DE L'HOME i LES AGUDES - CET Tarragona\nTuró de l'home i Les Agudes (des de Santa Fe)\nTemps: 5 h, 20 m\nDesnivell pujada: 735 m\nDesnivell baixada: 754 m\nAlçada màxima: 1.701 m\nAlçada mínima: 1.202 m\nBruixes que fan pedregar, bandolers murris, besties cobertes de molsa, tímides dones d’aigua….En aquesta sortida ens hem proposat conèixer alguns dels essers fantàstics que protagonitzen les llegendes del Montseny.\nEl 1879 apareixia la primera guia excursionista catalana, concretament del Montseny. No és pas casualitat, el massís és un autèntic paradís per als excursionistes.\nVolta circular al Turó de l’Home, afegint pujar a Les Agudes.\nSortirem de la font de Passavets (Santa Fe) i pujarem pel camí marcat cap al Turó de l’Home. D’aquí podem iniciar la tornada (ruta fàcil) o anar i tornar a Les Agudes (ruta moderada, sobretot pel temps acumulat). La baixada la farem per la font del Briançó per arribar de nou a la de Passavets.\nSi no es possible passar pel nostre local social (secretaria), podeu fer una transferència amb el concepte MOTNSENY i el vostre nom complert, a més heu d’enviar un correu electrònic donant les dades que en cada cas fan falta, afegint l’arxiu acreditatiu de la realització de la transferència.\nResponsable de la sortida: Jordi Aluja. telf.:660 894 138\nLloc: Santa Fe\nData fi: 27/04/2019


A LA MEVA MANERA DE VEURE: QUAN VINGUIN ELS MEUS...\nQUAN VINGUIN ELS MEUS...\nPROPOSTA DE REFLEXIÓ PER AVUI (dijous 7 novembre de 2019)\nDiuen que ja no són tants els que pensen que si tomba la truita anirem millor, perquè els que tenen certa experiència acumulada arrosseguen massa sacs de decepcions post-electorals penjats de l’esquena; però, no obstant això, encara queda molta gent de bona fe que es refia que quan vinguin “els seus” tot s’arreglarà, carrisquejarà la justícia social i els dolents pagaran per les seves malifetes, abusos i repressions. Potser fins fa poc, baldament, es podia escoltar la frase feta que encapçala la reflexió d’avui a flor de llavis de persones a qui se les notava fins i tot il•lusionades, quan els mitjans les entrevistaven a la recerca d’opinions, a peu de carrer.\nPerò ara que ja estem en capella de veure si les il•lusions de cadascú les beneiran diumenge vinent les urnes, els partidaris de que res no canviï massa o fins i tot que es refaci el camí per tornar on érem vint anys enrere quan remenar les cireres era cosa de dos, intenten destrempar els enlluernats per les proclames mitineres més abrandades rondinant que aquells que s’ho volen menjar tot d’una queixalada, sovint acaben plegant veles abans de començar; donant a entendre, amb picardia sorneguera, que els que d’avui en vuit esperen que “els seus” els treguin les castanyes del foc i el ventre de penes, se n’emportaran un bon disgust perquè diuen que els que més borden a la campanya són els primers que es tornen manyacs quan se’ls hi ensenya la menjadora.\nAquesta és una vella i massa sovint llardosa tàctica dels partits en capella d’unes eleccions. Els de dretes (generalment conservadors) d’arreu del món, quan tenen por de ser arraconats del poder per l’esquerra (generalment progressista), fan córrer la brama que els que volen desbancar-los són uns antisistema de merda, que després d’anar prometent la repartidora a tort i a dret, a l’hora de la veritat tot s’ho queden per ells i es tornen amnèsics pel que fa al que varen prometre. I a la inversa passa igual: les esquerres acusen els que els hi remouen la cadira de reaccionaris cap amunt. El problema rau en que encara que el poble no els hi compri les seves insídies, sempre hi ha un grapat de pàmfils, llunàtics o indecisos que repensen fins a darrera hora el sentit del seu vot recordant-se’n de les vegades que “els seus” (fossin de dretes o d’esquerres) els van deixar a l’estacada; però, desenganyeu-vos, fan el negoci d’en Robert amb les cabres els que canvien la papereta escoltant el darrer que els xiuxiueja a cau d’orella la penúltima mentida o, encara pitjor, no ho fan perquè pensen que val més un boig conegut que un savi per conèixer.\nEn tot cas - si les enquestes l’encerten, enguany no serà el cas que es doni a Espanya un capgirell electoral sorprenent -, el poble quan té a les seves mans la possibilitat de tombar la truita, escarmentat i fart dels polítics professionals que l’han decebut des de l’endemà mateix de guanyar les darreres eleccions, se la juga apostant per candidats verges políticament parlant, que no tinguin la camisa tacada precisament perquè mai han tingut l’oportunitat d’untar-se els dits amb oli. Els exemples més sonats i recents de canvis de rumb a la desesperada els tenim a Grècia, llençant-se en braços d’Alexis Tsipras, o a Itàlia, fent la claca a Beppe Grillo. I no han estat, certament, reeixits. I és que la novetat i l’esquer del desconegut sempre atrau i enganxa en política, sobretot a gent que des de fa una eternitat malda per trobar “els seus”, reconèixer-s’hi i somniar que aquests, potser sí, quan manin se’n recordaran d’ells i faran tombar la truita de veritat.\nNo serà el cas d’Espanya enguany, repeteixo, ja que malauradament els ous necessaris per fer una bona truita els han acaparat els mateixos cuiners de sempre; i una truita quan ha de passar per tantes mans acaba feta un nyap gastronòmic, que no es pot considerar ni un remenat d’ous presentable i digerible. En canvi, a la cuina catalana podria anar-li diferent diumenge si els cuiners s’haguessin anessin a l'una d’una vegada per totes, comprometent-se a fer equip per cuinar una truita consistent, estarrufada i que es pogués tombar sense esberlar-la. Però aquest objectiu, que sembla tan de calaix, serà difícil d’aconseguir quan enlloc de batre bé els ous abans de abocar-los a la paella, xefs i marmitons se’ls foten pel cap retraient-se mútuament greuges i misèries del temps de la picó. Per tant, aquesta vegada tampoc veurem tombar la truita com molts voldríem; però, que quedi clar, això no ens vindrà de nou després de constatar que la patuleia que ens demana el vot potser es guanyaria més la vida a l’espectacle que a la política, doncs durant tota la campanya enlloc de contrastar programes s’han dedicat a muntar vodevils. I pel que fa a les allunyades estratègies i fulls de ruta dels candidats catalans, em fa pena de constatar que després de tanta pèrdua de temps fent volar coloms i matant mosques a canonades per no deixar-se de punyetes volent portat cadascú un barret diferent al cap, el més calent està a l’aigüera.\nPublicat per JOSEP MARIA BERTRAN TEIXIDOR a 8:20\nTANCAT PER EXCEDÈNCIA VOLUNTÀRIA\nPASSARÀ LA PROVA DEL COTÓ FLUIX LA DEMOCRÀCIA ESPA...\nLA POLÍTICA FA MÉS VISIBLES LES DONES; PERÒ, NO US...\nQUAN DE L’ABUNDANCIA DEL COR EN PARLA LA BOCA, NO ...\nDIVAGACIONS A PROPÒSIT DELS “ESQUIROLS” I LES VAGU...\nA MÉS DE SODOMITZAR-NOS INTERNET ARA TAMBÉ ENS ESP...\nNO S’EMIGRA PER CAPRICI, SINÓ PER NECESSITAT, PERÒ...\nQUE LA BOIRA DE LA TARDOR I LA POR A LA CAIGUDA DE...\nAMB LA CAMPANYA ELECTORAL REVISCOLARAN UTOPIES I F...


