Santiago Niño Becerra: Ja fa molts anys que Andorra hauria d'have\nCANAL WEB G-Series\nSantiago Niño Becerra: "Ja fa molts anys que Andorra hauria d'haver començat a repensar el seu model productiu"\nL'economista català Santiago Niño Becerra creu que Andorra ja fa tard en la reestructuració inevitable del model productiu. Creu que aquesta transformació és necessària en un context de transició del capitalisme cap a un altre paradigma econòmic, però especialment perquè "depèn completament de l'exterior". Niño Becerra presenta un nou llibre sota el títol "Capitalismo (1679-2065)", en el qual descriu com canvia el món en aquests moments i anuncia el que vindrà des del punt de vista macroeconòmic i social.\nEl catedràtic d'Estructura Econòmica a la Universitat Ramon Llull de Barcelona ha estat el convidat del "Cafè" de l'Ara i Aquí aquest dijous. Santiago Niño Becerra ha estat contundent, com ho és habitualment, i ha assegurat que senyals com que s'està esvaint el concepte d'Estat i les grans corporacions sobrepassen les capacitats d'aquests, la creixent importància del grup sobre l'individu i la tendència cap a la flexibilitat laboral evidencien que s'ha entrat ja en la transició final del capitalisme cap a un altre model econòmic, molt més tecnològic. En aquest context, Niño Becerra prediu que la renda mitjana de les persones baixarà, perquè el seu treball (que es valorarà sobre la productivitat i no sobre la producció) ja no és tan valuós i que serà necessària la renda bàsica universal. "El 16% de les persones amb feina a Espanya són pobres", destacava a Ràdio Nacional, tot reiterant que hi ha un excedent de població activa.\nPerò la renda bàsica en un context en què el factor treball deixarà de ser clau en el funcionament de l'economia no és l'únic que prediu, també creu que arribaran altres fórmules perquè les persones s'evadeixin de la realitat, com l'oci barat o la legalització de la marihuana. I, a més, insisteix en la força "increïble" que prenen les grans corporacions, tot recordant les xifres que gestionen gegants com Apple. Entre aquests, adverteix de la importància que tindrà l'entrada d'Amazon en la distribució de medicaments, per exemple.\nEn aquest context de canvi, "està tornant el concepte que no tots els Estats d'Europa poden anar a la mateixa velocitat", explica, cosa que està canviant la manera de fer. I pel que fa a Andorra, "ja fa molts anys, potser trenta, que hauria d'haver començat a repensar el seu model productiu". Niño Becerra ha posat èmfasi en la dependència històrica del Principat i ha recordat la incertesa del turisme. Segons el catedràtic, no es pot dependre d'un sector que varia contínuament per decisions impredictibles. La solució? L'habitual, "Andorra hauria de buscar fonts de generació de PIB des de dins". L'economista, un visitant habitual del país i assessor informal d'alguns dels seus empresaris, proposa que es busqui, per exemple, que grans empreses instal·lin a Andorra alguna de les seves àrees de negoci per produir des de dins.\nTorna a veure l'entrevista completa de l'Ara i Aquí a Santiago Niño Becerra:\nInforma: Jordi Domingo - Cesc Sanjuan


Art poètica - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'Art poètica (Ars Poetica. en llatí), també coneguda com a Epístola als Pisons (Epistula ad Pisones), forma part de les Epístoles d’Horaci i és la més llarga de totes, així com ho és respecte a la resta de composicions del poeta: té 476 hexàmetres. Cal destacar que ha tingut una repercussió notable en la literatura europea.\nArt poétique (fr) , Art poétique (fr) i L’Art poétique (fr)\n1 Models de l'obra\n2 Argument i resum\n6.1 Edicions crítiques\nModels de l'obraModifica\nSegons Pomponi Porfirió, a l'Ars Poetica, Horaci recull els preceptes més fonamentals de Neoptòlem de Paros sobre aquest art. Pel que fa a aquests preceptes, es troben entre les característiques de l’escola modernista de Cal·límac (la combinació del neoterisme alexandrí i l’escola tradicionalista i equilibrada d’Aristòtil) i un caire peripatètic. De manera que, en relació a l’estil dels seus versos, seguia els principis de l’escola alexandrina. En canvi, pel que fa a l’extensió del poema era aristotèlic, és a dir, que defensava el poema llarg, a diferència de Cal·límac, el qual s’estimava més una estructura breu. Entre els anys 50 i 40 aC, Horaci formà part del cercle epicuri de Filòdem de Gadara, el qual es dedicava a impartir classes de filosofia, i té tractats on exposa el punt de vista epicuri sobre retòrica, música i poètica, entre altres coses, alhora que discuteix els punts de vista d'altres escoles. Per mitjà d’aquestes classes, sembla que Horaci hauria estat introduït a l’obra de Neoptòlem. També cal tenir en compte que alguns preceptes subratllats per Neoptòlem són presents en les idees expressades per Aristòtil i, anteriorment, fins i tot per Plató. Aristòtil també és font de l’obra d’Horaci en relació a altres conceptes no exposats per Neoptòlem. En conclusió, Horaci recorre a les idees de Neoptòlem, Plató, Aristòtil -influències també per a Neoptòlem- i a la tradició peripatètica.\nArgument i resumModifica\nTal com s’ha dit prèviament, l'Ars poetica representa un conjunt de preceptes que Horaci considera aconsellables d’ésser aplicats quan es compon poesia. Això ho proposa des d’un sentit amistós, atesos els destinataris suposats: Pisó. i els seus dos fills adolescents.\nLes qüestions que s’hi aborden són les següents, dividides en capítols seguint l’ordre d’aparició:\nCap. I (vv.1-44): Planteja la connexió necessària entre totes les parts d’un poema per tal de preservar-ne la unitat i la cohesió. Explica com s’ha d’evitar que s’esdevingui un desgavell en l’harmonia de la composició.\nCap. II (vv.45-72): Aconsella introduir elements d’efecte innovador subtilment i curosa.\nCap. III (vv.73-98): Tracta de la mètrica i els estils diferents de poemes.\nCap.IV (vv.99-135): Es fa esment a la pronunciació i al posat adequats a l’hora de recitar.\nCap.V (vv.136-179): Sobre la influència de la tradició sense caure en la repetició i les característiques de cada edat històrica.\nCap. VI (vv.180-274): Fa referència a la tragèdia i a la comèdia.\nCap. VII (vv.275-311): Explica l’origen i l’evolució del teatre. Menciona amb to de burla la fi dels mals poetes.\nCap. VIII (vv.312-332): Esmenta amb èmfasi la necessitat de filosofia moral per part de l’autor.\nCap. IX (vv.333-390): Enalteix el gènere poètic i la seva finalitat.\nCap. X (vv.391-476): S’hi qüestiona l’equilibri entre l’aprenentatge de l’art i la influència dels numens a l’hora de compondre poesia. Es proposen mètodes de correcció.\nLa temàtica d’aquesta obra es pot dividir en dos blocs: un sobre la poesia i l’obra literària i un altre sobre la figura del poeta.\nQuant a la poesia, es presenten les qüestions següents:\nCombinació del lèxic antic amb el llenguatge actual amb rigorositat en l’aspecte formal.\nPrincipis de versemblança, unitat i simplicitat quant al contingut.\nQuant a la forma, presentació i disposició de la matèria com a condicionants de l’estil.\nImitació de la realitat (mimesi) i declinació de tot allò que no formi part de la naturalesa, atès que s’ha de respectar i reproduir amb la màxima fidelitat possible l’harmonia de la natura (decorum). Per tant, tot allò deformat i inventat pel creador de l’obra artística s’entén com a indecorós.\nObservació dels models grecs. Amb tot, defugir la imitació servil.\nObra literària comparada a les arts plàstiques.\nInnovació en els personatges: Partir dels personatges presents en la tradició literària (concepte anomenat retractatio) amb la condició de reelaborar-los, opció de la qual Horaci és més partidari. O bé, inventar-ne de nous, sempre que siguin coherents.\nMètodes per atraure el lector: Alteració de l’ordre dels fets (in medias res). Afegiment de fets ficticis, mantenint la unitat i la versemblança.\nCrítica al moment que experimentava el teatre en l’àmbit romà:\nTenint en compte la repercussió pública que caracteritzava el gènere dramàtic -tant entre illetrats com entre doctes- calia posar-lo al servei de determinades fites artístiques, morals i polítiques que es distanciessin de la vulgaritat recurrent en l’ambient dels espectacles d’aquest gènere en aquell moment.\nAnàlisi exhaustiva quant a la credibilitat dels personatges i el llenguatge adequat per a cadascun, els temes més adients, les regles de presentació, la versificació iàmbica, la presència de la música en aquest gènere i, finalment, els orígens del teatre a Grècia.\nPel que fa a la figura del poeta, és tractada de la manera següent:\nResponsabilitat d’ètica, saviesa i civisme per part del poeta. En ell rau una missió noble i virtuosa, remetent-se, així doncs, als principis de l’estoïcisme. El perfil del poeta ideal és totalment oposat al poeta boig d’art mediocre, el qual és perniciós per a la societat.\nEquilibri entre l’ars i l’ingenium. Reivindicació de l’esforç en l’aprenentatge de la tècnica (ars) davant de la inspiració divina i el talent (ingenium). Ras i curt, el poeta neix, però també es fa; cal la combinació d’ambdós elements.\nLa finalitat de la poesia consisteix a delectar i instruir alhora (docere et delectare), al·ludint de nou als grecs i llurs idees.\nDe totes les obres d’Horaci, l'Ars Poetica ha estat la més influent en la literatura occidental. Per tant, no només és l’únic testimoni complet de la poètica en l’època romana, sinó que, a més a més, fins ben bé al segle XIX, va repercutir en els criteris de creació artística a tots els nivells. No es tracta essencialment de propostes innovadores per part d’Horaci, però a l’Epístola als Pisons l’autor exposa d’una manera molt eficaç tot l’aprenentatge reunit; expressa els seus coneixements d’una manera poètica. Així doncs, aquesta obra constituí la base de la literatura europea fins al Renaixement, quan la Poètica (Aristòtil)  es començà a difondre.\nDurant l’Antiguitat, aquesta obra fou llegida i àmpliament coneguda, juntament amb la resta de composicions d’Horaci; en són testimonis els comentaris de Pomponi Porfirió i Helenius Àcron. Durant el segle V i VIII, però, minvà la seva presència.\nPel que fa a l’Edat Mitjana, tant les Sàtires (Sàtires Horaci) com totes les Epístoles tingueren més bona rebuda que l’obra lírica d’Horaci, la qual conté una mètrica i un llenguatge més dificultosos. De fet, la lírica no tingué gaire repercussió un cop publicada, sinó que el primer que es conegué de la seva obra fou l’Orazio satiro del qual parlà Dante Alighieri a la Divina Comèdia. . Una altra raó perquè aquestes obres atraguessin més que la lírica fou llur càrrega moral, apreciada pel pensament de la població medieval; les obres oferien moltes màximes que la filosofia de l’època féu seves. Les cites, esments i al·lusions a Horaci durant aquesta època afirmen que els seus hexàmetres eren llegits. És destacable el fet que s’escrivissin diversos tractats poètics inspirats en l’Ars; la Poetica Nova de l’anglès Geoffrey de Vinsauf, a tall d’exemple, n'és un dels més rellevants.\nLa seva obra lírica es conegué per complet durant el Renaixement, de la mà dels autors italians Cristoforo Landino i Angelo Poliziano, així com els espanyols Garcilaso de la Vega i Fray Luis de León. Amb tot, l’Ars seguí suscitant interès, aquest cop per part dels humanistes de tot Europa, que comentaren i editaren l’epístola i entre els quals destacà novament Landino, juntament amb el també italià Antonio Mancinelli. Tant és així, que fins i tot les Odes, les quals inspiraren grans poetes com Bernardo Tasso, Ronsard o Ben Jonson, no aconseguiren opacar del tot els preceptes literaris de l’Ars, car l’edició i comentaris de Josse Bade adreçats als adolescents desitjosos d’aprendre és considerada la més important, influent i eficaç. L’efecte de l’Art poètic conflueix amb la descoberta de l’obra aristotèlica esmentada anteriorment, de manera que la poesia renaixentista és el fruit que s’esdevé de la fusió d’ambdues obres. Dues obres d’aquest període inspirades en l’epístola d’Horaci són Nutricia d'Angelo Poliziano (1486) i De arte poetica de Girolamo Vida (1527). A més, al llarg del segle XVI, l’obra es traduí a diverses llengües europees entre les quals destaca el francès. Quant a l’àmbit hispànic, són importants els comentaris de Francisco Sánchez de las Brozas (1558 i 1591) i la versió al castellà de Luis Zapata (Lisboa, 1592). L’autor català Pere Serafí n’escrigué un tractat en castellà que mai no es va arribar a imprimir però que, segons els experts, hauria estat el primer a la península.\nDurant els segles XVII I XVIII es manté la presència de l’Ars de manera sobirana. És en el XVII que Lope de Vega l’utilitza de model juntament amb l’obra d’Aristòtil per teixir el seu Arte nuevo de hacer comedias. En el mateix segle, Francisco Cascales comenta l’obra a Tablas poéticas (Múrcia,1616), Josep Morell la tradueix al castellà (Tarragona, 1684). El fet és que, en el Neoclassicisme (s. XVIII), l’Art poètic interessa molt més que la lírica i Pere Bes i Labet en publicà la seva versió al castellà (Girona, 1768). L’obra més reconeguda d’aquest període neoclàssic, però, és Art Poètic (1674), una imitació del francès Nicolas Boileau-Despréaux.\nEn canvi, al Romanticisme (s. XIX) no l’atrauen ni la poesia de les Odes ni les normes literàries classicistes que Horaci exposa a l’Art Poètic, de tal manera que s’esfumen de l’escena literària. Tanmateix, entre els segles XVIII i XIX, el menorquí Antoni Febrer i Cardona s’animà a versionar l’obra al català, no editada, però, fins al 1929. És a la segona meitat del segle XIX quan s’estén l’afany de traducció en català, corrent en el qual destaca Joan Sardà, però cap d'aquestes traduccions es publicarà fins més enllà del 1920.\nEn el segle XX, l’Epístola als Pisons és recuperada i revalorada; deixa de ser analitzada sols com un tractat de teoria poètica i s’aprofundeix en la seva qualitat artística. En aquest segle, cal destacar Manuel de Cabanyes com a poeta horacià català component en llengua castellana. Ell influí en poetes com Miquel Costa i Llobera, que publicà el recull Horacianes (1906), treball molt imitat durant els anys deu i vint. És doncs, tal com s’ha esmentat anteriorment, en els anys vint que s’aviva la traducció al català de les obres d’Horaci.\nAvui en dia, es considera que l’Art Poètica atresora tot el pensament d’Horaci respecte de l’art i molt específicament vers la poesia; s’hi recullen les idees a tenir en compte a l’hora de dur a terme qualsevol obra artística. En conclusió, representa el punt de partida del qual deriven remarcables tendències de la literatura al llarg de la cronologia europea.\nL’inici de tradició manuscrita relativa a Horaci se situa cap al s. IX, període carolingi, i es considera que la biblioteca de Carlemany a Aquisgrà podria haver atresorat una còpia de l’Ars Poetica. Els estudiosos de la transmissió manuscrita horaciana s’han concentrat des del començament en un nombre reduït de còdexs; n’hi ha centenars sense catalogar. Un d’indispensable que conté l’Ars és del segle XI, procedent de l'abadia de Saint-Claude (Jura), a França.\nBORZSÁK, S., Horatius Opera, Bibliotheca Teubneriana, Editorial Coloquio, Madrid 1988.\nEditorial alemanya: BSB B. G. Teubner Verlagsgesellschaft, Leipzig 1984.\nGARROD, H. W. i C. WICKHAM, Eduardus, Q. Horati Flacci Opera, Oxford University Press, Gran Bretanya 1967.\nSHACKLETON BAILEY, D. R., Horatius Opera, Bibliotheca Teubneriana, Alemanya 2001.\nRecurs online: thelatinlibrary.com\nFIGUERAS CAPDEVILA, Narcís, Horaci: Art poètica i Epístoles literàries, La Magrana (Clàssics de Grècia i Roma), RBA Llibres, S.A., Barcelona 2012.\nRIBER, Llorenç, Horaci: Sàtires i epístoles, Fundació Bernat Metge, Barcelona 1927.\nMORALEJO, José Luis, Horacio: Sátiras, Epístolas, Arte poética, Gredos, Madrid 2008.\nSILVESTRE, Horacio, Horacio: Sátiras, Epístolas, Arte poética, Ediciones Cátedra, S.A., Madrid 1996.\n↑ Hor. Ars (text en llatí) http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.02.0064.\n↑ Segons Pomponi Porfirió es tracta de Luci Calpurni Pisó Cesoní.\n↑ un d'ells és Luci Calpurni Pisó Cesoní (cònsol 15 aC), d'el segon no n'hi ha constància.\n↑ Divisió segons el criteri de LOZANO, Pablo, De las partes más selectas de los mejores autores de pura latinidad, 3 vols., Madrid 1831(1991).\n↑ Aristot. Poet., (text en grec) Περὶ ποιητικῆς, http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Aristot.%20Poet.\n↑ Dante, Divina Comedia, Infierno 4.88.\nCODOÑER, C. (ed.), Historia de la literatura latina, Cátedra, Madrid 1997\nFIGUERAS CAPDEVILA, Narcís, Horaci: Art poètica i Epístoles literàries, La Magrana (Clàssics de Grècia i Roma), RBA Llibres, S.A., Barcelona 2012\nLOZANO, Pablo, De las partes más selectas de los mejores autores de pura latinidad, 3 vols., Madrid 1831.\nMAÑAS NÚÑEZ, Manuel, Horacio, ‘Arte Poética’. Universidad de Extremadura 1998.\nMAÑAS NÚÑEZ, M., La Epistula ad Pisones de Horacio: su normalización como ars poetica hasta el Renacimiento, Cuad. Fil. Clás. Estud. Lat. 32.2 (2012) 223-246.\nJosé Luis Moralejo Horacio, Gredos, Madrid 2012.\nNAVARRO ANTOLÍN, Fernando, Quinto Horacio Flaco: Epístolas, Arte Poética, Alma Mater, CSIC (Consejo Superior de Investigaciones Científicas), Madrid 2002.\nREYNOLDS, L.D., Texts and Transmission: A Survey of the Latin Classics, Clarendon Press, Oxford, Nova York 1983.\nSILVESTRE, Horacio, Horacio: Sátiras, Epístolas, Arte poética,Ediciones Cátedra, S.A., Madrid 1996.\nVON ALBRECHT, M., Historia de la literatura romana, 2 vols., Herder, Barcelona 1997.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Art_poètica&oldid=23596341»\nDarrera modificació: 20 maig 2020 a les 14:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 maig 2020 a les 14:13.


