L'Equip de rem el GEN tanca una etapa de 5 anys. Moltes gràcies Fate!!! (vídeo recopilatori) | GEN Roses\nAquí teniu unes paraules que la Fate us escriu!!\nJa han passat 5 anys, hem estat junts durant tot aquest temps, alguns han marxat i alguns nous han vingut.\nMoments inoblidables, nits i dies, hiverns foscs i ventosos, estius de sol i calor, les nostres sortides a la lluna plena amb tots els pescadors, o quan es ponia el sol i el cel canviava de color cada mig segon. Coses que no es pot canviar amb res més en aquest món i no s'ha d'oblidar mai de la vida.\nPer vosaltres aquestes coses precioses encara s'ha de passar i heu de criar encara més moments únics.\nPer mi aquests 5 anys han sigut temps de ensenyar i alhora aprendre de tots vosaltres. He aprés moltes coses al vostre costat i heu sigut una de les raons perquè aprengui la vostra llengua i avui us pugui escriure aquest comiat i donar-vos les gràcies per estar en una feina plena d'alegries i divertida on cada dia és diferent a l'anterior.\nEspero que en aquest camí ens anem veient i que cada un de vosaltres cada dia estigui més feliç que el dia anterior. Us desitjo molta sort i molta força, i\nrems a l'aigua,\nLlagut Roses.png 401.58 KB


El CFJ Mollerussa es classifica per a la final de la Copa Lleida després de superar el CF Linyola (3-0) en les semifinals del torneig – Mollerussa Televisió\nEl Club Futbol Joventut Mollerussa s’ha classificat per a la final de la Copa Lleida després de vèncer en les semifinals el Club Futbol Linyola per 3 gols a 0 en el duel disputat al Camp Municipal d’Esports de Mollerussa.\nEl primer gol del partit ha arribat en el minut 19 de joc. Una centrada a l’àrea visitant s’ha transformat en una pena màxima a favor del conjunt mollerussenc després que un jugador del Linyola toqués la pilota de manera innocent amb les mans. Xavier Puiggròs ha assumit la responsabilitat des dels onze metres i ha establit l’1 a 0 en el marcador. Tot i que el Linyola ha reaccionat i s’ha aproximat amb perill a l’àrea local en el tram final de la primera part, els locals han aconseguit mantenir l’avantatge mínim al descans.\nA la represa, l’equip dirigit per Josep Maria Turull, s’ha apoderat de la possessió de la pilota i ha neutralitzat el joc del conjunt entrenat per Joan Balcells. D’aquesta manera, el Mollerussa ha anat madurant el seu joc i ha trobat el premi del gol en el minut 79, quan Eduardo Raya, amb un cop de cap, ha sentenciat el matx col·locant el 2 a 0 en el marcador.\nEl Linyola ha acusat el cop i el desgast físic, i s’ha vist totalment superat per un Mollerussa que ha tancat la seva classificació per a la final amb un tercer gol, obra de Jordi Clivillé en el minut 86.\nEn la final de la Copa Lleida, el Club Futbol Joventut Mollerussa s’enfrontarà al Futbol Club Borges, que va vèncer a l’EFAC Almacelles per 1 gol a 2 en l’altra semifinal de la competició.


EQUADOR DEL MANDAT: El TGV, el pavelló a la Devesa i més recursos per frenar la crisi, els grans reptes de mandat a Girona\nGirona (ACN).- Girona arriba a l'equador del mandat amb grans reptes pendents: desencallar projectes urbanístics i afrontar la crisi. La ciutat ja té el carrer de la Rutlla reformat però encara espera que s'aixequi el polèmic pavelló a la Devesa o que es concretin els usos de l'antic cinema Modern. Als projectes municipals, cal sumar-hi les tensions i crítiques per manca d'informació que l'ajuntament rep de veïns i oposició al voltant de la gran obra del TGV. Però Girona no només recordarà el mandat per les obres. La crisi ja ha entrat amb força al dia a dia, i caldrà veure si l'increment de 500.000 euros en l'àrea social i un fons de contingència de 600.000 més permetran resistir el sotrac.\n15/06/2009 - 20.31


Extraescolars Curs 2017-18 - AMPA Institut Nou de Vilafranca\nANUL·LAT per manca d’un mínim d’inscripcions\nAquest és el primer curs que l’AMPA de l’Institut Nou de Vilafranca ofereix extraescolars a l’alumnat. Fa temps que teníem ganes d’organitzar-ne, però fins ara no s’ha pogut fer donat que a les tardes no hi havia conserge. A partir d’ara hi ha un segon i això permet que les tardes dels dimarts i dels dijous l’Institut estigui obert de les 15:30 a les 18:00 hores.\nHem estat buscant possibles activitats que fossin variades, atractives i de qualitat. De totes les possibles n’hem fet una tria. No poden ser moltes ja que només disposem de dues tardes i de dues hores i mitja cada tarda. A més, mentre no estigui acabat el nou edifici, l’Institut disposa de poc espai.\nEns fa il·lusió oferir a l’alumnat aquestes activitats de formació i lleure. Esperem que us agradin.\nescolar Horari X Descripció/ Entitat o persona responsable de l’activitat Preu\na 17 h. Desenvolupar la creativitat fent treballs manuals amb materials i tècniques variades\n– (Marc Sadurní, Zig-zag, C de la Font, 38) Matrícula: 27 €\nTrimestre: 81 €\nDibuix i còmic Dimarts\na 17 h. Activitat de dibuix narratiu a través del còmic i la il·lustració i del dibuix natural (per exemple Urban sketching)\n– (Núria Tomàs, il·lustradora llicenciada en Belles arts) Matrícula: 27 €\nJo sóc youtuber Dijous\na 17 h. Teoria i pràctica de tècniques d’edició i muntatge de vídeos, i potenciació de l’autoestima\n– (Jo sóc, Pl. del Carme) Matrícula: 25 €\nTècniques d’estudi Dimarts\na 17 h. Aprendre a gestionar millor el temps, aprenentatges de tècniques modernes d’estudi i motivació pels estudis /\nEl nombre de participants a les activitats és: Mínim 5 i màxim 12.\nLes activitats es realitzaran si hi ha un mínim de inscripcions.\nEls no socis de l’AMPA hauran d’abonar 20 euros (la quota de l’AMPA).\nData límit d’entrega (a la bústia de l’AMPA): 20 d’octubre de 2017.\nInici de les activitats: 31 d’octubre.\nPer a qualsevol consulta o dubte envieu u e-mail al nostre correu:


La Llacuna promourà el comerç local per conscienciar als veïns del valor de la seva compra - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nSota el nom de compra a casa s’ha editat un tríptic amb tots els establiments comercials i de restauració del municipi que es repartirà a totes les llars. Amb l’eslògan A la Llacuna hi tens de tot, el document publicitari inclou la informació bàsica de cada establiment i incorpora imatges del poble que conviden a sortir i gaudir del municipi, la seva gent i el seu comerç. D’altra banda, el tríptic resumeix en deu punts, les 10 raons de perquè comprar a casa: per confiança, per aprofitar el temps, per la relació entre les persones, per l’activació de l’economia local, per proximitat, per tracte familiar, per qualitat i coneixement, per estalvi energètic i econòmic en transport, per manteniment dels llocs de treball i per servei.\nAmb aquestes raons, l’ajuntament i l’ens comarcal volen incidir en la dinamització econòmica del territori i en la introducció de nous hàbits de consum que siguin favorables per a tots. Els tríptics s’han distribuït per les cases però també es poden trobar a cada ajuntament.


Presentació | Lavola\nLavola ofereix solucions per donar resposta a necessitats de diferents àmbits: responsabilitat social, estalvi energètic, sostenibilitat urbana i territorial, comunicació, educació, canvi climàtic i economia circular.\nActualment té oficines a Barcelona, Manlleu, Madrid i Bogotà (Colòmbia), una empresa associada a Andorra i acords comercials a les Illes Balears.\nSón més de 35 anys de dedicació a la sostenibilitat, de compromís amb els nostres clients per a donar resposta a les seves necessitats i de millora continuada en l’àmbit de la qualitat i la gestió ambiental.\nEls reptes han estat sempre considerats des de l’organització com a oportunitats per créixer i innovar contínuament en la sostenibilitat de la societat i en la responsabilitat social de l’empresa.\nL’entorn canviant i la societat actual en constant moviment genera en nosaltres un interès per evolucionar dia a dia amb els productes, els serveis i els compromisos que hem adquirit.\n1981 és l’any de l’organització de la primera escola de natura per a mestres a Sant Andreu de la Vola\n1992 és l’any de la diversificació dels nostres serveis i la incorporació de la consultoria i la comunicació\n1993 és l’any en què inaugurem les primeres oficiens de Lavola, a Manlleu\n2004 és l’any en què ens integrem a Clade, Grup Empresarial Cooperatiu\n2005 és l’any en què ens traslladem a l’ecoedifici i l’any en què incorporem els serveis d’enginyeria\n2010 és l’any que suposa un important canvi organitzatiu orientat a atendre òptimament les necessitats dels clients\n2011 és l’any de la celebració del 30è aniversari\n2014 és l’any en què inaugurem la nova seu a Barcelona\n2015 és l’any que obrim delegació a Colòmbia\nTractem la sostenibilitat en les seves múltiples dimensions i oferim solucions integrals que incorporen la comunicació i latecnologia com a elements diferenciadors.\nProporcionem a les organitzacions les eines necessàries per incorporar la sostenibilitat en la seva estratègia i activitat\nUn comportament responsable i sostenible redueix l’impacte ambiental i contribueix a millorar els resultats, el posicionament i la relació de l’organització amb els grups d’interès.\nSolucions: Sostenibilitat corporativa, Gestió del CO2, Economia circular, Energia\nAjudem a les administracions i agents públics i privats a incorporar la sostenibilitat en les seves actuacions sobre el territori\nUna adequada planificació i gestió ambiental en matèria d’energia, canvi climàtic, residus i urbanisme és clau per fer front als reptes ambientals i socials i per garantir el desenvolupament econòmic.\nSolucions: Canvi climàtic, Ciutat i territori, Residus\nContribuïm a informar, sensibilitzar i educar les persones perquè puguin prendre decisions i actuar de manera sostenible\nL’educació per al desenvolupament sostenible és un dels instruments de transformació social més efectius i perdurables en el temps i, per tant, una inversió de futur.\nSolucions: Campanyes, Programes educatius, Centres d’educació ambiental, Museus i centres de ciència, Consultoria educativa\nLavola té implantat un sistema de gestió integrat certificat per les normes ISO 9001 de qualitat i ISO 14001 de medi ambient, i ha renovat la certificat segona la ISO 50001 per a l’ecoedifici. També s’han integrat en el sistema els requeriments de la Norma SA 8000 de responsabilitat social del Llibre Verd de la Unió Europea i de l’OHSAS 18001 de prevenció de riscos laborals.\nEls objectius d’aquest sistema integrat són:\nGarantir la qualitat dels treballs, assegurant l’eficiència i l’eficàcia dels processos, així com la plena satisfacció dels clients.\nMinimitzar l’impacte ambiental de l’activitat, treballant per a la millora contínua en la gestió ambiental i energètica de l’organització.\nIntegrar la responsabilitat social en la gestió empresarial.\nGarantir la seguretat i salut de totes les persones que formen part de l’equip de Lavola.\nAssegurar el compliment de la legislació vigent en totes aquestes matèries.\n•Placa President Macià 2006, atorgada per la Generalitat de Catalunya.\n•Premi de Medi Ambient 2006, atorgat per l’Associació d’Empresaris del Garraf, l’Alt Penedès i el Baix Penedès.\n•Premi a la Responsabilitat Social 2008, atorgat per la Cambra de Comerç de Barcelona.\n•Premi a la Competitivitat Empresarial 2009, atorgat per la Generalitat de Catalunya.\n•Segell LEED Gold per a l’ecoedifici 2010, certificat pel United States Green Building Council (USGBC).\n•Premi Guillem Catà 2012, atorgat per la demarcació a la Catalunya Central del Col·legi d’Enginyers Industrials.