Dashi de romesco i sípia - Cuines - TV3\nLa majoria de les algues destaquen per la seva riquesa en iode, mineral indispensable per al bon funcionament de les glàndules tiroides i de la regulació del metabolisme.Amb la col·laboració de:\nPer al brou base (Dashi)\n15 cm de kombu\n200 g de tomàquets madurs escalivats\npolpa de 2 nyores\n7 g de vinagre de xerès\nPer al dashi de romesco\n60 g de salsa romesco\n1 l de brou base (Dashi)\n25 g de soja\n16 fulles de minishiso\n16 puntes de cibulet\n16 poms de bolets enoki (flammulina)\n16 daus d'api-rave\nPer començar fem el brou base. Infusionem l'aigua amb l'alga kombu a la nevera durant 8 hores. Posem en remull les nyores que farem servir per al romesco.\nPosem un pot al foc amb aigua i amb l'alga. Abans que arribi a bullir, afegim el katsuoboshi.\nQuan comença a bullir, ho retirem del foc. Quan el katsuoboshi s'enfonsa, el colem i ho reservem.\nPer fer el romesco, traiem la polpa dels tomàquet i la pell dels alls. En un pot, triturem molt fi la polpa dels tomàquets i els alls ja escalivats, amb el pímer. Afegim la polpa de les nyores amb la resta d'ingredients (la fruita seca) i afinem el punt de sal. Triturem i reservem.\nA continuació, posem el mirin en un pot al foc, fins que arrenqui el bull. Que cogui durant 1 minut. Ho deixem refredar.\nEn aquell cassó, afegim la resta dels ingredients en fred: el brou, el romesco, la sal i la soja. Remenem bé i ho reservem sense colar. En un cassó ampli, posem una part del brou. Deixem que bulli.\nPer fer les mandonguilles, netegem molt bé la sípia. Li donem un cop de fred al congelador, just perquè prengui fermesa però es pugui tallar. Les potes, les aletes i la melsa les reservem per a una altra elaboració culinària.\nTallem la sípia amb el ganivet a daus molt petits. L'amanim amb sal i fem petites boles ( com de mandonguilla) d'uns 10 g aproximadament. El mateix teixit de la sípia ajuda a formar les mandonguilles sense altres productes com pa o ou.\nPosem les mandonguilles al cassó on tenim el brou bullint. Fem que coguin durant 1 minut. Tallem l'api-rave a daus.\nAfegim al brou els daus d'api-rave i ho deixem coure tot junt durant 10 segons més. Colem i reservem per una banda el brou calent en una gerra.\nPer acabar, en un plat fondo, posem les mandonguilles i els daus precuits. Hi afegim la meitat del cibulet picat i l'altra meitat la deixem sencera. Hi posem després els bolets japonesos enoki i el shiso. Finalment, hi afegim el brou calent perquè ho cobreixi tot.


Etiquetatge energètic - Blog Gremi\nInici » Etiquetatge energètic\nTant el fabricant com els distribuïdors d’electrodomèstics tenen una serie d’obligacions pel que fa a etiquetatge energètic\nLa FECE (Federación Española de comerciantes de electrodomésticos) a posat a la disposició de tots els distribuïdors d’electrodomèstics una petita guia en la qual s’indiquen quines són les obligacions del distribuïdor en l’etiquetatge energètic.\nTambé indica com és el format correcte a l’hora de crear l’etiquetatge energètic així com la fitxa energètica dels productes.\nLes obligacions amb el etiquetatge es poden resumir en\nEl fabricant té l’obligació de proporcionar al distribuïdor, sense cost, aquestes etiquetes i les fitxes tècniques (en la documentació del producte o en catàlegs).\nEl distribuïdor té l’obligació de col·locar correctament l’etiqueta en el producte.\nEl distribuïdor té l’obligació de tenir en tenda la fitxa de producte i proporcionar-la al consumidor (o a l’inspector) que la demani.\nEs pot lleguir l’article complert al web de la FECE fent clic aquí.


EL MANGANÈS EN LA NUTRICIÓ ESPORTIVA - Mutualitat de Futbolistes\nEL MANGANÈS EN LA NUTRICIÓ ESPORTIVA\nPublicada el 17 gener, 2022 17 gener, 2022 per MCF\nEl maganès és un micromineral amb propietats nutricionals que es troben relacionades especialment amb el creixement dels ossos, però que també s’utilitza per part dels esportistes per recuperar l’energia perduda per l’esforç físic i per evitar la fatiga.\nLes majors concentracions de manganès que es troben tenen acció sobre ossos, fetge, lligaments, ronyons, pell, retina, sang, hipòfisis, glàndules salivar i la seva concentració màxima es troba en el ronyó i fetge.\nSi un esportista no consumeix el manganès que necessita, es pot donar el cas de problemes greus en els ossos (fractures), i en els cartílags. En principi amb una dieta equilibrada en la qual hi hagi moltes fruites, verdures i cereals es pot aconseguir el manganès que es requereix sense suplements addicionals, ja que es troba en el rovell de l’ou, llavors de gira-sol, pa, hortalisses, fruites, cereals, llegums, avellanes, té negre, grans integrals i fruits secs. Una quantitat indicada pot ser entre 1 a 10 mg per dia, encara no hi ha una quantitat diària recomanada.\nEl consum freqüent d’aliments amb alt contingut de manganès és vital, ja que això facilita el correcte emmagatzemant d’aquest mineral en els ossos, com així també en òrgans com el cervell, el pàncrees, els ronyons i el fetge.\nÉs indispensable per la salut òssia i la formació d’ossos forts i densos, en els seus nivells adequats ajuda a l’assimilació de carbohidrats, proteïnes, colesterol i aminoàcids. Tanmateix, controla la diabetis i realitza una gran aportació de propietats antioxidants.\nAliments amb més alt contingut de manganès.\nLes nous són riques en nutrients vitals, com el manganès. Altres fruits secs, com les ametlles, proveeixen per igual.\nBatata i moniato\nAquest vegetal d’arrel emmidonada per definició porta un complex esquema de vitamines i minerals, i la seva enorme versatilitat fa que pugui ser consumit per persones de totes les edats.\nLa seva aportació de manganès i potassi, com la remolatxa, són molt importants.\nMolt popular entre quins segueixen dietes vegetarianes o veganes, aquest menjar d’origen oriental, preparada amb llavors de soja i aigua, entre altres ingredients, és una recomanable font d’aquest mineral. A més, redueix el consum de les carns animals, amb les seves contraindicacions relacionades amb la ingesta en excés, sobretot les carns roges.\nLa pinya és una de les fruites tropicals que ha captivat a tot el món. Entre els seus avantatges la tenim com a font de vitamines ‘B’, vitamina ‘C’, fibra i minerals, i dins d’aquest últim grup el manganès és un dels protagonistes.\nTESTOSTERONA PER GUANYAR MÚSCUL