Inici > Marc normatiu > Seguretat dels productes > Marcatge CE\nQuins aparells i/o productes estan regulats?\nLa legislació europea de marcatge CE afecta un conjunt de productes i aparells des del punt de vista de la seguretat:\nEmbarcacions d’us recreatiu\nEquips a pressió i aparells simples\nEquips terminals de radiocomunicacions i de telecomunicacions\nEquips per a atmosferes explosives\nInstruments de pesatge de funcionament no automàtic\nMaterial elèctric en baixa tensió\nProductes sanitaris, implantables i de diagnòstic in vitro\nProductes de la construcció\nTransport públic per cable\nTambé es regula un fenomen físic, la compatibilitat electromagnètica\nDocuments i guies relatius al marcatge CE\nMarcatge CE en general\n- Conceptes bàsics sobre el Nou Enfocament i l’Enfocament Global. Ministeri d’Industria, Turisme i Comerç\n- Directives i normes de nou enfocament. (en anglès)\n- Guia Virtual del Marcatge CE de la Junta de Andalucía.\n- Informació de les directives europees relatives a productes industrials. Ministeri d’Industria, Turisme i Comerç\n- Guia d'aplicació de la Directiva 95/16/CE d'ascensors. (en anglès)\n- Guia d’aplicació de la Directiva 2004/108/CE de compatibilitat electromagnètica. (en anglès) [PDF - 340Kb]\n- Informació addicional de la Directiva 2004/108/CE de compatibilitat electromagnètica. (en anglès) [PDF - 54Kb]\n- Guies d'aplicació de la Directiva d'equips a pressió. [PDF - 2,7Mb]\n- Annex Directiva d'equips a pressió. Notes. [PDF - 4,4Mb]\n- Guia d'aplicació de la Directiva 89/686/CE d'equips de protecció individual EPI's (en anglès)\n- Guia Atex sobre els aparells i sistemes de protecció per a us en atmosferes potencialment explosives. [PDF - 2,7Mb]\n- Document aclaratori per a l'aplicació de la Directiva 2009/48/CE. [PDF - 1,26Mb]\n- Guia per a l'aplicació de la Directiva 2009/48/CE: expedient del producte. [PDF - 1,77Mb]\n- Documents guia del Grup Expert de Seguretat de Joguines (en anglès).\nMaterial elèctric de baixa tensió\n- Guia d’aplicació de la Directiva 2006/95/CE de baixa tensió. (en anglès) [PDF - 439Kb]\n????? - Preguntes sobre la transició de la Directa 98/37/CE a la Directiva 2006/42/CE. [PDF - 22Kb]\n- Guia d’aplicació de la Directiva 2006/42/CE de màquines\n- Transició de la Directiva 89/106/CEE al Reglament 305/2011. (en anglès)\nLes disposicions legals relatives al marcatge CE procedeixen de la Unió Europea i formen part de les polítiques anomenades de nou enfocament i d’enfocament global que pretenen eliminar les barreres tècniques dins de la Unió Europea per facilitar la creació del mercat únic de béns i serveis.\nAquestes disposicions (directives) harmonitzen la legislació relativa a la seguretat dels productes subjectes al marcatge CE. Com que es tracta de directives, cal que cada Estat membre les adapti a la seva legislació.\nLa legislació de marcatge CE afecta principalment els fabricants i els importadors dels productes i estableix un conjunt de procediments que s’han de seguir per garantir el compliment dels requisits essencials de seguretat establerts per cada directiva. Els procediments varien per cada directiva, però en trets generals estableixen el següent:\nComplir els requisits essencials de seguretat establerts per la directiva corresponent; a partir de les especificacions de les normes tècniques europees harmonitzades.\nAvaluar la conformitat del producte respecte a la directiva en les fases:\nDisseny, mitjançant els assaigs o estudis corresponents.\nProducció, mitjançant un control de la qualitat, preferiblement basat en les normes ISO 9000.\nElaborar la documentació tècnica requerida.\nPresentar la documentació a l’organisme notificat corresponent (aquest tràmit afecta un número limitat de productes d’algunes directives).\nRedactar la Declaració CE de conformitat i lliurar-la al client.\nCol·locar el logotip del marcatge CE en el producte i/o en l’embalatge.\nCom accedir a la legislació de marcatge CE?\nEs pot accedir al text complet de totes les disposicions legals relatives al marcatge CE a través de l’opció del menú Cercador.\nEls fabricants de productes també han de tenir en compte altres aspectes com la seguretat dels treballadors, el medi ambient, la limitació de l’ús de substàncies químiques, i els drets dels consumidors.\nPer aquest motiu, a part de la legislació pròpia de marcatge CE, és convenient conèixer si el nostre producte està afectat per alguna de les disposicions legals dels àmbits esmentats.\nSeguretat dels productes, on es pot veure la legislació específica que afecta els productes de consum.\nComisió Europea. Empresa i industria. Nou enfocament\nInclou informació de les Directives, normes harmonitzades i vigilància de mercats.\nEs poden consultar quines normes o projectes de normes harmonitzades europees per a cada Directiva, i fins i tot d’acord a criteri concrets.\n(Comité Europeu per la Normalització. Accés lliure. Actualitzada)\nGeneralitat de Catalunya. Accés lliure. Actualitzada\nPàgina web del Ministeri dedicada a les Directives de Marcatge CE.\n(Ministerio de Industria, Comercio y Turismo. Accés lliure, cal registrar-se. Actualitzada)\nWeb relativa al nou enfocament, desenvolupada pels tres organismes europeus de normalització (CEN - Comitè Europeu de Normalització, CENELEC - Comitè Europeu de Normalització Electrotècnica i ETSI - Institut Europeu de Normes sobre Telecomunicacions) juntament amb la Comissió Europea i l’EFTA (European Free Trade Association). Proporciona accés a les directives i les referències de les normes europees.\nNormativa i criteris. Departament de Treball\nWeb del Departament de Treball de la Generalitat de Catalunya des d’on es pot accedir a la legislació de riscos laborals.\n(Departament de Treball. Generalitat de Catalunya. Accés lliure. Actualitzada)\nPàgina web de la Unió Europea relativa a legislació de Marcatge CE.