Camping Les Oliviers, Oraison - Preus del 2019 actualitzats - Pitchup®\nObre el 2 març 2019\nL'equip del tranquil Camping Les Oliviers, a Provença - Alps - Costa Blava segur que no van haver de pensar gaire a l'hora de triar el nom del càmping: només els va caldre mirar les oliveres del seu voltant per trobar la inspiració.\nSi haguessin volgut un nom més llarg, haurien anat més enllà, mencionant el carrisqueig de les cigales i les vistes a la vall del Durance que donen a aquest indret un aire rural, tot i estar a tocar d'Oraison. El centre del poble és a 15 minuts passejant. Allà, podreu accedir fàcilment a botigues, restaurants i altres serveis.\nÉs una ubicació estratègica per gaudir de les activitats i atraccions turístiques de la Provença: és a uns 25 minuts dels camps de lavanda de Valensole i a una hora de l'artística Ais de Provença i de les Gorges del Verdon.\nSi us agrada estar ocupats, no cal que sortiu del càmping per fer activitats: passeu una estona a la piscina exterior (amb piscina infantil pels més petits i una terrassa per prendre el sol), munteu un equip de voleibol, jugueu a petanca o a ping-pong o llogueu bicicletes per pedalar pels voltants.\nAl llarg de l'estiu, podeu portar els nens als tallers creatius que tenen lloc durant el dia. Retrobeu-vos amb ells més tard per gaudir d'un vespre d'entreteniment. Hi ha una sala de jocs, una biblioteca i una sala amb televisor per passar dies més tranquils. El càmping té el seu propi bar, on podreu demanar menús o comprar menjar per emportar quan no us vingui de gust cuinar o caminar fins al poble.\nObert del 02/03/2019 al 03/11/2019\nComproveu la disponibilitat a Camping Les Oliviers…\nGos (1 màx.) Cal que presenteu la cartilla de vacunes actualitzada del vostre gos. El vostre gos ha d'estar identificat o ha de portar microxip. Els gossos han d'estar fermats i vigilats en tot moment. S'admeten gossos guia al càmping sense cap cost addicional. No s'admeten gossos a les instal·lacions principals ni a les de serveis. 2,67 £/3,00 €/4,86 AU$/3,34 USD/4,45 CAD/3,31 CHF/32,14 SEK/22,55 DKK/30,06 NOK/416 ISK/187,21 ARS/2.366 CLP/11,11 PEN/5,25 NZ$/48,76 ZAR/13,06 PLN/13,66 BRL/78,08 CZK/356 RSD/1.000,75 HUF/215,24 RUB/23,68 CNY per nit\n4,01 £/4,50 €/7,30 AU$/5,02 USD/6,67 CAD/4,97 CHF/48,21 SEK/33,83 DKK/45,09 NOK/624 ISK/280,81 ARS/3.550 CLP/16,66 PEN/7,87 NZ$/73,14 ZAR/19,59 PLN/20,50 BRL/117,12 CZK/534 RSD/1.501,12 HUF/322,86 RUB/35,52 CNY per nit\nLloguer de neveres (1 màx.) Seleccioneu el cost extra de la presa de corrent si voleu llogar un frigorífic. 4,46 £/5,00 €/8,11 AU$/5,57 USD/7,41 CAD/5,52 CHF/53,57 SEK/37,59 DKK/50,10 NOK/694 ISK/312,01 ARS/3.944 CLP/18,51 PEN/8,74 NZ$/81,27 ZAR/21,77 PLN/22,77 BRL/130,13 CZK/593 RSD/1.667,91 HUF/358,74 RUB/39,47 CNY per nit\nUse of campervan/motorhome service point (1 màx.) 6,24 £/7,00 €/11,35 AU$/7,80 USD/10,37 CAD/7,73 CHF/75,00 SEK/52,63 DKK/70,14 NOK/971 ISK/436,81 ARS/5.522 CLP/25,92 PEN/12,24 NZ$/113,77 ZAR/30,48 PLN/31,88 BRL/182,18 CZK/831 RSD/2.335,08 HUF/502,23 RUB/55,25 CNY per nit\ndes de 43,30 £/48,57 €/78,74 AU$/54,15 USD/71,97 CAD/53,61 CHF/520,39 SEK/365,15 DKK/486,64 NOK/6.737 ISK/3.030,86 ARS/38.314 CLP/179,84 PEN/84,93 NZ$/789,43 ZAR/211,47 PLN/221,22 BRL/1.264,10 CZK/5.764 RSD/16.202,09 HUF/3.484,76 RUB/383,37 CNY (per a 1 nit, 5 persones)\nSuperbe endroit avec sanitaires propres et piscine chauffée.03/08/2019\nChemin de Saint-Sauveur, Oraison, Alps de l'Alta Provença, França, 04700\nZona horària Europe/Paris CEST (GMT+02:00) GPS 43.9233°N 5.9239°E\nUs agrada omplir les vacances d'aventures a l'aire lliure? Comenceu al parc d'oci de Les Buissonnades (a 10 minuts en cotxe), on us esperen esports aquàtics i jocs a l'aire lliure. També hi ha una platja de sorra, pels qui prefereixin un dia més tranquil. Potser també us ve de gust sortir a cavall des de Forcalquier (a 25 minuts en cotxe) o navegar en canoa pel riu Durance, a mitja hora de camí.\nTrobareu més excursions en canoa a les precioses Gorges del Verdon: les seves aigües turqueses i penya-segats escarpats són a mitja hora en cotxe del càmping. Si això no és ben bé el que teníeu pensat, hi ha moltes altres maneres de gaudir de l'entorn: ràfting, barranquisme, senderisme, escalada i parapent.\nAls camps de lavanda de Valensole (a 25 minuts en cotxe), us hi espera una festa de colors i fragàncies: els mesos de juny i juliol solen ser la millor època perquè és quan floreixen. Però hi ha paisatges bonics tot l'any: aneu cap als esplèndids jardins de l'elegant Château de Sauvan (a 25 minuts) o passegeu per Ais de Provença (a 50 minuts) per admirar-ne el nucli històric, observar les pintures del museu Granet i visitar l'estudi on Cézanne creava el seu art.\nPolítica de cancel·lació de Camping Les Oliviers\nCabanes, casetes, cabanes pod o barraques per llogar - Alps de l'Alta Provença\nPoseu-vos en contacte amb Camping Les Oliviers\nA la tarda s'ha de respectar el silenci absolut entre les 23:00 i les 8:00.\nLa recepció està oberta al matí de 8:00 a 12:30 i, a la tarda, de a entre el 02/03 i el 12/07 i entre el 24/08 i el 03/11.\nLa recepció està oberta de 8:00 a 12:30 i de 16:00 a 22:00 entre el 13/07 i el 23/08.


Un veí de l'Estartit denuncia per delicte d'odi que li recriminin arrencar llaços grocs • Ràdio Capital de l'Empordà\nActualització: 9 de Març de 2018\nUn veí de l’Estartit denuncia per delicte d’odi que li recriminin arrencar llaços grocs\nEl denunciant apareix en un vídeo despenjant llaços grocs\nLa Guàrdia Civil ha citat a declarar aquest divendres el director esportiu de l’Uni Girona, Pere Puig, per un presumpte delicte d’incitació a l’odi i amenaces. La denúncia la va presentar un veí de l’Estartit que apareixia en un vídeo a les xarxes socials despenjant llaços grocs. Arran de la difusió del vídeo, el denunciant assegura que va patir pintades a casa seva i amenaces.\nPere Puig, que és veí de Castelló d’Empúries, assegura que no compareixerà davant del quarter de la Guàrdia Civil a l’Estartit perquè considera que li estan quartant la llibertat d’expressió.\nEl denunciat apareix en aquest vídeo recriminant-li que hagi tret els llaços gros.\nArticle anteriorL’escola Els Estanys de Platja d’Aro, a la final de la First Lego League amb paritat entre nens i nenes\nArticle següentLa CUP denuncia un atac contra una exposició feminista a Palamós


Emprenedoria per triomfar – Remarca't Màrqueting i Comunicació\nCrear el teu propi negoci és un procés molt emocionant i alhora ple de dificultats. Tenir clars aspectes com conèixer quin és el teu valor, saber-lo comunicar i diferenciar-te dels teus competidors són claus per al futur de la teva empresa.\nRemarca’t compta amb experts en emprenedoria que et poden ajudar durant tot el procés de creació de l’empresa.\nDes d’aprendre a presentar a inversors la teva idea d’una forma atractiva i breu, a conèixer de quines fonts de finançament disposes. O saber si el projecte és o no una bona oportunitat, elaborar un pla de negoci… Tenim eines per ajudar-te.