Es desclou la tenebra...: Fragància de colònia (o A Sílvia)[Repte ClàssicDXXV]\nFragància de colònia (o A Sílvia)[Repte ClàssicDXXV]\nEl Vendrell, 9 d'octubre de 2012\nt'escric aquestes línies amb retard. Ja fa uns dies que ho hauria d'haver fet però l'ànim no corre per bons moments. Tampoc l'enclaustrament ajuda a airejar les idees absurdes que em vénen al cap. I em provoca apatia, desgana, fadiga... Això és el pitjor de la soledat, que converteix el temperament del brau en docilitat d'anyell. I sobretot quan tinc aquell reguitzell de records que no poden presentar-se de mica en mica. No. Ho fan de sobte i de cop. Ara és un d'aquells moments impetuosos en què la nostàlgia em fa agafar paper i bolígraf i escriure't.\nHo sé, no m'és permès fer-ho. L'anell de casada m'ho impedeix. Però questes són lleis divines. Jo no em regeixo per aquestes, i tu, d'uns mesos ençà, tampoc. Si no, no hauríem acceptat de trobar-nos. Ni de tastar-nos més enllà d'un petó cast a la galta, o d'una encaixada amistosa. Tampoc no hauria buscat la forma de passar més estona junts, arriscant-nos en el teu poble. La temptació era massa forta, i el desig, encara pitjor. Tot i així, et puc dir que aquesta setmana i escaig ha estat idíl·lica, plena de tendresa i de sentiments nous, renovats, que semblaven perduts. Parlo per mi i per tu, també. Goso fer-ho perquè tot el que em comunicaven els teus ulls, en el silenci de la cambra. Era això.\nNo pateixis, els meus llavis segueixen segellats. No hi haurà res d'aquesta història que surti d'ells, només pels canals que hem anat usant al llarg de les setmanes, amb el nostre codi personal i secret. Les metàfores que captes sense haver-te-les d'explicar, els matisos que deixo en cada vers, en cada paràgraf. Tant sonet com relat. I ja saps que no hi ha massa ficció darrerament en tot el que escric i llegeixes. M'has despullat de totes les formes possibles, igual que tu has deixat que ho fes jo. I abans inclús de tenir-te al meu davant amb la nuesa pletòrica que et pertany. I que no saps acabar de creure...\nHe tornat tot just fa una setmana i encara guardo a l'oïda les paraules pronunciades, aquelles que eren un incendi cada vegada que ens trobàvem. Aquelles cites clandestines però immaculades, sense culpabilitats, que han omplert les retines d'imatges belles, inesborrables. I aquests dits meus que ara no saben tocar res sense imaginar que no poden acariciar-te fins d'aquí a un temps imprecís... com si haguessin perdut tot l'aprenentatge acumulat al llarg de la vida en l'instant de trobar-se amb la teva pell.\nHe tornat, he començat a la feina i, tot just començar la jornada, ja penso en l'hora de plegar i d'arribar a casa i de deslliurar-me de tota peça de roba i estirar-me per descansar i que transcorrin ràpidament les hores fins a trenc d'alba. Llavors, amb la melodia que m'anuncia que estàs a punt de parlar-me, em desperto de cop. Em desvetllo i tots els sentits treballen amb celeritat per recuperar el cent per cent de les seves qualitats. Però aquesta conversa, a través d'una finestra que em torna tots els teus matisos, és un succedani contra la nostàlgia i l'enyorança. I ho sabem. Però ara només ens queda resignar-nos i passar dies com si trampegéssim en aquest joc d'atzar i de baralles velades. Seré tafur per donar-te les millors mans, per evitar tota la tristesa de saber que la partida és il·limitada i que, tard o d'hora, es pot aconseguir fer saltar la banca del destí...\nMentrestant, continuo recopilant tot moment passat al teu costat o amb la teva presència de la mena que sigui, a base de missatges, de poemes, de retalls deixats en tot el que escric, com les molles de pa o les pedres blanques en el camí de retorn a la meva llar, la que vol acollir-te definitivament. Aquesta nit, però, en què la melangia del teu cos em turmenta la raó, ruixaré els llençols amb la fragància teva, l'envàs de colònia que vaig demanar-te abans de marxar per tenir-te present mentre fossis absent. La fragància de colònia que ha d'ajudar-me a sobreviure en l'embalum de tenebres que m'has deixat després de tastar el teu cos gerd, custodiat per la penombra i pels meus braços. Perquè la clau de la meva supervivència resta en mans de la vainilla, l'essència que ha edulcorat la culpa, el remordiment, la infidelitat, i els ha convertit en un episodi deliciós en la nostra memòria.\nFins aviat, petita meva... Sempre teu, Lluís.\n▼ d’oct. (19)\nCómo puedes decir eso (VI): Todo duele demasiado


CERDANYOLA CH VETERANS: CERDANYOLA CH 2 - MOLLET HC 6\nNit molt agradable per la pràctica de l’hoquei ahir dijous on ens visitava el Mollet “B” que venia amb les baixes sensibles d’en Miqui Roura i d’en Ramon Peralta. No obstant això, l’equip molletenc va deixar constància de la seva qualitat aprofitant la desconnexió durant cinc minuts de l’equip local. Ahir una altre vegada tornàvem a jugar amb un sol canvi de banqueta i trobem molt a faltar els nostres jugadors lesionats.\nCERDANYOLA CH: Eze, Pepe, Joan (1), Joan Carles, Quim (1) (cinc inicial), Toni.\nMOLLET HC “B”: Delmo,Vila,Tibau,Raigoso (3), Busquets (2) (cinc inicial), Écija (1), Tomei.\nGols: 0-1 Busquets, 1-1 Joan, 1-2 Raigoso, 2-2 Quim (mitja part), 2-3 Raigoso, 2-4 Raigoso, 2-5 Écija, 2-6 Busquets.\nEl partit va reflectir en els primers vint-i-cinc minuts un equilibri de forces per part dels dos equips. El Mollet, com sempre, va sortir concentrat des del primer minut tot creant perill amb un gran Raigoso i un Pepe Busquets molt actiu. Per contra el Cerdanyola defensava amb ordre e intentava generar perill a traves de ràpids contracops. En els primers cinc minuts de partit arribaria el primer gol del Mollet 0-1, després d’un contracop d’en Raigoso i una bona definició d’en Pepe Busquets. El Cerdanyola però no va trigar gaire en fer l’empat. Havien passat potser quatre minuts quan en una contra de tres contra dos, en Quim i en Joan es van anar passant la bola i un cop arriben a l’àrea d’en Delmo, en Joan remata de cullera a l’escaire posant el 1-1. Poc ens va durar l’empat, ja que una bola perduda en sortir de la nostre àrea es aprofitada per en Raigoso que es planta davant l’Eze i de xut creuat per sota marca el 1 a 2. El Cerdanyola va donar entrada en Toni i l’equip va començar a arribar amb més perill a la porteria d’en Delmo. No trigaria en arribar l’empat 2-2 després d’una jugada que inicia en Quim per la banda. La seva centrada es tocada potser per algun defensa del Mollet i la bola entra per sota lentament posant les taules en el marcador. Després d’un domini inicial del Mollet, era ara l’equip degà qui dominava damunt la pista. Fins i tot en una arrastrada d’en Joan Carles que toca el pal, podia haver estat una clara oportunitat d’avançar-nos en el marcador. Arribem al final del primer temps amb un resultat just vist l’hoquei d’un i altre equip.\nComença la segona part amb el mateix equilibri de forces en una i altre porteria. Els minuts anaven passant i tots dos equips buscaven trencar l’empat. El Mollet pressionant la sortida de bola local per aconseguir sortir al contracop, i el Cerdanyola creant perill a la porteria del Mollet on un segur Delmo no va permetre rebre cap gol més. A vegades hi ha situacions psicològiques que marquen un partit i ahir potser es va produir. Davant d’una pèrdua de bola dels defenses del Mollet, en Quim es planta tot sol davant d’en Delmo on el dribla en primera instància però el porter atura la bola finalment. De poder marcar per posar un 3 a 2 a favor, en la següent jugada arriba el 2 a 3. Un defectuós refús de la defensa local es aprofitat per en Pepe Busquets que deixa en safata una bola a mitja alçada que en Rai, efectiu com sempre, marca al fons de la xarxa. Un gol psicològic que va enfonsar a l’equip local, ja que pràcticament en les dues jugades següents va baixar la guàrdia i va permetre a l’equip contrari marcar dos gols quasi consecutius. Per falta de tensió defensiva per part de tothom, el Mollet marcava el 2-4 mitjançant Raigoso i després en una nova contra David Écija rematava davant d’un Eze sense cap opció el 2 a 5. El partit ja havia quedat sentenciat després de cinc minuts de desconnexió del Cerdanyola. Al final jugant més amb el cor que amb el cap vàrem cometre la desena falta, on un incombustible Pepe Busquets marca el 2-6 amb una gran definició. El resultat final potser no reflexa el partit que durant 35 o 40 minuts havíem vist. En els minuts final vam disposar d’algunes ocasions per poder marcar però els ànims ja no es van permetre foradar la porteria rival.\nHem de reconèixer que el Mollet es just vencedor, ja que va aprofitar molt bé les seves oportunitats i amb un Raigoso amb estat de gràcia va dictar sentència. Ara a seguir endavant i esperar el partit de dijous que ve davant el Congrés a Barcelona.\nFinalment vam sopar plegats al Tennis Cerdanyola amb un excel·lent ambient de tots dos equips i celebrant amb bon cava l’aniversari d’en Joan.\nMiquel Roura López 12 d’abril de 2013, a les 16:05\nGran crònica Joan!!!!\nLlàstima perdrem aquest partit, però fer d’entrenador té de vegades aquestes servituds.\nEns veurem aviat i continua fent aquestes excel•lents cròniques que als cronistes “ganduls” ens donen tota una lliçó.\nUnknown 14 d’abril de 2013, a les 0:41\nGràcies Miqui!!! Amb la teva presència segur que haguéssim tingut molta més feina, però els teus companys van saber estar a l' alçada!! Molta sort en la teva nova etapa d' entrenador amb l'Horta! Una abraçada!!


