La metàstasi de la crisi capitalista – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > La metàstasi de la crisi capitalista\nLa metàstasi de la crisi capitalista\nEn temps de crisi generalitzada capitalista, les borses, els grans bancs i els poders econòmics centrals de les potències econòmiques, imposen travetes i realitzen operacions fraudulentes per a tractar de recuperar deutes, obtenir guanys i sortir airosos dels vendavals.\nAixò va ocórrer amb Grècia que s'ha vist embolicada en un enorme desgabell pressupostari que la va dur a un deute de 300 000 milions d'euros, o sigui, el 113 % del seu Producte Intern Brut, mentre que obliga a la Unió Europea a buscar solucions urgents que no afebleixin al bloc i la seva moneda, l'euro.\nEls diaris nord-americans The Nova York Estafis i Risk Magazine, a més de l'alemany Der Spiegel, van afirmar que molt abans del govern de Yiorgos Papandreu, que va prendre possessió a l'octubre passat, Atenes havia incorregut en activitats que li van possibilitar ocultar i sortejar els límits de deute establert per la UE, amb l'ajuda de Wall Street que va aplicar tàctiques similars a les quals van dur a la crisi hipotecària de baixos ingressos (subprime) als Estats Units.\nUn dels principals implicats és el Banc de Negocis Goldman Sachs el qual va possibilitar a Grècia ocultar milers de milions de deute a les supervisores de Brussel·les al distribuir part del seu deute del sistema sanitari perquè l'afrontés més endavant.\nFa 10 anys, després de l'entrada d'Atenes a la Unió, aquest banc va utilitzar similars mètodes que li van permetre a aquest país, obtenir préstecs per milers de milions d'euros sense superar les xifres fixades en el Pacte d'Estabilitat de Brussel·les.\nExperts del Goldman Sachs van possibilitar que la negociació no es divulgués per que la van concebre com una intermediació de divises en comptes d'un préstec. A més, va permetre posposar els venciments de reemborsament als seus creditors.\nRecentment, els serveis secrets d'aquesta nació europea van denunciar que quatre companyies financeres proveïdores de fons d'alt risc, Moore Cabdal, Fidelity Internacional i Paulson & Co. (nord-americanes) i Brevan Howard (anglesa) van realitzar atacs especulatius contra l'economia nacional al vendre bons estatals grecs per a comprar-los posteriorment a preus més barats.\nTant el primer ministre, Papandreu com la ministra d'Economia francesa, Christine Lagarde van assenyalar que els atacs especulatius contra Grècia també estan dirigits contra la zona euro. Però lluny de castigar a les companyies financeres per les especulacions, la càrrega de la UE ha anat contra el govern grec al que va obligar a prendre mesures d'ajustament econòmic social que inclouen reduccions de llocs de treball i de salaris, disminució del sistema públic de pensions, augment dels impostos, alça en els preus de combustible, entre unes altres.\nEl govern grec, després del pla d'ajustaments, haurà de presentar el 16 de març avenços econòmics (rebaixar de 12,7 % a 8,7% el seu dèficit), ja que la UE amenaça amb exigir majors sacrificis si aquest fracassa.\nUn segon informe haurà de presentar-lo al maig i després cada tres mesos. La disposició ha provocat ja enorme malestar entre la població i els sindicats que criden a contínues protestes i vagues. Sota aquestes condicions, Grècia s'ha convertit en un protectorat de la Unió Europea al cap de la qual es troba Alemanya, el més poderós de la zona euro.\nLa UE (integrada per 27 països) va sorgir i va créixer amb enormes desigualtats entre els seus membres doncs economies més febles com Romania, Polònia, Hongria i Bulgària no poden competir amb les més poderoses: Alemanya, Regne Unit, Holanda, França, etc.\nEl mateix succeïx amb la eurozona (16 nacions) en la qual Grècia, Portugal, Irlanda i Espanya estan en desavantatge en relació amb els altres poderosos socis les desigualtats dels quals s'engrandeixen amb l'aplicació de les polítiques neoliberals i la crisi econòmica mundial. En aquest sentit, en 2010, el deute públic de Grècia es xifra en 125 %; Portugal, 85%; Irlanda, 83%, i Espanya, 66%.\nNo obstant això, les potències poden donar-se el luxe de tenir xifres vermelles semblants com les d'Estats Units, 85 %, França, 76 %, Regne Unit, 75 %, sense que ningú les obligui a prendre mesures extremes d'austeritat Aquest excès de deute, representa un greu problema per a qualsevol nació ja que al no complir amb els pagaments, l'Estat no recapta, les persones es limiten en les seves despeses en una societat purament de consum, les produccions baixen, l'atur creix.\nÉs com una allau que arrossega tot el que troba al seu pas. Els multimilionaris rescats lliurats pels governs d'Estats Units i d'Europa per a salvar de la crisi financera a bancs i empreses en fallida, solament han beneficiat a executius d'aquestes signatures que continuen obtenint grans guanys mentre l'economia real pateix els efectes nocius.\nLa crisi que va començar en Estats Units s'estén cap a altres regions. Quan es van iniciar aquests salvaments, i el premi Nòbel d'economia, el nord-americà Joseph Stiglitz va declarar que Estats Units havia malbaratat els diners en causes com el rescat multimilionari dels bancs, "en lloc d'invertir part d'aquests dòlars en l'economia real i a ajudar als països en desenvolupament."\nLa revista anglesa The Financial Estafis, va assegurar recentment que la nova crisi ja està sent exportada des de Washington mitjançant l'endeutament sense suport que explota al dòlar com "refugi segur" per als especuladors internacionals. No és estrany que els grans bancs en Wall Street proclamin, arbitràriament, que el pitjor de la crisi està passant.\nElls estan obtenint grans capitals mitjançant la compra i venda especulativa d'accions bursàries i l'adquisició d'institucions trencades que després recapitalizen a la borsa com les operacions realitzades a Grècia.\nMesures neoliberals s'incrementaran per a tractar de detenir la insolvència com són la reducció dels programes socials, l'increment de l'atur, l'augment dels preus dels productes amb la conseqüent inflació, i altres que atemptaran contra els treballadors i les classes més desfavorides.\nMentre, al no arribar els crèdits al consumidor i a les empreses productives de l'economia real, es continua caminant cap a una nova crisi financera molt més perillosa que arribaria a no solament als bancs i companyies privades sinó també a diversos Estats. Atenes és el millor exemple.\n>>> Notícia extreta de Kaosenlared. Font: Rebelión


Itinerari realitzat el 23 de febrer de 2014. En aquesta ocasió, es realitzarà un recorregut geològic a través de diferents indrets de la Depressió Geològica de L´Ebre; i més concretament pels sectors corresponents a la seva Depressió Central. Així, tot el recorregut transitarà entre afloraments dels materials terciaris (de l´Eocè i de l´Oligocè) i quaternaris que reblen aquesta depressió. Així, en bona part del recorregut, trobarem afloraments dels materials de la Formació Tàr...\nItinerari realitzat el 23 de febrer de 2014. En aquesta ocasió, es realitzarà un recorregut geològic a través de diferents indrets de la Depressió Geològica de L´Ebre; i més concretament pels sectors corresponents a la seva Depressió Central. Així, tot el recorregut transitarà entre afloraments dels materials terciaris (de l´Eocè i de l´Oligocè) i quaternaris que reblen aquesta depressió. Així, en bona part del recorregut, trobarem afloraments dels materials de la Formació Tàrrega (amb preponderància dels materials carbonatats, calcolutítics i guixosos). Aquests materials els trobarem entre la Panadella i Sant Ramon. Tot i així, cap a la part final del recorregut, trobarem afloraments dels materials del Complex Lacustre de Sanaüja, fonamentalment amb nivells de calcolutites i de guixos, que trobarem prop d´Ivorra, al final del recorregut. Així, al llarg de tot el recorregut de l´itinerari es transitarà per la comarca de la Segarra, des del principi fins a la fi. Tot i així, el recorregut s´iniciarà dintre dels sectors segarrencs de la comarca d´Anoia, concretament a la Panadella. Itinerari realitzat el 23 de febrer de 2014. En aquesta ocasió, es realitzarà un recorregut geològic a través de diferents indrets de la Depressió Geològica de L´Ebre; i més concretament pels sectors corresponents a la seva Depressió Central. Així, tot el recorregut transitarà entre afloraments dels materials terciaris (de l´Eocè i de l´Oligocè) i quaternaris que reblen aquesta depressió. Així, en bona part del recorregut, trobarem afloraments dels materials de la Formació Tàrrega (amb preponderància dels materials carbonatats, calcolutítics i guixosos). Aquests materials els trobarem entre la Panadella i Sant Ramon. Tot i així, cap a la part final del recorregut, trobarem afloraments dels materials del Complex Lacustre de Sanaüja, fonamentalment amb nivells de calcolutites i de guixos, que trobarem prop d´Ivorra, al final del recorregut. Així, al llarg de tot el recorregut de l´itinerari es transitarà per la comarca de la Segarra, des del principi fins a la fi. Tot i així, el recorregut s´iniciarà dintre dels sectors segarrencs de la comarca d´Anoia, concretament a la Panadella.\nMata Perelló, Josep Maria, Sanz Balagué, Joaquim. Recorregut de recerca geològica per la comarca de La Segarra: des de la Panadella a Rubinat i a Sant Pere dels Arquells i Rubinat; i des de Cervera i les Oluges a Sant Ramon i a Ivorra. A: "Xaragall: revista de ciències de la Catalunya central", 2015, núm. 2\nDepressió geològica de l’Ebre, Materials quaternaris, Materials terciaris, Patrimoni miner\n3876-999-1-SM.pdf (406426 bytes)


La Seu atorga en quatre anys prop de 100.000 euros en ajuts a la promoció econòmica — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Seu atorga en quatre anys prop de 100.000 euros en ajuts a la promoció econòmica\nLa Seu atorga en quatre anys prop de 100.000 euros en ajuts a la promoció econòmica\nLa partida d'enguany és de 35.000 euros, dels quals 10.000 són per a l'establiment d'autònoms La Sala de la Immaculada acull un acte de reconeixement a emprenedors locals\nLa sala la Immaculada de la Seu d'Urgell ha acollit aquest divendres la sessió pública La Seu Emprèn 2015, on s'han donat a conèixer al conjunt de la ciutadania urgellenca les subvencions per a la promoció del municipi i per a autònoms que atorga l'Ajuntament urgellenc, així com els recursos i experiències per emprendre al territori.\nL'alcalde de la Seu, Albert Batalla, ha destacat que aquesta legislatura l'Ajuntament urgellenc s'haurà atorgat un total de 95.906 euros en concepte d'ajuts tant per a la promoció del municipi com per autònoms. “Amb l'objectiu de reactivar l'economia de la ciutat, durant aquest mandat municipal s’ha anat incrementant, any rere any, aquest pressupost”, ha subratllat.\nConcretament, el nombre d'ajuts atorgats els anys 2012, 2013 i 2014 han estat 65 (55 per a la promoció del municipi i 10 a autònoms) que han sumat un total de 60.906 euros. Per aquest any, la Regidora de Promoció Econòmica preveu atorgar un total de 35.000 euros (20.000 per a promoció del municipi i 10.000 per a autònoms).\nPer la seva part, el regidor de Promoció Econòmica de l'Ajuntament urgellenc, Jordi Pallarès, ha explicat el contingut de les bases de subvencions per a la promoció de la ciutat, així com les bases per a l'atorgament de subvencions a les persones desocupades que s’estableixin com a autònomes per a la posada en marxa d'una activitat econòmica.\nTaula rodona i lliurament de distintius\nEn aquest acte també s'ha celebrat una taula rodona on hi han intervingut quatre participants: Marta Soca, comerciant amb ajut per a la promoció del municipi; Pilar Aláez, autònoma amb ajut per a persones desocupades; Sònia Ribot, empresària amb ajut LEADER, i Adoración Medina, emprenedora que va guanyar el concurs empresarial d'emprenedors del CETAP, ubicada al viver d'empreses.\nCadascuna ha explicat la seva experiència de posar en marxa i desenvolupar una activitat econòmica. La taula rodona ha estat moderada pel periodista Eloi Barrera, corresponsal de Catalunya Ràdio a l'Alt Urgell.\nLa sessió dedicada al projecte La Seu Emprèn 2015 ha culminat amb el lliurament de distintius als emprenedors 2011-2014, que ha anat a càrrec d'Albert Batalla i Jordi Pallarès. Batalla ha manifestat que amb aquest acte “es volia retre un reconeixement a la tasca dels emprenedors des de l’any 2011 i fins ara”. L'alcalde urgellenc remarca que “són persones que han estat clau en la dinamització de la Seu, en un moment complicat per la situació econòmica general”. La jornada ha estat organitzada per l'Ajuntament, el Consell Comarcal de l'Alt Urgell i l'Oficina Jove.