Podem accepta un pacte amb IU per anar junts a les eleccions - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSi finalment es repeteixen els comicis, la formació d'Iglesias ja té l'acord amb la de Garzón\nPodem acceptarà concórrer a les urnes a nivell nacional amb IU si finalment es repeteixen les eleccions, un pacte que, a falta de concretar els detalls, compta amb consens en el partit de Pablo Iglesias, que espera augmentar així el seu rendiment electoral, segons fonts de la formació estatge consultades per Efe.\nDavant l'escenari cada vegada més probable d'una repetició electoral, Podem compta ja amb que l'acord amb el portaveu d'IU, Alberto Garzón, pugui concretar-se en els pròxims dies, tot i que encara han de començar les negociacions formals entre les dues organitzacions. Es tractaria ara de tancar la fórmula jurídica d'aquesta col·laboració, si concorren junts com coalició electoral o com a partit instrumental, els llocs que ocuparan Garzón i altres membres d'IU a les llistes, i el nom amb el qual es presentaran a les eleccions, expliquen diverses fonts de Podem.\nPer Esquerra Unida, segons han confirmat a Efe alguns membres de la direcció d'aquesta formació, és "irrenunciable" concórrer sota el paraigua de la "coalició electoral", fórmula que els reconeixeria jurídicament com a partit, el que entre altres coses els permet accedir a les subvencions electorals i als espais en els mitjans públics en campanya. Les llistes poden ser un escull més espinós en Podem, i l'acord pot dependre de la força que tingui Garzón per aconseguir ocupar el número tres a la candidatura a Madrid, el que obligaria a desplaçar Íñigo Errejón, que va ser qui va ocupar aquest lloc en els comicis del passat 20 de desembre. Esquerra Unida defensarà que Garzón estigui en aquest lloc, encara que no és descartable que si finalment això troba molta resistència a Podem poguessin assumir el número u per Màlaga, si bé no ho estudien en aquest moment. La tercera qüestió en competició per tancar l'acord seria el nom amb el qual aquesta coalició concorreria a les eleccions. En Podem, afirmen les fonts consultades, no són partidaris de que apareguin les sigles d'IU, i es busquen altres opcions.\nUna d'elles, Podem-Unitat Popular, seria "assumible" per a IU, ja que ja va concórrer el 20D com IU-UP, però no tots en la formació estatge el comparteixen. Una altra possibilitat que cobra fora és que utilitzin la marca Podem-A Comú, nom pel qual va apostar fa uns dies el fundador de Podem, Juan Carlos Monedero, i que no veu tampoc amb mals ulls IU. Més enllà de les marques, l'important per a IU és que es respecti la seva identitat i això "queda assegurat", al seu parer, amb la fórmula de la coalició electoral perquè els seus "drets jurídics" no desapareixen. Altres fonts de la direcció d'Esquerra Unida també assenyalen com a condició per formalitzar aquest acord que les dues formacions tinguin clar el que passarà el dia després de les eleccions, els possibles pactes, el paper de Garzón al Congrés o com organitzar els grups parlamentaris de les confluències. "Encara hi ha per davant molt debat sobre política" abans de tancar definitivament aquest acord, insisteixen altres fonts d'IU. Per la seva banda, Podem sembla haver assumit el que no volia abans del 20D quan va tancar la porta a Garzón, tot i la insistència del portaveu d'IU a concórrer junts als comicis. Ara la possibilitat de donar el "sorpasso" al PSOE sumant el milió de vots d'IU als cinc que va obtenir Podem ha fet que la formació estatge s'animi fins i tot a incorporar a les seves llistes alguns dels noms que proposi IU, encara que no es repetirien les primàries per conformar les candidatures, entre altres coses, perquè ja no hi ha pràcticament temps.\nL'acord que s'arribi hauria de ser ratificat tant per les bases de Podem com les d'IU, que també ha de vèncer les resistències que hi ha en la seva pròpia formació a aquest pacte. Avui mateix, Iglesias assegurava que el "sensat és que les mateixes persones que es van presentar fa uns mesos" repeteixin, inclòs l'exsecretari d'Organització, Sergio Pascual, a qui va destituir del seu càrrec, i que va ser triat en les primàries. Iglesias és un dels partidaris de trobar aviat un acord amb Garzón i ha demanat avui al seu partit i al portaveu d'IU, que estiguin a l'alçada. "Cal ser prudents, però estem en una conjuntura històrica especial. Nosaltres hem plantejat un govern de coalició en una direcció molt clara" i "desitgem de cor que Alberto i jo puguem estar a l'altura", ha insistit.


El Comú d'Andorra la Vella començarà la propera setmana a fer-se càrrec de l'execució d'embargaments - Qué!\nmartes, 11 agosto 2020 13:07\nEl Comú d'Andorra la Vella començarà la propera setmana a fer-se càrrec de l'execució d'embargaments\nEl Comú d'Andorra la Vella ha aprovat la formalització del protocol de col·laboració entre les entitats bancàries i el Comú, relatiu al procediment normalitzat d'informació i execució d'embargaments de diners en comptes corrents per raó de deutes tributaris i d'altres de dret públic. Per tant, de manera imminent es procedirà a la signatura amb l'ABA i els bancs, i a partir del dilluns el Comú ja començarà a executar els embargaments corresponents a tributs de comerç, foc i lloc, guals, multes de trànsit o preus públics de manera directa amb l'embargament de la quantitat en concret -en cap cas de tot el compte corrent. Tot i això, la cònsol major de la capital, Conxita Marsol, ha celebrat que la quantitat que queda per executar anualment al Comú és d'entre un 4 i un 5% del total de la facturació, ja que la majoria de la gent paga en el període voluntari. En aquest cas, els embargaments es faran mitjançant els recursos del mateix Comú, sense haver d'emprar la figura del saig, ja que “tenim una estructura que ens ho permet”. En cas d'embargament de quantitats superiors com terrenys o edificis, sí que procediran al saig perquè sigui ell qui actuï.\nDurant el Consell de Comú celebrat aquest dijous, també s'ha aprovat el pagament de dues factures pendents de l'any 2015, una per serveis de consultoria informàtica i l'altra en concepte d'assessorament jurídic-laboral, de 4.300 i 5.900 euros. La majoria comunal ha denunciat que aquestes factures no s'han pogut liquidar abans perquè l'interventor ha constatat que no es van realitzar els tràmits pertinents, és a dir, que no han aconseguit trobar per enlloc l'informe d'intervenció ni l'acord de Junta de Govern. Així doncs, l'interventor va advertir a la majoria que aquest fet podia comportar responsabilitats i, per tant, van considerar oportú comunicar-ho al Consell.\nEn aquest sentit, ha estat l'excònsol major Jordi Minguillón qui ha lliurat aquests informes assegurant que intervenció va signar-los en el seu moment i sorprenent-se pel fet que la nova majoria no els hagi trobat al Comú. A més, ha instat el Tribunal de Comptes a manifestar-ho en cas que detecti alguna irregularitat. Per la seva banda, la consellera del PS, Dolors Carmona, creu que aquesta situació ha estat donada pel fet que “hi ha moments que les coses es fan de manera precipitada”, però no obstant, ha advertit que “hem de ser molt curosos perquè estem parlant de diners públics”.\nAndorra la Vella cedirà part del subsòl dels carrers que afecten l'edifici The Cloud\nEl Comú d'Andorra la Vella ha aprovat el conveni amb Andorra Telecom per a la cessió d'ús de part del subsòl dels carrers que queden afectats pel projecte de construcció de l'edifici The Cloud per facilitar accessos i aparcaments. En aquest sentit, tant des del PS com des de Cd'I+Liberals, han demanat que aquest conveni inclogui la possible revisió en cas que Andorra Telecom passi en algun moment a esdevindre una empresa privada.\nTant Carmona com Minguillón, consideren que si mai això ocorregués s'hauria de revisar el conveni perquè una empresa de capital privat no es beneficiï de terrenys públics o en qualsevol cas, “almenys la titularitat pública -en aquest cas el Comú-, rebi un cànon”, segons Jordi Minguillón.\nTanmateix, s'ha aprovat, amb el vot en contra de les dues conselleres socialdemòcrates, el conveni amb el Govern relatiu a la cessió d'ús d'una part de la superfície destinada a la construcció de l'Estació Nacional d'Autobusos. Carmona ha criticat l'indret perquè està sobre del riu, “i això pot comportar riscos”, tot i que vol l'estació a la parròquia però l'hagués situat preferiblement a la zona de l'avinguda Tarragona o al voltant.\nEl Comú tanca el primer trimestre amb un superàvit de prop d'1 milió d'euros\nLa consellera de Finances, Maica Nin, ha informat la corporació de la liquidació pressupostaria corresponent al primer trimestre. Així doncs, les despeses ascendeixen a 6.280.934 euros, el que suposa un 17,84% del pressupostat, i els ingressos a 7.268.219 euros, el 20,65%. Això suposa un superàvit de 987.284 euros.\nArtículo anteriorAndorra serà la seu dels Jocs dels Petits Estats del 2021 amb la voluntat que siguin un element motivador\nArtículo siguienteEl Centre Penitenciari ofereix acce's protegit a Internet als interns


Thu, 16/07/2020 - 12:11\nSocietat Expliquem amb imatges el valor de la cooperació ciutat-ciutat a través de l'experiència de cooperació amb Amman, aprofitat una visita de estudis impulsada per la cooperació alemanya.\nSmart City El patronat s’ha reunit el 9 de juliol per consolidar el futur del Mobile. La pròxima edició del congrés serà el 2021.\nMon, 22/06/2020 - 12:26\nSocietat Destaquen el compromís amb la responsabilitat social, l’Agenda 2030 i els objectius de desenvolupament sostenible.\nThu, 18/06/2020 - 12:45\nSocietat Es presenta un nou recurs educatiu que apropa l'alumnat de la ciutat a les diverses realitats de les persones refugiades, especialment infants i joves.\nThu, 18/06/2020 - 10:31\nLa commemoració d'enguany tindrà format virtual per poder visibilitzar la situació que pateixen les persones que busquen refugi i protecció internacional.\nWed, 17/06/2020 - 13:22\nBarcelona lidera la crida municipalista europea perquè la UE incrementi la inversió en recerca i innovació davant de la crisi sanitària\nMon, 15/06/2020 - 14:36\nAda Colau demana a la Unió Europea que les ciutats tinguin accés als fons per poder fer front a l'emergència social i a la transició ecològica\nEl 12 de juny va tenir lloc la primera reunió política de la xarxa Eurocities des de l’inici de la crisi sanitària. Per part de Barcelona hi van participar l’alcaldessa Ada Colau i la tinenta d’alcaldia Laia Bonet.


PalmaEl jutjat d'instrucció número 6 de Palma ha ordenat l'empresonament provisional sense fiança dels 12 detinguts amb relació a l'incident de divendres a l'aeroport de Palma, segons fonts del Tribunal Superior de Justícia de les Balears (TSJIB). La jutge els ha imputat, inicialment, dos delictes diferents de sedició, desordre públic i afavoriment de la immigració irregular, segons ha informat Europa Press. La Fiscalia de les Balears havia demanat presó provisional per un presumpte delicte de sedició segons la llei de navegació aèria. El fiscal superior de les Illes, Bartomeu Barceló, ha explicat que per ara els investiguen per aquests delictes, tot i que se'n podrien derivar altres, en espera de les declaracions de la tripulació i que es practiquin una sèrie de proves.\nDels 12 que han comparegut davant la jutgessa, cap ha volgut declarar, tret del passatger que suposadament estava malalt i va provocar l'emergència mèdica a Son Sant Joan. És una persona que ja varen arrestar a la Península el 2020 per danys i resistència a l'autoritat. Aquesta setmana la Policia el va tornar a detenir a Palma per un presumpte delicte d'afavoriment de la immigració il·legal i infracció de la Llei d'estrangeria.\nPassen a disposició judicial 12 dels joves que es van fugar d'un avió divendres a Palma\nEntre les 12 h i les 13 h d'aquest dilluns, tots 12 han arribat als jutjats de l'avinguda d'Alemanya de Palma per passar a disposició judicial, acompanyats d'un fort dispositiu policial.\nA hores d'ara, la investigació apunta que la fugida dels passatgers de l'avió –que viatjava entre el Marroc i Turquia– a l'aeroport de Palma va ser orquestrada a través d'un grup de Facebook. Alguns dels detinguts estaven en aquest grup, on es va fer una publicació relacionada amb el que havia ocorregut.\nSegons les primeres informacions, alguns dels arrestats varen gestar la fugida a través d'aquesta xarxa social, on varen determinar com entrar a Espanya a través del seu espai aeri. El resultat d'això va arribar divendres, quan Aena va haver de tancar l'aeroport de Palma durant prop de tres hores. Els implicats varen simular una emergència mèdica, que va obligar l'avió a aterrar. Durant les maniobres d'evacuació, diversos passatgers varen sortir corrent per les pistes.\nAeroport de Palma migrants jutjats