Seat incrementa les vendes un 4,3% el 2019 a l’Estat – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 3 de gener de 2020 a les 12:00 0 333 Visites\nLa companyia representa una quota de mercat de gairebé el 9% a l’Estat espanyol\nSeat ha venut 119.982 vehicles a l’Estat el 2019, un 4,3% més que l’any passat. D’aquesta manera, la companyia dirigida per Luca de Meo ha assolit la xifra més alta dels últims deu anys, amb una quota de gairebé el 9%.\n“Per segon any consecutiu, Seat ha aconseguit el lideratge tant en marques com en models del mercat espanyol“, ha assegurat el director general de l’empresa a l’estat, Mikel Palomera.\nAquestes xifres contrasten amb l’evolució de les matriculacions, amb un total d’1,3 milions d’unitats i un descens del 4,8% el 2019, segons les dades publicades per les associacions de fabricants, de concessionaris i de venedors.\n“El 2020 tindrem nombrosos llançaments, com la quarta generació del nostre León i sis models electrificats, entre ells el Mii elèctric, que arribarà als concessionaris a inicis d’aquest any, i el Seat El-Born, el primer vehicle totalment elèctric construït sobre la plataforma MEB del Grup Volkswagen”, ha recordat Palomera.\nFotografia: El León ha estat el model més venut a Espanya el 2019 [Seat]