la invasió twin: Una nova manera d’entendre el temps\nUna nova manera d’entendre el temps\nLa data d’avui és 28 d’abril +6 VDB.\nHi va haver una època de la meva vida en què el món es dividia en dos tipus de persones. Les que havien (havíem) llegit El senyor dels anells i les que no. Les que eren (érem i som) fan d’Star Wars (l’original) i les que no. Ara mateix es podria dividir el món en les persones que estan boges (estem) per Patrick Jane i les que no. Però abans, aquestes divisions no afectaven el temps. L’única mesura del temps era la clàssica. Abans de Crist/Després de Crist, ahir/avui/demà, la setmana que ve, l’any passat, en un futur... SIMPLE. Tot era simple i estava establert així.\nDes de fa sis anys, algunes vegades tinc la sensació que la meva manera d’entendre el temps ha canviat. Que només hi ha dues èpoques i dues maneres d’entendre-ho.\nLa VAB: la vida abans de les bessones\nLa VDB: la vida després de les bessones\nÉs com un tren que avança inexorablement.\nHi ha coses que em recorden a una estació llunyana, que vaig deixar enrere. Era l’estació de “La meva vida d’abans”. Aquella en què podia improvitzar sortir de la Universitat, o de la feina, i anar a prendre una cervesa. O anar al cinema. O agafar el tren i anar a Barcelona a veure una pel·lícula que només feien al Verdi. Era aquella estació on un dinar s’allargava i s’allargava i acabaves jugant al Trivial amb apostes absurdes fins a la matinada. I on podies planificar un cap de setmana el divendres a la nit. O fins i tot dissabte al matí. On anaves a la perruqueria i quan entre el moment que deies “m’he d’anar a depilar” i el moment que ho feies només passaven unes hores i no tres o quatre setmanes. No sabies què eren ni els dossiers de lectura, ni les bossetes dels esmorzars, ni feies col·lecció d’ampolles d’aigua buides perquè podien servir de decoració de Sant Jordi... i no teníem ni idea de què era l’Apiretal o el Dalsy. Al CAP, miràvem de reüll a l’àrea pediàtrica. A la VAB, escoltàvem música que ens agradava, dels grups que seguíem.\nHi ha vegades que trobo a faltar coses de la meva VAB. M’agradaria tornar-hi a estones, desconnectar un moment, tornar a aquelles tardes que agafava un llibre i si m’enganxava no parava fins que llegia les últimes línies. O aquelles tardes que començava amb La guerra de les galàxies i per molt que ho intentés sempre acabava veient també L’imperi contraataca i El retorn del Jedi.\nPerò mentre penso en això, sento que algú crida “Maaaaaaaaaaaama”, i aterro de nou, al 28 d’abril +6 VDB. Em venen corrents amb un somriure i em canten una cançó divertida que han après i que les fa riure fins que els hi fa mal la panxa. I m’estampen un petó d’aquells que fan molt soroll a la galta. La VDB, la vida després de les bessones, és tota una aventura, que no canviaria per res. Bé, sí, per uns petits moments d’escapada a la Vida d’abans que elles arribessin.\nEtiquetes: bessones, canvis, logística, mares, maternitat, vida\nSobre nòvios i nòvies


L'hora de Romeo\nEl davanter argentí ocuparà dissabte contra el Llevant el lloc d'Okubo en l'atac vermellenc\nJ.M. | 24 febrer 2005\nL'hora de Bernardo Romeo ha arribat. Si no canvia d'opinió abans de dissabte, i no sorgeix cap contratemps, Héctor Raúl Cúper donarà l'alternativa al davanter italoargentí en el partit contra el Llevant. L'absència durant tota aquesta setmana de Yoshito Okubo, de viatge al seu país, ha coincidit en el temps amb la recuperació total de Romeo, que no va poder formar part de les dues últimes convocatòries a causa de problemes amb el genoll.\nAra, «Berni» ja està a punt i ahir l'entrenador argentí del Mallorca va assajar amb ell en el teòric onze titular que dissabte cercarà tres punts d'or contra el conjunt granota.\nTot i que les seves actuacions fins ara no ha estat ni molt manco per tirar coets, el jugador creu que ja ha trobat el punt d'adaptació que necessitava i dimarts davant els mitjans de comunicació es mostrava molt confiat en les seves possibilitats. «Estic al cent per cent», deia Bernardo Romeo, que aterrà a l'Illa amb l'etiqueta de màxim golejador de l'Hamburg alemany durant les últimes campanyes.\nEl davanter sud-americà va debutar amb la camiseta vermellenca el passat 17 de gener en el Ruiz de Lopera. Romeo aprofità l'absència per lesió de Yoshito Okubo per formar part de l'onze inicial. Contra el Betis va jugar els noranta minuts i tingué una bona actuació, però sense sort de cara a la porteria contrària.\nEn el Bernabéu també va sortir com a titular, però el seu joc va deixar molt a desitjar i abans del minut 20 de la represa era substituït per Yoshito Okubo, qui li llevaria la titularitat en el partit contra el Getafe. Davant el conjunt madrileny, Romeo va gaudir de vint minuts, però no se'l va veure gens resolutiu i de fet no aportà res en atac. Tot i això, a La Rosaleda tornà a gaudir d'alguns minuts, encara que tampoc en aquell partit es va veure un jugador capaç de llevar-li la titularitat a un ja de per si molt gris Yoshito Okubo.\nEn els dos darrers compromisos, contra l'Albacete i el FC Barcelona, Bernardo Romeo va ser absent de la convocatòria per la seva lesió, però ara les circumstàncies s'han posat al seu favor i el matx contra el Llevant suposarà per a ell una autèntica revàlida. L'argentí tendrà l'oportunitat de demostrar que és ell l'acompanyant ideal de l'indiscutible Luis Garcia. I ho haurà de fer amb gols, que és pel que va ser contractat.\nHéctor Cúper ha repetit al llarg de les darreres setmanes que amb les urgències que ofereix la situació classificatòria, ningú no es pot permetre el luxe de demanar un període d'adaptació. Un missatge per a navegants que Romeo va captar a la perfecció, i que el fa mostrar-se «totalment preparat» per afrontar la «final» de demà passat.\nEn qualsevol cas, Fernando «Petete» Correa estarà també preparat per a qualsevol eventualitat. Tot i que de moment ha començat jugant com a interior esquerre, la possible absència de Yoshito Okubo podria fer que el futbolista uruguaià avanci la seva demarcació davant l'equip entrenat per Bernd Schuster. Un fet que no es produiria d'inici, ja que Correa acusa encara els seus nou mesos allunyats de la competició oficial.


Recurs interactiu que ens proposa reflexionar sobre com podem formular i distingir preguntes científiques. Seguirem una conversa entre una professora i els seus alumnes que gira al voltant de les preguntes científiques.\nA través de diferents exercicis autocorrectius, comprovarem si entenem el que ens explica l’interactiu.\n· Reflexionar sobre la importància de formular preguntes científiques.\n· Distingir les preguntes científiques sobre «què passa» de les preguntes científiques sobre «per què passa».\nPropostes per investigar (PDF 86Kb)\nCrèdits (PDF 87Kb)\nAquest recurs es pot utilitzar tant en una seqüència d’activitats que tingui com a objectiu d’aprenentatge formular preguntes científiques, com al començament d’un projecte de recerca en el qual es vol que l’alumnat aprengui a vincular les preguntes que es formulen amb les accions que caldrà fer per respondre-les.\nEl recurs es pot complementar demanant a l’alumnat que faci propostes concretes de les accions que durien a terme per respondre cadascuna de les preguntes de «què passa» que es proposen a l’interactiu.\nLes preguntes sobre «què passa» són totes les que condueixen a la descripció de la realitat, i que es responen principalment a través de l’observació i/o l’experimentació.\nLes preguntes sobre «per què passa», en canvi, condueixen a construir explicacions científiques, pensant i proposant mecanismes causals que permetin comprendre per què es produeix un determinat fenomen.


Cocolobo isla de Roatan Hondures - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHalf Moon Bay, West End, West End, isla de Roatan, Hondures, 50807 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Roatan, Cocolobo és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Cocolobo és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, servei de cangur, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, massatge, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Cocolobo és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Roatan.\nCal que informeu el Cocolobo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (62) Parelles (25) Viatgers en solitari (14) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (1) Grups (14)