3a jornada. Ells vs Skitter Klava-Klava\nClub Mournibal :: BloodBowl :: Activitats :: EspigaBowl 2016-2017\npor nanga el 02.12.16 0:54\ni si, direu que el titol és molt esbiaixat! Doncs no, ha estat el veritable protagonista del partit! això sí, ajudat per la mala sort èlfica i el treball de la resta del seu equip.\nEl partit ha començat amb pilota en teòric poder dels de l'inframon, tanmateix no l'han sapiguda recollir i s'ha produït una melée on els elfs han estat els beneficiats...pintava magre pels mutants! Tanmateix l'estrella ha acomplert la seva tasca apunyalant a tort i a dret i recollint la pilota per, tot seguit, escapar-se entre un munt de jugadors rivals, no deixar-se tombar i esquivar per plantar l'1 a 0 al torn 6.\nEls Elfs s'ha llençat a empatar, la sort però no els ha acompanyat i l'Skitter ha tornat a complicar-los molt la vida fent que els seus 10 jugadors no poguèssin empatar.\nLa 2a part ha començat amb una fantàstica jugada èlfica, tanmateix, i com passar sovint, quant el receptor enfilava la línia de TD, no ha pogut superar la darrera esquiva i, tot ensopegant amb un goblin, ha caigut!!!!\nHa estat el moment de la sort, el públic ha decidit llençar la pilota a la reraguarda dels de l'inframón. L'skitter ho ha tingut clar, i en una jugada mestre, l'ha recollida i l'ha passada al blitzer Skaven, qui ha iniciat una cursa que ha acabat amb el segon TD de la nit.\nEls elfs, ja amb poc temps, no han badat i han anotat el Td de l'honor en els 2 torns que tenien.\nGran partit on hi ha hagut molt d'espectacle i on ha brillat l'estrella skaven.\nEditat per darrera vegada per nanga el 06.04.17 10:31, editat 2 cops en total\nRe: 3a jornada. Ells vs Skitter Klava-Klava\npor jaume el 02.12.16 7:58\nMolt ben jugat i narrat!!!


Alzira s'il·luminà un any més per Nadal\nAlzira comptarà un any més amb les tradicionals llums nadalenques que decoraran les principals vies de la ciutat, així com altres zones perifèriques\nLlums Alzira Nadal\nEn total està previst engalanar un total de vint-i-nou carrers i places, amb més de 120 arcs, cartells lluminosos, cometes, garlandes i també postes amb motius nadalencs en l'Avinguda dels Sants Patrons que substituiran als arcs lluminosos d'anys anteriors. El canvi ve propiciat per evitar el dany als fanals que provoca la força del vent.\n«La finalitat de la il·luminació es promoure i dinamitzar el sector comercial de la ciutat, enguany amb més motiu que mai davant la situació que travessem derivada de la crisi provocada per la pandèmia de la Covid-19», ha manifestatFernando Pascual, regidor de Serveis Urbans de l'Ajuntament d'Alzira.\nEstà en marxa tot els procés per tal d'agilitzar el muntatge de l'enllumenat per a poder procedir a l'encesa de la decoració nadalenca com més prompte millor, una il·luminació que estarà activa fins al dia de Reis.\n«Ja que les activitats associades al Nadal que venien desenrotllant-se en la via pública no van a ser com fins ara, degut a les restriccions sanitàries, un anys més anem a comptar amb el color de les llums de Nadal en una gran part de la nostra ciutat», ha matisat Pascual.\nLa biblioteca d'Orpesa facilita material didàctic als centres educatius amb el projecte Maletes en valors\nQuince sancionados en Valencia por jugar al voley y beber en la calle sin cumplir las medidas\nselect * from banneronline where (seccion='ribera_alta' or seccion='todas' or seccion='') and fecha_ini<='2021-01-27' and fecha_fin>='2021-01-27' order by orden,idbanner limit 0,2\nselect * from banneronline where (seccion='Ribera Alta' or seccion='todas' or seccion='') and fecha_ini<='2021-01-27' and fecha_fin>='2021-01-27' order by orden,idbanner limit 2,4\nselect * from banneronline where (seccion='Ribera Alta' or seccion='todas' or seccion='') and fecha_ini<='2021-01-27' and fecha_fin>='2021-01-27' order by orden,idbanner limit 5,9\nselect * from banneronline where (seccion='Ribera Alta' or seccion='todas' or seccion='') and fecha_ini<='2021-01-27' and fecha_fin>='2021-01-27' order by orden,idbanner limit 5,30


El Fraikin busca el passi a la fase final de la Copa del Rei contra el Barça - somVallès\nEl Fraikin busca el passi a la fase final de la Copa del Rei contra el Barça\nEls granollerins jugaran l'anada dels quarts de final aquest dimecres al Palau d'Esports (20.30 h)\nDimarts, 8 de març de 2016 | 16:00h\nEn quatre dies el Fraikin BM Granollers es jugarà el passi a la fase final de la Copa del Rei contra el totpoderós FC Barcelona Lassa. El primer duel dels quarts de final tindrà lloc aquest dimecres al Palau d'Esports (20.30 h) i la tornada serà el dissabte al Palau Blaugrana (18.30 h).\nEls granollerins arriben a la cita copera després del desgast físic de la victòria a la pista del Magdeburg alemany. Això sí, la moral estarà ben alta després de batre el potent conjunt d'Alemanya que fins aleshores no havia perdut cap partit en la lligueta de la Copa EHF.\nTot i la moral granollerina, els precedents contra el barça no hi són favorables. El Fraikin no guanya com a local contra el Barça des de la temporada 2006-2007 i va ser en un partit de la lliga Asobal (27 a 26). Des d’aleshores el Fraikin ha encadenat vuit derrotes consecutives com a local contra els blaugrana. Aquesta temporada, els dos conjunts es van disputar la Supercopa de Catalunya i Supercopa d’Espanya amb victòries per a l’equip de Xavi Pasqual. Pel que fa a l’Asobal, els barcelonins van guanyar al seu pavelló per 39 a 28.


IB3 | El menjador social de Sóller tanca durant l’estiu\nPortada > societat > El menjador social de Sóller tanca durant l’estiu\nEl menjador social de Sóller tanca durant l’estiu\nUns 40 voluntaris han treballat durant els darrers dos mesos per donar menjar a unes 160 persones\nVoluntaris i cuiner del menjador social de Sóller\nAquest diumenge ha estat el darrer dia del menjador social de Sóller. Uns quaranta cuiners voluntaris han treballat durant els darrers dos mesos per donar menjar a unes 160 persones que es trobaven amb dificultats econòmiques per mor de la crisi de la covid-19. De forma gratuïta, les famílies obtenien un plat amb guarnició i postres. Ara, durant els mesos d’estiu el menjador social tancarà, però no descarten tornar a obrir al setembre si la situació econòmica no millora.\nDurant el confinament, els voluntaris repartien el menjar casa per casa. El perfil de gent que ha demanat aquesta ajuda és molt variat, des dels col·lectius més vulnerables, fins a treballadors en ERTO que han vist minvar els seus ingressos. Sentim alguns dels usuaris que han pogut menjar gràcies a aquesta iniciativa. Molts dels voluntaris són cuiners que es trobaven sense feina i van veure la possibilitat d’ajudar als més afectats.\nAquesta iniciativa va sorgir arran que ‘El rebost’, un projecte similar del poble, no era suficient i els serveis socials estaven desbordats. El Regidor de benestar social, Carlos Darder creu que s’ha complit amb l’objectiu: donar menjar a quasi 200 persones.\nEscolta aquí el reportatge d’Adrià Sansó a l’informatiu d’IB3 ràdio.


de Barcelonauta a McDalenya: 09/2007\nUn nom desconegut; un títol provocador que desperta curiositat; una portada interessant, poc estrident, una picada d'ullet. Les primeres pàgines farcides de complicitats sorprenents. I la promesa de més de mil pàgines al llarg de les quals poder transitar, en una llibertat tantes vegades conquerida, per la il·lusió infantil del reconeixement, la passió exigent, la decepció afectuosament dosificada, la condescendència benèvola, la familiaritat acollidora, i arribar, finalment, a la darrera pàgina amb la certesa d'haver gaudit de la millor companyia, en el nostre present, en el millor dels viatges. Arribar a destí, celebrar la fi de l'idil·li, deixar enrere la ficció dels amants eterns i emprendre l'aventura de l'amistat que es construeix cada dia. L'amistat des de la qual poder rememorar els millors capítols, també els de les passions arrauxades dels inicis, des d'una distància serena, savia, no dolorosa.\nAquest nou llibre m'ha trobat quan no el cercava. El llibre que hauria volgut escriure. No, que hauria volgut ser. No. És el llibre que voldria poder escriure algun dia i que reflecteix com m'agradaria arribar a ser. Les coses que m'agradaria arribar a poder pensar.\nLlegeixo febrilment en hores robades a l'estudi, víctima del plaer amb el qual ens atansem als llibres -i als amors- prohibits. O potser tan sols inconvenients, ni que sigui tan sols per temps. Amb l'emoció afegida i íntima d'arribar a escenaris encara ignots per a la majoria. Amb la satisfacció de no haver passat per alt, camuflada en la seva austeritat, una joia damunt el mostrador. Era a la vista de tots, però és a mi a qui ha trobat. Ja arribarà el moment de ser generosos, de proclamar nom i títol i, arribat el cas, de regalar pàgines de felicitat.\nM'endinso en les pàgines encara sorprenents, encara ensisadores, amb la certesa que m'acompanyaran arreu com a referent sentimental d'aquests temps madrilenys. Llegir. Estimar. Viure el present afortunat com el passat novel·lat d'un futur somiat. Prendre el llibre entre les mans i saber-lo ja imprescindible en l'equipatge del demà.\nPublicat per ... a 18:32 Cap comentari:\nRecords de pedra (I)\nCentenars de vegades he escoltat el relat del sopar a la Casa de Suècia al qual un client pretenciós i la seva esposa van convidar els pares. El restaurant era en un hotel de cert renom i categoria en aquells anys. Quan van seure a taula, cohibits per l’ambientació pretesament sofisticada, van trobar uns centres espectaculars elaborats amb raves. Tots afamats miraven lacònicament aquells raves, però cap d’ells no sabia del cert si es podien menjar i, cas que així fos, com atansar-s’hi. La mare, amb el seu vestit “sobri però de firma”, cada vegada que es reprèn la història, assenyala que en una altra taula les senyores anaven amb vestit llarg. Just quan el cambrer va retirar els raves, les dues parelles van veure, atònites i desolades, com una de les senyores espectacularment guarnides de la taula veïna agafava un rave amb els dits i se’l menjava, tal com van fer, també, els seus acompanyants.\nHavent sopat, el client va insistir en dur els pares a El Corral de la Morería. Els pares solen relatar el poc sentiment que els va despertar l’espectacle de flamenc i també l’entusiasme amb el qual pernil, formatge i canyes van acabar compensant aquell sopar desangelat.\nDevia fer ja temps que els pares no l’explicaven a ningú, aquest petit relat, perquè quan els en vaig parlar, els va agafar per sorpresa. La Casa de Suècia fa temps que va tancar -restaurant i hotel-. L’edifici -singular, de línies racionalistes- l’estan reconvertint en apartaments de luxe. És en un petit carrer en el qual hi ha tres, no més de quatre edificis. L’oficina on treballo és en un d’ells. En un altre, és on estudio vespres i caps de setmana.\nCada dia, vagi on vagi, en els meus recorreguts quotidians, llegeixo, amb certa nostàlgia heredada, les lletres de traç simple i net, escolpides sobre la pedra grisa i llisa de la façana: Casa de Suècia.\nPublicat per ... a 20:30 Cap comentari:


Bici Baix Llobregat: AMB BICI FINS L'ANTIGA CASERNA DE CARRABINERS I EL SEMÀFOR DEL PRAT\nAMB BICI FINS L'ANTIGA CASERNA DE CARRABINERS I EL SEMÀFOR DEL PRAT\nUn diumenge més, sortím a passejar per la vora del riu. Aquest cop els que ja en ho coneixem, hem tingut una grata sorpresa.\nEn arribar al mirador de la Desembocadura ens hem adonat que ja han obert l'accés fins a arribar a l'antiga Caserna dels Carrabiners. Feia molt temps que hi estaven treballant i no s'hi podia passar i avui per fí ja ho hem inaugurat.\nLes antigues construccions, la Caserna i el Semáfor, les han habilitat com a originals miradors, en els que s'hi accedeix per unes rampes de fusta. Ha quedat molt bonic.\nAquests equipaments han estat una compensació per la implantació de la dessalinitzadora metropolitana i ho ha desenvolupat l'Agencia Catalana de l'Aigua, a través de l'empresa pública Aigües Ter Llobregat. Val mes mirar's-ho positivament. El que han fet malbé per un costat, ho han arreglat per l'altre...\nEl camí de tornada el fem pel Parc Agrari i així els que son nous, coneixen altres rutes per passejar.\nAixò d'anar trobant espais nous per on pedalar, m'encanta!\nAnònim 25 de maig de 2009, a les 18:12\nAMB BICI FINS L'ANTIGA CASERNA DE CARRABINERS I EL...\nPEDRA SECA AL MONTBAIG\nEN BICI A MOLINS DE REI\nPEDALANT PEL DELTA DE L'EBRE


Marbello Ariau Hotel Fortaleza Brasil - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua Dr. Elizeu Holanda, 20 Praia do Futuro - Fortaleza - CE, Àrea Nord-Est, Fortaleza, Brasil, 60182340\nMés informació sobre Marbello Ariau Hotel\nSituat a Àrea Nord-Est, Marbello Ariau Hotel és el lloc perfecte per gaudir de Fortaleza i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Praia do Futuro, Parque Ecológico do Côco, Centro Dragão do Mar de Arte e Cultura.\nMarbello Ariau Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Fortaleza. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , lloguer de cotxes.\nL'ambient de Marbello Ariau Hotel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, caixa forta a l'habitació són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Marbello Ariau Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Fortaleza.