La comunitat online internacional protesta contra els projectes de llei antipirateria dels Estats Units · Global Voices en Català\nLa comunitat online internacional protesta contra els projectes de llei antipirateria dels Estats Units\tFotos Traducció publicada 19 gener 2012 10:04 GMT\n· Veure la notícia original [en]\tEscrit perJillian C. York\nLíban, Taiwan (República de la Xina), Argentina, Veneçuela, Estats Units d'Amèrica, Canadà\nLlibertat d'expressió, Protesta, Tecnologia, Notícies dels ciutadans, Premsa i mitjans de comunicació\nXinès, Francès, Castellà, Anglès\nFrançais · Monde : La mobilisation contre les lois SOPA et PIPA Español · La comunidad global de la red se manifiesta contra SOPA\nItaliano · Ampie e articolate le proteste online contro le proposte normative USA\nDansk · Det globale online fællesskab protesterede over amerikanske anti-pirat lovforslag\nعربي · مجتمع الإنترنت العالمي يحتج على مشروع قرار الولايات المتحدة لوقف القرصنة\nMalagasy · Manohitra Ireo Volavolan-dalàna Enti-Manohitra Ny Piraty Ny Fikambanambe Eran-tany Ao Amin'ny Aterineto\n한국어 · 세계 온라인 커뮤니티, 미국 온라인 저작권 침해 금지 법안에 저항하다\nPortuguês · Protestos Globais Contra Projetos de Lei Anti-pirataria Americanos\nSvenska · Globala protester mot USA:s anti-piratlagar SOPA och PIPA\n繁體中文 · 全球網路社群抗議美國反盜版法案\n简体中文 · 全球網絡社群抗议美国反盗版法案\nEnglish · Global Online Community Protests U.S. Anti-Piracy Bills\nEl 18 de gener és una data important per a les webs corporatives. Des de Google fins a Twitpic, juntament amb grups de la societat civil i persones a títol individual, tothom s'ha unit amb un mateix objectiu: protestar en contra de dos projectes de llei dels Estats Units que poden tenir greus conseqüències internacionals per a la llibertat d'expressió a internet.\nCom ha escrit el director executiu de Global Voices, Ivan Sigal, “hi ha poderoses forces corporatives i del govern que preferirien veure restringida una xarxa fins ara oberta i accessible”. Els projectes de llei SOPA (Stop Online Piracy Act) i PIPA (Protect-IP Act) forçarien les webs a censurar proactivament la informació amb drets d'autor i podrien, com escrivia Sigal, “suposar grans danys per a la feina dels activistes digitals que viuen sota règims rerpressius, com també restringir la llibertat bàsica d'expressió a tot el món”.\nCom que aquests projectes de llei afectarien els internautes de tot el món, membres de la comunitat internacional s'han afegit als nord-americans en la protesta. Des del grup alemany pels drets digitals Netzpolitik fins a Open Media Canada, passant per blocaires a títol individual i usuaris de mitjans socials. Tots pensen de la mateixa manera: atureu aquests projectes de llei.\nEl web francès https://linuxfr.org s'apaga en contra de #SOPA\nUnes quantes webs han decidit expressar l'oposició als projectes apagant-se, ja sigui completament o bé amb una portada reivindicativa. Danica Radovanovic (@DanicaR), escriptora de la xarxa australiana de blocs DejanSEO, parla [en] de la decisió de la Wikipedia de participar en l'apagada, una decisió que afecta la diversa comunitat internacional de la web:\nDurant les darreres setanta-dues hores, més de mil vuit-cents usuaris de la Wikipedia han discutit sobre quines de les accions proposades voldrien dur a terme contra els projectes SOPA i PIPA. Aquest és, amb escreix, el nivell de participació més gran que s'ha pogut veure mai en un debat de la comunitat de la Wikipedia, cosa que il·lustra el grau de preocupació dels wikipedistes sobre la legislació proposada. La gran majoria dels participants donen suport a la decisió de la comunitat de fomentar una acció pública més important en resposta a aquests dos projectes de llei. Entre les propostes tingudes en compte pels wikipedistes, la que va obtenir més suport va ser l'apagada de la versió anglesa de la Wikipedia, relacionada amb apagades similars en unes altres webs que s'oposen als mateixos projectes de llei.\nL'organització francesa La Quadrature du Net s'ha afegit als opositors nord-americans i ha apagat la web mostrant la imatge següent:\nEl Partit Pirata de Catalunya se solidaritza apagant la seva web.\nEls partits pirates es troben entre els opositors més ferms d'aquests dos projectes de llei. A Catalunya, l’Argentina, el Canadà, Espanya, Suècia i Suïssa (entre, gairebé segur, molts països més), els partits pirates locals s'han afegit a la protesta i també han apagat les seves pàgines.\nTambé s'han apagat el 18 de gener les webs alemanyes Chaos Computer Club i Green Party, i l'organització internacional Reporters sense Fronteres. Aquesta organització explicava la decisió i escrivia:\nHem decidit apagar la versió anglesa de la nostra web durant vint-i-quatre hores com a símbol del silenci que s'escamparia per l'actual internet si s'aproven els projectes de llei SOPA i PIPA. Aquests projectes de llei afectarien un nombre incalculable d'internautes que no han comès cap mena de violació de la propietat intel·lectual perquè es forçaria les webs a blocar l'accés a unes altres pàgines vagament sospitoses d'atemptar contra els drets d'autor.\nSi voleu veure més imatges de l'apagada de webs en protesta, consulteu la galeria d'apagades per la SOPA del web Netzpolitik.\nTraduint la importància de l'activisme\nEn alguns països, els blocaires s'han encarregat d'educar les seves comunitats sobre la importància d'oposar-se al SOPA i al PIPA. La blocaire libanesa Mireille Raad ha escrit un apunt on explica per què els ciutadans libanesos s'han de preocupar per aquests projectes de llei. Escriu:\nSer un libanès no t'impedeix de ser un usuari d'internet –el SOPA afectarà negativament internet i això inclou les webs de fora dels Estats Units, i aquestes webs sou vosaltres…\n…hauríeu de preocupar-vos i estar enfadats perquè, us agradi o no, internet no existeix perquè sí, s'ha creat per companyies que existeixen en països i que han de respondre les lleis locals tot i el fet que internet sigui “global”. Això fa que gent de tot el món es preocupi per la legislació SOPA –i encara que us sentiu més forts, encara hauríeu de preocupar-vos i prendre mesures online– perquè tots els ciutadans del ciberespai són iguals i, per tant, les seves accions han de tenir el mateix ressò.\nUna nota anterior de l'activista taiwanès CK Hung, que lluita per la llibertat d'informació, anomena els projectes de llei antipirateria “The Great Firewall of Chinamerica” (el gran tallafocs de Xinamèrica). En un gràfic [zh], el blocaire demostra el seu punt de vista:\nNota: També hi ha una versió anglesa del gràfic:\nEls que són al poder estan contents amb la “protecció de la propietat intel·lectual” o “la negació del sexe”, “societat en harmonia” com un esquer que mai no serà prou bo per convèncer els ciutadans perquè donin suport als seus actes polítics i legals que faran més estricte el control del web (per exemple, triant eines per facilitar-ne el control). Llavors, amb aquestes lleis i polítiques, podran millorar el control de la informació dels ciutadans. Els que tenen el poder estan contents que els ciutadans només vegin un miratge i ignorin que el camí que porta cap al miratge són els danys col·laterals que amenacen una societat lliure i democràtica. No importa qui són, al cap i a la fi, els màxims governants –Microsoft, Apple, el Partit Comunista, el Partit Demòcrata o el Partit Republicà–, la gran majoria de les víctimes són sempre els ciutadans.\nI Taiwan és la zona de proves situada just a la intersecció d'aquestes dues grans potències de control.\nLa col·laboradora veneçolana de Global Voices Marianne Diaz explica per què no li agraden aquests projectes de llei [es]:\nDe tota manera, els Estats Units no són la resta del món, i les lleis de propietat intel·lectual tenen limitacions territorials i varien d'un país a un altre. Per exemple, a Veneçuela una obra és de domini públic seixanta anys després de la mort de l'autor. No obstant això, mitjançant l'aplicació de les lleis SOPA i PIPA, els Estats Units pretenen fer complir unes limitacions a tothom que es contradiuen amb la llei local.\nA Twitter hi ha hagut converses semblants. Des del Regne Unit, @GokhanKaratay escriu:\nRealment espero que els projectes #SOPA i #PIPA no arribin al senat. Es necessita una legislació contra la pirateria, però aquesta no és la manera de fer-la.\nFent referència a la participaicó de la plataforma argentina Cuevana, @Gaby_xoa diu:\n#Cuevana s'afegeix a l'apagada #ANTISOPA [en contra del projecte de llei] que restringeix la llibertat d'expressió!\nQuè podeu fer per aturar el SOPA i el PIPA\nEncara que la capacitat de la comunitat internacional és limitada per modificar un projecte de llei nord-americà, la solidaritat expressada mitjançant l'oposició a tots dos projectes és realment una ajuda per als activistes del país. A part els exemples esmentats en aquest text, els blocaires han trobat moltes maneres creatives de protestar, com ara afegir un Twibbon anti-SOPA o anti-PIPA o bé apagant el seu bloc de WordPress. Fight for the Future anima la comunitat internacional a signar una petició al Departament d'Estat. Però només el fet d'escriure sobre les implicacions d'aquests dos projectes ja pot ajudar.\nEls ciutadans nord-americans, d'una altra banda, tenen un bon grapat de possibilitats. A continuació trobareu unes quantes maneres de participar en la protesta:\nL'Electronic Frontier Foundation té una petició i una guia per trobar-se amb representants.\nEl projecte de Fight for the Future anomenat Stop American Censorship organitza una campanya de cartes.\nFree Press té una campanya de peticions dirigida a les cadenes de televisió perquè informin sobre els projectes de llei.\nEscrit per Jillian C. York · Traduït per Mireia Bel Garrit Traducció publicada 19 gener 2012 10:04 GMT\nMés articles sobre Taiwan (República de la Xina) Ang Lee rep l'Oscar i la Xina somnia un cinema sense censura\nMés articles sobre Orient Mitjà i l'Àfrica del Nord Egipte: Les xarxes socials desafien el tabú de l'homofòbia\nDos anys després de la Primavera Àrab, continuen les autoimmolacions a Tunísia\nFotos Vídeos Sanela Bilal13 notícies


Material propi | | Page 2\nNo us perdeu cap esdeveniment d’IPCENA\nEstigueu atentes i atents al calendari de la dreta de la web!!!! I seguiu-nos pel nostre facebook: https://www.facebook.com/ipcena\nCom aconseguir la Guia pràctica per conèixer la natura de Catalunya\nLa primera Guia pràctica per conèixer la natura de Catalunya és una guia que reuneix en un mateix volum els fòssils, vegetació, insectes, fongs, peixos, aus, rèptils, amfibis, recorreguts de natura, accions ambientals, etc de Catalunya. Aquest llibre compta amb més de 1.500 imatges repartides en 576 pàgines. En tres anys, aquest llibre ha passat de ser un somni a […]\nPresentació de la primera Guia per conèixer la natura de Catalunya – Girona, 10/06/2014\nEl dia 10 de juny es va dur a terme a la Facultat de Lletres de la UdG de Girona la presentació de la Guia per conèixer la natura de Catalunya. L’acte va comptar amb les intervencions de la senyora Emma Soy, de l’Associació de Naturalistes de Girona (ANC); el senyor Josep Vila, professor de la UdG; el senyor Josep Germain, […]\nPresentació de la primera Guia per conèixer la natura de Catalunya – Lleida, 06/06/2014\nEl dia 6 de juny es va dur a terme a la Sala Jaume Magre de Lleida la presentació de la Guia per conèixer la natura de Catalunya. L’acte va comptar amb les intervencions del senyor Antonio Rodríguez, president d’IPCENA; el senyor Silverio Cerradelo, president de l’Assoc. Trenca; el senyor Josep Germain, de la ICHN ens va donar una magnífica […]\nPresentació de la primera Guia per conèixer la natura de Catalunya – Reus, 03/06/2014\nEl dia 3 de juny es va dur a terme a la Biblioteca Central de Reus la primera presentació de la Guia per conèixer la natura de Catalunya. L’acte va comptar amb les intervencions del senyor Andreu Escolà, president del GEPEC-EdC; el senyor Jordi Blay Boqué, professor del Dep. de Geografia de la Universitat Rovira i Virgili; el senyor Josep Germain, […]\nPosted by Ipcena, 2 responses\nEl dia 2 de juny es va dur a terme a l’auditori de La Pedrera de Barcelona la primera presentació de la Guia per conèixer la natura de Catalunya. L’acte va comptar amb les intervencions del senyor Miquel Rafa, director de l’Àrea de Territori i Medi Ambient de la Fundació Catalunya-La Pedrera; el senyor Joandomènec Ros, catedràtic d’ecologia i president […]\nCalendari de Bolets de Catalunya 2013\nDescarrega-te’l des d’aquest enllaç totalment gratuït.