“Reempresa ha estat una solució molt còmode i fàcil per a donar continuïtat a la meva empresa. Sense aquesta opció hagués estat molt més complicat... | Reempresa\nLa Reempresa › Testimonials › Casos d'èxit › “Reempresa ha estat una solució molt còmode i fàcil per a donar continuïtat a la meva empresa. Sense aquesta opció hagués estat molt més complicat...\nPublicat el 03-02-2016\nA què es dedica l’empresa Efam?\nSr. Mínguez: L’empresa es dedica a la fabricació de peces per a la fabricació de productes relacionats amb el sector farmacèutic, alimentari i cosmètic. Té com a clients les millors firmes en aquests sectors.\nSr. Mínguez, per què va decidir posar a la venda la seva empresa?\nSr. Mínguez: Ja tenia edat de jubilar-me i no volia tancar l’empresa. Trobava una llàstima haver de tancar una empresa com Efam, amb ple rendiment, un treballador consolidat i una cartera de clients que confiaven en l’empresa. No els volia deixar a l’estacada, igual que a tots aquells proveïdors que realitzaven serveis per a la fabricació de les peces. Trobar continuïtat per a Efam era important per a mi, però també per als meus clients i proveïdors. A través d’un anunci del 012 a la televisió vaig conèixer el servei de Reempresa i em va encaixar els serveis que oferien amb el que jo estava cercant i els vaig contactar.\nQuin tipus de reemprenedor creia que necessitava Efam?\nSr. Mínguez: Jo pensava inicialment que el millor perfil per reemprendre Efam havia de ser una persona de caràcter tècnic, però sobre tot que tingués ganes de fer les coses ben fetes i que sàpigues tenir un bon tracte amb els clients. En aquest sector la qualitat i la bona feina són molt importants. No era fàcil trobar una persona del ram; tanmateix el Sr. Palazón em va oferir un projecte de reemprenedoria molt interessant i de seguida ens vàrem posar d’acord.\nSr. Palazón, quina és la seva formació i experiència professional?\nSr. Palazón: Sóc diplomat en ciències empresarials i porto 30 anys al sector tècnic, al ram de la construcció i obra (instal·lacions, electrificacions etc.).\nQuines varen ser les seves motivacions per a decidir-se venir a Reempresa?\nSr. Palazón: Jo tenia un projecte de reemprenedoria que es basava en el mateix sector on estava implantada l’empresa: tenia producte físic i estava al sector farmacèutic i químic. El més important per a mi és que l’empresa estava viva.\nEn quins criteris es va basar per a cercar l’empresa a reemprendre?\nSr. Palazón: Vaig estar mirant empreses d’instal·lacions i producte i vaig entrevistar-me amb unes 4 o 5 empreses. Poc a poc les vaig anar descartant fins a trobar l’empresa del Sr. Mínguez.\nContinua mantenint contacte amb altres empreses per a la seva reempresa?\nSr. Palazón: Estic en contacte amb una empresa, també del sector farmacèutic, ja que el meu projecte de reemprenedoria inclou la compra de més empreses i generar així sinèrgies entre elles. La idea és la de donar un servei global al client que rep els serveis.\nI vostè Sr. Mínguez, va mantenir converses amb altres reemprenedors interessats en Efam?\nSr. Mínguez: Hi havia altres dos ofertes sobre la taula, eren reemprenedors amb perfil molt diferents, però amb cap d’ells es va poder avançar tant en les converses com amb el Sr. Palazón. Les negociacions varen ser fàcils.\nQuants treballadors tenia l’empresa abans de ser adquirida? ¿Sr. Palazón, ampliarà el personal?\nSr. Mínguez: Abans de l’adquisició l’empresa contava amb 3 treballadors; un delineant, la meva dona a mitja jornada que desenvolupava tasques administratives i comptables jo de caràcter tècnic.\nSr. Palazón: Amb la sortida del Sr. Mínguez i la seva dona hem contractat a una administrativa a temps parcial, i un nou tècnic projectista, que s’incorporarà a la dinàmica del delineant que conservarem a l’estructura de l’empresa. A més jo com a reemprenedor potenciaré les tasques comercials.\nSr. Palazón, vol ampliar la cartera de productes i serveis que ofereix actualment Efam?\nSr. Palazón: Si, aquesta és la idea quan incorporem noves empreses al holding. De moment el que farem serà consolidar l’activitat d’Efam i la seva cartera de clients, intentant fer-la créixer.\nQuè us ha aportat Reempresa en aquest procés de transmissió?\nSr. Palazón: Reempresa m’ha aportat rigor en tot el procés de compra\nSr. Mínguez: Per a mi ha estat una solució molt còmode i fàcil per a donar continuïtat a la meva empresa. Sense aquesta opció hagués estat molt més complicat trobar a un reemprenedor adequat. Ara estic recomanant aquest servei a altres persones que, com jo, es troben en situació propera a la jubilació i que no s’han plantejat encara la continuïtat de la seva empresa.\nQuines són les avantatges i dificultats que s’han trobat en aquest camí per a reemprendre i cedir el negoci?\nSr. Palazón: No m’he trobat cap dificultat, més enllà de les pròpies que entranya una negociació. En canvi com a avantatges vull destacar els passos que marca Reempresa per a reemprendre un negoci, aquest itinerari era desconegut per a nosaltres.\nSr. Mínguez: El procés que planteja Reempresa és molt lògic i ens ha ajudat a assolir un acord.\nSr. Palazón, va seguir la formació per a reemprenedors que proposa Reempresa?\nSr. Palazón: Si, i em va agradar molt. Vaig poder aprofitar molts conceptes de la formació i els vaig poder aplicar a la compra de l’empresa, sobre tot a nivell jurídic. Tot i que posteriorment vaig necessitar el suport d’un advocat, jo ja sabia què necessitava per a triar endavant la reempresa.\nHan assolit un acord per a que el Sr. Mínguez pugui acompanyar durant un temps al Sr. Palazón en la transmissió del know how?\nTots dos: Si, creiem que és important treballar plegats durant un temps i just ara ens trobem en aquesta fase. El Sr. Mínguez està presentant el Sr. Palazón als seus clients, a les fonts de subministres i la cultura empresarial. No hem limitat la durada d’aquest acompanyament, ho hem deixat obert per a acabar-ho de decidir segons vagi evolucionant aquesta transmissió de coneixement.\nSr. Mínguez, vostè que va crear la seva activitat des de zero i sap els esforços que suposa la posada en marxa de la mateixa, com valora que ara un reemprenedor pugui convertir-se en reemprenedor i estalviar-se així el procés de creació? Ho recomanaria?\nSr. Mínguez: Si i tant, sempre que aquest vingui del sector. És més fàcil reemprendre en un sector on ja es tinguin coneixements.\nI vostè Sr. Palazón, recomanaria la reempresa d’empreses a un emprenedor?\nSr. Palazón: He creat empreses i recomano molt agafar-ne una ja en funcionament. Crear una empresa costa molt més, desgasta molt la cerca de l’empresa, el fet de plasmar la idea i tirar-la endavant,... Amb la reempresa ja tries on vols anar.


LA VALL DE BOÍ COMENÇA ENGUANY A REFORMAR CASA SOLÉ DE DURRO – Pirineus TV\nLA VALL DE BOÍ COMENÇA ENGUANY A REFORMAR CASA SOLÉ DE DURRO\nL’Ajuntament de la Vall de Boí destinarà enguany 135.000 euros a la reforma del teulat de casa Solé de Durro. Una casa d’origen medieval que conserva tant l’estructura com molts dels elements interns de l’època i que vol, poc a poc, reformar per fer visitable. L’edifici es va adquirir l’any 2005.\nLa idea del consistori és poder construir un museu etnogràfic de la Vall de Boí. Un equipament que complementaria la difusió de la història de la Vall. Però de moment la prioritat és mantenir de peu l’edifici i evitar que es perdi el patrimoni.\nDe cara a la reforma de la teulada, es finança amb un ajut de cultura i finançament propi de l’ajuntament.\nL’edifici està catalogat com a Bé cultural d’interès local. I consta d’una casa, un paller, estable, era i cobert de grans dimensions.


Djamme Sissoko - Calderí\nVa haver de marxar del seu país d’orígen, Mali, buscant un futur millor per ell i la seva família. Ara ha fet vint anys que resideix a Caldes. Transportista de professió ha dedicat més de deu anys a fer tasques de voluntariat amb la Creu Roja de Caldes.\n“M’imagino fent la meva vida a Caldes i ajudant sempre que pugui”\nQuan fa que vas arribar a Caldes?\nVaig arribar el mes de març de l’any 2001, després de passar dos anys a França. Gràcies a un bon amic de Mali vaig venir a Caldes i em va ajudar durant els inicis de la meva arribada. Encara ara mantenim l’amistat.\nQuan vas arribar a Caldes, va ser important la figura dels mediadors?\nVan ser molt importants, de seguida vaig poder anar a l’Escola d’Adults per poder aprendre l’idioma. Fa vint anys l’idioma que primer apreníem era el castellà, creia que mai el parlaria bé, i gràcies als mestres que vaig tenir ho vaig poder aconseguir. Ara, s’aprèn primer el català, a mi em costa una mica parlar-lo, però l’entenc bé. Gràcies als mediadors i tècnics de l’Ajuntament em van facilitar tots els tràmits que havia de fer.\nCom va començar el teu voluntariat a Creu Roja?\nDes de l’Escola d’Adults se’ns va parlar de possibilitat d’anar a ajudar a la Creu Roja, jo de seguida vaig voler participar per ocupar el temps. Al principi ajudava al magatzem fent la tria de la roba, després repartint aliments i després, quan ja tenia feina, vaig ser voluntari conduint ambulàncies els caps de setmana.\nEl voluntariat a Creu Roja et va ajudar a integrar-te?\nEl voluntariat amb Creu Roja em va ajudar molt. Vaig poder fer cursos, com el de primers auxilis, també treure’m el carnet per conduir ambulàncies i, gràcies a fer aquest voluntariat, vaig poder integrar-me a la vida calderina participant, com a voluntari, en totes les festes, sobretot a l’Escaldàrium. Tinc un gran record del senyor Robisco, que sempre em va ajudar molt. També, gràcies al voluntariat, vaig aconseguir la meva primera feina. L’Anna, una voluntària de Creu Roja, va ser la primera persona que em va donar feina per conduir un camió.\nTambé t’has format com a mediador, en què consisteix?\nVaig tenir l’oportunitat amb dos companys més de fer el curs de mediador a Granollers per poder ajudar els immigrants que venen. Els ajudem, sobretot, amb l’idioma. Els acompanyem al metge i els fem de traductors. També fem de mediadors a que hi hagi una bona comunicació amb la comunitat educativa si tenen fills a l’escola. Sobretot hem de poder dir exactament el que ens diu la persona, sense interpretar les seves paraules, perquè el missatge sigui exactament el que es diu. Però de vegades és difícil ser mediador a la mateixa població on vius, hi ha persones que no els hi agrada gaire que un veí sigui coneixedor dels seus problemes. Per mi, ajudar amb les traduccions és molt enriquidor, perquè quan arribes a un país nou, l’idioma pot ser una gran barrera.\nA Caldes s’ofereix el projecte Mentoria adreçat a infants i joves nouvinguts de països de l’estranger. Creus que aquestes polítiques municipals d’integració són necessàries?\nJo crec que sí. Aquestes polítiques d’integració ajuden molt tant als infants com als adolescents. Quan arribes i et trobes una realitat completament diferent ajuda molt que hi hagi persones disposades a ajudar-te. Especialment, els infants i joves necessiten una orientació per poder integrar-se.\nAbans de venir a Caldes, vas passar dos anys vivint a França, vas trobar moltes diferències quan vas arribar a aquí?\nLa situació dels immigrants a França, almenys fa vint anys, era molt difícil. Sense papers no tenies dret a visites mèdiques. Quan vaig arribar a Catalunya, de seguida vaig poder tenir la targeta blava, que em permetia tenir assistència mèdica mentre regularitzava la meva situació.\nDiuen que la pandèmia de la Covid-19 ens ha fet més solidaris i empàtics amb els altres, un cop passi aquesta crisi creus que l’esperit del voluntariat es mantindrà?\nJo crec que sí. Personalment, durant la pandèmia, vaig poder mantenir la meva feina, però la tasca dels voluntaris és necessària, sempre, encara que no hi hagi una pandèmia, sempre hi ha gent que necessita de la solidaritat dels altres per poder tirar endavant.\nM’estimo més viure el dia a dia, seguir treballant. Encara trigaré catorze anys a jubilar-me, però m’imagino fent la meva vida a Caldes i ajudant sempre que pugui.


Què és això que anomenem ciència? | Buscaciència\nCafè científic “Què és això que anomenem ciència?”, amb Anna Estany, professora de Lògica i Filosofia de la Ciència de la Universitat Autònoma de Barcelona, UAB, en el marc del cicle “Diferents formes de mirar la ciència”.\nCom es fa augmentar el coneixement? Quina és la fascinació que provoca fer-lo créixer? Quins han estat els canvis més rellevants en el pensament científic? Com han influït en la nostra forma de viure i de pensar?\nDiferents formes de mirar la ciència\nLa ciència i la tecnologia han tingut i tenen molt a veure en la millora de les nostres condicions de vida. Què hi ha darrere l’augment de coneixement científic? Com arriba a la ciutadania? Com hi contribueixen els mitjans de comunicació?\nEntrada amb consumició inclosa: 2.90 €\nImatge: Juanedc / Flickr\n2016, Buscaciència, Casa Orlandai, coneixement, filosofia, filosofia de la ciència, Fundació Ciència en Societat, història de la ciència, història de la tècnica, pensament, recerca