MÉS per Palma acusa VOX de falsa denúncia perquè en el seu balcó no hi ha llaços grocs\n20 setembre 2020 03:46\nMÉS per Palma ha acusat aquest dijous a VOX de falsa denúncia per denunciar davant la Junta Electoral la presència de llaços grocs al seu balcó de l'edifici públic de l'Ajuntament, ja que, assenyalen, es tracta de llaços penjats el 2013 en defensa de la llengua catalana, que no fan referència als presos polítics catalans.\nPer aquest motiu, MÉS ha anunciat que recorrerà l'ordre de la Junta Electoral d'ordenar la retirada de llaços de la façana de Cort, una decisió que han titllat de «precipitada per no haver fet les comprovacions necessàries». També han assenyalat que «vulnera el dret a la llibertat d'expressió».\nLa denúncia del partit d'extrema dreta assenyalava que les dependències municipals de MÉS, en l'edifici públic de la seu de l'Ajuntament, lluïen «un llaç com a símbol de protesta pel procés judicial que se segueix en el Tribunal Suprem contra els polítics catalans». .\nNo obstant això, els llaços de Cort són quadribarrats i varen ser penjats el 2013 «en suport a la lluita dels docents de les Balears contra les retallades i el decret del TIL del Govern Bauzà i en defensa de la llengua catalana», han explicat els ecosobiranistes.\nLa número 2 de MÉS per Palma en les pròximes eleccions municipals, Neus Truyol, ha demanat «no caure en els missatges de l'extrema dreta i la seva croada contra la llibertat d'expressió, i contra una lluita que aquí va ser tan important com la lluita dels docents».\nDes de MÉS consideren que l'ocorregut és «un exemple més de l'estratègia del partit d'extrema dreta de generar 'fake news' i utilitzar partidistament els tribunals per a judicialitzar la política i generar un clima de confrontació».\nPer compara, fa dervers d'un any\nMucho bla, bla, bla. Pero si te quitan de ello, ¿qué queda?. Después de las elecciones compara los votos de VOX, con los de MENOS. A lo mejor (a lo peor), te quedas ojiplático un buen rato.\nPer Qui els voti s'ho podra fer mirar, fa dervers d'un any\nNomés saben denunciar, querellar se, acusar, destruir. falsificar fets històrics, mentir, inventar se llengues impossibles, incendiar certs grups socials i altres fets negatius. Però no fan ni una proposta econòmica acceptable, ni molt menys mediambiental, ni cap intent per solucionar els múltiples problemes socials que se pateixen. Només destruir, destruir i destruir.\nLlògiment, m'estic referint a vox.\nPer jM, fa dervers d'un any\nSi no fos per aquestes notícies Mes no tendria bsolutament res a vendre als seis electors.\nNo passeu pena, el ccanviaran volant. I en el seu lloc hi posran una carretera. Es tot postureo...No faran com Torra... Aquests no es jugaran ser inhabilitats ni locod... Perdre la menjadora? Nooooooo\nPer Pitus Flautus, fa dervers d'un any\nTambé declararan signe partidista l'Estandart? Vaja tropa, fatxes i a més ignorants ¡¡\nPer Es tan obvi, fa dervers d'un any\nEl feixisme nomes pot existir dins d'una atmosfera de violencia. La pregunta es si es aquesta atmosfera de violencia la que fa surgir el feixisme, o si es el feixisme el que prova de crear aquesta atmosfera de violencia.


VASOS COMUNICANTS ENTRE BENEYTO I LAUTRÉAMONT\nBESTIARI BENEYTIÀ A LA SETMANA LAUTRÉAMONT\nDe la mà de Ricard Ripoll ―pare de l'excel·lent traducció al català dels Cants de Maldoror i dels poemes d'Isidore Ducasse, Comte de Lautréamont (March Editor, Col·lecció Palimpsest)―, s'ha celebrat a Barcelona una trobada internacional al voltant de l'obra d'aquest autor, cabdal a l'hora d'entendre la literatura més rabiüdament contemporània.\nAquest contuberni va posar a debat, en un programa atapeït, qüestions com ara "En quin moment es troba el discurs crític sobre Ducasse? Existeixen noves aproximacions que permetin d’avançar en la comprensió de la seva obra? Com treballar al voltant dels temes del doble i de l’espiral que omplen el text de Ducasse?"\nEn aquest context, l'artista Beneyto ha estat convidat a exposar les seves obres inspirades en el bestiari lautreamonià, les quals van acompanyar els actes d'aquesta setmana tan prolífica.\nLautréamont, amb el seu reguitzell de bèsties corrúpies que omplen pàgines i pàgines del seu únic llibre, sempre ha agradat molt als artistes. I Beneyto és un dels seus fidels lectors i il·lustradors.\nEl fet és que podríem dir que Isidore Ducasse també és un artista, per tal com tractava la literatura com si fos art. I penso que, malauradament, la literatura, inclosa la poesia, en comptes de mantenir-se com a art de la paraula, s’ha anat encastant en l’àmbit de la comunicació, de la informació, del discurs, de la transmissió de sentit.\nI l’art, la creació, és tot el contrari d'això, és negació de sentit, negació de discurs, i, de fet, no és ni expressió, ni informació, ni comunicació. És la recerca amb el llenguatge com a eina i com a resultat. I en Lautréamont, sense cap altra finalitat que el desig, l’obsessió, l’enginy, el neguit, la valentia o l’angoixa, les quals coses, amb el llenguatge dels Cants de Maldoror, ens llancen al buit existencial d’un JO negat reiterativament.\nÉs tota una dialèctica que conforma els sediments de la creació, que rau en la història de les idees estètiques, i que es desplega en les aportacions de Freud i de Lacan que conformen la psicoanàlisi.\nÉs, doncs, en aquesta línia on situo un Lautréamont artista, que crea, dibuixa, hibrida, esbossa, que elabora l’obra amb les mateixes premisses amb què treballen els artistes.\nAixò permet de concebre una literatura no ja com a imitació de la realitat (és a dir, supeditada a una ideologia de la representació), sinó com a creació d’una realitat textual més propera als mots que no pas a les coses.\nDiu Ricard Ripoll, al text del llibre Los cuerpos imaginarios, que acompanya les obres de Beneyto: "Beneyto evoca ereccions creadores que juguen amb l’híbrid, que transformen l’humà fins a portar-lo cap al vegetal o l’animal, com si Maldoror nasqués d’aquesta penombra."\nDucasse hibrida llenguatges i, tot sovint, fa empelts amb allò que escriu i que descriu, com ho fan els artistes i com es pot apreciar a les pintures de Beneyto i als seus dibuixos al·lusius que omplen cobertes i pàgines dels seus llibres més estimats.\nDucasse escriu amb aquesta llibertat i obstinació artística. Així, dibuixa amb mots, que van revelant un món ple d'actituds ferotges i d'un ventall ric de bèsties entranyables, i mai més ben dit, que sorgeixen de les entranyes del dir, en el qual incideixen psicològicament.\nL'ocell de Ducasse que fuig cel enlaire és com un traç, una ratlla que s'obre pas al full, i en llegim el gest. Diu Mathias Kusnierz, al seu excel·lent text Lautréamont et l’hybridation générique dans "Les Chants de Maldoror": dévorations, aberrations et tératologies,que, en l'obra d’Isidore Ducasse, “La seva poesia no passa pas pels mots, sinó pels esdeveniments biològics que els mots vehiculen a l'interior de la llengua francesa, que manté un lligam amb els seus lectors. Però ell, menstrestant, inventa un nou llenguatge, ja no pas fet de mots, sinó de formes i de moviments biològics (...) Aquesta imaginació dinàmica utilitza el bestiari per situar moviments purs, dinamismes semàntics, la forma animal dels quals només és figurativa.”\nBeneyto ens en proposa un tast visual que no ens deixa indiferents. Ricard Ripoll, al seu llibre citat més amunt, ens endinsa en l'obra de Beneyto: “L’escriptura crearà el cos, aquesta quimera que s’assembla al meravellós. La tela blanca és l’espai del palimpsest, on es fonen la lletra i el color, la paraula i el traç. Per Beneyto, crear el cos és posar-lo a distància mitjançant l’acte sexual i l’acte d’escriptura, tots dos d’igual importància, ja que suposen l’encontre únic de tots els cossos: real, imaginari i simbòlic, a través de l’expulsió: esperma, pintura o escriptura".


Rescaten a Ciutadella un home de 79 anys que havia sortit de casa per cercar esclata-sangs\nEs trobava a un barranc atrapat entre matolls i amb símptomes de deshidratació i hipotèrmia\nL'actuació ha estat coordinada entre la Policia Local de Ciutadella, Policia Nacional i Bombers. ARA BALEARS\nCiutadellaLa Policia Local de Ciutadella, Policia Nacional i Bombers van participar dijous vespre en el rescat d’un home de 79 anys que va sortir de ca seva a primera hora del matí per cercar esclata-sangs. El dispositiu de recerca es va activar després de conèixer la denúncia que havia interposat per la seva desaparició la filla de l’home. Sabedors de la zona on s’havia desplaçat, les autoritats van trobar el vehicle a la costa de Macarella.\nDe manera immediata es configurà un grup de recerca per pentinar la zona. No va ser fàcil perquè la falta de llum solar i les condicions climatològiques adverses varen dificultar l’èxit del dispositiu. Després d’una hora cercant l’home, les persones que el cercaven van sentir la seva veu de lluny i el localitzaren a un barranc de difícil accés. A més, se’l va trobar atrapat entre matolls.\nLa col·laboració dels propietaris de les finques de Torreaubet i Son Mestres va ser essencial per permetre arribar fins a l’home de 79 anys. L’evacuació fou complexa, però finalment el van poder extreure del barranc i ser atès per una ambulància de Suport Vital Avançat (SVA). En aquell moment presentava símptomes d’hipotèrmia, deshidratació lleu i desorientació. L’home va ser traslladat en primera instància al centre de salut del Canal Salat de Ciutadella i, posteriorment, a l’hospital Mateu Orfila de Maó per practicar-li més proves.\nmenorca ajuntament de ciutadella Succés policia local ciutadella Policia Nacional bombers de menorca