BComú i PSC, els dos partits que més han gastat en la campanya electoral de Barcelona\nAda Colau, en l'acte de campanya del diumenge 12 de maig al parc de les Glòries / ACN\nLa llista de Valls amb suport de Cs, amb 170.000 euros, és la que declara que ha gastat menys\nLa candidatura de BComú de l’actual alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha destinat 425.000 euros a la campanya de les eleccions municipals del 26M. Ha sigut la llista que ha gastat més, segons les dades que faciliten els mateixos partits, i va seguida de prop per la llista del PSC, que ha gastat 416.701 euros.\nA l’altra cara de la moneda hi ha la llista de Manuel Valls, que, amb el suport de Cs, assegura que s’ha gastat només 170.000 euros. Al mig, se situen JxCat, que declara haver gastat 320.000 euros; la llista d’ERC liderada per Ernest Maragall, amb 246.250 euros; i la CUP, que se n’ha gastat 200.000. Tots els candidats han organitzat actes en la majoria de districtes de la ciutat durant els 15 dies de campanya.\nMés de la meitat dels 425.000 euros de BComú, concretament 247.000 euros, ha estat per a l’enviament de propaganda electoral, mentre que la part destinada a les despeses ordinàries ha estat de 178.000 euros. La formació destaca que els diners invertits en la campanya provenen de recursos estalviats, donacions i microcrèdits.\nEl PSC ha destinat a les eleccions municipals 2.225.000 euros en el conjunt de Catalunya, dels quals 1.040.000 corresponen al ‘mailing’ i 510.000 a la publicitat. L’organització d’actes puja a 360.000 euros. Dins d’aquest bloc de 2,2 milions d’euros, 416.701 corresponen a la campanya per a la cursa a l’Ajuntament de Barcelona, amb el candidat Jaume Collboni al capdavant. El pressupost de Collboni inclou 219.000 euros per l’activitat de campanya i 197.600 de ‘mailing’.\nEls 320.000 euros destinats per Junts per Catalunya a la campanya de Barcelona inclouen la tramesa censal. La candidatura que encapçalen Quim Forn i Elsa Artadi destaca que és una campanya austera i de poca capacitat econòmica. Tot i això, JxCat confia a poder fer arribar el missatge de “canvi” que creu que necessita la ciutat a tots els districtes de la capital catalana.\nPel que fa a ERC, ha gastat un total de 2.080.000 per a les eleccions municipals de tot Catalunya, quantitat de la qual n’ha sortit els 246.250 euros invertits en la batalla electoral per a la capital catalana.\nDels 200.000 euros de la CUP-Capgirem Catalunya, les partides principals són: 60.000 en ‘mailing’ electoral; 21.000 en material de campanya; 22.000 en el vídeo electoral i publicitat; i 66.000 euros en actes i accions. El pressupost total de les 208 candidatures de la formació anticapitalista a Catalunya és de 821.635 euros.\nEl codi ètic de la CUP-Capgirem Barcelona prioritza que les despeses de la campanya siguin a través de l’economia social o cooperativa, de recursos propis o aconseguits a partir de l’autogestió. En aquest sentit, asseguren que no accepten “donacions d’empreses capitalistes” ni demanen crèdits o préstecs als bancs.\nI la candidatura Barcelona pel Canvi-Cs liderada per l’ex primer ministre francès, Manuel Valls, s’ha limitat a dir que ha gastat uns 170.000 euros a la campanya de Barcelona, sense més detalls.\nEl PP i la candidatura de Josep Bou no han facilitat la xifra que ha destinat a Barcelona per a aquestes eleccions municipals de diumenge.\nLa pasta Maig 24, 2019 | 18:06\nD'on ha tret la pasta el vals, el manuel podria explicar d'on han sortit aquest 170.000 €, de la seva butxaca, li ha regalat la parella, els hi han deixat els fasc'stas de ciudadanos, d'on han sortit?\nL’alcaldessa capeja la situació i segueix endavant amb el míting final de campanya, que tanca entre llàgrimes i demanant "concentrar el vot" d'esquerres\nEls comuns premen l'accelerador en la recta final de campanya amb un muntatge de vídeo que emula un cara a cara i reafirma el salt a la política institucional


Saber més respecte al cognom Kinsele és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Kinsele sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Kinsele.\nEl cognom Kinsele en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Kinsele, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Kinsele és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Kinsele\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Kinsele en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Kinsele, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Kinsele que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Kinsele, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Kinsele. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Kinsele és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Kinsele del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Kinsele en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Kinsele poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Kinsele és un cognom més freqüent, i en quins països Kinsele és un cognom insòlit o inexistent.


Mobilitat sostenible incidix en la pacificació del trànsit a Campanar per reforçar la seguretat viària – Noticies en Valencià de València Castelló i Alacant\n23 julio, 2017 vlcseo 144 Views 0 Comments\nEl Servici de Mobilitat Sostenible de l’Ajuntament de València ha dut a terme esta setmana diverses actuacions per pacificar el trànsit al districte de Campanar i reduir així l’excés de velocitat. Els carrers de La Marina Alta, La Canal de Navarrés i el Camp de Morvedre, al barri de Sant Pau, han englobat el gros de les intervencions municipals.\nAl carrer de La Canal de Navarrés s’ha pintat la mitjana de forma que els carrils tinguen una amplària més adequada, contribuint així a calmar el trànsit de la zona. Per una altra banda, al carrer del Camp de Morvedre s’ha dut a terme una actuació de reordenació de l’estacionament, alternant les zones de cordó i bateria. “L’objectiu és el mateix que amb la mesura d’adequació dels carrils, reduir l’excés de velocitat, que en este cas s’aconseguix en eliminar l’aparença de via recta, que dóna confiança als conductors per accelerar”, ha explicat el regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi.\nLa intervenció municipal inclou el repintat en tots els carrers esmentats, inclosos els passos de vianants i l’estacionament de motocicletes als laterals –de forma que es millora la visibilitat de l’encreuament-. A més, s’ha establit el límit de velocitat en 30 km/h en tot el barri mitjançant senyalització, tant vertical com horitzontal.\n“Totes estes intervencions són fruit de les peticions veïnals als Pressupostos Participatius de 2017 per impulsar la pacificació del trànsit en la zona i incrementar la seguretat viària en tot el districte de Campanar”, ha afirmat Grezzi.\n← La Canal de Navarrés rebrà 290.890 euros del nou Model de Serveis Socials\nLa comarca de Canal de Navarrés rebrà un total de 290.890 euros en concepte del nou Model de Serveis Socials de la