icervelloautuori – La nostàlgia ja no és el que era\n24 Mai, 2020 5 Setembre, 2020 icervelloautuoriDeixa un comentari\nNo et preguntis què pot fer el teu país per tu, pregunta’t què pots fer tu per al teu país.\nSembla com si hagués passat molt de temps, però només érem a l’inici del confinament. Ens havien dit que per seguretat no podíem sortir de casa i la mesura ens devia semblar tan estranya que alguns van voler veure en aquella circumstància inèdita un atac benintencionat de les forces de la natura. A l’univers virtual es van viralitzar una mena de vídeos amb imatges d’una natura ferotge i embravida que expressaven la idea utòpica que aquesta crisi havia esclatat amb el propòsit ocult de provocar una frenada global i catàrtica que hauria de donar pas a un món millor, més habitable, més just. Però semblava més una esperança, un clam, que una teoria amb fonament; era i és la necessitat de veure el virus com un pretext per adonar-nos que no podem seguir d’aquesta manera, que hem d’aturar aquesta escalada cap a la destrucció ambiental del nostre hàbitat i aquest sistema econòmic depredador que provoca a més tanta desigualtat i injustícia social. Un desig ingenu que neix de la creença que el món és un lloc poblat només per bones persones que lluiten plegades en una mateixa direcció per a assolir el bé comú. Una idea que pressuposa que allò que anomenem humanitat és un tot, és un nosaltres, units i amb sentiment de comunitat. Potser un temps ens ho vam creure que podria ser així, però la Història ens ha de servir per recordar-nos que mai no ha estat així i l’organització social i econòmica actual tampoc no deixa entreveure que anem en aquesta direcció.\nQuè ens ha fet suposar que ara seria diferent? Que després de la COVID-19 canviaria tot? Que es produiria una mena de reset a escala mundial del qual en sorgiria un món millor, més just, més habitable? Que la pandèmia marcaria un abans i un després, com si tornéssim a començar i el 2021 esdevingués l’any 1 després de C? Semblaria una ingenuïtat pensar d’aquesta manera tret que governants i ciutadania estiguéssim realment disposats a operar aquest canvi. Des d’alguns sectors, se senten veus exigint als Estats que aquesta vegada assumeixin la crisi, perquè la depressió econòmica que ens ve a sobre no pot recaure un altre cop sobre una ciutadania que mai no s’ha arribat a refer de la crisi anterior. En definitiva, que en comptes de rescatar la banca, ara sí o sí s’ha de rescatar la gent. Que el balanç d’aquesta emergència no pot tornar a ser que hi hagi una major part de població més empobrida en benefici d’una minoria, sempre més petita, impúdicament enriquida. Seran capaços els Estats, les primeres potències que ho decideixen tot i els qui hi ha al darrere, impedir que aquesta nova recessió perjudiqui només i exclusivament la part més desfavorida de la població?\nI encara més – i és aquí on em serveix la tan citada frase de J.F. Kennedy que encapçala aquest escrit – què estem disposats a fer nosaltres, els ciutadans que també formem part d’aquesta immensa majoria de població? Què està disposat a fer cadascú de nosaltres, des del seu microscòpic àmbit personal i les seves possibilitats, per endegar aquest canvi global? Doncs sí. És aquesta també la pregunta que cal fer-se si el nostre somni d’un món millor és un desig sincer. I com que prefereixo veure les coses en termes globals, només canviaria unes paraules de la frase de J.F. Kennedy: en comptes de “el teu país” hi posaria “el món”. I així, a tots aquells que diem que desitgem un món més habitable i més just ens diria, citant una bona amiga meva: que cadascú de nosaltres es reuneixi amb ell mateix per saber quins canvis està disposat a fer, quines renúncies potser, en benefici de la comunitat. A què estem disposats a renunciar per a què el món sigui més igualitari, més respirable, més humà, més generós amb les persones, totes, i amb la natura, una. Per començar, se m’acut que podem revisar a fons els nostres hàbits de consum. Establir noves prioritats, distingir entre necessari i superflu i desprendre’ns d’allò que no és essencial, ara que hem après a reconèixer l’essencialitat d’alguns productes i serveis. Potser ens adonarem que en comptes de renúncia és un guany de llibertat inesperat. Afavorir el comerç just i el de proximitat, no amb l’ànim de boicotejar ningú sinó amb l’objectiu de beneficiar sectors més desfavorits. Revisar la nostra mobilitat, laboral i d’oci, reduint-la o buscant alternatives més sostenibles. Dedicar-nos als altres, dedicar una part del nostre temps a ajudar persones més vulnerables que la pandèmia ha fet visibles o convertir-nos en membres actius d’associacions humanitàries. I últim però no menys important, esdevenir ciutadans compromesos i crítics amb la gestió política sigui del color que sigui, independentment si la fan els “nostres” o els “altres”, i mobilitzar-nos per exigir-los responsabilitats en la seva gestió.\nAltrament, si l’única cosa que som capaços de fer és enviar-nos vídeos bonics, amb música efectista, on una veu en off, intencionadament dramàtica, va recitant obvietats sobre el desig d’un món millor, més just i respirable, per després oblidar-nos-en al cap de cinc minuts, aleshores no cal que fingim més. Acabarem abans en reconèixer i acceptar que formem part de l’engranatge, que en som una peça més i que, en realitat, no volem que res no canviï si el canvi significa perdre algun dels suposats privilegis que tenim. En definitiva, respondre amb sinceritat a la pregunta de Mr.Kennedy i reconèixer que en realitat no estem disposats a fer res per al nostre món o, millor encara, admetre sense embuts que ens sentim impotents davant d’aquest sistema econòmic monstre-fagocitador en què estem atrapats.\nDiuen que res no tornarà com abans, que anem cap a una nova realitat, que potser al començament ens costarà d’acceptar i que enyorarem una certa vida d’abans, però amb el temps ens hi adaptarem, obedients i resistents, perquè si alguna certesa tenim és que sobrevivim gràcies a la nostra gran capacitat d’adaptació. I així, passarà el temps, la novetat deixarà de ser-ho i esdevindrà norma, ens hi acostumarem… aleshores ens tornarem a refugiar en el nostre smartphone i, desmemoriats, tranquil·litzarem la nostra consciència mirant vídeos d’aquells que ens prometen la il·lusió d’un altre món, més humà, més sostenible, més just.\n24 Mai, 2020 8 Juliol, 2020 icervelloautuoriDeixa un comentari\nQuan va començar el confinament per la pandèmia de la COVID-19 els humans estàvem molt excitats -una mica massa pel meu gust- i els qui per combatre el virus només havíem de quedar-nos a casa, en comptes d’aprofitar la novetat d’aquella reclusió sobtada per endinsar-nos, tal vegada, en un camí d’introspecció silenciosa, ens vam dedicar a transmetre al món, de manera sorollosa i a través de tots el mitjans possibles, què en pensàvem d’aquella situació excepcional i com ens preparàvem per a viure-la. En poc temps ens vam organitzar i l’univers virtual es va revelar, un cop més, com una eina de possibilitats infinites. Les xarxes treien fum! De cop i volta tots, tancats a casa, havíem de fer i, sobretot, compartir moltes coses. Des de notícies fiables a les fake-news més rocambolesques, des d’acudits sobre el confinament a bulos de tota mena amb recomanacions encara més absurdes; des d’una activitat frenètica de trobades, concerts i espectacles on-line a gimnasos improvisats a casa davant de youtubers instructors de fitness i ioga, sense oblidar la novetat del tele-treball i la formació a distància forçosos o tot el magma de teoria conspiracionista que, des de sempre, té en l’univers virtual l’aliat principal.\nPer la seva part, els encarregats de gestionar la crisi també han parlat i parlen molt -un xic massa potser ells també- sobre les seves actuacions i presa de decisions. Imagino que, temorosos que se’ls pugui acusar de poca transparència han comparegut i compareixen tantes vegades als mitjans oficials que a hores d’ara més que transparents comencen a ser invisibles. Em pregunto si calen tantes rodes de premsa i si no seria més prudent comunicar menys i de manera més concisa, evitant tota tendència a l’especulació. Gestionar i comunicar en temps d’incertesa és, sense dubte, el nou repte per als nostres dirigents. D’altra banda, també han parlat i parlen molt aquells altres, els qui s’ho miren a curta distància i critiquen permanentment totes i cadascuna de les decisions dels qui governen perquè ells, és clar, al seu lloc ho haurien fet i farien tot molt millor i, sobretot, diferent, en aquesta situació inèdita i excepcional per tothom. I és que si alguna cosa ens queda clara de la cridòria política és que la desitjable unió entre els partits -exceptuant la ultradreta, és clar- una unió temporal i contingent amb l’únic objectiu de combatre aquesta amenaça que ens afecta a tots sembla que no és ni serà mai possible. I tal vegada un major consens entre ells hauria ajudat a afrontar una emergència que, no oblidem, és un monstre de dos caps: sanitari i econòmic. Però atenció! Unió de les forces polítiques no hauria d’haver significat centralització, sinó més aviat col·laboració, entesa, intercanvi per consensuar estratègies comunes o diferents segons les particularitats de cada territori i de cada sector social i econòmic. Perquè si una altra cosa ens ha quedat clara és que centralitzar i fer discursos patriòtics de retòrica bèl·lica i paternalista tampoc no era ni és la manera d’afavorir la cohesió. D’altra banda, l’actitud de primer de la classe d’alguns polítics fent una crítica sistemàtica i permanent a tota la gestió de l’executiu, sense reconèixer-li ni esforços, ni encerts, en una crisi d’escala mundial on gairebé ningú està exempt d’haver-se equivocat, no és tampoc la millor manera de cooperar. Perquè no hauríem d’oblidar que la pandèmia ha fet visibles les mancances d’un sistema sanitari i assistencial públic, la gestió del qual ha estat competència de totes les forces polítiques que han governat, també d’aquelles que ara ho critiquen tot. I al cap i a la fi, alguna cosa s’haurà fet bé quan les dades demostren que la pandèmia està remetent. Al final, en una emergència d’aquestes proporcions qui s’atreveixi a afirmar que posseeix la fórmula de la gestió encertada o és un il·luminat o, simplement, menteix. Potser amb una mica menys d’arrogància i una mica més d’humilitat aquesta classe política nostra hauria arribat a una col·laboració efectiva i eficient per a afrontar l’epidèmia, més enllà de les tàctiques electoralistes i els interessos de partit. Instrumentalitzar políticament la crisi sanitària és una mostra més de la minsa qualitat del debat ideològic al qual ens tenen acostumats els nostres polítics.\nLa comunitat científica també ha parlat i parla força, de vegades molt oportunament, per donar informació necessària i útil a la ciutadania. Ara ja tenim un colla d’epidemiòlegs mediàtics a qui seguir i escoltar cada dia a diferents mitjans informatius. Entrevistats sovint, aquests experts han donat moltes explicacions sobre diversos aspectes de la pandèmia i com més els escoltem més ens adonem que també hi ha discrepàncies entre ells, entre els seus punts de vista i les recomanacions que fan. Escoltar opinions contradictòries entre els científics deu ser normal davant d’un fenomen tan desconegut com aquest però desvetlla alhora una certa inquietud entre aquells qui ens sentim absolutament profans en la matèria i necessitem escoltar dels experts dades objectives que ens donin alguna certesa a la qual agafar-nos; perquè si no, ens cal de debò tenir tanta informació sobre el virus no sempre consensuada i de vegades mutable? Els escoltem per interès científic o per profilaxi, perquè ens pensem que tenir moltes dades científiques ens protegirà d’alguna cosa?\nFinalment, periodistes, entrevistadors i opinadors també parlen moltíssim sobre tots els aspectes de la pandèmia. Les entrevistes als experts i als gestors ens ajuden a fer-nos una idea aproximada del que està passant i del que podria arribar a passar. Tot i així, també hem escoltat algunes d’aquestes veus expertes en tot i res, fent previsions sobre allò que no sap ningú o debatent de manera precipitada i clarament partidista sobre uns esdeveniments que probablement caldrà avaluar a una certa distància, des de la perspectiva del temps i dels resultats.\nA tot aquest parlar li hem posat -com acostumem a fer els humans- un nom, una etiqueta: Infodèmia. Així, no contents amb una, estem patint dues d’epidèmies: la sanitària i la informativa (o desinformativa, per a més precisió). Perquè ara sí, a dos mesos del confinament i tot començant la desescalada tinc clara una cosa: com més avancem i malgrat el bombardeig constant d’informació, cada vegada tenim menys certeses ni dades fiables sobre aquesta pandèmia, l’origen i la propagació (rat-penat, sí, rat-penat, no) les mesures per una protecció eficaç, el número real de víctimes i la manera de comptar-les, les arbitrarietats del confinament i de les fases de desescalada. En aquest sentit, estic segura que a hores d’ara més d’un o una suspendríem un examen sobre tipologia, ús i eficàcia de mascaretes i guants, per posar només un exemple concret sobre un aspecte tan objectiu com són els elements de protecció. I per a més confusió, enmig d’aquest concert de veus discordants, apareix també aquella cantarella negacionista que s’atreveix a posar en qüestió l’epidèmia: els terraplanistes de torn que veuen conspiracions arreu i que no hauríem ni tan sols que esmentar.\nAl final, atordits per tot aquest soroll, els consumidors d’informació no podem fer altra cosa que triar aquelles poques fonts que cadascú considera més solvents i llegir-les o escoltar-les des de la distància que el nostre esperit crític ens suggereixi.\nPerò quina paradoxa: actualment des dels mitjans de comunicació l’única cosa que ens arriba, a cada moment, és que al món, al planeta terra, de totes les coses que hi passaven abans ara només en passa una: la Pandèmia per Coronavirus… I encara no som capaços de dir amb seguretat com i per què ha passat, ni d’entreveure com i quan passarà.\nM’agradava aquesta idea de dos mons de velocitats diferents que existeixen alhora perquè em semblava una metàfora del nostre món, on la vida real, la del carrer, amb el seu ritme compassat al nostre caminar, esdevé paral·lela a la vida virtual, veloç i global de la xarxa, i on els seus habitants transitem d’una a l’altra gairebé sense adonar-nos-en.Llegeix més »\n– Doncs que un nen de la classe ha aixecat la mà i ha preguntat: el segell, l’hem de dibuixar?Llegeix més »


MoventisExperience - Ferrari-Land--Port-Aventura-(Cada-Dijous)\nFerrari Land / Port Aventura (Cada Dijous)\nFERRARI LAND: VIU LA PASSIÓ, SENT L'EMOCIÓ\nL'únic parc temàtic dedicat a Ferrari d'Europa és un homenatge a el patrimoni artístic italià i un tribut a Enzo Ferrari, creador de la mítica marca italiana. Vine a descobrir Xarxa Force, l'accelerador vertical més alt i ràpid d'Europa; l'innovador Flying Dreams, on és possible sentir l'experiència d'estar volant sobre els llocs més emblemàtics de la planeta; o la nova àrea infantil inaugurada el 2018. A més, a Ferrari Gallery és possible conèixer la història de la marca italiana en la seva versió més interactiva; en Pole Position Challenge es troben fins a 8 simuladors semiprofessionals de F1; i l'autèntica cuina italiana té parada obligatòria en el Ristorante Cavallino.\n• Xarxa Force: l'accelerador més alt (112 metres) i ràpid (de 0 a 180 km / h en 5 segons) d'Europa.\n• 16 atraccions i jocs.\n• Àrea infantil amb 5 atraccions.\n• La tematització a l'detall recrea llocs i edificis emblemàtics d'Itàlia com el Coliseu de Roma o el Campanar de la catedral de Sant Marc de Venècia.\n-- Selecciona -- 07:30 (Tossa de Mar- Terminal Bus) 07:50 (Lloret de Mar- Antiguo Hotel Selvamar) 07:50 (Lloret de Mar- Hotel Helios) 08:00 (Lloret de Mar- Gasolinera Fenals) 08:15 (Blanes- Terminal Bus) 08:30 (Malgrat de Mar- Hotel Sorra Dorada Splash) 08:30 (Malgrat de Mar- Hotel ïndalo) 08:30 (Santa Susanna- Hotel Mercury) 08:45 (Pineda de Mar- Estacion Renfe) 08:45 (Pineda de Mar- Hotel Taurus Park) 09:00 (Calella- Antiguo Mercadona) 09:30 (Calella- Parking Toyca) 09:30 (Calella de mar- Oficina Turismo)


Moren tres persones més per covid-19 a la residència els Josepets de Vilanova mentre baixa el nombre de casos positius La República\nMoren tres persones més per covid-19 a la residència els Josepets de Vilanova mentre baixa el nombre de casos positius\nACN Vilanova i la Geltrú.-Des de dimarts han mort tres persones més pel brot de covid-19 a la residència de gent gran i salut mental Els Josepets de Vilanova i […]\nACN Vilanova i la Geltrú.-Des de dimarts han mort tres persones més pel brot de covid-19 a la residència de gent gran i salut mental Els Josepets de Vilanova i la Geltrú. Des de l’inici dels contagis al centre, a finals de desembre, hi ha hagut set defuncions d’interns positius de coronavirus, els quals prèviament havien estat traslladats a l’Hospital Sant Camil de Sant Pere de Ribes. Pel que fa al nombre de contagis actual, aquest ha anat a la baixa. Segons dades facilitades per l’Ajuntament, ara hi ha 34 residents positius -2 menys que dimarts- i 16 treballadors -1 menys-. El consistori, responsable del centre, apunta que aquesta setmana s’estan fent tests serològics a les persones que van passar la covid-19 durant la primera onada per constatar si són immunes.\nTambé s’han fet test d’antígens i PCR als treballadors de la residència propis i externs -cuina, neteja i bugaderia-. Els protocols inclouen un cribratge de tot el personal amb PCR i amb test d’antígens en setmanes alternes. Pel que fa a l’equip de treballadors, finalment s’han incorporat 10 persones de reforç per suplir les baixes per covid-19 que hi ha a la plantilla.