Els brots a les escoles superen els de les residències però Educació creu que no es poden comparar - Social.cat\nEls brots a les escoles superen els de les residències però Educació creu que no es poden comparar\nSindicats de docents asseguren que l'ensenyament és “amb diferència” l'àmbit on el nombre de brots creix més ràpidament\nDivendres, 23 d'octubre de 2020 | 08:30 h\nL'informe afirma que els brots actius a l'ensenyament “han presentat un increment considerable" | ACN\nEls brots de casos de Covid-19 a les escoles superen els de les residències segons un informe de Xarxa de Vigilància Epidemiològica de Catalunya (XVEC), però el Departament d'Educació ha defensat que les dues situacions no són comparables.\nSegons l'informe, del total de brots actius a Catalunya, gairebé el 60% són de l'àmbit familiar (797), el 14,2% del de l'ensenyament (197)i en tercer lloc es troben les residències, amb 136. La secretària general d'Educació, Núria Cuenca, ha assegurat que “no és equiparable” la situació als centres educatius amb la de les residències, ja que hi ha molts més membres de la comunitat educativa i centres, les mesures són “molt extremes” a les residències i el concepte de brot tampoc és el mateix.\nL'informe afirma que els brots actius a l'ensenyament “han presentat un increment considerable i han superat per primer cop en freqüència als brots en residències geriàtriques i en l'àmbit laboral”.\nEn aquest sentit, Cuenca ha posat en valor que hi ha 5.300 centres educatius i 1,6 milions d'estudiants, per la qual cosa “en volumetria ja no és comparable”. Ha afegit que als centres s'han adoptat mesures de protecció però que són “més lleus” que a les residències perquè les dues realitats són diferents. A més, ha indicat que l'informe contempla com a brot tres positius en un mateix cicle, mentre que a les residències quan hi ha un positiu ja és un brot. “Ni tant sols en aquest cas és comparable”, ha dit.\nPer això, ha defensat que la situació es “estable” als centres educatius, tot i el repunt de casos com a reflex de la situació general d'empitjorament de la incidència de la Covid-19. A més, ha assegurat que des d'Educació han compartit aquesta valoració amb Salut i els responsables de l'informe.\nSegons l'informe de la Xarxa de Vigilància Epidemiològica, hi ha 3.087 afectats pels brots familiars, 1.091 en els de l'ensenyament i 956 a les residències. Per darrera hi ha 90 brots i 750 afectats en un àmbit considerat mixte; 64 brots i 869 afectats en el laboral; 40 brots i 275 afectats en l'àmbit social i 23 brots i 313 afectats en centres sanitaris.\nEl sindicat de secundària ASPEC-SPS ha fet referència a l'informe per assegurar que l'ensenyament és “amb diferència” l'àmbit on el nombre de brots creix més ràpidament. Aquest el xifra en un 45% entre els dos darrers informes i un increment del 518% entre els del 24 de setembre i el 10 d'octubre.\nEn base a aquestes dades, ha considerat “urgent” prendre “mesures que s'haurien d'haver pres d'inici”, entre les que ha situat la reducció de les ràtios i l'ensenyament híbrid o telemàtic a secundària.\nProposta per solucionar el conflicte al Torre Roja\nD'altra banda, Cuenca ha explicat que aquest dijous hi havia prevista una reunió de conciliació en el marc de la vaga convocada pels professors de l'Institut Torre Roja de Santa Coloma de Gramenet. Aquests exigeixen al Departament que avali el pla de semipresencialitat dissenyat per l'equip directiu del centre. Tot i que el pla es va aplicar les tres primeres setmanes de curs, Educació l'ha vetat i els docents s'han revoltat i aniran a la vaga a partir de dimecres vinent si el Departament no s'avé a negociar una sortida que els complagui.\nLa proposta d'Educació passa per incloure el Terra Roja en un pla pilot que Educació ja tenia previst posar en marxa entre alguns centres per avaluar com impacta l'educació en línia. Ha afegit però que el que fes el centre s'hauria d'adequar als requisits del Departament com la garantia de la qualitat de l'educació, que no es generin desigualtats, que estigui tutoritzat per Educació i que només duri un curs en el marc d'aquesta prova pilot.\nEl secretari de Polítiques Educatives, Carles Martínez, ha afegit que encara falta decidir la totalitat dels centres que participaran d'aquesta prova pilot però que seran una vintena i dels darrers cursos de secundària. Tots dos han assegurat que aquesta no té res a veure amb la covid sinó que s'ha ideat en el marc dels laboratoris de transformació educativa que té en marxa el departament.


Dimecres, 08 Juliol 2015 03:02\nEl Consell va intentar col•lar com a “modificació d'errors” del Pla Territorial de Mallorca un canvi en el nombre d’hectàrees (de 2 a 22ha) per fer possible l’hotel de sa Ràpita.\nEl Tribunal Superior de Justícia ha dit que definitivament que així NO.\nUna sentència anterior ja havia qualificat la “maniobra de “frau de Llei.\nEl TSJB ha ratificat les sentències anteriors que qualificaven com a frau de Llei la “maniobra” del Consell d’intentar col·lar com una modificació d’errors l’augment del nombre d’hectàrees edificables a Son Durí, per possibilitar la construcció de l’Hotel de sa Ràpita. L’anterior sentència ja advertia que es tractava d’un “encobriment de la seva potestat revocatòria com a potestat rectificadora”, un encobriment que qualificà de “desviació de poder”.\nAvui, la societat civil pot estar contenta perquè és arran de la mobilització popular contra el projecte, que els partits de l’oposició al Consell en aquell moment (PSIB i MES) decidiren interposar un recurs davant aquesta maniobra del Consell.\nUn projecte que el PP avalava i volia tirar endavant a qualsevol preu.\nDefintivament els Tribunals han validat allò que tots els ciutadans vèiem clarament i denunciàrem públicament. En el cas de sa Ràpita, va quedar clar com el Partit Popular, responsable polític en aquell moment del Consell de Mallorca i Govern de les Illes Balears actuava fent frau de llei servint als interessos concrets d’un projecte privat i als anhels de desenvolupament d’un dels seus batles.\nRecordem que aquest aquest mateix projecte, va ser també avalat pel Govern autonòmic, declarant-lo d'interès autonòmic, sense ni tan sols saber si era o no legal i si era possible la seva construcció.\nAra toca exigir responsabilitats.\nDes del GOB exigim responsabilitats polítiques i personals al que era al seu moment el Conseller de Territori, el Sr. Rovira i especialment a la Presidenta del Consell, Maria Salom, que malgrat tot, varen decidir recórrer la primera de les sentències que el TSJB ja va emetre en aquest sentit i malbaratar així recursos econòmics públics en defensar un despropòsit tant en el contingut (un macrohotel de 1200 places a tocar de l’ANEI d’Es Trenc- es Salobrar de Campos) com en les formes polítiques i de tràmit administratiu.\nLlegir 1673 vegades\tDarrera modificació el Dissabte, 11 Juliol 2015 13:04\nMés en aquesta categoria: « Impost de turisme sostenible. El GOB insisteix: «Ens enfrontem a l'amenaça de la destrucció ecològica provocada per la superpoblació turística i som incapaços de tirar endavant un impost finalista i ecològic.»\tEl GOB demana que s'ampliï el termini d'al·legacions de la reforma de la carretera de ses Salines a la Colònia de Sant Jordi »


Relat "DEIXA'M DIR-TE ADÉU"\nInici > detall del relat: DEIXA'M DIR-TE ADÉU\nDEIXA'M DIR-TE ADÉU\nVaig obrir la porta del despatx molt a poc a poc. No volia obrir cap llum de l’edifici i no em va suposar gaire problema, ja que me’l coneixia com el palmell de la meva mà. Gràcies a això, i a l’escombra que feia servir per a guiar-me i amb la qual havia ensopegat al passadís de l’entrada, no em va costar arribar fins allà. La porta grinyolà, i mica en mica una tènue claror va envair el passadís. Vaig entrar tot seguit cap a dins el despatx i vaig tancar la porta d’una revolada. El següent pas va ser treure’m les claus de la butxaca i tancar-la amb doble volta, només per si de cas. La poca claror que hi havia al lloc venia de la finestra amb la persiana entreoberta de la paret lateral, la que donava al carrer, i aviat vaig comprovar que tot era al seu lloc, tot ordenat tal i com ho havia deixat aquella mateixa tarda, en acabar d’enllestir la paperassa que m’havia quedat pendent. Vaig decidir no tocar la finestra, de tal manera que podia restar al despatx sense obrir cap llum i a la vegada sense l’angoixa d’estar completament a les fosques. Tot i així, vaig arribar a pensar que era millor no veure res, no sentir res, no pensar res... Era divendres a la matinada així que com a mínim sabia que no hi vindria ningú allà, ja que l’edifici restava sempre tancat durant el cap de setmana.\nLa butaca de l’escriptori va ser en aquell moment un petit bàlsam per a mi. M’hi vaig entaforar i gairebé vaig posar les cames sobre la taula, en un gest instintiu, però allò em féu recordar la situació en que em trobava. No era un d’aquells matins amb poca feina a l’oficina, on podia estirar les cames tot esperant el cafè que em solia portar l’Eulàlia, que acudia a mi només pitjant el botonet de sobre la taula. No era un moment precisament relaxant, així que vaig optar per seure de costat i arraulit, com quan de petit, al llit estant, intentava foragitar els fantasmes que m’envoltaven en la foscor i la soledat. Jo havia crescut, si, i els meus fantasmes s’havien fet grans també, de fet ara m’adonava que potser no m’havien abandonat i que ben mirat els havia dut fins aquell moment sense quasi parar-hi esment.\nVaig estar estar un temps indeterminat arraulit i mirant fixament el rellotge, que marcava llavors les 5 i mitja del matí. El temps transcorregut des del fet que amb va dur on era fins llavors havia passat volant. Era conscient de tots els moviments que havia fet des d’aleshores, sabia cadascuna de les accions que havia dut a terme, i guardava aquestes en la memòria com en un arxiu extremadament valuós. Havia estat plenament conscient també de la necessitat d’obrar amb rapidesa i sobretot sense ser descobert ni vist per ningú. La sensació que tenia, però, era la d’estar com vivint un somni, o més aviat un malson. Les imatges se’m presentaven a la ment de forma desordenada, i cadascuna d’elles em provocava una sensació profundament desagradable.