Dos germans de Castellserà participaran a l’Uniraid 2020, un raid solidari pel desert del Marroc – Comarques de Ponent\nDos germans de Castellserà participaran a l’Uniraid 2020, un raid solidari pel desert del Marroc\nDos germans de Castellserà de 21 i 19 anys, Roger i Arnau Alsina, participaran en la propera edició de l’Uniraid, un raid solidari per a estudiants al Marroc, que es durà a terme durant nou dies del mes de febrer de 2020.\nL’Uniraid no és una carrera de velocitat sinó que és un viatge-aventura pel desert del país africà amb un cotxe de més de 20 anys sense cap dispositiu electrònic, tan sols un mapa, un llibre de ruta i una brúixola i, com mínim, 40 quilos de de material solidari per repartir entre els col·legis i les famílies necessitades de les aldees. Per aconseguir completar l’objectiu, els germans Alsina, que s’anomenen Alsina brothers, hauran de creuar més de 2.500 quilòmetres, distribuïts en 7 etapes.\nRoger i Arnau Alsina participaran a l’Uniraid 2020 amb un Volkswagen Polo de l’any 1999, que ja va fer l’Uniraid l’any passat amb un equip d’Almenar. Els germans Alsina van explicar ahir que ja han aconseguit recaptar 60 kg de material solidari i esperen tenir-ne més al febrer, entre el qual hi ha roba, sabates, material escolar i joguines. Roger i Arnau Alsina van agrair el suport de la seva família així com de les empreses i els comerços de Castellserà i de l’entorn que els han ajudat a fer possible aquesta aventura solidària. L’Ajuntament de Castellserà també ha col·laborat amb els joves. L’alcalde, Marcel Pujol, va dir ahir que els van cedir la gestió de la barra de la festa major, que van compartir amb l’associació de joves, i de la qual han aconseguit per a ells dos un total de 1.185 euros. Pujol es va mostrar molt satisfet de la iniciativa perquè «dos joves de la vila s’implicaran amb un projecte humanitari i solidari alhora que portaran el nom de Castellserà per terres africanes».


'Emprendades', d'Oti Corona, una novel·la d'apoderament femení a dues veus i en dues èpoques de la història d'Eivissa - Noudiari.es CFAH\n‘Emprendades’, d’Oti Corona, una novel·la d’apoderament femení a dues veus i en dues èpoques de la història d’Eivissa\nPortada de la novel·la Emprendades, d’Oti Corona. Disseny: Alfredo Oliver\n@Joan-Albert Ribas / L’autora, Oti Corona, va néixer a Eivissa l’any 1972 i ha dedicat els darrers vint anys a la docència, professió que comparteix amb l’escriptura. Resideix a Girona i és col·laboradora de Nou Diari en una secció que significativament ha titulat “El color púrpura”. Si l’heu seguit al llarg d’aquesta sèrie d’articles, haureu observat que sempre són reivindicatius, de vegades amb un toc resignadament humorístic (en aquest sentit us recoman la lectura del que va titular “Basat en fets reals”); aquest to reapareix en algun moment en el personatge de la Virgínia, coprotagonista d’Emprendades. Coneixent aquestes col·laboracions podeu immergir-vos millor en la lectura d’aquesta novel·la, obra amb la qual Oti Corona va obtenir el Premi Ciutat d’Eivissa de Novel·la 2018 i que s’ha presentat l’abril de 2019.\nLes dues protagonistes, n’Eulària (majora eivissenca mateuera, ferma, forta d’ideals i amb una dura trajectòria vital) i la Virgínia (catalana resident a Eivissa, amb dubtes seriosos sobre una relació de parella que sembla conduir-la cap a l’autodestrucció) es coneixen amb el pretext d’un treball de final de grau que la Virgínia està intentant compaginar amb una feina grisa i amb la cura, pràcticament sola, de la seua filla petita. La investigació és sobre el vestir antic a l’illa d’Eivissa i, així, es coneixen en una de les entrevistes del treball de camp per a aquest estudi.\nEls personatges femenins, la Virgínia i n’Eulària, a les quals hem de sumar na Margalida (una altra dona eivissenca que té un paper important en la trama novel·lesca) són potents, rodons, seguint la terminologia d’E. M. Foster a Aspects of the novel; és a dir, citant aquest gran novel·lista i crític anglès, són personatges que porten com a bagatge allò que és imprevisible de la vida (de la vida a les pàgines d’un llibre) i, en utilitzar-los, la novel·lista aconsegueix la seua tasca d’aclimatació i harmonitza el gènere humà amb la resta d’aspectes, sobretot sociopolítics, de la seua obra.\nEls personatges masculins, en canvi, són plans, és a dir, estereotipats, construïts a l’entorn d’una sola idea o qualitat, sense una evolució al llarg d’Emprendades. Així tenim en Xavi (marit de la Virgínia, rutinari, previsible en les seues reaccions, generalment immadures) i en Miquel (marit de na Margalida, caricaturitzat com un espècimen habitual a la ruralia eivissenca i, per sort, en vies d’extinció). En Mateu, ja el trobareu, intermitentment, durant la lectura, en seria l’única excepció.\nSense voler desvetllar la trama, s’ha de comentar que està desenvolupada en dos moments històrics de les Pitiüses (Formentera també hi té un paper crucial): el primer al voltant dels del primer terç del segle vint, sobretot en temps de la Segona República, la Guerra Civil i els durs primers anys de postguerra; el segon és moment actual de l’Eivissa immergida en el món de les agències immobiliàries i la indústria turística, però amb una part forana, rural, que Oti Corona traça com a mantenidora de l’essència del poble eivissenc. Aquests dos plans narratius mai no es confonen, estan ben delimitats, fins i tot marcats per usos lingüístics diferenciats.\nEstam, per tant, davant una novel·la alhora reivindicativa i literàriament original i ben travada, la lectura de la qual porta a la reflexió universal sobre on ens trobam a l’Eivissa del segle XXI i d’on venim no fa tants d’anys.\nEl diccionario demoscópico para no perderse con las últimas encuestas