Publicat per Xarxa ciutats valencianes Ramon Llull a 22:32 Cap comentari:\nPublicat per Xarxa ciutats valencianes Ramon Llull a 0:00 Cap comentari:\nQuè és la Xarxa de ciutats valencianes Ramon LLull\nLa Xarxa de ciutats valencianes Ramon LLull va ser creada pels ajuntaments de Morella, Sueca, Gandia i Vinaròs amb l'objectiu d'incorporar-se a la Fundació Ramon Llull. Els estatuts constitutius de la Xarxa preveuen que, s'hi puguen incorporar tots els ajuntaments valencians que ho desitgen. A la Fundació, de moment, hi ha la representació dels governs d’Andorra, de Catalunya, de les Illes Balears, el Consell General dels Pirineus Orientals i l'ajuntament de l'Alguer.\nEls representants de la Xarxa participen com a membres de ple dret a les reunions del Patronat de la Fundació.\nSegons els estatuts de la Fundació Ramon Llull, poden ser-ne patrons designats els representants de les associacions que agrupen ajuntaments dels territoris lingüístics comuns, com és el cas de la Xarxa, sempre que aquestes corporacions municipals no estiguen representades per organismes polítics de rang superior. Per tant, si en un futur la Generalitat Valenciana s’incorporés a la Fundació, la Xarxa de ciutats valencianes Ramon Llull deixaria de ser-ne patró. Han estat president de la Xarxa Ximo Puig sent alcalde de Morella, Joan Baldoví sent alcalde de Sueca i a partir de novembre del 2012, l'alcalde de Xeresa, Tomàs Ferrandis.\nPublicat per Xarxa ciutats valencianes Ramon Llull a 23:00 Cap comentari:


La plataforma Cercalia estrena nova web amb continguts renovats | nexus geographics\nLa plataforma Cercalia estrena nova web amb continguts renovats\nInici La plataforma Cercalia estrena nova web amb continguts renovats\nCercalia, la plataforma de Nexus Geographics especialitzada en serveis de Mapes, Geocodificació i Rutes per a administracions i empreses, ha estrenat recentment la seva nova web.\nAmb aquesta nova web, s’han reestructurat els continguts i l’aspecte visual, essent 100% responsiva. Ara es detallen millor els continguts, estructurats en productes, solucions i documentació. Dintre dels productes, s’agrupen serveis de Mapes, Geocodificació i Càlcul de rutes, mentre que les solucions estan enfocades als tres principals tipus de clients: logística, asseguradores i portals immobiliaris.\nEn tots els casos s’inclouen exemples de les funcionalitats principals, amb vídeos il·lustratius i casos d’èxit amb empreses de referència en múltiples sectors i àmbits.\nAltra novetat important és que ara el total de la documentació està disponible on-line, tant per l’API JS, com pel webservice i el SDK per Android i iOS. Aquesta documentació inclou exemples, per tal de facilitar la implementació dels serveis per part dels desenvolupadors.\nAdministració pública (18)\nIntel·ligència espacial (12)\nMobilitat intel·ligent (21)\n“L’ evolució més important serà la integració i explotació de dades que els processos de ‘big data’ estan generant”\nNexus Geographics col·labora en el desenvolupament de la Plataforma Smart City de Sant Feliu de Llobregat\nCàlcul de rutes: una aproximació a l'actualitat


El transport de l’electricitat - 2 · Visitmuseum · Catalonia museums\nEl transport de l’electricitat - 2\nSi l’electricitat no es pogués transportar lluny, mai no s’hauria construït una central a la Vall Fosca.\nEls transformadors són màquines elèctriques que permeten augmentar o disminuir la tensió en un circuit elèctric de corrent altern mantenint la freqüència. El voltatge es canvia per mitjà de la inducció electromagnètica mútua.\nLa indústria hidroelèctrica s’ha pogut desenvolupar gràcies als transformadors, que han permès transportar l’electricitat a grans distàncies d’on es produeix.\nLes parts d’un transformador són el nucli i el debanat. El nucli, que és on es munta el debanat, s’utilitza per conduir el flux magnètic, ja que és un gran conductor. El debanat està compost per les bobines formades per filaments de coure.\nEls transformadors es poden classificar en dos grans grups: els transformadors de potència i els de mesura. Els primers serveixen per variar la tensió d’un circuit de corrent altern, i poden ser elevadors o reductors. Els transformadors de mesura serveixen per variar el voltatge de grans tensions i poder-les mesurar sense perill.\nEls principis de funcionament dels transformadors tenen la base a la teoria de l’electromagnetisme, resumida a les equacions de Maxwell.\nTrobem transformadors a molts llocs, per exemple als llums de baix consum, als carregadors de piles i als cotxes.


Infosalut - L'Hospital Son Llàtzer aplica una tècnica innovadora que permet extirpar lesions malignes de l’aparell digestiu i evitar una intervenció de cirurgia oberta\nL'Hospital Son Llàtzer aplica una tècnica innovadora que permet extirpar lesions malignes de l’aparell digestiu i evitar una intervenció de cirurgia oberta\nArticle anterior L'Institut d'Investigació Sanitària de Palma ha presentat a l’Hospital Universitari Son Espases el projecte del nas electrònic\nArticle següent L'Hospital de Manacor i la UIB presenten un programa informàtic per millorar el diagnòstic i el tractament dels pacients amb càlculs renals\nL’Hospital Son Llàtzer aplica des del mes d’agost de l’any passat una tècnica endoscòpica no invasiva que permet extirpar lesions malignes i premalignes precoces de l’aparell digestiu, de tal manera que s’evita una intervenció de cirurgia oberta. La dissecció endoscòpica de la submucosa, que s’ha aplicat fins ara a set pacients, és una alternativa terapèutica per tractar el càncer gastrointestinal, ja que permet extirpar carcinomes primerencs de manera mínimament invasiva i ambulatòriament, és a dir, sense ingrés hospitalari.\nEl conseller de Salut, Martí Sansaloni, ha fet una visita al Servei de l’Aparell Digestiu de Son Llàtzer per conèixer de primera mà com s’aplica aquesta tècnica. L'han acompanyat el director general del Servei de Salut, Miquel Tomàs; el gerent de l’Hospital, Xavier Feliu; i el cap del Servei, el Dr. Carlos Dolz.\nLa dissecció endoscòpica de la submucosa es va començar a desenvolupar fa una dècada al Japó, ja que en aquest país hi ha un gran nombre de persones que presenten tumors malignes a l’aparell digestiu. Atès que es tracta d’un procediment de gran complexitat tècnica i que implica una intervenció de llarga durada (devers quatre hores, de mitjana), hi ha pocs hospitals a Espanya i a la resta d’Europa on s’apliqui aquesta tècnica. A més, és indispensable una formació molt àmplia en endoscòpia terapèutica digestiva i haver assajat aquesta tècnica amb animals, ja que els instruments que s’utilitzen, les fonts d’electrocoagulació i la tècnica mateixa són diferents dels tractaments endoscòpics convencionals.\n[Font: Servei de Salut de les Illes Balears. 23/04/2014]


El CB Altafulla visita al Reus Ploms Salle ‘Blanc’ en l’últim partit de la lliga amb la missió de guanyar per ser 2n\nL’equip de David Ruiz pretén posar la cirereta al pastís al bon rendiment dels últims mesos i arribar en forma als Campionats de Catalunya\nEl Sub21 masculí del CB Altafulla – Bàsquet Baix Gaià (BBG) afronta aquest diumenge l’últim partit de la lliga amb la visita al Reus Ploms Salle ‘Blanc’ (10.30h). No es tracta del compromís de la darrera jornada, sinó del de la segona, que va quedar ajornat en el seu dia. Independentment d’això, per als altafullencs és una cita decisiva per aconseguir la 2a posició del grup, ja que la 1a està adjudicada al CB Calafell ‘B’ després d’assaltar el Pavelló d’Altafulla en l’última data del campionat.\nL’entrenador de l’Altafulla, David Ruiz, ha assegurat que volen fer un bon partit per acabar la lliga de la millor manera que sigui possible, i per arribar amb forces als Campionats de Catalunya, que tindran lloc a principis de juny a Roses. Pel que fa al rival, reconeix que tot i que el desconeixen, tenen opcions de guanyar-lo.\nL’Altafulla necessita la victòria per garantir aquesta plaça sense restar a expenses dels resultats del CB Alcover i el mateix Reus Ploms, que compta amb un partit menys. Sens dubte, seria un bon final per a la 2a fase del campionat, en la qual l’equip ha gaudit molt més que en la 1a, mentre que ha demostrat el creixement col·lectiu d’ençà del primer partit oficial de la temporada contra el Torredembarra BC.\nEls del Baix Gaià es trobaran a un rival directe en la visita a la capital del Baix Camp. Els reusencs són 4ts amb 8 punts amb un rècord de 4 victòries i 2 derrotes. Per ells també és un partit clau, perquè necessiten guanyar per dependre de si mateixos per arravatar-li la 2a posició al seu contrincant.\nDavid Ruiz, entrenador del CB Altafulla - BBG


Desarticulen una xarxa criminal amb base a Oliva que exportava droga a França - À Punt\nDesarticulen una xarxa criminal amb base a Oliva que exportava droga a França\nLa Guàrdia Civil deté onze persones i bloqueja més de 280.000 euros, 44 vehicles i 23 immobles\nHaixix requisat en l'operació antidroga / Guàrdia Civil\n10 de maig 2022 - 11:58\nNou colp al narcotràfic. La Guàrdia Civil ha desarticulat una organització internacional dedicada a transportar droga cap a França, tant per via marítima com terrestre, que tenia la base a Oliva, segons han informat aquest dimarts en un comunicat. L'operació, anomenada Kime i desenvolupada a Gandia, s'ha traduït en onze persones detingudes per delictes de tràfic de drogues, pertinença a organització criminal, blanqueig de capitals i falsedat documental.\nLes autoritats han requisat més de 280.000 euros repartits en 25 comptes corrents, així com 44 vehicles de mitjana i alta, motocicletes, camions tractor i semiremolcs frigorífics, un iot i una embarcació semirígida. També s'han bloquejat judicialment 23 immobles a Oliva valorats en cinc milions d'euros, a més de diverses targetes de prepagament i multitud de dispositius de telefonia mòbil. Els agents també han confiscat un dron, dispositius de geolocalització, telèfons satèl·lit i una màquina d'envasar al buit.\nLa investigació va començar al setembre, quan la Guàrdia Civil va sospitar que el propietari d'una empresa de transports per carretera de productes peribles podria estar fent servir els camions per a transportar droga amb destinació a França. Les autoritats franceses escorcollaren un dels vehicles a la duana de Montpeller i trobaren en un doble fons del semiremolc més de 390 quilograms d'haixix i quasi cent de marihuana al buit. Per això, arrestaren aquest home.\nUn agent de la Guàrdia Civil durant un dels escorcolls / Guàrdia Civil\nUn dels escorcolls de l'operació / Guàrdia Civil\nLes investigacions posteriors conduïren a escorcolls domiciliaris als Poblets i Oliva. També d'una nau industrial, un locutori, dos trasters d'una companyia de guardamobles i un iot amb dobles fons atracat al club nàutic d'aquest últim municipi. En aquests escorcolls es va confiscar un bloc de 700 grams de cocaïna, dos quilograms de marihuana, 500 grams d'haixix i quasi 13.000 euros en efectiu.\nEn total, hi ha deu homes i una dona detinguts, de diverses nacionalitats, per considerar-los presumptes membres del grup criminal. La investigació ha descobert que l'entramat utilitzava una de les embarcacions, proveïda amb dobles fons, per a introduir haixix a la Península des d'Eivissa i Formentera. Aquesta era, sempre, la via d'entrada de la substància estupefaent al municipi d'Oliva. Del cas s'ha fet càrrec el jutjat d'instrucció número 1 de Gandia.


IMSERSO | BusViatges\nDesde BusViatges oferim accés al programa de viatges IMSERSO per a la gent gran. Desde la web, així com per telèfon o de forma presencial a l’agència podreu consultar alguns dels viatges que s’ofereixen per part del programa i realitzar les vostres reserves.\nEl Ministeri de Sanitat , Serveis Socials i Igualtat , a través de l’IMSERSO ( Institut de Majors i Serveis Socials ) gestiona els següents programes:\nPrograma de Vacances per a Gent gran:\nFacilita que les persones grans puguin gaudir d’unes vacances en zones de clima càlid , la realització de viatges culturals per llocs i rutes d’interès turístic i la pràctica d’activitats recreatives i contemplatives a través del turisme de natura.\nEs pot gaudir de diverses modalitats de vacances : hi ha torns de 8 dies , 10 dies i 15 dies de vacances , amb transport inclòs o sense, a més de viatges culturals de 6 dies per a la realització d’itineraris turístic -culturals i torns de 5 dies en turisme de natura a zones d’espais naturals que permeten activitats recreatives i de gaudi de la natura .\nPrograma de Termalisme Social:\nEls tractaments termals són cada vegada més recomanats i estan indicats en la prevenció i rehabilitació de l’artrosi , el reumatisme , problemes respiratoris i altres malalties , a més de proporcionar relaxació i descans .\nÉs una prestació complementària de les prestacions de la Seguretat Social, la gestió del qual correspon a l’IMSERSO , perquè els pensionistes majors de 60 anys que ho necessitin puguin rebre els tractaments termals adequats a les seves necessitats personals , amb els reconeixements mèdics necessaris .\nPer a una informació més detallada sobre el programa de vacances premi aquí:


Inicio -> Servicis municipals -> Serveis socials -> RSS\n- Certificat de reconeixement de discapacitat. Tramitació del reconeixement de la minusvalidesa, quan la persona presenta determinades carències física, psíquiques o sensorials. Presentació en la Conselleria de Benestar Social.\n- Sol·licitud de reconeixement de la condició d'incapaç. Presentació de la situació que patix aquella persona, que ha iniciat un procés de demència, que li incapacita per a assumir les seues responsabilitats a nivell legal. Porta amb si el nomenament d'un tutor. Es resol en el Jutjat de Carlet.\n- Targeta de transport interurbà. Reduïx el preu de l'ús de l'autobús interurbà. Es valora la situació econòmica.\n- Targeta cultural. Facilita l'entrada a museus, reduint el preu de l'entrada.\n- Plaça de residència pública. Amb l'obtenció de la plaça es millora la situació de la persona al comptar amb un recurs públic que dóna resposta a totes les seues necessitats d'atenció.\n- Plaça de centre de dia. Amb l'obtenció de la plaça es millora la situació de la persona, ja que d'esta manera s'afavorix la seua relació amb els altres, la seua participació en activitats col·lectives i l'atenció individualitzeu que requerix, permetent així que prolongue per més temps la seua estada en el seu propi domicili.