Publicat el 4 - març - 2013\nL’entramat empresarial dels propietaris de La Flor de Maig\nLa familia propietària de l’edfici de La Flor de Maig, al carrer Doctor Trueta nº195, té càrrecs en 14 empreses (6 d’elles relacionades amb el negoci immobiliari). L’edifici té 8 propietaris de la mateixa familia. Els propietaris van formar la societat “Toran Aguilar, Carmen y CIA” a la qual l’Ajuntament de Barcelona pagava l’arrendament del local fins el maig del 2012.\nEls propietaris de la finca són: Ana Maria Aguilar Peyra , Maria Victòria Aguilar Peyra, Carlos Aguilar Peyra, Alejandro Aguilar Bonet, Montserrat Aguilar Bonet i Silvia Aguilar Bonet que posseixen 1/12 part de la propietat de la finca cada un d’ells. I Carmen Torán Aguilar i l’immobiliària Inmobles Optims XXI SL que posseixen 1/4 de la propietat de la finca cada un d’ells.\n-Carlos Aguilar Peyra: Va rebre la propietat de 1/12 part de la finca el desembre de 1998, per herència.\nÉs enginyer industrial i conseller delegat de Aguilar&Pineda Asociados SL (conjuntament amb Eduardo de Pineda Estevan, propietari de l’em presa Eduardo de Pineda y Cia. S.L).\nCarlos Aguilar Peyra dirigeix l’empresa Luciano Aguilar SA (fundada el 1876 pel seu rebesavi Blas Aguilar Mata i el seu avi Luciano Aguilar Ollich). L’empresa va ser dirigida pel seu pare Carlos Aguilar Barbany i el seu oncle Emilio Aguilar Barbany. Les seves filles Claudia i Carlota també formen part de la direcció de l’empresa. Comparteix la direcció de Luciano Aguilar SA amb Cristina Aguilar Batista (filla de Emilio Aguilar Ferrer i neta de Emilio Aguilar Barbany). L’empresa distribueix maquinària per a la indústria de l’embalatge, alimentació, química i arts gràfiques.\nConjuntament amb Cristina Aguilar Batista també administra: Immobiliaria Lucilar SA (constituïda el 1976), Diversificaciones Blas Aguilar SL (fundada el 2005) i el hòlding Blas Aguilar SL (fundat el 1998). Totes aquestes societats tenen seu al carrer Mallorca 279, seu de Luciano Aguilar SA i de Aguilar&Pineda Asociados SL.\n-Maria Victòria Aguilar Peyra: Va rebre la propietat de 1/12 part de la finca el desembre de 1998, per herència.\nTé una farmàcia a la Rambla de Barcelona.\n-Ana Maria Aguilar Peyra: Va rebre la propietat de 1/12 part de la finca el desembre de 1998, per herència.\n-Alejandro Aguilar Bonet: Va rebre la propietat de 1/12 part de la finca l’abril del 2001, per herència.\nÉs administrador conjuntament amb la seva germana Montserrat Aguilar Bonet (amb el 50% de l’accionariat) de l’empresa Comercial de Maquinaria y Bienes de Equipo SL. Empresa fundada el 1992 i dedicada a l’exportació i comercialització de maquinària amb seu a Sant Cugat del Vallès.\n-Montserrat Aguilar Bonet: Va rebre la propietat de 1/12 part de la finca l’abril del 2001, per herència.\nÉs administradora conjuntament amb el seu germà Alejandro Aguilar Bonet (amb el 50% de l’accionariat) de l’empresa Comercial de Maquinaria y Bienes de Equipo SL. Fins l’estiu del 2011 va ser apoderada de l’empresa Management Longroad SL.\n-Silvia Aguilar Bonet: Va rebre la propietat de 1/12 part de la finca l’abril del 2001, per herència.\n-Inmobles Optims XXI SL: És va adjudicar 1/4 part de la propietat de la finca el novembre del 2003.\nPromotora immobiliària amb seu a Barcelona al c./Independència 317, va ser constituida el 04/02/2003 amb un capital social de 3.006 € i presidida per Joaquin Aguilar Barbany (fill de Luciano Aguilar Ollich), que també va ser president de l’empresa Aguilar y Salas SA. Actualment Inmobles Optims XXI SL està presidida per Mercedes Aguilar Ricos (que filla de Joaquin Aguilar Barbany) i té un capital social de 7.408.000 €, després de l’ampliació de capital efectuada el 08/07/2011.\nEls apoderats de Inmobles Optims XXI SL són: Eva Cortes Aguilar i Monica Cortes Aguilar (filles de Mercedes Aguilar Ricos) i Gabriel Cortes Castañer.\nEva Cortes Aguilar és apoderada de Global Travel Broker SL, Lastminute Network SL i Holiday Autos Broker SL, empreses relacionades amb agències de viatges i lloguer de vehicles, i totes amb seu al c./Marquès de Sentmenat. També és apoderada de la societat immobiliària Gispomat 15 SL (amb seu a Sants). Fins l’estiu del 2011 va ser administradora de la immobiliària Optinver 2006 SL (amb la mateixa seu que Inmobles Otpims XXI SL) i va ser substituïda per la seva germana Monica Cortes Aguilar.\nL’altre administrador d’Inmobles Optims XXI SL és Gabriel Cortes Castañer, que també és apoderat de les societats immobiliàries Corbar SL (administrada conjuntament amb el seu germà Pedro i un capital social de 4.688.040 euros) i Domus Lar Riviera SL. Les dos societats tenen seu al carrer Independència 317, igual que Inmobles Optims XXI SL.\n-Carmen Torán Aguilar: Va rebre la propietat de 1/4 part de la finca el setembre del 2010, per herència.\nÉs filla de Carmen Aguilar Barbany (germana de Carlos, Joaquin i Emilio Aguilar Barbany) i neta de Luciano Aguilar Ollich.


Three-Bedroom Holiday home in Tarm 11 Hemmet Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nThree-Bedroom Holiday home in Tarm 11Skaven, Hemmet, Dinamarca - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en1comentariThree-Bedroom Holiday home in Tarm 11Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 35 fotosPuntuació de la ubicació 5,0Veure al mapa5,0UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nVeure les fotosCasa de Vacances de Tres Habitacions (Three-B...102 m23 habitacionsFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Three-Bedroom Holiday home in Tarm 11 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Hemmet. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Three-Bedroom Holiday home in Tarm 11, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia són només algunes de les comoditats que fan que Three-Bedroom Holiday home in Tarm 11 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Three-Bedroom Holiday home in Tarm 11 és una elecció inteligents per a viatgers a Hemmet, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiórentadoraTV satèl•lit/cablebanyera hidromassatgerenta vaixellesempolles d'aigua de cortesianeverareproductor de DVD/CD plat de dutxasecadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Three-Bedroom Holiday home in Tarm 11 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Dancenter t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


Wikiloc | Ruta Smørdalskammen Norway\nbtt (Rutes btt a Noruega → Nordland → Hage,øvre )\n2.789 205 2\nPico Justadtinden (Islas Lofoten) (senderisme)\nCim del Justadtinden Norway (btt)\nBjørnsand - Utakleiv (senderisme)\na prop de Hage,øvre, Nordland (Norge)\nUna petita perla 100% recomanable. El cim del Smørdalskammen no ofereix cap dificultat especial. En tot moment estarem acompanyats per unes vistes increïbles.\nSortim de l'aparcament de les pistes d'esquí de fons de Hagskaret que hi ha al coll abans d'arribar a Leknes, baixem fins a l'entrada de Leknes i girem a l'esquerra just a les escoles, nosaltres varem entrar a Leknes a comprar pà. Seguim uns metres i a l'esquerra agafem una pista que es va enfilant entre granges. Una vegada passada una tanca seguim ja per pista i després per corriol fins el cim. Podem pujar resseguint el camí de baixada o decantar-nos cap a l'esquerra per guanyar desnivell mes facilment. Per els dos costats haurem d'empenyer la bici, peró per l'esquerra haurem de passar una zona estancada amb molta aigua i fang. Per la dreta es mes fàcil i mes sec.\nLa baixada es ràpida i es fà tota damunt la bici. Per completar fem la volta resseguint la costa passant per els poblets de Ramsvik i Sendesvik per tornar a pujar després a l'aparcament de les pistes d'esquí de fons.


Vocal de forestació i canvi climàtic d'Alnus - Ecologistes de Catalunya\nAquest any hem fet tres forestacions col·lectives, el 10 i 24 de febrer i el 9 de març. L'Oleguer i jo mateix estem satisfets de la campanya, han participat persones noves que han conectat amb el nostre esperit de cura de la NATURA.\nReflexió, nosaltres vam fer la darrera forestació el diumenge 9 de març, el dia de les eleccions, on el PSOE, per por de Catalunya al PP ha guanyat i els partits més d'esquerres han perdut. Les conseqüències ja les veiem, al dia següent al Tibidabo presenten oficialment el macroprojecte d'atraccions de fira que suposarà la tala d'arbres centenaris. A Sant Just el mateix dilluns talen els arbres del carrer de la Tudona que hi ha al costat del Casal de Joves.\nPrepotència al sentir-se forts?\nNosaltres forestem, ells monten el dia de l'arbre planten uns 20 arbres joves i talen arbres madurs, i col·laboren en l'estrangulament de Collserola.\nCrida a tothom: no desesperem, cal lluitar. Qui ho fa encara te esperança, qui desespera ja està mort.\nForestació al torrent de can Cortès\n(Campanya 2008, 3 plantades entre febrer i març)\nAlnus: 10 anys fent repoblació forestal.\nEn Jordi se'n cuida del viver de l'alnus, ubicat als horts de can Cardona.\nSembra les aglans d'alzines i roures a l'interior d'una garrafa d'aigua plena de terra fins d'alt i després enterra les garrafes per a que conservin la humitat.\nA la foto veiem en Jordi, i els col·laboradors del dia...recollint els arbres a trasplantar...\nen Xavi, na Maria i na Júlia.\nEls companys del grup de Protecció Civil, aquest any en ajuden en la tasca de trasllat dels plançons amb el Suzuki de l'Ajuntament\nEntre tots anem descarregant eines, protectors, garrafes plenes de l'aigua del pou i les garrafes que contenen els plançons d'alzina.\nDistribuint-se la feina, acumulant els envasos de les garrafes usades, trasplantar l'alzina, col·locar el protector adequat, retallar esbarzers, regar, picar, cavar i arreglar bé l'escocell.\nAquest cop hem emprat alguns protectors plàstics per a protegir les alzines i evitar que les cabres roseguin les fulles.\nL'Anna de 7 anys (autora del logotip de la plantada) ens ha ajudat una mica fent forats i tocant l'armònica...\nAquestes alzines que te a sota les hem batejat també amb el nom d'anna.\nAquí tenim en Jordi, na Maria i en Roger entre esbarzers. Uns retallen i els altres planten l'alzina entre mig, per a que quedi ben protegida.\n9 de març de 2008.\nLa colla del dia 24 de febrer, un cop feta la feina amb l'Oleguer a l'esquerra que codirigia la operació.\nAlzina dins el tub protector que evita les mossegades dels hervivors i alhora ajuda a conservar la humitat a l'interior. Al ser translúcid, permet l'entrada de llum tamissada que evita que s'evapori l'aigua de les fulles.\nEn Jordi cofoi, mostrant l'exemplar d'alzina més desenvolupat de prop del centenar que han sobreviscut\nPrimer pla de la primera alzina plantada aquest any 2008. A l'esquerra de l'alzina veiem retalls d'esbarzer que fan la funció de protecció davant els intrusos...\nA sota veiem a l'esquerra un dels pins trasplantats la passada primavera i a la dreta una alzineta protegida amb esbarzers acabada de trasplantar.\nPots veure totes les fotos de les plantades en aquest enllaç