Material imant Alnico, fabricants, proveïdors, fàbrica de material imant Alnico de la Xina - IMANTS QIANGSHENG CO., LTD\nMaterial Imant Alnico\nEls materials Alnico (composts principalment d’alumini, níquel i cobalt amb petites quantitats d’altres elements, inclosos el titani i el coure) permeten dissenyar latituds que proporcionen indicacions elevades, altes energies i coercivitats relativament altes. Els imants Alnico es caracteritzen per una excel·lent estabilitat a la temperatura i una bona resistència a la desmagnetització per vibracions i xocs. Els imants Alnico ofereixen les millors característiques de temperatura de qualsevol material d’imant de producció estàndard disponible. Es poden utilitzar per a aplicacions de treball continu on es poden esperar temperatures extremes de fins a 930F.\nEls imants Alnico es fabriquen mitjançant un procés de colada o sinterització. L’imant Alnico és molt dur i trencadís. Per tant, el mecanitzat o la perforació no es poden fer mitjançant mètodes habituals. Els forats solen ser de cor a la foneria. Els imants es colen o sinteritzen el més a prop possible de la mida necessària de manera que es minimitzi la mòlta abrasiva per acabar les dimensions i toleràncies\nTècniques de colada especialitzades que s’utilitzen per aconseguir l’orientació única del gra cristal·lí que es troba als graus alnico 5 i 8. Aquests graus anisotròpics estan dissenyats per produir una elevada sortida magnètica en una direcció especificada. L'orientació s'aconsegueix durant el tractament tèrmic, refredant la fosa a partir de 2000F a una velocitat controlada dins d'un camp magnètic que s'ajusta a la direcció preferida d'imantació. Alnico 5 i Alnico 8 són anisotròpics i presenten una direcció d’orientació preferida. L’orientació magnètica s’ha d’especificar al dibuix quan ens envieu una comanda.\nCast Alnico 5 és el més utilitzat de tots els cast Alnico’s. Combina indicacions elevades amb un producte d’alta energia de 5 MGOe o més i s’utilitza àmpliament en maquinària de rotació, comunicacions, comptadors i instruments, dispositius de detecció i aplicacions de retenció. La major resistència a la desmagnetització (força coercitiva) d’Alnico 8, amb un contingut de cobalt del 35%, permet que aquest material funcioni bé per a longituds curtes o per a relacions de longitud a diàmetre inferiors a 2 a 1.\nEls materials Alnico sinteritzats ofereixen propietats magnètiques lleugerament inferiors, però característiques mecàniques de mantega que els materials Alnico fos. Els imants Alnico sinteritzats són els més adequats en mides petites (menys d’1 oz) en aquest procés. La barreja desitjada de pols metàl·lica es premsa per donar forma i mida en una matriu, i després es sinteritza a 2300 F en una atmosfera d’hidrogen. El procés de sinterització s’adapta bé a la producció de grans volums i dóna lloc a peces que són estructuralment més resistents que els imants colats. Es poden aconseguir toleràncies relativament properes sense triturar.\nLes característiques de l'imant Alnico:\n* Petits canvis en les propietats magnètiques dels efectes de temperatura\n* La temperatura màxima de treball pot arribar als 450oC ~ 550oC.\n* Força coercitiva baixa.\n* Capacitat de resistència a la corrosió forta, no cal recobriment per a la protecció de la superfície.\n• Apte per a imants de petit volum amb forma complexa\n• Cristall compacte d’alta intensitat\n• Forma regular, mida de precisió\n• Fins i tot elements, rendiment estable\n• Apte per a imants compostos\n• Excel·lent estabilitat a la temperatura (el coeficient de temperatura de Br és el més petit entre tots els altres imants permanents\nPropietats magnètiques i físiques de l’imant Cast Alnico\nGrau Classe MMPA equivalent Restança Força coercitiva Producte energètic màxim Densitat Temp reversible. Coeficient Temp reversible. Coeficient Curie Temp. Temp. Coeficient Observació\nBr Hcb (BH) màx g / cm3 α （Br） α （Hcj） TC TW\nGNL13 ALNICO2 700 7000 48 600 12.8 1.6 7.2 -0.03 + 0.02 810 450\nGNL37 ALNICO5 1200 12000 48 600 37 4.65 7.3 -0.02 + 0.02 850 525 Anisotropia\nGNL40 ALNICO5 1250 12500 48 600 40 5 7.3 -0.02 + 0.02 850 525\nGNL44 ALNICO5 1250 12500 52 650 44 5.5 7.3 -0.02 + 0.02 850 525\nGNL52 ALNIC05DG 1300 13000 56 700 52 6.5 7.3 -0.02 + 0.02 850 525\nGNL60 ALNICO5-7 1350 13500 59 740 60 7.5 7.3 -0.02 + 0.02 850 525\nPropietats magnètiques i físiques de l'imant Alnico sinteritzat\nGraus Classe MMPA equivalent Restança Força coercitiva Força coercitiva Producte energètic màxim Densitat Temp reversible. Coeficient Curie Temp. Temp. Coeficient Observació\nBr HCJ Hcb (BH) màx g / cm3 α （Br） TC TW


Pau Pérez «va intentar demanar ajuda» abans de ser assassinat a Barcelona\nQuasi un any després de l'atac terrorista, el germà del jove assassinat trenca el silenci de la família\nper Redacció dijous, 12 de juliol 2018 - 14:33h | Actualitzat a 12/07/2018 16:25h\nPau Pérez va ser assassinat a sang freda pel terrorista de Barcelona | Cedida\nEl pròxim 17 d'agost es complirà el primer aniversari dels tràgics atemptats de la Rambla de Barcelona i Cambrils. Entre les 16 víctimes mortals que hi va haver aquella trista jornada —14 a la Rambla, una a Cambrils i una a l'Avinguda Diagonal—, és aquesta última la que destaquen en aquest espai.\nEs tracta de Pau Pérez, el jove de 34 anys que, després que es duguessin a terme els atacs, va tenir la desgraciada sort de trobar-se en el camí de Younes Abouyaaqoub, el conductor que va perpetrar l'atropellament mortal múltiple. El terrorista va pujar al cotxe del Pau i, dins d'aquest, va posar fi a la seva vida.\nPràcticament un any després de l'assenyalada data, 'RAC 1' ha demanat a Guillem Pérez, germà de la víctima, trencar el silenci que havia mantingut la seva família i conèixer en primera persona com han estat els mesos següents a la pèrdua d'un ésser tan estimat.\n«El Pau volia demanar ajuda»\nUna de les afirmacions més sonades que ha ofert Guillem en la seva entrevista radiofònica es va descobrir quina hauria estat l'última intensió del Pau Pérez. «Crec que el meu germà va intentar demanar ajuda, perquè el mòbil estava desbloquejat», ha afirmat.\nEn aquest sentit, manté la creença que el Pau «em volia trucar a mi», per tal que fos ell qui contactés amb la policia i alertar la situació. No obstant això, la reacció del Pau no va ser suficientment efectiva i no va impedir que el seu agressor acabés el pla que tenia al cap, posant fi a la seva vida.\nLa mort de Younes Abouyaaqoub\nMonument a les víctimes de l'atemptat a Barcelona | Cedida\nUna vegada rebuda la notícia més dura de la seva vida, la família del Pau Pérez va començar els tràmits per retre l'últim adéu a la jove víctima. El dia de l'enterrament, però, els esperava una notícia sorprenent: Els Mossos d'Esquadra van confirmar la mort del seu assassí.\n«Era el dia de l'enterrament del meu germà, just quan fèiem la cerimònia de comiat», recorda Guillem als micròfons de 'RAC 1'. En aquell moment, va reconèixer que la notícia representa «un alleugeriment», encara que admet que, tot i la mort de Younes Abouyaaqoub, «no perdono» el que li van fer.\nL'aniversari de l'atemptat de Barcelona\nGuillem ha reconegut que, a poc menys d'un mes perquè arribi el primer aniversari de l'atemptat de Barcelona, encara no han decidit què faran. Reconeixent que és una data que pensa passar en família, el germà del Pau Pérez ha assegurat que seran dies difícils.\n«Costa molt compaginar la teva vida anterior amb el que ens ha passat ara», ha afegit a l'entrevista. «El meu germà havia estat en molts països i, on menys t'ho espera, passa aquell dia», ha conclòs.


Demanen un consell de guerra per al soldat dels EUA acusat de filtrar informació a Wikileaks\nSi fos així, Manning podria ser condemnat a la pena màxima de cadena perpètua\nEFE Washington 12/01/2012 23:05\nEl president de les audiències efectuades sobre el cas del soldat nord-americà Bradley Manning, acusat de filtrar centenars de milers de documents classificats a Wikileaks, ha recomanat aquest dimecres que l'acusat sigui jutjat per un tribunal militar.\nEl tinent coronel Paul Almanza, que va presidir les audiències judicials preliminars, ha elevat la recomanació a l'autoritat judicial militar, que ara haurà de decidir com procedir contra Manning, segons ha informat el Departament de Defensa dels Estats Units. Almanza considera que "les càrrecs i les especificacions estan [formulats] de la manera adequada i que existeixen motius raonables per creure que l'acusat va cometre els presumptes delictes".\nUna autoritat militar superior revisarà ara l'informe presentat per Almanza i determinarà si el cas passa a un consell de guerra, tot i que el comunicat difós pel Departament de Defensa no especifica el plaç.\nAcusat d'ajudar 'l'enemic'\nManning, de 24 anys, està acusat d'ajudar l'enemic fent accessibles documents classificats que es van publicar a Internet, com també de robar béns públics i documents, així com de difondre informació relativa a la defensa. Si és declarat culpable de tots els càrrecs, Manning es podria acabar enfrontant a la pena màxima de cadena perpètua.