La dona com a centre d'estudi al Citilab - Breus - Comunicació - Dones en Xarxa\nAvui és: 20-06-2019\nComunicació : Breus\nLa dona com a centre d’estudi al Citilab\ndimarts 8 de juliol de 2014\nCornellà de Llobregat acull la setena edició de la ’Universitat d’estiu de les Dones’ (UED), una iniciativa ja consolidada al municipi i que representa una clara aposta per les polítiques locals d’igualtat malgrat la complicada conjuntura econòmica.\nDurant aquesta setmana, els assistents rebran una formació superior especialitzada en matèria de gènere, única a les universitats catalanes, que enguany s’estructura al voltant de quatre eixos: ’La dona en l’Antic Egipte’, que explica la posició de la dona tant en la vida pública com en la privada de la mà de figures com Hatshepsut, Nefertiti o Cleopatra; ’Dones enamorades del coneixement’, que explica experiències inspiradores creades des de la llibertat femenina; ’Dona i literatura, la dona davant dels reptes literaris’, on es mostraran noves eines per a ser lectors més crítics i s’analitzarà la figura de Virginia Wolf; i ’La dona a la iconografia mitològica’, que destaparà el significat d’algunes obres artístiques on les dones són les protagonistes, com Venus, Danae o Pandora.\nLa programació es completa amb una taula rodona amb dones periodistes corresponsals, moderada per Antoni Bassas i que inclourà la participació de Rosa Maria Calaf, Paola del Vecchio, Griselda Pastor i Isabel Galí, i amb un concert de l’orquestra de cambra d’Amics de la UNESCO Barcelona.\nOrganitzada pel CIRD i la UB\nLa ’Universitat d’estiu de les Dones’ està organitzada conjuntament per l’Ajuntament de Cornellà, a través del Centre d’Informació i Recursos per a les Dones (CIRD) i la Universitat de Barcelona, dins de l’oferta formativa d’Els Juliols ’.\nCom cada any, la cita té lloc al Citilab, un centre de coneixement i laboratori ciutadà de tecnologies on les dones podran ampliar els seus coneixements.\nCornellà ofereix durant tot l’any diferents recursos per conscienciar la població i donar poder a les dones. Entre d’altres: assessorament per divorcis i separacions, violència de gènere i dret laboral, cursos de cultura general, tallers d’inserció laboral o projecció de pel · lícules, a més de la promoció d’iniciatives als instituts per prevenir actituds masclistes\nVeure en línia : El Periodico


President Aragonès: "La constitució espanyol... - Govern.cat\nPresident Aragonès: "La constitució espanyola és obsoleta i incompatible amb la voluntat de futur del poble català"\nquery_builder 6 desembre 2021 14:18\nEl cap de l'Executiu, durant la seva intervenció (Fotografia: Jordi Bedmar)\nEl cap de l’Executiu ha reivindicat que “només serà possible que Catalunya tingui la constitució que li cal amb la independència”\nHa fet aquestes declaracions aquest matí durant una visita a la Bisbal d’Empordà\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès i Garcia, ha denunciat aquest matí que la Constitució espanyola és “obsoleta”, “no representa els anhels de la ciutadania de Catalunya, i a més és incompatible amb la voluntat de futur del poble català”. El cap de l’Executiu ha fet aquestes declaracions coincidint amb el 43è aniversari de la Constitució espanyola, i ha posat en relleu que la carta magna espanyola “s’ha manifestat clarament com una eina per limitar les aspiracions del nostre poble, i s’ha utilitzat reiteradament més com un pany per tancar el que és el futur del país, que no pas com una porta oberta”. En aquest sentit, ha assenyalat que això “ens reafirma la nostra posició independentista, en entendre clarament que només serà possible que Catalunya tingui la constitució que li cal amb la independència, i per tant, amb la Constitució catalana”.\nEn paraules als mitjans de comunicació, el cap del Govern ha insistit que el Govern de Catalunya “no vol cap reforma de la Constitució espanyola” i que el que vol, és la Constitució catalana. En aquest sentit, Aragonès ha assenyalat que centra els seus esforços “en culminar amb èxit el procés d’independència del nostre país a través d’un referèndum d’autodeterminació reconegut”. “Treballem per reforçar les majories internes a Catalunya a favor d’una solució política al conflicte que tenim amb l’Estat i també, per reforçar el que han de ser els mecanismes de negociació perquè un referèndum sigui reconegut a nivell internacional”, ha deixat clar.\nEl cap de l’Executiu ha fet aquestes declaracions durant una visita a la Bisbal d’Empordà, que ha començat amb una visita al consistori, on ha signat el llibre d’honor i s’ha reunit amb el seu batlle, Enric Marquès. Tot seguit, el president s’ha dirigit al museu de la ceràmica, on ha visitat l’exposició permanent i l’exposició temporal “Esmalt amb sal”, del ceramista alemany Bödo Roder, que alberga l’espai de col·laboració de l’associació de ceramistes La Peixera. Finalment, també ha visitat l’espai pedagògic educatiu del centre.\nA la sortida, el cap del Govern ha mantingut una breu trobada amb l’Associació de Ceramistes i la Federació de Comerciants de La Bisbal d’Empordà, encapçalats pels seus presidents, Joan Vila-Clara, i Francesc Piedra.\nFinalment, el president s’ha dirigit a la zona comercial de la ceràmica, al carrer de l’Aigüeta, on ha visitat les botigues-taller ceràmica Sampere, Filigranes 60 i Annick Galimont.\nEl president Aragonès ha visitat aquest matí la Bisbal d'Empordà 98


L’ocupació dels habitatges públics de Torre Baró acaba amb un acord – Associació 500×20\nL’ocupació dels habitatges públics de Torre Baró acaba amb un acord\n19 octubre, 2013 19 maig, 2013 per 500x20\nL’acord obre una via de diàleg entre l’Ajuntament i les Entitats socials.\nPer Avv C.Meridiana, As. 500×20 i FAVB permet resoldre els cassos coneguts i evitar-ne de nous.\nPerò és un acord obert a interpretacions diferents.\nLa reunió va començar amb l’exigència inicial d’acabar amb l’ocupació\nA la reunió van assistir per part de l’Ajuntament la Regidora, els Gerents de Qualitat de Vida de la casa Gran i de Nou Barris, el Delegat d’Habitatge de l’Ajuntament, la Directora dels Serveis Socials de Barcelona i el responsable pels temes d’habitatge del Districte.\nA l’altra banda estaven membres de les Avv de Ciutat Meridiana i Porta, de 500×20 i un representant de l’assemblea de famílies del barri. També van assistir 3 representants de la FAVB entre ells el President.\nLa Regidora va demanar que acabes l’ocupació del edifici per començar a negociar. Després d’una llarga discussió prèvia de prop de dues hores va modificar la postura. Aquí va començar la negociació veritable.\nTambé va intentar dividir les entitats socials per una suposada millor actitud negociadora de l’Avv respecte de 500×20.\nL’Ajuntament encara no és conscient de la gravetat de la situació.\nLa primera discussió va ser al voltant de si el problema de l’habitatge es circumscrivia a les llars afectades o era un problema general més enllà de VillaDesahucio. La Regidora volia parlar dels cassos coneguts, donar una solució individual i problema acabat. Els responsables polítics no són conscients de la precarietat en que viu molta gent.\n500×20 i les entitats veïnals van presentar el document PER QUÈ HEM OCUPAT L’EDIFICI DE TORRE BARÓ?.\nEn aquest es documentava que cada cop ens trobem més llars en precari: sense cap ingrés, ingressos esporàdics, la PIRMI o un subsidi d’atur insuficient. Per solucionar de rel aquesta problemàtica resumidament varem demanar:\nsolució satisfactòria de tots els cassos de desnonaments= cap llar sense sostre\nTots els 220 habitatges de Torre-Baró per emergència social i un 40% d’aquests per Nou Barris.\nMillora dels barems per accedir més gent als habitatges d’emergència\nLloguer públic fins a 100€ per rendes fins a dos cops l’IPREM (1.065,02€)\nTorre- Baró és una gota d’aigua en l’oceà de les necessitats socials.\nMentre l’Ajuntament recordava l’enorme esforç pressupostari que suposava la compra a Regesa per 16 milions € dels + de 200 habitatges, les entitats socials demanaven per la mateixa raó que tots aquells habitatges fossin d’emergència. Els 220 pisos de Torre-Baró eren 160 destinats a lloguer social, 30 per a emergències socials i 32 habitatges, els que es van ocupar aquest dimecres, per a usos universitaris. La discussió passava perquè tots els pisos fossin per emergències doncs tot el veïnat estava en situació precària. Els 160 pisos de lloguer social estaven entre 200 i 440€ que volia cobrar l’Ajuntament. La qual cosa significava que els candidats haurien de ser com a mínim milieuristes.\nTothom estava d’acord en que Barcelona té una manca d’un parc públic d’habitatge de lloguer assequible. Però mentre el Comissionat de la Casa Gran repetia que no hi havia habitatge buit a la ciutat les entitats socials li donaven les dades contràries.\nLa Regidora va posar sobre la taula la possibilitat d’incrementar l’habitatge d’emergència a Torre-baró i que el famós acord (enderrerit des de fa un any) amb Catalunya Bank posaria 100 pisos assequibles a Nou Barris.\nFinalment no es va acceptar el nom de “Taula” però si el de “comissió per estudiar” els cassos i els criteris d’adjudicació dels habitatges de l’Ajuntament i dels bancs.\nVan haver retrets de l’Administració per les ocupacions dels Serveis socials de Zona_Nord i l’Oficina d’habitatge de Nou Barris. Això va permetre a les entitats socials explica que si hagués una Taula d’Habitatge del Districte moltes problemàtiques s’haurien pogut canalitzar per aquesta via. Però que l’Equip de Govern del Districte havia esperat massa temps a obrir vies de diàleg.\nL’acord és una mena de xiclet. Pot estirar-se cap on es vol. La lletra permetrà diferents interpretacions segons l’actor. Per això és molt important no baixar la guàrdia en les properes setmanes..\nL’acord per escrit\nEl gerent de Nou Barris finalment va escriure a mà un acord sobre les 11 de la nit que varen signar per un costat la Regidora i de l’altre els responsables de Avv, la Favb i Ass. 500×20.\nEn resum diu això:\nbuscar possibles solucions als cassos aportats per les entitats socials signants.\ncrear un grup de treball sobre els criteris d’adjudicació dels habitatges de les entitats financeres.\ncrear un grup d’estudi sobre la possible ampliació del nombre d’habitatges destinats a les situacions d’emergència de la promoció de Regesa-Torre-Baró.\nque el CUESB es faria càrrec de les famílies ubicades en els habitatges.\nels ocupants es comprometien a deixar el bloc lliure un cop atesos pel Cuesb dins del dia 16 de maig.\nL’acord és una mena de xiclet. Pot estirar-se cap on es vol. Per exemple un grup de treball (en minúscules) no és el mateix que una Taula d’Habitatge (amb majúscules). La lletra permetrà diferents interpretacions segons l’actor. Per això és molt important no baixar la guàrdia en les properes setmanes…\nhttp://www.lavanguardia.com/ /// Btv.cat /// El periódico //\nCategories 500x20, Nou Barris, Torre Baró, alquiler joven, alquiler público, alquiler social, ayudas alquiler, parc públic de lloguer, parque público Navegació per les entrades\nPER QUÈ HEM OCUPAT L’EDIFICI DE TORRE BARÓ?\nCONTINUEM CREIXENT. 1a ASSEMBLEA de 500X20 a BADALONA\n2 comentaris a “L’ocupació dels habitatges públics de Torre Baró acaba amb un acord”\n21 maig, 2013 a les 14:01\nEs penoso, dejar de joder a los pobres como sucios comunistas y luchar por la libertad jodiendo a los ricos, MULTINACIONALES, TORRE BARÓ EXISTE, Y RESISTE, FUCK OFF.\nRetroenllaç: L’okupació #habitatgepertothom acaba en acord » Ràdio RSK