Lurdes Vidal: “Denunciem que l’Aràbia Saudita dóna suport al gihadisme, però no volem pagar la benzina més cara”\nLurdes Vidal “Denunciem que l’Aràbia Saudita dóna suport al gihadisme, però no volem pagar la benzina més cara”\nLurdes Vidal (Ponts, 1974) és responsable de l’àrea de món àrab i mediterrània de l’Institut Europeu de la Mediterrània (IEMED). El 1998 va viure a Damasc, on va aprofundir en el domini de la llengua àrab després d’haver estudiat traducció i interpretació. Té un coneixement profund i una mirada humanística i crítica sobre els països de les riberes sud i est de la Mediterrània, sobre els quals ha publicat nombrosos estudis i articles en relació amb aspectes com l’islam polític, la democràcia, l’educació o els moviments associatius i les relacions internacionals. També és la redactora en cap d”Afkar/Ideas’ (la revista trimestral de l’IEMED) i professora del màster de Món Àrab i Islàmic de la UB.\nText: David Forniès / Fotos: Jordi Borràs\n14/03/2017 | 20:00\nVas viure a Damasc entre el 1997 i el 1998. Un moment important: eren les acaballes de la presidència de Hafiz al-Assad, el pare de Baixar.\nHi vaig veure un cert procés d’obertura: el pare preparava el terreny per al fill. La gent pensava que, quan Baixar arribés a la presidència, les coses canviarien. Era vist com un home sense gaires llums però, en el fons, un bon noi, jove, educat a l’estranger… La lectura era: “Ens han estat encaminant cap a l’obertura”. Una anècdota: abans, per trucar a l’estranger, havies d’anar a correus, comprar una targeta específica i parlar des d’unes cabines concretes. Però, el meu primer estiu a Damasc, van instal·lar cabines modernes arreu, i les targetes es podien comprar en qualsevol botiga de barri. Era un canvi brutal: la gent, de sobte, podia comunicar-se amb la resta del món! Per això va haver-hi la ‘primavera’ de Damasc el 2000: la gent s’atrevia a demanar reforma política.\nVan sorgir fòrums de debat, es respiraven aires de canvi, però el 2001 tot s’acaba: Baixar reprimeix aquestes demandes. Quin impacte va deixar entre la gent?\nEls sirians estaven molt acostumats a aquell sistema de la por. En el fons, no els va sorprendre. Era molt difícil escapar-se del sistema, del Partit Baas, que tenia un control capil·lar de tots els elements de la societat, que estava totalment controlada i cooptada. A més, Baixar al-Assad es va erigir en protector de les minories no sunnites i els va donar certes quotes de poder. Ara: el poder d’Al-Assad no s’entén només per això, perquè no hauria resistit. Movent-se des d’una base socialista, després del 2000 obre el país a l’economia de mercat i duu a terme una sèrie de privatitzacions amb què aconsegueix lleialtats.\nEl seu clan, però també tota una burgesia sunnita, cosa que explica que després Damasc no s’alcés massivament contra ell. En la revolució siriana hi ha un component molt rural i descentralitzat. Costa molt que arribi a les ciutats, perquè aquesta burgesia, aquesta classe mitjana i mitjana-alta, no volia perdre els privilegis. En canvi, el món rural no havia rebut res i, a sobre, feia anys que patia sequeres.\nEl conflicte és confessional?\nAls barris rics hi havia sunnites, però també xiïtes i cristians. La convivència no era perfecta, però era correcta. Ara hi ha majories clares d’alauites a favor d’Al-Assad i de sunnites en contra, però no són correlacions automàtiques. Síria s’ha anat confessionalitzant a mesura que progressava el conflicte. Jo no havia sentit mai parlar els sirians en termes sectaris com ara. Al-Assad ha dit a les minories: sóc l’única garantia que no sereu massacrats per la majoria sunnita. Per això, en el futur probablement la convivència serà molt més difícil.\nA Síria tots els actors volen maximitzar el seu benefici després del conflicte, perquè hi han invertit molt\nTenint en compte aquesta diversitat i aquest estrip social i comunitari, quin model podem albirar per a Síria?\nEs parla del model del Líban. Allà les minories estan representades, amb els seus drets reconeguts. Però l’Estat no és funcional: està compartimentat, sota un paradigma estrictament comunitari, on tens els mateixos cognoms manant des de fa 30 anys. També s’esmenta el model de Bòsnia.\nBasat a dividir ètnicament el país.\nHi ha molta manca de creativitat per dissenyar una solució. Aquesta proposta es basa en una fal·làcia absoluta: a Síria, el territori no està pas repartit en zones ètnicament o confessionalment pures. N’hi ha on predomina més un grup —els drusos a Jabal al-Druze, els alauites a Latàquia—, però també n’hi viuen d’altres. Si vols un model de miniestats, hauràs de fer grans desplaçaments de població. La solució federal o confederal només funciona per als kurds, perquè territorialment estan més delimitats. Amb les minories confessionals ho veig més complicat: en el fons, el problema és si estàs a favor del règim o en contra.\nEls kurds han establert una autonomia al nord de Síria que ells defineixen com a multiètnica i com a possible model per a tot el país. Però el seu projecte desperta enormes resistències entre la població siriana.\nMoltes. Hi ha una forta identitat siriana que precedeix la independència de Síria el 1946: és la idea d’una Gran Síria, el Bilad al-Xam, que hauria d’estendre’s pel Líban, per Jordània, per l’Iraq… Ara els sirians saben que, com a mínim, els kurds de Síria no es conformaran amb menys autonomia que la dels de l’Iraq, però no ho accepten. L’oposició siriana, en general, se sent traïda pels kurds, que, però, intenten aprofitar una de les poques finestres d’oportunitat que els ha donat la història. La gràcia estarà en les geometries variables. Però ni a la banda del règim ni a la banda contrària no tothom voldrà el mateix model. I els actors regionals? Molts no volen un model d’autonomies, començant per Turquia i l’Aràbia Saudita. Tots els actors volen maximitzar el seu benefici després del conflicte, perquè hi han invertit molt.\nUn altre país en una situació molt dura —econòmica, política i social— és Palestina. Potser viu un dels seus moments més difícils. Yasser Arafat, malgrat tot, era una figura rellevant, amb legitimitat, però cap altra no l’ha substituït en aquesta dimensió. Quin horitzó té un jove palestí que hagi nascut durant la segona ‘intifada’?\nL’’statu quo’. Per això, dins del camp palestí, cada cop té més acceptació la solució d’un sol Estat. La solució dels dos estats, lamentablement, cada cop és més inviable, menys factible territorialment. S’acabaria generant un arxipèlag de petits territoris palestins. El mur s’ha menjat la frontera del 1967. I, a més, els israelians diuen que no tenen contrapart per negociar. Ni tan sols ho volen fer amb el president palestí Mahmud Abbas —que, d’altra banda, té el crèdit esgotat— perquè diuen que no és representatiu de tot el camp palestí.\nNi controla una part del seu propi territori.\nNo controla Gaza, on hi ha Hamàs. Quina alternativa hi ha a Abbas? Sona Marwan Barghouti, l’etern candidat. És qui tindria legitimitat, qui podria donar esperança. Podria arribar a un acord sostenible amb Hamàs i organitzar eleccions netes? I a més: és a la presó. Israel l’alliberarà si sap que pot esdevenir el líder que els palestins no tenen? No els interessa gaire.\nL’“arxipèlag de petits territoris palestins” em remet als bantustans de l’apartheid sud-africà. La condemna dels palestins ha de ser la mateixa que la dels pobles negres en aquell context, és a dir, complir una permanent funció socioeconòmica subalterna?\nEm nego a pensar-ho, és molt dur. Però és cert que al poble palestí se li demana que es posi en ‘stand by’. No evoluciona políticament. La situació econòmica és tràgica. A Gaza és devastadora. I als refugiats se’ls demana que posin les seves vides en pausa.\nA Egipte les revolucions van connectar els joves entre ells: ciberactivistes, gent del Moviment 6 d’Abril, sindicats…\nDavant el patiment del poble palestí, on queda l’esquerra israeliana?\nHi ha una forta crisi de l’esquerra, ideològica i de projecte, en tota la regió. L’esquerra havia estat forta, important. Però els comunistes han estat molt reprimits, i pràcticament només queda la trotskista algeriana, Louisa Hanoune. I els partits socialistes, molts han estat partits del poder. Hi ha manca de legitimitat i de renovació d’elits polítiques. Crec que a Israel aquesta crisi també es viu. No hi ha un projecte capaç d’engrescar la gent. Tens posicions de dretes o de més dretes encara. A més, la societat israeliana s’ha transformat molt. L’Israel dels anys setanta, el dels quibuts… ha passat moltíssim temps. Hi ha un component de població que està fent la societat molt més conservadora: la força dels colons ultraortodoxos.\nQue tenen més fills que els altres.\nDemogràficament canvien la cara del país.\nI aporten més pàtina religiosa. Com fan els islamistes arreu de la regió.\nEls islamistes econòmicament són liberals i en qüestions morals són conservadors. Quan parlen de justícia social, ho volen vehicular tot cap al tercer sector, cap a les organitzacions socials. El que estan proposant, de fet, és el mateix que ja es feia fins ara: mirar de compensar els mals del neoliberalisme mitjançant el tercer sector. No assumeixen que aquesta feina l’ha de fer el Govern. Aquesta és una de de les grans decepcions amb el projecte islamista: no tenien un programa econòmic que donés resposta al que la gent demanava, que evidentment era llibertat i dignitat, però també feina, pa, oportunitats, redistribució…\nQuè els cal, als sectors polítics progressistes?\nUn projecte ideològic que connecti amb el ciutadà. Hi ha tot un segment de població jove, polititzat però no adscrit políticament, on molts —no tots— són més aviat d’esquerres, o almenys tenen un vessant social molt clar, i estan adquirint una experiència d’organització que potser a la llarga podrà aportar projectes polítics i ideològics més engrescadors.\nS’està dient que les ‘primaveres’ han estat una derrota, encara que momentània…\nAra està molt de moda dir-ho: “Això no ha servit de res”. Però qui ha de dir si els ha valgut la pena no som nosaltres, sinó les mateixes poblacions d’allà.\n…No em referia tant al fet que no hagués servit de res, perquè al final una experiència política sempre serveix d’alguna cosa. La pregunta anava més per si aquests sectors joves als quals fas referència són els que van estar a l’inici de les ‘primaveres’ o bé són gent que s’ha polititzat després, arran del procés de canvi.\nA Egipte, l’elit de joves que vestien bé i tuitejaven amb el seu Mac a Tahrir tenien una connexió mínima amb la població. “Jo m’he de refiar d’aquests quatre ‘nanos’?”, pensava la gent.\nEn canvi, els Germans Musulmans, aquesta feina de connexió, l’han estat fent durant dècades.\nPer això el full de ruta ràpid els va anar tan bé. Si no s’organitzaven eleccions ràpidament, hi havia el risc que la junta militar s’eternitzés al poder. Bé, al final és el que va acabar passant, però abans els islamistes van guanyar les eleccions amb Mursi. Les revolucions van servir per connectar aquests joves egipcis entre ells: ciberactivistes, gent del Moviment 6 d’Abril, moviments laborals, alguns sindicats… Ara, la gran majoria de lideratges visibles són a la presó. Aquest sector, se l’està asfixiant. El repte és que sobrevisquin. Penso, per exemple, en activistes com Ahmed Maher o Alaa Abd El-Fattah. No sé si es convertiran en uns ‘Mandelas’. Alaa Abd El-Fattah, ja el van posar a la presó amb Mubarak. El 2005, el vaig entrevistar. Era radicalment antiislamista. Quan va sortir de la presó, continuava sent-ho, però deia que calia treballar amb els islamistes. Era dels pocs que ho pensaven. La junta militar el va tornar a posar a la presó. Mursi també. I ara Al-Sisi també. L’experiència política i vital d’aquest noi el postula perquè més endavant pugui exercir algun tipus de lideratge.\nA les ribes sud i est del Mediterrani hi ha dones que escriuen literatura amb temes absolutament subversius\nI a Tunísia?\nÉs una mica diferent. La revolució, l’han cooptada unes elits que consideren que els joves no hi compten. Això obre potencial de protesta. Però allà els joves han assumit un rol de monitoratge i fiscalització de l’acció del Govern, aprofitant que el camp de la llibertat d’expressió s’ha ampliat. Jo sóc optimista. Són temps molt durs, però les revolucions no hauran caigut en sac foradat.\nEm crida l’atenció sentir dir això.\nNo sé si hi haurà una altra revolució com a tal. Però hi ha dinàmiques de canvi que hem tingut molt desateses i que ja hi eren abans del 2010. No només dels moviments socials: els islamistes mateixos havien creat una cultura de protesta i d’oposició, per bé o per mal. O els moviments de dones, i les dones en general, que van transgredint els rols que se’ls han assignat.\nA Europa la percepció és més aviat la contrària.\nPerquè hi arriba una imatge més conservadora. Però jo veig dones que escriuen literatura amb temes absolutament subversius: la libanesa Joumana Haddad, l’algeriana Ahlam Mosteghanemi… Nous temes, nous llenguatges, parlen obertament de sexe, com la siriana Salwa al-Neimi a la seva novel·la ‘El gust de la mel’, traduïda al català… O les autores de còmic Asia al-Fassi (de Líbia) i Sawsan Nourallah (de Síria): saps quina transgressió transmeten els seus temes i els seus dibuixos? O la ‘rapera’ libanesa Malikah… Ara mateix, a Tunísia —i abans al Líban— hi ha un grup que defensa obertament els drets dels homosexuals. Se l’estan jugant molt, però el context polític els ho permet. Era impensable fa 10 anys. Tens el grup libanès Mashrou’ Leila: el seu cantant és obertament gai. Havien de tocar a Jordània i els van vetar. Però la cosa bona és que van obrir un debat públic. Ara la gent parla molt més d’aquests temes al carrer. Fins i tot a l’Egipte d’Al-Sisi, on estan tancant seus d’organitzacions de drets humans i Occident no està aixecant ni un dit.\nQuè és el que no estem entenent a Europa?\nQue el que decidim avui tindrà efectes d’aquí a 10 anys. El que avui ens pot convenir se’ns pot girar en contra. Comprem Al-Sisi perquè ens dóna estabilitat i cooperació antiterrorista. Però què passarà amb els Germans Musulmans? Els podràs eliminar? És molt difícil. La història ens diu, i sobretot a Egipte, que, com més repressió contra els islamistes, més radicalització dins del moviment i més escissions. D’aquí a 10 anys podem haver eliminat el Daesh, però la idea no, i haurem gestat nous petits monstres disposats a omplir aquest buit.\nMés encara: quines relacions volem tenir amb l’Aràbia Saudita? Cridem molt per denunciar que l’Aràbia Saudita dóna suport al gihadisme i que l’empara ideològicament, però potser no estem disposats a pagar la benzina més cara si els nostres països la critiquen i ella ens talla el subministrament de petroli. Hem de ser conseqüents, també els ciutadans.\nQuè passa amb l’islam a Europa?\nTenim musulmans europeus, agradi o no. I fan pública la seva musulmanitat. I reclamaran drets i llibertats. Davant d’això, tenim molts dilemes. Volem un islam europeu, o ens conformem amb aquest islam pseudoeuropeu importat des d’altres països? Quins imams tenim? On s’han format? De quines arrels filosòfiques i socials han begut? França ha intentat crear un islam francès, però tampoc no ha funcionat. Volem que s’estructurin com a comunitat? Quan hi ha un atemptat, els reclamem que actuïn com a comunitat i el condemnin en bloc. En canvi, quan surten com a comunitat a demanar una mesquita, llavors no ho volem. En el fons, hi ha una gran qüestió: acceptem que la identitat europea és evolutiva? Molta gent vol fer veure que Europa té una identitat monolítica, cosa que no és certa. La capacitat d’identificació que tenim nosaltres amb un hongarès és limitada. De vegades en tindrem més amb un sirià. Quan vaig tornar de Síria, vaig intercanviar impressions amb una companya que se n’havia anat a estudiar a Finlàndia. I la meva conclusió va ser que jo, al capdavall, havia estat en un context bastant familiar i que era ella qui se n’havia anat a un altre planeta.