com desaparèixer completament la pestanya de baixos\nAfegiré a les moltes bones respostes anteriors amb la meva pròpia "filosofia" de baix, tal com es cita al meu bloc a\nLa meva filosofia sobre tocar el baix\nAl llarg dels anys he tingut discussions amb diversos músics sobre allò que crec que és important per ser un bon baixista. Així que he recopilat la meva opinió personal aquí. Tingueu en compte que aquesta és la meva filosofia personal i de cap manera significa que tinc cap idea real del que estic parlant.\nSigues el "rock"\nConsidero que el baix és la base de qualsevol banda. Amb això, vull dir que, com a baixista, tinc més impacte en la dinàmica, més impacte en el tempo i més impacte en la tensió. Per la seva naturalesa, les guitarres tenen menys impacte sobre l'estanquitat i el tempo general d'una cançó, i el mateix es podria dir per a les parts del teclat basades en melodies. I, tot i que el bateria té un gran control, considero que és la meva responsabilitat assegurar-me que les cançons tinguin el ritme i la sensació correctes. Vull ser el "rock" o la "cola" que manté la cançó unida, que ho lliga tot.\nLa meva primera tasca pendent, ja sigui una nova banda, un sit-in, una nova cançó, què tens, és assegurar-me que estic totalment tancat i sintonitzat amb el meu bateria. No s’anomena secció rítmica per res! Però, més enllà d’això, vull ser el pont del bateria als altres músics, ser el que comuniqui, faci contacte visual i mantingui tot junt. Les bones bandes requereixen molta feina i comunicació i vull estar segur del 99% que les meves parts estan tancades i fiables, de manera que els altres músics tenen la llibertat de treballar la seva màgia a la part superior de la meva fundació.\nJuga bé amb els altres\nAixò és de vital importància quan es juga amb teclistes, en particular aquells amb talent que utilitzen l’abast complet de les seves 88 tecles. He tingut la sort de jugar amb diversos teclistes fantàstics al llarg de la meva carrera i, en fer-ho, vaig haver d’aprendre a jugar amb ells a través dels seus diferents estils. Les cobertes i l'original acaben sent lleugerament diferents, ja que les cobertes ja tenen les seves parts clarament delimitades i, si tots dos jugueu les parts tal com s'executen, generalment hauríeu d'estar bé.\nNo obstant això, en el cas dels originals, és fonamental que el baixista sigui molt conscient del que està fent musicalment el teclista amb la mà esquerra, la mà que controla les parts del teclat baix. Per raó, els jugadors amb talent utilitzaran la mà esquerra per millorar les parts del teclat, i és necessari que el baixista trobi el seu camí al voltant d’aquestes parts i aporti alguna cosa diferent a la taula per evitar barrejar-se o difuminar el que fa el teclista. els rangs inferiors.\nTambé és important incloure les tècniques del vostre bateria i intentar adaptar la mà dreta al ritme. Moltes vegades podeu augmentar la percepció dels vostres riffs i ompliments lligant el moment d'aquests ompliments a farcits de tambor. Els meus ompliments de baixos preferits són aquells en què es fa difícil separar l’èxit al cap de la bateria del desplegament de la corda de baix; això mostra tensió i fa brillar tant les notes de bateria com les de baix.\nAporta el teu propi sentit de la melodia\nNo vaig a comentar aquí els detalls de l’elecció de les notes, perquè crec que és difícil abstreure’s de qualsevol cançó en particular. Però diré que no hauríeu de tenir por de donar a les parts baixes algun tipus de melodia o impacte melòdic. Tant si es tracta d’inversions contra els acords de la guitarra, és a dir, baixant a mesura que ascendeix la part de la guitarra, com si es tracta d’una melodia totalment contrapuntada a la veu, sempre que mantingueu el ritme i la sensació que crec, és totalment acceptable tenir alguna melodia a les vostres parts. i no només seure a les notes d’arrel de l’acord o fer caminades a escala de tríades. No hi ha res dolent en els patrons de la triada, ja que certament tenen el seu lloc i el seu temps, però mai no m’he sentit obligat a utilitzar-los allà on puguin fer alguna cosa una mica més agut, o més agut, o més atractiu.\nPorteu la passió\nUna cosa en què insistiré definitivament és tocar les vostres notes amb convicció. Significa'ls. Ataca'ls. Fins i tot a les balades, segueix les notes amb emoció. Les notes no importen des del punt de vista de la passió; si no sentiu el riff, o sentiu el farciment o sentiu la diapositiva, les notes no sonaran ni amb vosaltres ni amb el vostre públic. Si la part baixa no fa que el cos es mogui o el cap es mogui una mica, diria que no està compromès amb aquesta peça. Hi ha molts baixistes millor que jo, però vull dir amb el que toco, i això es tradueix i marca la diferència.\nMantingueu l'acció baixa\nNo em molestaré a dir molt sobre la tècnica, a part de reconèixer que el meu és sobretot pel sentir i tècnicament parlant bastant malament, sobretot per les meves mans petites en comparació amb la mida del coll d'un baix. Tot i que puc escriure música a mà i he estudiat aquí i allà amb diferents professors, sóc autodidacta en gran mesura, no puc llegir a la vista i he comprovat que el meu estil i habilitat canvien amb el pas del temps com més o menys toco.\nAl final de la meva carrera de 3 anys amb IronHorse Exchange, probablement estava al capdavant del meu joc; tot i les mans petites, vaig sentir una certa sinergia amb el meu baix Fender de 5 cordes que va ser el resultat d'un consell que vaig recollir en algun lloc d'una revista. Vaig llegir que com més alta era la vostra acció de corda i / o més allunyava els dits del diapasó, que tant el temps com l’energia que va trigar a tocar una nota van augmentar dràsticament. Va ser una d’aquestes coses que immediatament després semblava molt evident. Molts baixos del prestatge no tenen una acció extremadament baixa a causa del potencial de trastorn. Tot i així, vaig agafar tots els meus baixos i els vaig fer estirar el més baix possible, i després vaig mantenir sempre les puntes dels dits sobre les cordes. Vaig tornar-los a ajustar cada dos mesos per mantenir l’acció tensa. El meu joc va ser més ràpid, net i menys cansat al llarg de 3 o 4 sèries de 60 minuts de material de coberta dels anys 80.\nEls bons baixistes són difícils de trobar. Tothom vol tocar la guitarra o la bateria i, moltes vegades, algú queda relegat a tocar el baix i no a aprendre conscientment l'instrument ni a centrar-se en millorar. Puc dir amb seguretat que hauria preferit ser un guitarrista fumador, però vaig aconseguir concerts perquè era un baixista competent que dominava diversos estils. Sempre hi ha una banda que busca un bon baixista.\nAixò significava, en gran part, que no vaig cridar la mateixa atenció en els concerts i en altres llocs com a resultat. Ara us concediré que no sóc la persona més atractiva i que, certament, no esperava cap atenció particular, ni tampoc algú que es va unir a grups per “aconseguir noies”, però crec que és important tenir en compte que la notorietat és una cosa que fan els músics de vegades s’esforçarà, i això és part del que els porta pel camí del guitarrista, del vocalista o del bateria. En general, la majoria dels baixistes passen relativament desapercebuts.\n1.a) Connectar i endollar\nSempre, vull dir sempre, apagueu l'amplificador abans d'endollar o baixar els greus. Altrament, obteniu un so molt estrany i amb el pas del temps el baix / amplificador es fa malbé irreparablement\n1.b) Trobeu un to agradable\nUna cosa important amb els baixos és trobar el to. Assegureu-vos que obtingueu un to dolç. Un dels inconvenients del baix és que, de vegades, si definiu un to equivocat, fins i tot pot perjudicar la vostra salut. Per tant, busqueu ajuda i definiu un to adequat segons el vostre baix. A més, feu que els baixos siguin prou forts de manera que la vostra línia de baix no s’amagui darrere de la línia de guitarra\n1. c) Netegeu les cordes cada dia\nGeneralment, a un se li cobra una gran quantitat de diners pel manteniment de la guitarra baixa. Per tant, netegeu la guitarra diàriament. (cada vegada després de jugar). D’aquesta manera s’evita l’òxid de les cordes i també la necessitat de manteniment. A més, el manteniment repetit i el canvi de cordes només reduiran l’eficiència dels baixos\n2. TOCAR EL BAIX A continuació, se suposa que sou un baixista dretà\nLa regla de la mà esquerra: quatre dits: quatre trasts: sí, és difícil estirar els dits inicialment per cobrir quatre trasts d’un baix, però tenseu-vos i assegureu-vos que l’índex, el mig, l’anell i l’últim dit estenguin per quatre trasts de el coll de la guitarra. I qualsevol nota que toqueu en aquests trasts s’ha de tocar amb els dits respectius\nLa regla de la mà dreta: alternativa de dalt a baix: podeu triar. Per escollir els baixos amb la mà dreta, podeu triar amb un plectre o amb els dits índex i mig. Si escolliu el primer, sempre haureu de jugar a seleccions alternatives: un pick down sempre hauria de seguir un pick up i viceversa. I amb els dits, l’índex i el centre haurien de variar alternativament. La vostra mà no cooperarà inicialment, però continueu practicant.\nThe Mind Rule: Know your Notes: Com a baixista, és absolutament obligatori que coneguis les notes de cada corda i de cada trast de la guitarra. Feu-ne memòria muscular .. És a dir, digueu "F" i toqueu les diverses notes F (primera corda E de trast, tercera corda de D - anomenades "notes d'octava" ... vuitena trama A de corda i desena de cordes de corda G ... etc etc) .. Feu-ho amb cada nota i quan algú us demani que toqueu una nota, haureu de tocar-la des de tots els llocs del baix\nThe Ear Rule: Stay with the Drummer: El component més important per a un baixista és el ritme de bateria. Escolta el ritme del tambor i combina’l amb la línia de baix. Oblideu-vos del guitarrista, oblideu-vos de la veu (tret que canteu / doneu harmonies), oblideu-ho tot ... escolteu el ritme, deixeu-lo fluir pel vostre cos i toqueu-lo\nI tot això no són "regles" exactament, però és molt recomanable que les seguiu.\nEls desviaments | Rock de Chennai, IN\nMolts diran que heu de ser l’eix vertebrador de la banda, juntament amb el bateria.\nTallem la merda i parlem de debò, oi?\nNo robeu mai el focus del cantant ni del guitarrista principal. Alguns baixistes han estat coneguts per haver estat colpejats fins a morir intentant fer-ho.\nNo intenteu ser frontman, ni tan sols en entrevistes. De fet, probablement ningú voldrà la vostra opinió de totes maneres, així que accepteu el vostre lloc a l’ombra.\nEl volum del vostre instrument mai serà prou alt en cap concert. Ho sento.\nEls baixistes que fan servir pics són coigs.\nEls baixistes que fan servir els dits són conyets.\nEls baixistes que bufeten són els millors, però continuen sent conyets.\nMai intenteu mai convertir-vos en un membre compositor de la banda. Això us farà acomiadar amb un peu al cul que us farà recordar aquest incident durant setmanes.\nLes línies de baix sempre han de ser apagades, en cas contrari altres pensaran que intenteu trencar la regla # 1.\nNo espereu que la vostra imatge tingui una bona il·luminació en cap foto de banda. És millor que ho accepteu ara, abans que sigui massa tard.\nI, finalment, però no menys important ...\n10. L'ÚNIC moment en què se us permet fer brillantor és immediatament després de cada cançó, en què se us permet una melodia bufetada d'1 o 2 segons molt curta. Això és.\nEspero que us agradin aquests "10 manaments". Ara ja saps el que es necessita per ser (gran) baixista.\nSuposant que et refereixes a un conjunt de rock. He estat tocant el baix en aquest tipus de grups durant gairebé 30 anys. Això és el que he après.\n1. Treballa amb un bateria de confiança. Si no poden mantenir un ritme constant, no perdeu el temps.\n2. Confia en el teu bateria de confiança. Confieu en ells perquè hi siguin tots dos quan hagueu d’arribar amb un accident després del descans.\n3. Cerca un solc. Ets el que fa que la gent s’aixequi dels tamborets del bar i arribi a la pista de ball. Aquesta és la teva feina. Apreneu cançons que ho facin. Emula-les amb la teva pròpia música.\n4. Vés amb compte. La improvisació pot ser divertida, però si el guitarrista toca una nota equivocada, cada guitarrista del públic somriu. Si el baixista toca una nota equivocada, cada ésser humà durant tres blocs gira el cap i diu "què ...?" És només la naturalesa de la bèstia.\n5. Toca com un bateria, no com un guitarrista. Toca la bateria al baix. Això inclou farcits de tambor.\nAquí hi ha alguna cosa en què he estat treballant darrerament. Espero que il·lustri almenys alguns d’aquests punts.\nBlaus interminables - Ulls verds\nBloqueja sempre amb el bateria. (Dit això, pregueu sempre perquè no tingueu un bateria de merda.)\nNo us mostreu si no teniu un solo de baix. Els millors baixistes són aclamats no pel seu estil tècnic, sinó per la seva capacitat de ser la roca fonamental inamovible de la música.\nJuga a la butxaca. Aquesta és realment la vostra feina com a baixista.\nSi teniu dubtes, toqueu l'arrel. Tocar el baix és difícil. Les coses es poden complicar ràpidament, però si he après alguna lliçó sobre el baix és que, si teniu dubtes, toqueu l’arrel. Potser no és la millor nota, però és probable que no sigui la nota equivocada. Aquest és el vostre "botó de pànic".\nNo sou guitarrista, encara que tècnicament toqueu una guitarra.\nEts més important del que la gent pensa. Especialment per a coses com el metall i el pop. Els oients ocasionals i fins i tot els músics principiants subestimen severament el paper del baixista.\nJuga a temps. Un bateria descuidat pot ser perdonable, però mai un baixista descuidat. Sí, ho sentim.\nApreneu a afinar els baixos. Compreu un sintonitzador i utilitzeu-lo abans de cada sessió.\nApreneu a utilitzar un metrònom. Compreu un metrònom senzill o obteniu una aplicació per al vostre iPad / telèfon. Establiu el metrònom perquè marqui el ritme contrari, no cada cop. La majoria de les cançons tenen 4 pulsacions per mesura; els retrocessos són en 2 i 4. Per tant, configureu el metrònom perquè marqui tots els altres ritmes i, a mesura que vagi, compteu "un DOS tres QUATRE". A continuació, jugueu.\nApreneu les escales i els modes i toqueu-los al metrònom.\nAprèn cançons i juga-hi. Proveu d’establir el metrònom al mateix ritme que la cançó i toqueu-lo també.\nQuan toques amb altres, pensa en tu mateix com el vincle entre els instruments melòdics i la bateria. El guitarrista o el teclat tindrà alguna cosa en ment que ella vulgui tocar, i el bateria tindrà alguna cosa en ment que ell vulgui tocar. El vostre treball consisteix a situar-vos directament entre aquestes parts i formar el vincle més curt entre elles. Es tracta d’una combinació de sensació, elecció de notes, to i ritme.\nEl vostre temps no ha de vacil·lar mai, fins i tot si algun gilipoll com jo corre el ritme. Caram, fins i tot si el bateria corre pressa, hauríeu de donar-li l’ull més pudent i intentar frenar-lo.\nAixò significa que els vostres millors millors amics són el metrònom i la bateria.\nMai s’ha de fotre el formulari. Un guitarrista pot embolicar-se i sortir-se’n. No pots.\nAixò vol dir que heu de pensar en com s’ajunten les cançons. Tot el maleït temps.\nLa vostra feina és fer que tots els altres sonin millor. Per tant: menys és més. Si toqueu l’arrel de manera fiable exactament al ritme primer, sereu un baixista millor que molts dels trippers de l’ego que toquen i donen cops a tot arreu. Alguns dels millors baixistes (James Jamerson i Duck Dunn per exemple) mai van tocar un solo a la seva vida.\nToca la cançó, no tu.\nEscolta tots els altres.\nNo tingueu por de pujar el volum.\nPractica tots els gèneres que pots trobar.\nProveu de tocar com un instrument diferent, com un saxo, una trompeta o un piano.\nFes-ho simple. Com ho va dir algú aquí, convertiu el vostre treball en l’enllaç més curt entre tota la resta. Si desapareixes, ho has encertat.\nHi ha una regla per sobre de tota la resta: no sou l’instrument principal: la simplicitat ho és tot.\nNo intenteu tocar massa notes; assegureu-vos que totes les que no feu són netes i perfectes,\nPosat en 11-09-2020\ncontes a la llum de la lluna com convertir-se en un home-óscom fer un fusible de combustió lentacom es diu sofà en castellàcom es diu ràpid en francèscom saber si està bloquejat a Steamcom configurar google minicom es pronuncia fatiga