Disponibilitat Permanent: La ‘tarta’ de Felipe González\nAhir mateix, a una cadena radiofònica, Felipe González criticava les “visions primitives” de l’economia, que la conceben com una tarta en la qual, si una part rep una porció més gran, són les altres que se n’hauran de repartir una porció més petita. És la qüestió eterna entre lo relatiu i l’absolut. Aquesta “visió estàtica” de l’economia pedria, segons González, la visió que la tarta pot créixer.\nDe fet, l’èxit de les mesures d’austeritat i de competitivitat depenen del creixement de la tarta que permetin. González s’escandalitza dels qui diuen que allargar l’edat de jubilació fins els 67 anys dificultarà més la incorporació de joves als llocs de treball. O dels qui diuen que un augment de productivitat de l’hora treballada, sense reducció de jornada, comportarà una reducció de llocs de treball.\nLa idea de González funciona en el sentit que una reducció percentual de la ‘tarta’ que vagi a la classe treballadora suposa un augment de la rendibilitat dels investiments que es facin en aquella tarta. La tarta, doncs, creix. I, si bé els treballadors en reben una porció més petita en termes relatius, reben més tarta en termes absoluts.\nLes dificultats per fer créixer una tarta potser massa madura, o el fet que tanta tarta pugui depassar el plat que l’ha de contindre, es passen per alt. I a banda d’això, cal pensar si el descontentament/satisfacció social depèn exclusivament de quantitats absolutes de pastís o sinó té a veure amb les quantitats relatives. Els hedonistes individualistes ens poden recomanar que no mirem pas mai al veí, i que cerquem la felicitat a través de la delimitació de necessitats i de la recerca de satisfer-les. Però el estatus social de la persona es defineix en un moment i en un espai concret. Un repartiment menys equitatiu de la tarta trasllada les definicions socials de pobresa.\nNo és estrany, doncs, que les definicions absolutes i consumistes siguin les preferides per González. En el programa radiofònic, finalment, entraven en la qüestió de les pensions dels ex-presidents. González, ara sí, sabia defensar la qüestió relativa. Ens explicava com ell ‘treballa’ malgrat haver superat en quatre anys l’edat legal de jubilació, o com en realitat ell no percep cap pensió sinó una assignació. Així doncs, González és un contribuent net de la seguretat social, sense el qual quedaria sense garantir el sistema públic de pensions.


El blog literario de SERGI ECHABURU SOLER: junio 2016\nEls papers d'Aspern/ Henry James\nAquesta és una novel.la curta publicada per primera vegada el 1888 inspirada en una història real que va arribar a oïdes d'Henry James; Un nordamericà anomenat Silsbee, de viatge a Florència, apassionat admirador del poeta romàntic Percy B. Shelley es va allotjar a casa de l'anciana Claire Clairmont, amant de Lord Byron i mare de la seva filla Allegra, amb l'esperança d'apoderar-se de les cartes de Shelley i Byron que la dona guardava. A la casa també hi vivia la seva neboda i, en morir l'àvia, aquesta li proposà de lliurar-li les cartes amb la condició de que es casés amb ella. Silsbee va fugir.\nHenry James va alterar alguns detalls de la història, com els noms de les dues dones, la localització, que en el llibre és a Venècia i inventà el nom del famós escriptor, Jeffrey Aspern, però tota la resta és molt fidel a la història real.\nLa novel.la està narrada en primera persona pel seu protagonista, el nom del qual no es revela en cap moment del text. El relat és un dels que James va dedicar al món literari, o sigui que és literatura dins la literatura; el narrador concedeix una gran importància a tot el relacionat amb el seu ídol, Jeffrey Aspern. D'altra banda, la novel.la s'endinsa en els límits de la investigació literària creant una polèmica sobre si és lícit entrar en la vida privada del biografiat. El que és més curiós és que amb el temps s'ha sabut que aquest era un tema que preocupava especialment a James, qui va cremar diverses cartes i documents poc temps abans de morir per evitar que caiguessin en mans dels seus biògrafs.\nEls papers d'Aspern té les característiques principals de la narrativa de James; prosa densa, introspecció profunda dels personatges, ambient misteriós... i, tot i no ser una de les seves obres més rellevants, es deixa llegir amb plaer i és una experiència estimulant.\nPublicado por sergi en 10:28 No hay comentarios:


En el Tot Mataró i Maresme del 17 al 23 de maig de 2019, trobaràs l'Especial Tot Casals d'estiu: prepara't per gaudir d'un gran estiu!\nS'acosta l'estiu i, amb ell, el moment de decidir on i com volem que el passin els menuts de casa. Més de dos mesos sencers de vacances escolars fan que els adults no els puguem seguir el ritme. Avui dia, però, els casals d'estiu ens obren una finestra de possibilitats perquè els nostres fills aprofitin l'estiu per fer amics, formar-se, gaudir i créixer personalment.\nEls casals, la gran aposta de l'estiu\nCasals d'idiomes, esport, música, tallers... Avui en dia hi ha moltes alternatives perquè els nens i els joves de casa passin un estiu ple d'emocions i que, de ben segur, no oblidaran mai!\nESPECIAL TOT CASALS D'ESTIU - EDICIO 1869 (DEL 17 AL 23 DE MAIG DE 2019)


Neymar i Munir destaquen en la golejada del Barça al León (6-0) en el Trofeu Joan Gamper\nEl Barça ha golejat sense problemes el León per 6-0 en el Trofeu Joan Gamper. Bona presentació de l'equip de Luis Enrique al Camp Nou. Messi ha marcat el primer, però el protagonisme se l'han repartit Neymar i Munir, que han fet un doblet. Sandro ha establert el marcador definitiu. L'amistós també ha servit d'homenatge a Rafa Márquez, exfutbolista blaugrana i del club mexicà.\n18/08/2014 - 22.08 Actualitzat 19/08/2014 - 00.44\nEl dia de les estrenes, Luis Suárez, juntament amb Xavi i Piqué, han començat el Gamper a la banqueta. Amb tot, el públic, amb una nodrida presència de turistes i alguns representants mexicans, sí que ha pogut veure uns molt bons primers minuts del Barça, que feien presagiar una golejada. El triangle al mig del camp connectava bé amb Messi, el "fals 9", i Neymar i Rafinha, que han ocupat les bandes.\nNeymar i Messi han fabricat l'1 a 0 en el minut 3, amb la col·laboració de Rafa Márquez, a qui s'ha homenatjat abans de començar el partit. I en el minut 11, magnífica assistència d'Iniesta i millor definició de Neymar, que ha batut el porter Yarbrough picant la pilota per sota.\nA poc a poc, l'equip de Luis Enrique ha tret el peu de l'accelerador i això ha permès que el Club León, el campió mexicà, donés una mica de feina a Bravo. Però mentre Elías Hernández i Yamilson Rivera no encertaven en els seus intents, el Barça ha ampliat la diferència gairebé quan ha volgut, o, més ben dit, quan Neymar i Messi han tornat a connectar. Passada de l'argentí i gol del brasiler: 3 a 0 abans del descans.\nA la segona part, els habituals canvis han portat tres moments destacats. Un, els dos primers gols del jove Munir el-Haddadi al Camp Nou. El 4 a 0, després d'una jugada de Rakitic i Dani Alves, i el cinquè, en una acció fabricada al cent per cent per futbolistes del Barça B: assistència de Sandro i gol del madrileny, el cinquè de la pretemporada.\nEl segon moment destacat, l'ovació del Camp Nou cap a Rafa Márquez en el moment en què aquest ha abandonat el terreny de joc. I el tercer, el debut de Luis Suárez amb la samarreta del Barça. S'ha produït en el minut 30 de la segona part, quan l'uruguaià ha substituït Rafinha. Suárez, però, no ha fet res de destacable, a diferència de Sandro, que, assistit per Samper, ha establert el 6 a 0 que ha permès al Barça aixecar el seu 37è Gamper.\nLa crònica del Barça-León (6-0)\nLa satisfacció de Luis Enrique\nBravo i Rakitic, contents al Barça\nSandro segella la victòria al Gamper (6-0)\nMunir completa el seu doblet al Gamper\nMunir marca el 4-0 contra el León\nNeymar, d'esperó, fa el 3-0\nGolàs de Neymar per fer el 2-0 contra el León\nMessi obre el marcador contra el León\nClaudio Bravo ha jugat com a titular.\nTrofeu Joan Gamper: Barça-León (6-0)


Plataforma Afectats Hipoteca Menorca | Sí, es pot | Página 2\nVÍDEO “Seguiremos luchando en todas partes”\n“ENS FAN FORA DE CASA I ARA TAMBÉ DEL CARRER”\nUna companya de la Plataforma d’Afectats per la Hipteca Menorca ha rebut una sanció econòmica de part de Delegació de Govern per l’última acció de la PAH del passat 23 de setembre. Es notifica que la sanció podria ser de 301€.\nL’acció consistia en l’entrega conjunta d’escrits als Jujtjats de Maó per demanar la paralització dels processos d’execució hipotecària per vulneració dels Drets Humans, tal i com ha establert el Tribunal de Justícia de la Unió Europea.\nDes de la PAH volem expressar la nostra solidaritat amb la nostra companya, que és una peça més d’una lluita que és col•lectiva i anunciar que l’intent d’assenyalar-nos o reprimir-nos individualment no acabarà amb les nostres reivindicacions i encara menys amb les causes que les provoquen. No té cap sentit intentar amedrentar o acabar amb un moviment format en gran part per víctimes d’una crisi de la qual les entitats financeres, a les que assenyalem en les nostres accions, en son les principals responsables.\nLes administracions han de donar solucions a les persones que, a causa de la pèrdua d’ingressos, s’enfronten a quedar-se sense casa i amb un deute enorme. Sumem-li les dificultats de la majoria de les persones afectades per a cobrir les seves necessitats més bàsiques. Tot això, per molt que ho intentin silenciar, està passant a Menorca, i passa sense que des dels Ajuntaments, el Consell o el Govern se’ls ofereixi cap alternativa habitacional, ja que les polítiques de vivenda pública brillen per la seva absència. Sabem que les nostres accions són incòmodes perquè fan visible una realitat desagradable fruit de polítiques que, per activa o per passiva, ens han dut fins aquí.\nÉs per això que volem expressar, sobretot, la nostra gran preocupació pel fet que, en un context de crisi i malestar social, la resposta davant la societat organitzada sigui la repressió i criminalització de la protesta. Entenem que la denúncia de les injústícies i la mobilització són imprescindibles per canviar la situació.\nAmb aquesta sanció no només es pretén espantar i desmobilitzar a la sancionada, o a la PAH, sinó a tothom que tingui la intenció de protestar, reivindicar o en definitiva rebel•lar-se davant situacions d’injustícia. Entenem que no és només una multa a la PAH, sinó l’intent de silenciar, intimidar, criminalitzar i reprimir la mobilització ciutadana en totes les seves expressions. És per això que fem una crida a tots els moviments socials, entitats i organitzacions de Menorca a denunciar aquesta estratègia de Delegació de Govern dirigida a neutralitzar l’acció de la ciutadania organitzada. Si el govern posa preu individual a la protesta col•lectiva, la nostra resposta ha de ser encara més col•lectiva.\nAnunciem també que no aconseguiran desmobilitzar-nos. No ens queda una altra, de moment, que seguir organitzant-nos i lluitant col•lectivament. I seguirem fent-ho. No tenim por i tenim raó. La nostra lluita no és només legítima, sinó que és un imperatiu ètic.\n– PAH Mallorca\n– PAH Eivissa\n– CGT Menorca\n– Secció Sindical de CCOO- AENA Menorca\n– Iniciativa Verds- EQUO Menorca\n– Més per Menorca\n– Ara Maó\n– STEI Intersindical Menorca\n– Esquerra de Menorca\n– Plataforma en Defensa de l’Escola Pública\n– Grup local Som Energia Menorca\n– Entesa de Mercadal i Fornells\n– Entesa de Ferreries\n– PSOE Menorca\n– Junts per Lô\n– Maó en Transició\n– CCOO Menorca\n– Cercle Podem Maó\n– Cercle Podem Sant Lluís\n– Cercle Podem Ciutadella\n– Cercle Podem Centre d’illa\nResumen: Exención IRPF Y Plusvalías\nEn el título V del Real Decreto-ley 8/2014, de 4 de julio, de aprobación de medidas urgentes para el crecimiento, la competitividad y la eficiencia, aparecen los supuestos en los que se declaran exentas las transmisiones de vivienda por dación en pago o ejecuciones hipotecarias cuando es la vivienda habitual del deudor a efectos del IRPF y de las Haciendas Locales.