La segona edició de la Universitat de Primavera de Xàtiva afronta els desafiaments del turisme en la Costera-la Canal\nEl vicerector Jorge Hermosilla i l'alcalde de Xàtiva inauguren la Universitat de Primavera de Xàtiva\nLa Universitat de Primavera de Xàtiva (UPXA) se celebrà a la Casa de la Cultura de la capital de la Costera el passat 5 de juny. Es dividí en dues sessions, la matutina, referida al repte del turisme cultural, i la vespertina, centrada en altres productes turístics com són l'enològic i de naturalesa existents a la comarca.\n“La Universitat de Primavera de Xàtiva es consolida a la ciutat de Xàtiva i en el seu entorn pròxim com un fòrum acadèmic lligat a la formació, la investigació i a la transferència de coneixement generada pels investigadors i investigadores de la Universitat de València”, va explicar el vicerector de Projecció Territorial i Societat, Jorge Hermosilla, que va inaugurar la UPXA el passat dimecres 5 de juny al costat de l'alcalde de Xàtiva, Roger Cerdà. Aquesta acció acadèmica, com a la resta de les Universitats Estacionals organitzades pel Vicerectorat, són gratuïtes per a la ciutadania gràcies a la col·laboració de la Diputació de València.\nLa Universitat de Primavera de Xàtiva pretenia aprofundir en la millora de la competitivitat de les destinacions turístiques buscant l'autenticitat i singularitat pel que fa al turisme cultural, i al mateix temps, reivindicar la necessitat d'apostar per la diversificació i impulsar nous productes turístics, com el gastronòmic i enològic, així com l'esportiu i de naturalesa. En aquest sentit, “la zona de la Costera-la Canal ofereix possibilitats reals d'aquests productes, amb els seus cellers i espais naturals. Tot això, amb l'objectiu de seduir turistes durant tot l'any”, va subratllar el coordinador de la UPXA, Gregorio García, director del Màster en Direcció i Planificació del Turisme, professor de la Facultat d'Economia.\nA través de diversos debats i taules redones, aquesta jornada comptà amb “professors i professionals que mostraren els seus punts de vista i les seues experiències per a millorar la competitivitat d'aquest tipus de productes, així com l'experiència d'un turista cada vegada més capacitat en tots els sentits i que, al seu torn, tot això redunde en una major qualitat de vida de la societat local”, va explicar el professor Gregorio García .\nLa Universitat de València organitza una dotzena d'Universitats Estacionals resultat de l'acord entre el Vicerectorat de Projecció Territorial i Societat de la UV i l'àrea de Benestar Social de la Diputació de València. Són la Universitat de Primavera de Xàtiva (UPXA), la Universitat d'Estiu del Racó Ademús (UVRA), la Universitat d'Estiu d’Ares dels Oms (UVAO), la Universitat d'Estiu de Gandia (UEG), la Universitat d’Estiu de Sagunt (UES), la Universitat de Tardor de Bunyol (UOB), la Universitat de la Tardor d’Alaquàs (UTA), la Universitat de la Tardor de l'Eliana (UTE), la Universitat de Tardor d'Énguera (UOE), la Universitat de la Tardor de Llíria (UTL), la Universitat d’Hivern d’Ontinyent (UHO) i la Universitat de Primavera d’Alzira (UPA). Centenars de valencians i valencianes tenen l'oportunitat d'ampliar els seus coneixements en noves tecnologies, música, patrimoni cultural, medi ambient, paisatge, desenvolupament rural, etc.


Zaira Nadal: “Es pot posar a la situació del sector de la construcció un notable alt” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEn quina situació està el sector de la construcció?\nSembla que hi ha més activitat. El 2019 es va tancar amb 140.000 m2 més que el 2018. Però aquest any ha estat peculiar perquè l’1 de gener entraven els valors objectius com a obligatoris i precisament aquests 140.000 m2 de més s’han visat tots al desembre. Si amb les dades dels comuns hi ha aquest paral·lelisme voldrà dir que molta gent ha entrat els projectes per estalviar-se haver d’aplicar aquesta llei, tot i que és un error perquè és una llei que donarà més qualitat als edificis i que té un retorn, perquè si fas un edifici més eficient energèticament tens un estalvi en combustible.\nPodríem fer una estimació de quina hauria estat l’activitat eliminant l’impacte d’aquesta llei?\nFins al novembre estàvem amb la mateixa xifra que el 2018. La tendència és mantenir-se i una mica cap a l’alça. No hi ha hagut una apujada descontrolada, de moment.\nI si ho comparem amb l’històric de dades?\nAmb la moratòria [per l’aprovació dels plans d’urbanisme] es va arribar als 3,2 milions m2; el 2004 va baixar als 260.000 m2; el 2005 van ser 374.000 m2; el 2007 van ser 577.000 m2; el 2008 es va mantenir i després va anar a la baixa fins al 2012. Avui ens trobem en una situació similar a la d’abans de la crisi però encara més baixa, perquè estem als 400.000 m2. Podríem posar a la situació del sector un notable alt.\nAixò ha produït un augment de despatxos o plantilles?\nDiria que hi ha estabilitat. Potser hi ha hagut algun creixement puntual.\nVeu el perill d’una nova bombolla?\nA això sempre hi estem exposats. És per això que per controlar-ho els comuns podrien posar un límit. De les estadístiques del que han autoritzat, fer una mitjana dels darrers 30 o 40 anys i amb això donar les quotes màximes. I, per altra banda, cal que hi hagi una bona planificació a nivell general, perquè en obra pública es trauran moltes obres de cop, en funció normalment dels mandats. És més els interessos polítics que es mouen darrere, de vegades, que la planificació ordenada, coherent i reflexiva. L’obra pública es veu amb bons ulls perquè obre molts sectors de feina, però moltes obres de cop no és bo. Una de les repercussions és l’encariment dels costos, perquè hi ha problemes per trobar operaris.\nTambé potser avui s’estan construint massa pisos de luxe.\nPotser, en haver-hi la crisi es busquen nous mercats. És cert que, pel que hem sentit perquè de dades no en tenim, és un nou camí i a Andorra es coneix que és un atractiu per a gent de nivell adquisitiu alt.\nAquí s’hauria de posar límits o ho regula el mercat?\nGran part ja ve regulat. Però quan hi ha una problemàtica com l’actual amb el lloguer, potser s’hauria de fer una anàlisi perquè s’ha de donar resposta a les necessitats dels ciutadans.\nAixò s’està treballant a la taula de l’habitatge?\nNomés hem fet una reunió. Desconec quan serà la pròxima i tampoc s’ha treballat en la forma com nosaltres hi podem ajudar, tot i que el col·legi s’ha ofert a fer estudis, però de moment sembla que hi ha comuns que no volen donar les dades. No es dona la importància que té el fet de tenir dades per poder fer creuaments. No som capaços de tenir aquestes dades bàsiques i treure conclusions quan les creues.\nCom es podria posar ordre als preus del lloguer?\nAbans de donar mesures primer cal fer un bon diagnòstic. Cal saber si hi ha molts pisos buits, veure quins marges de rendiment hi ha per als pisos de lloguer i els costos que suposen, quin és el nivell de vida d’Andorra... Són paràmetres que has d’ajuntar perquè sigui beneficiós per a tothom.\nLa Llei de l’edificació la tindrem aquesta legislatura?\nEn breu mantindrem una reunió amb el Govern sobre aquest text. Confiem que la llei tiri endavant. Crec que el Govern està més conscienciat que això fa falta i ha de tirar endavant, i així ens ho ha fet saber.\nÉs una antiga reivindicació. Ha canviat alguna cosa perquè es desencalli ara?\nFa anys que es demana per un tema d’assegurances, perquè a Andorra hi ha una responsabilitat de 15 anys sense diferenciar el tipus de patologies. Amb la llei, pels danys d’estructura hi haurà una responsabilitat de 10 anys, pels acabats i instal·lacions són 5... Amb l’obertura econòmica encara es va reforçar més la necessitat de tenir aquesta llei perquè és una forma de regular totes les competències i aclarir la responsabilitat de cadascú.\nHa tingut impacte l’obertura econòmica?\nEn el nostre col·lectiu, no especialment. S’ha regularitzat més gent, han entrat arquitectes joves després d’acabar els estudis... Potser va coincidir que no hi havia gaire activitat al sector i també n’hi ha que venen de fora però amb un despatx d’aquí.\nCom veu el rebombori amb la qualificació energètica?\nL’únic rebombori que hi ha hagut ha estat la queixa pel preu pels 240 euros, que estan més que justificats. Nosaltres no hem posat l’obligació, i a més, s’ha ajustat al màxim. Cal tenir en compte que en una transacció també hi ha el notari, que també suposa uns costos i tothom ho veu normal, l’impost de transmissions patrimonials, i hi ha la comissió de l’AGIA. Quan un compra un pis i té totes aquestes despeses, 240 euros no té impacte.