dèneu — Fitxes CDLPV\nForma del número 19, comuna al País Valencià. En l'escriptura no és una forma tan generalitzada actualment (octubre 2007) com la forma dènou, però la diferència, si ho comprovem fent una cerca en Google, és escassa: dènou 611 - dèneu 576.\nL'AVL no la va recollir en la Resolució 12/2002 —que feia un reconeixement de formes oficials—, on sí que apareixia dènou. En canvi, ha estat recollida per l'Institut d'Estudis Catalans en la seua gramàtica (§ 14.1.1):\nEn parlars valencians, tenen formes particulars els numerals corresponents als nombres 8 (huit, pron. [wít]), 17 (dèsset), 18 (díhuit, pron. [díwit]), 19 (dèneu o dènou) i 80 (huitanta, pron. [witánta]). En parlars baleàrics, igualment, tenen formes particulars els numerals 17 (desset), 18 (devuit) i 19 (denou).\nEn parla també Abelard Saragossà en Gramàtica raonada i popular del valencià (pàg. § 5.2.4):\nLes formes valencianes tenen una altra característica: el fet que la vocal tònica i l'àtona és la mateixa en els tres casos ( una e oberta en dèsset i en dèneu, i una i en díhuit). Abans que els lingüistes explicaren l'evolució que hi ha hagut, moltes gramàtiques veien les formes valencianes com a deformacions i, per tant, recomanaven les formes de les Illes Balears o les de Catalunya.1 En canvi, en els nostres dies hi ha un llibre molt important (l'edició valenciana de la Bíblia), que ha usat les formes dèsset, díhuit i dèneu i, una part dels lingüistes valencians actuals, som partidaris de generalitzar eixes formes en el valencià culte.\n1. He proposat com s'haurien format les pronúncies valencianes en «La pronúncia dels numerals 17, 18 i 19 al llarg de la història», Estudis de llengua i literatura catalanes/xliii, Miscel·lània Giuseppe Tavani 2, 287-320, 2001.


Calçotada Urbana a la Fàbrica Moritz Barcelona\nFoto: Fàbrica Moritz BarcelonaCalçotada Urbana a la Fàbrica Moritz Barcelona\nAmb el que portem d’hivern segur que ja heu fet unes quantes calçotades, però ara us n'espera una de ben diferent!\nEl 22 de febrer, el soterrani de la Fàbrica Moritz Barcelona serà l’escenari d’una Calçotada Urbana on trobareu les sis varietats de Moritz Fresca sense pasteuritzar, una gastronomia immillorable de la mà del xef de la casa, Jordi Vilà, i la rumba catalana d’Arrels de Gràcia per animar la festa. Un pla original per comprovar que fer una calçotada a la ciutat tampoc està tan malament, que la il·lusió de posar-vos el pitet de paper, arremangar-se el jersei i les ganes d'embrutar-vos les mans amb els calçots són les mateixes, sigui on sigui.\nFeu-vos amb la vostra entrada al web de la Fàbrica, a la Moritz Store o a la mateixa taquilla el dia de la festa; inclou una cervesa Moritz de 50 cl, 20 calçots amb romesco i pitet i guants. I també hi haurà buffets gastronòmics amb oferta de menjar i cerveses!


MOV, a AVI - com convertir MOV a AVI a Mac/Windows (Windows 10 inclòs)\n> Recursos > convertir > com convertir MOV a AVI en Mac OS X Lion/Windows\nHa fallat a play back un fitxer QuickTime MOV en alguns dispositius com PSP o programari que suporti el format de fitxer AVI en comptes d'un MOV? Sí, l'arxiu MOV és un format d'arxiu natiu desenvolupat per Apple que és compatible amb els sistemes operatius Mac. Els fitxers MOV també estan suportats per tots els dispositius iOS com l'iPhone, iPad i fins i tot editar programes com iMovie o Final Cut Pro. Tanmateix, aquest format no està àmpliament acceptada per altres productors de hardware i software. Que per exemple, qualsevol PSP, Windows o dispositius basats en Android. Això exigiria vostè convertir els arxius de vídeo MOV a un AVI en primer lloc, si vostè necessita per reproduir els fitxers MOV en un dispositiu no compatible.\nPart 1: Millor MOV a Convertidor de vídeo d'AVI\nPart 2: MOV lliure a Convertidor d'AVI\nPart 3: MOV en línia a Convertidor d'AVI\nPart 4: Knowlege estesa per a MOV i AVI\nArxius convertits MOV es podrà jugables sense problemes en ordinadors de Mac o dispositius basats en iOS.\nCòdec són programats amb escenes optimitzades.\nSense pèrdua de qualitat durant la conversió al format de fitxer AVI.\nAltres formats de sortida de diferents mecanismes o programari també estan disponibles com iMovie, iDVD i etc.\nCom convertir un MOV a l'arxiu AVI a Windows/Mac OS X Lion\nAquesta part de l'article mostra com convertir un arxiu MOV a AVI pas a pas en un sistema operatiu de Windows (Windows 10 inclòs). Tot el que necessita és un convertidor de vídeo professional. Si us plau seguir aquí per a un guia de Mac.\n1. descarregar i instal·lació\nMarxa el convertidor de vídeo després de la instal·lació. Afer que, feu clic a Afegir arxius a importar els vídeos que t'agrada convertir.\n2. opcionals edició\nAquest particular MOV a Convertidor d'AVI també proporciona que vostè amb les característiques d'edició de vídeo de cultiu, retall, fusió, filigrana insercions i molt més. Feu clic a Edita i a entrar a la pantalla d'edició amb totes les característiques a la seva conveniència.\n3. començar la conversió\nFeu clic a Format de sortida>Format i seleccioneu AVI. Si és feliç amb això, a continuació, procedir a fer clic a convertir. Després de la conversió, pots recuperar el fitxer de vídeo convertit a través del botó de Carpeta oberta . Alternativament, veure el vídeo tutorial següent.\nVídeo Tutorial: Com utilitzar el MOV, a AVI Video Converter per a Windows\nPart 2: Més opcions: MOV lliure a Convertidor d'AVI\n# 1. Convertidor de vídeo lliure: Wondershare MOV lliure a Convertidor d'AVI\nContinuar editar i convertir els seus arxius de vídeo amb el convertidor de vídeo lliure. La majoria dels formats de fitxer populars i utilitzats també estan suportats i vostè pot fer el mateix amb els seus vídeos descarregats.\nPro: És gratis!\n1. normal velocitat de conversió.\n2. no hi ha suport per DVD o ISO arxiu creació d'imatge.\n3. sense extracció de metadades.\nPart 4: Coneixement estesa per a MOV i Format d'AVI\nMOV és un introducted de format d'arxiu natiu per Poma. Ho naturalment admet i feia compatible amb tot l'operatiu de Mac o basat sistema, programa i programari. També es poden reproduir en dispositius iOS. AVI és un contenidor multimèdia que conté les dades d'àudio i vídeo. Permet play back de vídeo d'àudio amb sincrònic. Arxius d'AVI suport múltiples corrent d'àudio i vídeo\nInformació detallada sobre el format de fitxer MOV\nCom convertir FLV en AVI Informació detallada sobre el format de fitxer AVI\nPart superior 5 MTS en línia lliure a Convertidor de MOV


i retratar-me en el paisatge de tardor.\nTotes les existències empal·lidides han estat\nuna resolució vacil·lant d'acords,\nalguns cops en llocs perillosos,\nalguns cops en un seguici de fetillers.\nQue les parets blanques s'elevin\ni descansin els gestos\ncansats de les voreres,\nque pugui seure llarg temps vora d'aquest foc\ndibuixant espectres a la meva esquena.\nal calaix del temps un passaport esquinçat.\nDesprés tancaré la porta d'entrada\ni marxaré lluny amb determinació\nabans que la nit no atenyi la viva frontera\nEtiquetes de comentaris: Robert Simonišek


Les estacions de França donen la temporada per perduda si no obren al febrer\nActualitzada 10/01/2021 a les 06:30\nLes estacions d’esquí franceses estan desesperades. La data per arrencar els remuntadors era el 7 de gener, però de moment no estan autoritzades a fer-ho. Ara, tenen una reunió programada per al 20 de gener amb el primer ministre, Jean Castex, amb l’objectiu d’autoritzar o no l’obertura de les estacions de cara a les vacances escolars del febrer. Alexandre Maulin, president dels dominis esquiables de França, va alertar divendres que “el 20 de gener serà l’últim termini perquè ens donin una data d’obertura”. I afegia que “no podem obrir el 15 de març, hem de poder fer les vacances de febrer perquè són el cor de la temporada i representen entre un 40 i un 50% del volum de la facturació. Sense les vacances del febrer, la temporada està perduda”. En aquest sentit, Maulin destacava que no obrir el gener els ha suposat 3.000 milions d’euros en pèrdues i que necessiten un anunci clar perquè la gent tingui temps de fer reserves.\nLexior va dir..Jo si que vec la diferencia, al supermercat et pots contagiar facilment, a les pistes d'esqui es practicament impossible contagiarse. Aire pur i lliure, distancia de desenes de metres entre esquiadors a l'aire lliure, insisteixo. Al remuntador amb deixar un espai entre ocupants que no siguin convivents, es mes que suficient. Telerastres individuals, al telecadira esta en moviment constant i de nou, a l'aire lliure... Esquiadors tapats fins dalt, amb guants, ulleres de mascara la major part, buff's, mascaretes... el risc de contagi es nul... Pero res.. tot tancat. I un pais sencer a la ruina absoluta...\n"i un país i la ruina absoluta" no és la conseqüència d'obrir o no les estacions, sinó del fet que hi hagin turistes. Sembla que molts no són conscients de que el negoci de la neu (tal com el coneixem actualment) està basat en el volum. Si obrim estacions només pels residents estem agreujant la saginia econòmica, la clau es que estiguin obertes i amb turistes, si aquests no poden arribar millor que estiguin tancades i limitem les perdues. El cost de mantenir-les obertes no es cobreix ni de bon tròs amb els 4 nacionals que hi puguin anar. Ara toca gaudir de la muntanya i la neu d'una altra manera, sense remuntadors, que també es pot.\nGK va dir..No vec la diferencia entre esquiar a l'aire lliure i estar dintre d'un supermercat rodejat de gent amb mascaretes ! En un remuntador de 4 places, poses un esquiador a cada punta i la jugada proteccionista està feta !\nJo si que vec la diferencia, al supermercat et pots contagiar facilment, a les pistes d'esqui es practicament impossible contagiarse. Aire pur i lliure, distancia de desenes de metres entre esquiadors a l'aire lliure, insisteixo. Al remuntador amb deixar un espai entre ocupants que no siguin convivents, es mes que suficient. Telerastres individuals, al telecadira esta en moviment constant i de nou, a l'aire lliure... Esquiadors tapats fins dalt, amb guants, ulleres de mascara la major part, buff's, mascaretes... el risc de contagi es nul... Pero res.. tot tancat. I un pais sencer a la ruina absoluta...\nNo vec la diferencia entre esquiar a l'aire lliure i estar dintre d'un supermercat rodejat de gent amb mascaretes ! En un remuntador de 4 places, poses un esquiador a cada punta i la jugada proteccionista està feta !