Detenen una dona a Cerdanyola del Vallès per deixar el seu nadó i un gos al cotxe per anar a la discoteca | Diari de Tarragona\nDetenen una dona a Cerdanyola del Vallès per deixar el seu nadó i un gos al cotxe per anar a la discoteca\nEl menor es trobava sol a l´interior del vehicle, sense calefacció i amb un gos sense morrió\n18/01/2017 08:17 | Actualizado a 21/05/2017 16:53\nEls Mossos d’Esquadra van detenir el passat 14 de gener a la matinada una dona de 34 anys per deixar sol el seu nadó al cotxe per anar a la discoteca a Cerdanyola del Vallès. Els agents es trobaven efectuant un control molt a prop del local passada la mitjanit i van identificar una furgoneta en què hi viatjava la dona, propietària del vehicle, un amic, el nadó i un gos de la raça bòxer. La conductora, de nacionalitat alemanya i veïna de Barcelona, els va explicar que havia anat a portar un pastís a uns amics que es trobaven a un local molt proper on la policia catalana estava efectuant un control passada la mitjanit. Una hora i mitja més tard, però, van veure la furgoneta aparcada i van localitzar el menor dormint en un bressol tapat amb diverses mantes, en condicions higièniques inadequades, sense calefacció i en companyia del gos sense morrió.\nEn un primer moment, els agents van intentar obrir el cotxe on hi havia el nadó davant les baixes temperatures del moment. Poc després, van contactar amb un client de la discoteca que els va confirmar que la dona estava a l’interior i va anar a buscar-la. La dona va reconèixer que el seu nadó es trobava a l’interior dormint del bressol i va obrir el vehicle.\nDesprés de practicar-li la prova d’alcoholèmia, la mare del menor va donar una taxa de 0,23 mg/l i va ser traslladada a la comissaria, mentre que el menor va passar a càrrec de la Direcció General d’Atenció a la Infància i l’Adolescència (DGAIA). La dona està acusada d’un presumpte delicte d’abandonament de menor d’edat i va quedar en llibertat amb càrrecs després de passar a disposició judicial.


Arriba el cinquè llibre de la col·lecció «Amanda Black», la nova sèrie per a nens de Juan Gómez-Jurado i Bàrbara Montes. Aventures repletes de misteri, acció trepidant i amb un r... 9788418688294 Gómez-Jurado, Juan/Montes... B de block miércoles, 1 de junio de 2022\nAutor: Gómez-Jurado, Juan/Montes, Bárbara Marca: B de block Llançament: 01/06/2022 Disponible\nLlega el quinto libro de la colección «Amanda Black», la nueva serie para niños de Juan Gómez-Jurado y Bárbara Montes. Aventuras repletas de misterio, acción trepidante y con un ... 9788418688287 Gómez-Jurado, Juan/Montes... B de block miércoles, 1 de junio de 2022\nLlega el cuarto libro de la colección «Amanda Black», la nueva serie para niños de Juan Gómez-Jurado y Bárbara Montes. Aventuras repletas de misterio, acción trepidante y con un ... 9788418688270 Gómez-Jurado, Juan/Montes... B de block martes, 1 de marzo de 2022\nAutor: Gómez-Jurado, Juan/Montes, Bárbara Marca: B de block Llançament: 01/03/2022 No el tenim, el vols?\nArriba el quart llibre de la col·lecció "Amanda Black", la nova sèrie per a nens de Juan Gómez-Jurado i Bárbara Montes. Aventures repletes de misteri, acció trepidant i amb un rit... 9788418688263 GOMEZ-JURADO, JUAN/MONTES... B de block martes, 1 de marzo de 2022\nAutor: GOMEZ-JURADO, JUAN/MONTES, BARBARA Marca: B de block Llançament: 01/03/2022 Disponible


Foravial: Fins a Tao Quian\nFins a Tao Quian\n-Avorriré la sopa de fredolics, i mira que m'agrada!Multituds de boletaires -a milions tal vegada- corrent pels boscos del país durant aquests dies... i tota una gran obaga al punt d'una antològica brotada de bolets per a nosaltres sols...Entre cistell i cistell, mentre descansava cos i ment (la ment de l'obsessiva fixació en els quatre paradigmes de la recerca), he obert un parell de llibres. L'un era una antologia del poeta californià Robinson Jeffers on, entre molts d'altres, m'ha cridat l'atenció aquest poema:SOBRE UNA ANTOLOGIA DE POEMES XINESOSBell el cingle suspès i el cedre vinclat pel vent, però no tenen pes.Bella la fantàsticamentpetita granja i el cinyell de camps d'arròs d'una milla avall;onades de boira llisquen per la gorja. Aquests homes erenmillors artistes que qualsevol d'ara, i de llarg millors observadors.Estimaven el paisatge i posaven a l'home al seu lloc. Però,per què les seves roques no tenen pes? Estimaven el vi d'arròs i la pau i l'amistat.Pel damunt de tot estimaven paisatge i solitud- com Wordsworth. Però les muntanyes de Wordsworth tenenpes i massa, tot i que la seva cançó sigui sorda.¿És una diferència moral tal vegada?Ben oportunament, l'altre llibre que havia traginat era una antologia de poesia xinesa. Aquí m'he entretingut en Tao Quian (o Tao Ch'ien o Tao Yuanming), un poeta fundacional (365-427) que apareix als primers capítols (no pas al primer que es remunta a fa més de 3500 anys; i això sí que és una llarga tradició). Deixaré aquí un parell de les meves versions:Vaig fer-me una cabana entre els homes.I, malgrat tot, no sentia ni el brogit dels cavalls ni el dels carruatges.Com pot ser això?Un cor distant crea la solitud.Cullo crisantems darrera la tanca de l'oest,i llunyana s'albira la muntanya del sud.Al capvespre l'aire muntà és deliciós.Volen els ocells l'un rere l'altre.Trobo que tot això té un sentit pregon,però quan vull explicar-lo em manquen paraules.L'ombra respon al cosLa vida no es pot discutir.Defensar-la resulta difícil i absurd.Voldria vagarejar pel Paradís,però és llunyà i foravial.Des que et vaig trobar,hem compartit penes i ventures.A l'hora foscant et deixo per poc temps,però durant el dia restem sempre junts.Mes aquest sempre no és etern;algun dia -oh dolor!- arribarà la nostra fi.Mor el cos i mor la seva ombra.Quan hi penso m'oprimeix l'emoció.Qui vessi bondat serà lloat.Per què, doncs, no ser bo?Diuen que el vi ofega les penes,però, què val el vi al costat d'un bon nom?del Diàleg entre el cos i l'ombra explicat per l'esperit.El bon nom de Tao Quian es va perdre en un oblit de segles fins que fou rescatat pels grans poetes de la dinastia Tang (Li Po, Wang Wei i Du Fu). I fins avui, quan els escolars xinesos memoritzen els seus versos en una mena de contrarevolució cultural. Sembla que Tao Quian, l'home que insistí a allunyar-se de les lluïssors de la cort, hagi perdurat a contracor seu. El poeta de la reclusió, d'aquell tancament voluntari a cel obert que és l'opció ermitana, ara resulta que ressona al mig de les accelerades metròpolis xineses. Cal imaginar l'efecte de tanta natura escollida en les masses de desplaçats, ara mig esclaus de la indústria; i, també, demanar-nos si "La Font de les flors del pescador" (l'obra on ell fabulava una societat sense estat ni jerarquia, perduda en una vall amagada) forma part del seu vigent repertori.Veig com l'article que li dedica la Wiki mostra el punt flac d'aquesta enciclopèdia. L'autor, més que dir d'un poeta, ens encoloma els conceptes taoistes que li venen de gust. Afirma que Tao Quian "es va dedicar per complert a conrear la inactivitat", i jo no sé si fer de bou que arrossega l'arada (com va fer ell, tal era la seva penúria) es pot considerar el cultiu de la inactivitat. De llarg és millor és la ressenya que li dedica la web HERMITARY (aquí com a Tao Chien).\nUn persontage curiós, aquest R. Jeffers, certament. Em plau el seu esperit tan radical de voler gairebé fer parlar les coses mateixes, la natura ("dir i pensar el que és", deia el vell fundador), situant l'ésser humà en un lloc molt humil de la realitat, com una mena de consciència sense identitat personal. Per a mi no és en absolut un in-humanisme, sinó el més autèntic humanisme.\n12 d’octubre de 2009 a les 20:04\nCom a lector del teu blog i avui embriagat per tanta roca, he fet un petit tast de R.Jeffers, encara que per a mi no son hores, estic cansat i dema continuare llegint aquest post.Ara tant sols us vull recomanar, un autor que sempre m'ha agradat, Whalt Whitman, "Hojas en la hierba", potser Jordi tu ja els coneguis, aquí deixo la meva petita emprenta.Bona nit.\n12 d’octubre de 2009 a les 22:22\nA mig camí entre una decisió i una fatalitat, heus aquí que et pertoca creuar el riu a gual i just pel mig dels ràpids; cosa difícil a més d'absurda quan veus que, més amunt i més avall, la civilització s'ha cuidat de construir sengles viaductes de ferro i de formigó.Em resulta cara, Jaume, aquesta imatge del gual i tota la seva càrrega de sentits topològics. D'aquí els meus atzarosos saltirons a la recerca de pedres planeres amb pinta de fermes: Jeffers n'és una, Snyder n'és una altra, Tao Quian ja no diguem... I no saps com s'agraeix quan algú de confiança t'avisa "per aquella rogenca de la dreta!", o t'ofereix una mà quan ets a punt de lliscar.\n13 d’octubre de 2009 a les 8:05\nVeus Ferran, la lucidesa de la fatiga t'ha insinuat una connexió del tot encertada. Jeffers s'aferma en una possibilitat present a l'obra de Whitman: la de pensar el seu gran país com "a great leson in Nature".Veig com Agustí Bartra (el més nord-americà dels nostres poetes, que tractava a Whitman de "el gran camarada del Nord" i primer traductor de Jeffers al castellà) va escriure: "Es podria dir que la poesia de Robinson Jeffers combina l'energia i frondositat dels Estats Units amb un immòbil estoïcisme". L'energia i frondositat que vas llegir a les "Fulles d'herba".\n13 d’octubre de 2009 a les 8:14\nTrobo genial la intuïció de Tao Quian:Trobo que tot això té un sentit pregon,però quan vull explicar-lo em manquen paraules.No sé què dir!\n14 d’octubre de 2009 a les 8:37\nSe m'acut, Lluís, que podríem acarar Tao Quian amb Sant Agustí i veure tots els paral·lelismes. Coetanis i ambdós escriptors que van fer molt per a fixar unes visions del món que han perdurat. D'ençà Tao el paisatgisme atmosfèric, on l'home hi fa el paper d'humil contrapunt, ha sigut la referència de la poesia i la pintura xineses. Un món de presents contínuament renovats i un món ben oposat a l'obsessiva expectativa en "l'altra vida" que Agustí tenia al cap.Crec que seria impossible de trobar en la ingent obra del de Hipona una ratlla semblant a la que dius de Tao, un semblant reconeixement de les pròpies limitacions. Jo també em sento més afí al dubte que a la consigna, al fregadís de la realitat que a les promeses de futur.\n14 d’octubre de 2009 a les 9:41


▷ Consultoria Informàtica | Hard & Soft Consultors Tecnològics\nHard & Soft Consultors Tecnològics ofereix sempre les últimes novetats en tecnologia empresarial. La consultoria informàtica, de la mà dels nostres especialistes amb àmplia experiència en el sector, pot ser un valor afegit per la seva empresa. La possibilitat de rebre una atenció personalitzada a les característiques de cada companyia, farà que el rendiment i eficiència de la seva companyia augmentin de manera directa.\nLa consultoria informàtica Hard & Soft Consultors Tecnològics es desenvolupa principalment en tres àrees d’actuació empresarial:\nEn primer lloc es realitza una auditoria dels Sistemes d’Informació. D’aquesta manera es pretén optimitzar la productivitat a través de l’anàlisi dels sistemes actuals, així com determinar els riscos o amenaces de la companyia o del mercat en el qual es desenvolupa.\nA partir d’aquest moment, es crea un pla de contingència i de recuperació de desastres, per tal d’evitar les conseqüències que pugui ocasionar un error de seguretat informàtica.\nFinalment, Hard & Soft Consultors Tecnològics garanteix un model d’optimització de la infraestructura per tal de reduir costos i optimitzar els processos de treball, sempre sota les últimes novetats en tecnologia empresarial.\nSota aquestes tres àrees d’actuació, la seva empresa obtindrà millores en diversos nivells gràcies a la consultoria informàtica Hard & Soft Consultors Tecnològics:\nMillores en l’optimització del treball i les tasques dels professionals.\nAugmentar la seguretat informàtica i evitar amenaçes o pèrdua d’informació.\nPosi la seva empresa en bones mans. Els especialistes d’Hard & Soft Consultors Tecnològics garanteixen millores en la productivitat i seguretat de la seva empresa a través de la consultoria informàtica. Per a qualsevol consulta trúquins al 93 494 01 95 o envieu-nos un correu a info@hardysoft.es sense compromís.