Aclariments per al•lusions (i per seguir creant ideologia)\nPer Antoni Rico i Garcia, Historiador i membre del Secretariat Nacional de la Candidatura d'Unitat Popular (CUP)\nA partir d’un article que vaig publicar al diari L’Accent i a llibertat.cat, el company Joan Teran va matisar algunes de les meues paraules o propostes expressades. Haig de dir que, per la part que em toca, estic molt content que el meu escrit provocarà allò que buscava: la reflexió i l’anàlisi en el si de la militància de l’esquerra independentista. En línies generals estic força d’acord amb l’anàlisi que fa respecte a la realitat actual dels Països Catalans, sobretot en l’àmbit de la informació i la necessitat vital que té aquest país de dotar-se d’uns mitjans de comunicació propis i al seu servei.\n26/03/2008 20:27 Toni Rico\nMalgrat tot, m’agradaria aclarir algunes coses que potser no vaig saber expressar del tot bé en les meues línies. Així, per a Teran, la ideologia no és sinó la codificació cultural d'unes determinades relacions socials, això és, la justificació d'una determinada situació d'opressió en funció d'uns determinats interessos de classe (opressora). Allò de què "la ideologia dominant d'una societat és la ideologia de la classe dominant". Personalment no compartisc aquesta visió del concepte i terme “ideologia” o, almenys, en la seua totalitat. Evidentment que la ideologia pot estar al servei de la classe dominant per a imposar-se a la minoria subjecta, de fet és el que avui passa en el capitalisme. Però també és el que passa a Cuba o Veneçuela. La majoria dominant en aquests dos països està creant (d’aquí el terme que jo feia servir a l’article) constantment ideologia amb unes bases sòlides: el materialisme històric i el socialisme. Per tant, des del meu punt de vista, la ideologia és mòbil en el temps, no és cap dogma de fe estàtic i perpetu. Tot el contrari. Si una cosa han demostrat en els darrers anys les ciències socials –des de la història a l’antropologia passant per la sociologia- és que no hi ha conceptes uniformes i perdurables en el temps. Per tant, tota ideologia per molt sòlida que siga la seua base, ha d’estar subjecta a la realitat en la qual es vol aplicar. El marxisme, com a eina d’anàlisi política, econòmic i social no és diferent.\nPer aclarir una mica més la meua proposta posaré dos exemples que crec que són força clars. L’esquerra independentista d’avui continua utilitzant un llenguatge en els seus textos polítics força influenciat pel socialisme d’altres èpoques. Des del meu punt de vista, en ple segle XXI, no es pot continuar parlant de “classe obrera” i el que hauríem de fer és parlar de “classe treballadora”. Dos conceptes que crec que són sinònims i que en el cas del segon és més adequat per a la realitat actual. Quan el marxisme clàssic va encunyar el terme “obrer” per a referir-se a la totalitat dels dominats, ho feia amb una premissa que avui dia s’ha vist superada: no hi pot haver revolució sense industrialització. Per als revolucionaris del present, crec, és possible crear una societat sense classes sense la necessitat prèvia de què una burgesia nacional cree un mercat dins d’un territori concret amb les seues fàbriques corresponents. El concepte “classe treballadora” abraça la totalitat dels dominats, dels treballdors i treballadores, siguen del gremi que siguen. Així, des dels operaris de fàbrica, passant pels mestres i els metges, tothom es pot sentir identificat amb el terme “treballador” perquè, al cap i a la fi, això és el que identifica avui dia, en la nostra societat, als dominats dels dominadors: el fet de treballar per a poder sobreviure.\nPer altra banda, l’altre aspecte en què ens hem quedat ancorats en el passat ha estat el de nació. Continuem fent servir els mateixos esquemes del socialisme clàssic i les seues definicions de la nació, especialment la staliniana. Així, la visió de la nació com a definidora del mercat interior d’un territori ha de ser superada per una anàlisi molt més antropològic on l’element definidor que acabe dient que és una nació, siga la voluntat d’un col•lectiu humà concret de voler ser-ho. D’igual manera també hem de començar a superar la nació com element exclusivament etnolingüístic. És clar que l’herència fusteriana del nostre discurs ens ha mantingut en uns paràmetres ideològics molt marcats i poc flexibles. De fet, tan inamovibles que no hem estat capaços de fer propostes clares per a superar la realitat lingüística dual que tenim a dins de casa nostra. Una realitat català-castellà que ve de lluny i que hem de començar a analitzar. Evidentment no m’estic referint al conflicte lingüístic que vol crear l’espanyolisme afincat a casa nostra, sinó a la realitat històrica d’algunes comarques del País Valencià.\nAquesta és la meua crítica –per dir-ho d’alguna manera- a l’esquerra independentista actual. Una crítica que personalitze em mi -només faltaria!- per la part que em toca després d’anys de militància. Espere haver aclarit la meua proposta i haver contribuït a començar a superar tot allò que línies abans expressava.


Jordi Cabré - Què tocaria ara? | NacióDigital\nQuè tocaria ara?\n«Ens passem el dia parlant de si la separació de poders però oblidem sovint que hi ha un quart estament que va per lliure: que va aixecar-se el 36 i que podria haver-se aixecat ara»\nper Jordi Cabré, 7 de maig de 2018 a les 22:02 |\nEn termes de paral·lelismes històrics, tocaria una guerra. Tothom coincideix que el que hem viscut, atmosfera i esdeveniments, ha tingut moltes semblances amb el 14 d'abril del 31 i el 6 d'octubre del 34: diguéssim que hem proclamat coses, hem convocat plebiscits, hem forçat escletxes legals, hem pogut decidir aguantar o cedir, hem esperat interlocució a l'altra banda, hem fins i tot debatut si teníem el control de les forces de seguretat, etcètera. Semblances i diferències, però s'hi pot trobar un paral·lelisme clar. Proclamacions solemnes, repúbliques breus, pols a l'Estat, constatació dels mateixos límits, sensació de derrota, càstigs, empresonaments, exilis. Molt regust del 34, ha tingut tot plegat al final. Com a mínim és el regust actual. El tema és saber què va passar després i si podem trobar-hi alguna rèplica assimilable avui.\nDesprés va venir un alçament militar. Ja ho sabem. Però els militars es van alçar perquè creien que la República estava plena de colpistes. Els sona? Franco s'alça perquè una bona part dels militars (i una bona part d'Espanya) no poden suportar més capítols com el que va protagonitzar Companys. No tant per la revolució socialista, ni feminista, ni obrera, ni progressista: bàsicament per la rebel·lió catalana. Per evitar que torni a succeir. No en tenen prou amb els empresonaments, sinó que directament afusellen el president. Ha succeït això ara? No. No vivim als anys 30. Però sí que em consta que l'alçament militar era una amenaça veritable aquest octubre-novembre, i que en part per això el rei va fer el discurs que va fer.\nEns passem el dia parlant de si la separació de poders, l'executiu i el legislatiu i el judicial, però oblidem sovint que hi ha un quart estament que va per lliure: que va aixecar-se el 36 i que podria haver-se aixecat ara. No ho sabrem mai, o sí, si algú ho investiga. Però la intervenció del rei és la intervenció d'un cap de les forces armades, més que la d'un cap d'Estat. I la intervenció de la policia l'1-O s'assembla molt més a unes forces ocupants desafiant un poble, més que no pas a un servei d'ordre públic imposant la normalitat al carrer. Tothom ho sap: el que feia por no eren les porres. De porres també n'hi va haver contra el 15-M, no és això, no va ser això. Va ser la sensació de cos armat contra pobles desarmats, contra la societat civil (parlem clar) d'una altra comunitat nacional. Per això ens van alarmar. I per això van fer escandalitzar la comunitat internacional. Unes porres soles, per posar ordre, no escandalitzen.\nFins aquí les semblances "bèl·liques". I després? Doncs després la repressió. La intervenció. L'anul·lació de les institucions i el declarat intent de genocidi cultural. No hi som, encara, però van prenent força formacions com Cs o VOX que tenen un codi nacionalista marcadíssim (tot i que adaptat als temps moderns). El que segueix, per entendre'ns, són mesures "perquè tot això no torni mai a succeir". Per això no només parlen de delictes i de presos: per això parlen directament de TV3 i de les escoles. Volen anar a l'arrel, com es va fer en altres temps d'"excessos republicans".\nDe fet, han aplicat els màxims càstigs possibles segons la legalitat vigent: delictes amb penes de 30 anys i presons sense judici. Per això és comprensible que el president Puigdemont es debati entre formar govern o convocar eleccions: perquè el que està en joc són coses com aquestes. Una altra cosa és que, a ulls del món, un triomf de Cs a l'Estat fos vist com la confirmació del fracàs del projecte espanyol. A diferència dels anys 30, potser determinades polítiques no siguin acceptables avui dia. Certament, Espanya podria fer implosió: el que no sé és si tinc ganes de comprovar-ho. El que no sé és si tenir govern ho facilita o ho dificulta. Sóc partidari, en definitiva, d'anar a la nostra.\nAnalisi molt encertada\nPer Salses el 8 de maig de 2018 a les 11:11\nMés clar ? L'aigua !...


Lo Blog de la Casa de l'Aigua: de setembre 2011\nLa Casa de l'Aigua expressa el seu condol per la mort del barranquista Joan Sabaté, fill de l'exalcalde de Tortosa\nDes de la Casa de l'Aigua volem mostrar el nostre condol a la família del barranquista Joan Sabaté, fill de l'exalcalde de Tortosa, Joan Sabaté.\nEls desitjem molts d'ànims en aquests moments tan durs per a la família i expressem la nostra tristesa per la pèrdua.\nJunta Directiva i equip de la Casa de l'Aigua\nPublicat per Casa de l'Aigua a 8:57 Cap comentari:\nEls voluntaris i voluntàries de la Casa de l'Aigua es formen en comunicació científica\nEl passat dimecres 14 i dijous 15 de setembre, un grup de voluntaris i voluntàries de la Casa de l'Aigua van assistir al Campus Gutenberg de Comunicació i Cultura Científica de la Universitat Pompeu Fabra a Barcelona.\nMaria Serral, Toni Térmens, Gemma Pepió, Jordi Prats i Eli Bonfill, van fer una petita expedició ebrenca a Barcelona per assistir a aquest congrés on es tractava el tema de comunicar ciència des de diverses vessants. Amb aquest tipus de formació, el voluntariat de la Casa de l'Aigua pretén preparar-se millor per a gestionar totes les activitats divulgatives que duem a terme des d'aquí, entre elles el programa estable dels Dijous de l'Aigua.\nAl Campus es va debatre sobre el futur de la comunicació científica, noves possibilitats laborals com a comunicadors, llibres de divulgació, etc, i es van realitzar una sèrie de tallers pràctics orientats a donar eines per a facilitar la nostra tasca com a comunicadors i divulgadors ambientals. Entre els periodistes científics que van impartir classes vam trobar-nos al tortosí Pere Estupinyà, autor del llibre El Lladre de Cervells, el qual va explicar la seva trajectòria i va donar-nos idees de com podem encaminar el nostre futur com a comunicadors.\nAquí podeu consultar el programa del curs per si us fa goig: http://www.occ.upf.edu/gutenberg/\nPublicat per Casa de l'Aigua a 1:03 Cap comentari:\nLa Casa de l'Aigua té noves activitats aquesta tardor! No us perdeu la xerrada de dijous que ve del Dr. Pere Quintana de l'Observatori de l'Ebre\nBon dia a tothom!! Malgrat que els temps de crisi també ens han afectat a la Casa de l'Aigua i no podem mantenir algú treballant-hi, els voluntaris i voluntàries no parem, ja que creiem en la tasca que es fa des de l'associació. Per aquest motiu continuem duent a terme els Dijous de l'Aigua i altres activitats divulgatives entorn a l'aigua i la natura en general.\nPer això, us volem fer arribar les nostres properes activitats de setembre i octubre:\nDIJOUS 29 DE SETEMBRE: DIJOUS DE L'AIGUA\n19h.Conferència "Impactes del canvi climàtic sobre el cicle hidrològic". Presentació de la línia de recerca en clima i hidrologia de l'Observatori de l'Ebre (Roquetes) a càrrec del Dr. Pere Quintana.\nDIJOUS 27 D'OCTUBRE: DIJOUS DE L'AIGUA\n19h.Conferència "Accions de conservació i coneixement de l'Illa d'Audí", a càrrec de Josep Sabaté i Claudi Baiges, d'Arjub del Riu i que també són voluntaris de la Casa de l'Aigua.\nDISSABTE 29 D'OCTUBRE: JORNADA DE VOLUNTARIAT AMBIENTAL\n11h, a la Platja de la Xiquina. Jornada "Planta't" per a replantar vegetació de ribera.\nOrganitzen: Ass. Hàbitats-Projecte Rius i Casa de l'Aigua\nEsperem que siguin del vostre interès! Recordeu que sempre són gratuïtes i tenen lloc a l'antiga estació del Carrilet de Tortosa. Us esperem!!\nPublicat per Casa de l'Aigua a 5:04 Cap comentari:\nJordi Prats, biòleg i voluntari nostre, presenta la seva tesi doctoral sobre la temperatura de l'Ebre\nEl biòleg i voluntari de la Casa de l'Aigua, Jordi Prats, presenta la seva tesi doctoral que porta per títol "El règim tèrmic del tram inferior de l'Ebre i les seues alteracions". Se farà el 27 de setembre a les 11.30hores, a l'Aula 002 de l'Edifici C-1 del Campus Nord de la UPC.\nJa vam conèixer una mica la trajectòria del seu treball a la conferència que va donar a la primavera a la Casa de l'Aigua, però ara és l'exposició del treball complet.\nSi voleu saber una mica més de què va, aquí teniu el resum de la tesi:\n"En aquesta tesi s’estudia el règim tèrmic del tram inferior del riu Ebre, entre Escatrón i Miravet, a diferents escales temporals, així com les alteracions causades pel sistema d’embassaments de Mequinensa, Riba-roja i Flixi per la central nuclear d’Ascó.\nL’anàlisi del comportament tèr mic del riu Ebre en l’àrea d’estudi es realitza a partir de l’examen de mesures de la temperatura i del nivell de l’aigua realitzades in situ, de la reconstrucció d’una sèrie de temperatura mitjana anual a partir de dades històriques de temperatura i mitjançant un model físic que té en compte els processos de transport i intercanvi de calor entre l’aigua del riu i el medi.Per la seua importància per a la modelització del comportament tèrmic del riu,també es realitza un estudi del comportament hidràulic del riu Ebre aigües avall del sistema d’embassaments. D’altra banda, a causa de la seua influència aigües avall, es dóna especial importància a l’estudi del comportament hidrodinàmic de l’embassament de Riba-roja, mitjançant el model DYRESM.\nEls resultats dels treballs mostren un augment de la temperatura mitjana anual a Escatrón de 2,3 ºC en el període 1955-2000, així com un efecte estacional del sistema d’embassaments i un augment de la temperatura de l’aigua causat perla central nuclear d’Ascó de 3 ºC en mitjana. Durant la primavera i estiu les alteracions de la nuclear i dels embassaments són de signe contrari i aproximadament s’anul·len; durant la tardor i hivern, ambdues alteracions se sumen. A més, els embassaments causen una disminució de la variabilitat tèrmica diària, mentre que la interacció entre el vessament tèrmic de la central nuclear i les oscil·lacions diàries del cabal produïdes pels embassaments dóna lloc a canvis bruscos de la temperatura de l’aigua. A mesura que l’aigua discorre riu avall la seua temperatura s’aproxima a la temperatura de l’estat estacionari, si bé la distància de recuperació pot ser de centenars de quilòmetres d’acord amb els resultats de la modelització depenent de la intensitat de l’alteració, del cabal i de les condicions meteorològiques."\nDes de la Junta Directiva i el grup de voluntàries i voluntaris de la Casa de l'Aigua, li desitgem molta sort! Sortirà molt bé segur!!\nPublicat per Casa de l'Aigua a 4:55 Cap comentari:\nLa Casa de l'Aigua expressa el seu condol per la m...\nEls voluntaris i voluntàries de la Casa de l'Aigua...\nLa Casa de l'Aigua té noves activitats aquesta tar...\nJordi Prats, biòleg i voluntari nostre, presenta l...