MINIPUT BLOC: 15:45h - Sorry About That\n15:45h - Sorry About That\n(entertainment show, Bèlgica, 63’, VRT)\nPresentació Miquel Garcia (TV3)\nDebat telemàtic amb Wim Janssen (responsable één)\nHi ha set milions i mig d’habitants a Catalunya. Cadascú viu la seva vida, prenent petites o grans decisions cada dia. Però, i si no és així? I si no controlem la nostra vida? Això és amb el que es troben els ciutadans de Bèlgica. Els participants de Sorry about that són seguits durant un mes per l’equip del programa, fent-los fer coses que van en contra del que havien dit en altres ocasions o pensant-se que alguns esdeveniments són veritables, quan en realitat no ho són.\nA l’estil de The Truman Show (Peter Weir, 1998) o de Black Mirror (Charlie Brooker, 2011 -), la línia entre la realitat i la ficció és molt fina i els concursants hauran de saber revisitar el seu últim mes per assegurar-se de què és real i què no, hauran de jugar al joc de la seva vida.\nDissabte 25 de novembre de 2017, 15:45h


David Monteagudo: “Sempre intento crear bellesa” | Francesc Ginabreda\nDavid Monteagudo: “Sempre intento crear bellesa”\nL’any 2009, David Monteagudo va aterrar al món literari amb la publicació de Fin, una novel·la inesperada, esbalaïdora, majúscula. Ho va fer amb el salconduit del segell Acantilado, és a dir, de Jaume Vallcorba, que de seguida va intuir les possibilitats que tenia per ser una de les novetats de l’any. I va ser un èxit. Al cap d’uns mesos, Monteagudo va deixar la fàbrica on treballava des de feia més d’una dècada i va decidir convertir-se en escriptor professional. Aquest mes de març ha sortit a la venda el seu últim llibre, que es titula, precisament, Hoy he dejado la fábrica (:Rata_). Francesc Ginabreda l’ha entrevistat.\nDavid Monteagudo | Foto: Ester Roig\nHoy he dejado la fábrica, que també es publica en versió catalana traduït per Jordi Llavina, és un dels conjunts de textos més personals de l’autor de Vilafranca: un mosaic de microrelats amb ecos d’inspiració juanramoniana que col·leccionen vivències i records descrits amb una lluminosa barreja de sobrietat, ironia i tendresa. Monteagudo ens estira lànguidament amb el fil de la seva prosa evocadora cap a un món on el que més brilla és la bellesa grisa i anodina de la quotidianitat. Arriba a l’entrevista amb les botes altes i negres de sola dura de la fàbrica on havia fet de maquinista, gastades per la rutina però ben conservades per l’estètica i per l’ús.\nHe comptat que, en total, el llibre està format per 66 relats curts o microrelats. Com els definiries, tu?\nBé, el que passa amb aquest llibre és el que sol passar amb les coses que escric jo, que són una mica difícils d’etiquetar o de posar-hi un gènere concret. Amb el que més s’assembla, potser, és amb un dietari, tot i que són textos independents que es poden llegir per separat. Entremig, perquè està tot molt barrejat, n’hi ha que són autèntics relats, fins i tot alguns de fantàstics, però en general jo el qualificaria més com un diari personal. Esclar que, com a diari, és molt lliure.\nA mi també em fa aquesta impressió. De fet, em fa pensar en una auca.\nUna auca [riu]? Bé, bé, està bé, això.\nSí, una mena d’auca de la quotidianitat: cada relat podria tenir un dibuix que l’il·lustrés, perquè quan els acabes de llegir tens l’impressió que es poden resumir en una imatge. El narrador, en aquest cas tu, el veig com un flâneur, un passejant que bada i que observa, que escriu amb una prosa molt sòbria i meticulosa. Però en alguns relats jo hi veig exemples de prosa poètica. Tenies aquesta intenció quan vas escriure el llibre?\nSí, és cert. En alguna altra ocasió he comentat que, com a model, tenia l’estil de Platero y yo com a màxim exponent del llibre de capítols molt breus i molt intensos. Tant pel que fa a la intensitat poètica com a l’emotivitat, la profunditat de les reflexions o, també, la intensiat literària del lenguatge. El meu libre és variat en tots els sentits, i de relats n’hi ha que són més sobris i d’altres que s’acosten més a la prosa poètica; alguns són gairebé juanramonians o de l’estil del bodegó antic. Per tant, en alguns moment sí que m’hi he acostat bastant. En els meus llibres, i en aquest especialment, sempre intento crear bellesa, és a dir, alguna cosa que quan la llegeixis et proporcioni un plaer estètic. A vegades, fent servir un to líric, però la bellesa també pot ser més conceptual i la podem trobar en la construccio de la frase, en la precisió de l’adjectivació, en la sobrietat d’una prosa que flueix i que no és tan evidentment poètica… En el fons, el que intento és crear una bellesa estilística formal.\nA Hoy he dejado la fábrica, aquesta bellesa és com una lluminositat que emergeix d’un atmosfera bastant kafkiana, molt grisa, fins i tot decadent, que es consolida a través de la veu del narrador i de la forma del relat: les escenes, els personatges…\nEl llibre té una galeria de personatges, de retrats, que són el que els nord-americans en dirien uns losers, uns perdedors, uns marginats, com tu assenyales, amb històries grises i sòrdides. L’objectiu del tractament literari és intentar trobar el que poden tenir d’interessant. I a mi m’interessen aquesta mena de personatges que són tan normals i que no tenen gaire atractiu. M’interessa buscar-hi una certa tendresa, sobretot amb el que deies ara, amb la forma del relat. Quan trobes la forma, tot rutlla, perquè ja saps el que has de fer: la forma et condiciona el contingut. Li dones un tractament estètic, però també profund, i al final en sorgeix un escrit que produeix plaer. Això és el que jo buscava.\nA propòsit d’això que expliques que la forma condiciona el contngut, com el vas concebre, el llibre? Sabies o intuïes que tindria aquest format?\nAl principi vaig començar amb la intenció d’escriure una sèrie d’articles amb l’esperança que poguessin ser publicats en algun diari, però el que tenia claríssim des del primer moment és que serien articles molt literaris. A més, m’havia plantejat que havien de tenir unes normes: no parlar d’actualitat, no parlar de política, ni tan sols parlar de cultura. Només coses literàries.\nMolt atemporals, exacte. I això és una cosa que tinc molt clara. Com a escriptor, sempre escric amb la pretensió, una mica ingènua o una mica molt ambiciosa, que tots els meus llibres es puguin llegir ara i d’aquío a 50, 100 o els anys que calgui. La qüestió és que siguin relats universals, intemporals, i que parlin dels temes eterns de l’ésser huma. Per mitjà d’aspectes concrets, però sobretot intemporals. Per això vaig comença amb aquest format, amb una pàgina de word per cada text, perquè la intenció era que es publiquessin a la premsa. Ara bé, des del principi estaven concebuts amb la idea de poder recopilar-los després i treure un llibre.\nAmb 48 anys, després de l’èxit de la teva primera novel·la, vas deixar la fàbrica i et vas fer escriptor. Com et vas adaptar a l’etapa post Fin?\nDoncs, mirat amb perspectiva, considero que he sobreviscut, que he aconseguit sobreviure a l’èxit de Fin. Perquè, esclar, és perillós i compromès que la primera obra que publiques sigui un èxit. Encara que a un nivell més modest, perquè no vas ser un Soldados de Salamina, Fin va ser un best-seller; el llibre de l’any: va tenir una bona recepció de la crítica, se’n van vendre uns 50.000 exemplars i van fer-ne una pel·lícula. És a dir, s’anaven complint todos los sueños húmedos de qualsevol persona que es posa a escriure, i això et pot bloquejar. Jo vaig tenir la sort que havia escrit molt, abans. Vaig començar quan vaig fer 40 anys i el primer llibre sí que l’intentava col·locar, però mentrestant n’anava escrivint un altre i un altre i un altre, i aquesta perseverança és el que em va salvar, perquè ja tenia obra escrita. I vaig poder tenir una continuïtat. Però és cert que em vaig bloquejar una mica. Fins al 2014, quan vaig escriure Invasión, em va costar arrencar. També tenia redactada Brañaganda, que és una de les meves primeres novel·les escrites, i Marcos Montes, a banda dels contes. Això és el que em va salvar. Si aleshores només hagués escrit Fin, ara és probable que no estigués aquí.\nTens altres projectes a punt?\nSí, i justament a l’últim relat de Hoy he dejado la fábrica ja dic que ara toca la novel·la, perquè en els dos últims llibres m’he centrat en el relat. Crónicas del amacrana, que eren relats llargs amb un fil conductor, i aquest últim, que són textos breus. Ara toca enfrontar-se un altre cop amb la novel·la i tinc un parell d’idees a punt per materialitzar.\n:Rata_ es defineix com una editorial que publica llibres escrits des de la necessitat…\nI que no enganyin!\nDes de la necessitat i que no enganyin, és veritat. T’hi sents reflectit?\nJo crec que sí, i amb Hoy he dejado la fábrica encara més, perquè és un llibre molt personal, molt autobiogràfic: jo estic present en tots els textos, fins i tot en aquests personatges tan estranys i allumats, com deia Pla; en tots hi ha alguna cosa de mi. És un diari, una confessió, un autorretrat i una necessitat, amb una evolució estilística per aconseguir que aquests textos tingui la màxima intensitat i capacitat de síntesi. O sigui que des de la necessit, sí, i que no enganyin, també. I això és el que em comenta la gent quan els llegeix. Per tant, penso que compleix les dues exigències que (im)posa Iolanda Batallé (l’editora de :Rata_) a qualsevol llibre per publicar-lo [riu].\nAl llibre té molta importància la mirada atenta, a vegades esquiva, en les coses que ens amoïnen i en els detalls, juntament amb aquests personatges que, a la seva manera, també fugen. Malgrat la lluminositat de la qual hem parlat, aquesta sensació d’evasió, en alguns casos acompanyada de melangia o desconhort, impregna la majoria de relats. És la teva mirada sobre l’entorn?\nHas tocat un punt important, perquè és cert que jo soc una persona normal, estic molt integrat en la vida de Vilafranca, visc en una ciutat petita, tinc una família, fins i tot ara soc un escriptor més o menys conegut… però també soc una persona que es manté una mica al marge i mai tinc clar del tot que jo ja estigui integrat en aquest món. Tinc molt present que en qualsevol moment podria passar a l’altre costat i convertir-me en un marginal o quedar fora completament del sistema, i sempre contemplo les coses amb la visió de qui està a fora. Algú em comentava que era la influència de ser immigrant, però no és això, a tot arreu em trobo que veig les coses des de fora. Soc una persona apàtrida, bàsicament: ni gallec, ni espanyol, ni català. No em sento que pertanyo enlloc perquè estic molt al marge de tot. Aquest fugir, aquest sotrir cap enfora, ser una mica solitari i misantrop… Però soc molt dual, tinc l’altre vessant, perquè també soc simpaticot, i a vegades la gent s’espera que escrigui coses més agradables i no tan angoixoses.\nT’inspiren referents filosòfics per adoptar aquest punt de vista?\nEn els meus llibres els referents filòsofics no solen estar-hi presents, perquè no soc lector de filosofia, soc sobretot lector de literatura. I de ficció, a més a més. Trobo que si llegeixes els grans escriptors, facin ficció, facin novel·la o facin conte, a les seves obres hi ha molta veritat, hi ha filosofia, hi ha història, hi ha assaig… especialment en el sentit d’aprofundir en els estats d’ànim.


LA PORTADA: Futur -\nPublished on : 02/27/2021 06/04/2021 Published by : Sheila Balibrea\nUn “happy” amb el qual s’aprecia, textualment, que el motiu del somriure és el futur. Però… respecte a què?\nTot i que sempre ha existit un punt d’incertesa, en situacions com les actuals gairebé freguem la desconfiança. Titubegem davant els plans que podem fer i la suposada normalitat que ens acompanyarà.\nEns hem vist en situacions tan poc previsibles, que veiem possible conviure amb qualsevol altra situació treta d’una pel·lícula de ficció.\nLa incertesa s’ha convertit en la nova zona de confort, Però, encara sent cert que\nno podem mostrar-vos l’oracle dels secrets sobre el que guarda el futur, si creiem que podem treure-us un somriure en acabar la lectura del contingut que guarda aquesta revista.\nLa Covid acabarà i vivim amb aquesta idea victoriosa com a fita. El que no tendim a pensar és que ens deixarà un aprenentatge que s’aplicarà en diversos camps com el de la salut, la llar i els nostres costums.\nPer què un “happy” en la portada? Per què és la manera més habitual que hi ha, avui dia, de comunicar-li o compartir-li a algú el seu estat d’ànim; amb emojis. Es podria dir que la portada envia un missatge, un emoji dient “el futur estarà bé!” a tot aquell que la vegi, encara que no vulgui llegir el seu interior i esbrinar el perquè.