Junts X Terrassa eleva al ple una proposta per fomentar l'activitat econòmica i tres acords - Canal Terrassa\nLourdes SarrionData: 25/05/20\nEl grup municipal de Junts x Terrassa ha anunciat que presenta al proper ple de maig una proposta de resolució i tres acords de junta de portaveus. La moció mostra la preocupació per les conseqüències econòmiques que la pandèmia deixa a la ciutat. El mes d’abril va pujar en 1787 persones el nombre d’aturats, situant-se la taxa en el 14,83%. Terrassa és la tercera ciutat de Catalunya amb més treballadors afectats per ERTO, 17.361, i el 1r Tinent d’Alcalde de l’Àrea de Promoció Econòmica i Projecció de la Ciutat, Isaac Albert, calcula que el PIB ha caigut un 10%.\nLa crisi del 2008 va tenir un fort impacte en els sectors de la construcció, immobiliaris i bancaris. Les dades apunten a que els sectors més afectats seran ara el terciari i l’industrial. Per fer-hi front, la formació recorda que l’Ajuntament aprovarà en breu, per unanimitat, l’acord polític que ha de permetre posar les bases a un gran Pacte de Ciutat per l’impuls econòmic i social de Terrassa que s’hauria d’aprovar durant l’estiu.\nPerò el repte és tan gran, diuen, que cal anticipar-s’hi. Per això, proposen que el ple es comprometi a no pujar la pressió fiscal de les figures impositives que afecten a l’activitat econòmica durant els anys 2021 i 2022 i posar els recursos humans necessaris per agilitzar la tramitació dels expedients vinculats a l’activitat econòmica un cop s’aixequi la suspensió dels terminis administratius. També demanen simplificar els tràmits administratius, més recursos per a Foment i pel Pla d’acció sectorial de la indústria 4.0, modernitzar els polígons industrials i reactivar el Pacte per la Reindustrialització de la comarca.\nEn l’apartat d’acords de junta de portaveus, JxT creu que el comandament únic en sanitat i interior durant l’estat d’alarma ha estat ineficaç i algunes mesures s’han pres tard i malament. Per això demanen al Govern espanyol el retorn de totes les competències a la Generalitat. També demanen a Madrid l’aprovació urgent d’un permís retribuït per a famílies amb nens i persones dependents a càrrec. I, finalment, la formació aposta per la creació d’una Agència de la Natura de Catalunya.\nTags: acords de junta de portaveusJunts x TerrassaJxTmocionsple de maigPropostes de resolució


Master internacionale Digital Marketing Online | Europa Business School (Eurogiovani)\nBenvingut/da al Màster International Digital Marketing\nAccepta el repte de la Transformació Digital i tria el màster online més innovador d’Europa\nDesenvolupa al màxim el teu potencial i adquireix competències i seguretat per fer créixer el teu negoci amb un objectiu veritablement global\nEntra en el futur del màrqueting a escala global\nObté les competències en Màrqueting digital estratègic per tenir èxit en un mercat global. Aprèn dels millors professionals europeus que et portaran la seva experiència en negocis internacionals amb societats de tot el mon.\nAvui la Transformació Digital està canviant tots els models de negoci i ofereix infinites possibilitats de creixement a empreses, professionals i organitzacions.\nEls mercats internacionals estan cada cop més interconnectats i per seguir el ritme del canvi es necessiten competències actualitzades i de nivell internacional.\nCada cop més sovint, les Companyies busquen personal amb competències i capacitats per operar de forma culturalment diversificada i innovadora, a nivell internacional, que sàpiguen utilitzar anàlisis, dades, màrqueting digital, social media i compromís amb el client per aconseguir objectius de negoci concrets i mesurables.\nSi el teu objectiu és donar un canvi a la teva carrera i fer créixer els teus projectes, aquest és el moment per fer un pas endavant. Aprèn els instruments més eficaços per fer màrqueting digital a un nivell superior, obté un avantatge competitiu i tindràs l’èxit assegurat.\nEntra en la Formació d’Europa Innovation: et canviarà la forma de veure el mon per sempre.\n5 mesos part-time\nARA A UN PREU ESPECIAL DE NOMÉS 1970 € [EN LLOC DE 2500 €]\nEl Màster, en formula executive, té una durada de 65 hores totals:\n30 Classes d’Alta formació professional (de 1.5 hores)\n15 hores de Question & Answer amb els docents del curs després de cada classe (0.5 hores)\n5 hores extra de Question Time cada 5 setmanes\nLes classes s’imparteixen dues vegades a la setmana, el dijous de 18.30 a 20.30 i el dissabte de 11.30 a 13.30 (durant 15 setmanes). Les classes estan disponibles l’endemà, segons demanda, a la plataforma didàctica.\nAmb aquest màster seràs capaç d’establir una Digital Strategy eficaç per aconseguir resultats concrets i aprofitar al màxim les potencialitats dels social media:\nComprendre Client i Competitor\nWeb marketing i visibilitat, motors de recerca: SEO & SEM, Google Adwords, etc.\nBrand Management estratègic\nSocial Customer i Crisis Management – Web reputation\nA qui s’adreça aquesta Certificació Professional?\n• Estudiants universitaris i llicenciats\n• Emprenedors, start-uppers\n• Responsables màrqueting i comercials\n• Experts i professionals del màrqueting\n• Agències de comunicació, Social media marketing i PR\n• Agències de PPRR i esdeveniments\n• Social media manager i bloggers\n• Responsables de comunicació d’associacions i organitzacions\n• Perfils tècnics interessats en integrar nous coneixements\nPorta la teva carrera a la vanguardia: el canviament no s’atura mai i tampoc la teva formació. Aquest màster presenta diferents nivells d’habilitat i experiència i et permetrà maximitzar l’impacte del teu màrqueting mitjançant potents instruments digitals.\nFounder i directora de la Business School\n“Llum verda a una nova Business School d’aire europeu, perquè el mon al nostre voltant canvia cada segon que passa i demana crear alguna cosa nova per estar al seu ritme. Amb Europa Innovation Business School tens la possibilitat de portar a un nivell internacional les teves competències i ampliar els teus horitzons de treball. Accepta el repte de la transformació digital i entra a formar part d’un network de talents que miren cap endavant. Lliures de treballar i crear en qualsevol lloc del mon”\nPortar a terme recerques i anàlisis digitals, establint els objectius de negoci\nPlanificar una estratègia de màrqueting digital internacional\nCrear i regir continguts valuosos i innovadors que guiïn el ROI (Return on investment)\nEstablir, optimitzar, crear i regir campanyes publicitàries orgàniques i de pagament en Facebook i Instagram, Twitter i LinkedIn, amb reports professionals\nCrear i gestionar campanyes de recerca en Google AdWords i utilitzar Google Analytics per mesurar el rendiment\nPlanificar una estratègia de brand management\nPlanificar i regir la comunicació en els Social media d’Empreses professionals i brands\nProjectar e-mails eficaços que generin contactes; fidelitzar els clients\nGestionar la comunicació digital per PPRR i Empreses a nivell internacional\nTreballar com a agent de digital consulting\nTreballar com a responsable advertising i product branding en agències publicitàries i de comunicació\nClasses per desenvolupar competències digitals concretes i job-oriented\nLaboratoris i exercitacions sobre casos reals per aprofundiment pràctic dels continguts\nExecutive talk amb leaders del Màrqueting Digital Internacional\nExperience-based learning amb case history i exercitacions\nSeguiment constant del recorregut de l’e-learning\nProject-work final per aconseguir el títol del màster\n2 trobades dins l’aula durant l’itinerari didàctic\nVisites a empreses líders del mon del Business Digital\nExecutive talk amb leaders del Màrqueting Digital Internacional per aprendre dels millors d’Europa i comprendre les perspectives de desenvolupament.\nMaster Job Oriented – Sortides professionals\nExpert en comunicació digital per organismes públics o privats\nAssessor de Màrqueting Digital\nEntrevistes d’orientació per recolzar la definició de l’itinerari professional\nServeis de desenvolupament de personal branding i suport a la recerca d’oportunitats professionals, en col·laboració amb Emagister\nPràctiques formatives finals en importants empreses europees com a training-on-the-job, per accedir al mon del treball\nConverteix-te en un Professional del Màrqueting Digital Internacional\nEl màster en International Digital Marketing Online te una oferta formativa que permet als participants seguir directament des de casa les classes accedint a l’aula virtual. L’e-learning dóna també accés a exercicis recomanats per realitzar autònomament o en grup mitjançant el network i ofereix continguts afegits d’aprofundiment.\nPer qui desitja aprofundir l’experiència del màster, és possible inscriure’s a les Factory d’Europa Innovation.\nLa inscripció a les Factory compren, a més del curs ordinari e-learning, 3 trobades live amb docents de nivell i un laboratori final, per fer l’experiència formativa i de networking encara més completa i estimulant.\nQuè inclou el MÀSTER?E\nMÀSTER EN LÍNIA – NOMÉS 797 € [Preu sense descompte 999 €]\nAmb el Màster [Online] en Projectes Europeus Disseny i Gestió Plus, pot aprendre desde casa 100% online. La nostra plataforma d’E-learning li donarà accés a continguts actualitzats i exercicis útils que pot triar fer sol o amb grup.\nMáster [Online] en Projectes Europeus Disseny i Gestió Plus: 45 hores d’aprenentatge en línia + Examen final online\nMASTER ONLINE + LIVE FACTORY – NOMÉS 997 € [preu sense descompte 1299 €]\nPer a aquells que vulguin aprofitar al màxim la seva experiència al màster, és possible matricular-se en la modalitat Màster Online + Factory d’Europa Innovation.\nLa matriculació al Factory inclou, a més del curs normal de formació online, 2 Laboratoris presencials amb els millors professors i un taller final, perquè l’experiència formativa i de creació de contactes sigui encara més completa i estimulant.\nMáster [Online] en Projectes europeus Disseny i Gestió Plus + Live factory: 45 hores d’aprenentatge online +15 hores formatives a l’aula (2 dies) + Examen final online (60 hores totals)