Demanem una bona planificació en l'escolarització dels nostres fills i filles - Fet a Sant Feliu\nDilluns, 18 de juny de 2018 11:30h\nDes de la Plataforma Sant Feliu es Mou volem informar de la situació pel que fa a l’escolarització a la nostra ciutat pel curs 2018-2019.\nHi ha 18 famílies que no han pogut escollir per P3 escoles properes al seu barri i els han assignat escoles que estan a l’altra banda de la ciutat1. Són famílies majoritàriament del barri de Mas Lluí que s’hauran de desplaçar cada dia en trajectes de 30 minuts per portar els seus fills i filles a l’escola i que els hauran de deixar forçosament al menjador perquè no tenen temps suficient d’anar, dinar i tornar. Recordem tots que el curs 2014-2015 els Serveis Territorials del Baix Llobregat del Departament d’Ensenyament de la Generalitat va tancar una línia a l’escola Josep Monmany i una línia a l’escola Pau Vila, i el curs 2016-2017 va voler tornar a tancar una línia a l’escola Miquel Martí i Pol i al final, fruit de la mobilització, no ho van fer.\nEls Serveis Territorials del Baix Llobregat del Departament d’Ensenyament de la Generalitat obrirà pel proper curs 2018-2019 una nova línia a 1r de primària a l’escola Josep Monmany, degut a que tots els grups de P5 d’aquest any estan plens i molts d’ells per sobre de 25 alumnes per classe (a l’escola Josep Monmany hi ha actualment a P5 28 alumnes a la classe), quan a primària el nombre d’alumnes màxim per aula és de 25, podent-se incrementar fins a 27 en casos concrets. L’obertura d’aquesta línia pot semblar una bona notícia, però de nou posa de manifest una falta de planificació, ja que, com hem dit, el curs 2014-2015 aquesta línia es va tancar a l’escola Josep Monmany.\nAra la nova línia que s’obre únicament a 1r (i no a la resta de cursos: 2n, P5, P4 i P3 seguiran tenint una línia), apareix com un bolet difícil de gestionar per l’escola i sobretot per l’equip docent. Inicialment cadascuna de les classes de 1r del Monmany tindrà 14 alumnes, però totes les famílies que arribin durant el curs escolar i que tinguin infants que hagin d’anar a 1r, aniran a aquests grups. Això indubtablement causarà una distorsió en el funcionament d’aquests grups que es podria haver evitat amb una bona planificació des de l’origen, ja que els grups de P3 dels infants nascuts l’any 2012 ja estaven plens des d’un inici, i si no s’hagués tancat una de les línies de P3 que es va tancar el curs 2014-2015 (Monmany i Pau Vila), aquesta situació hagués estat solucionada des del començament i els infants s’haguessin distribuït més uniformement per totes les escoles de primària del municipi.\nEls instituts públics, continuen al límit de la seva capacitat, i aquesta situació es mantindrà durant els propers anys. Això implica que s’hagin hagut de suprimir aules dedicades a serveis comuns, biblioteques, sales d’estudi, part de lavabos, ..., per poder encabir als alumnes de secundària, fet que va en detriment de la qualitat educativa dels estudiants.\nLes famílies volem per les nostres filles i fills una educació pública de qualitat i per això volem demanar al Departament d’Ensenyament de la Generalitat, i a l’Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat, com a integrant de la Taula Mixta de Planificació Educativa el següent:\nUna bona planificació de l’escolarització que tingui en compte la realitat territorial i les dades d’empadronament reals de la ciutat.\nQue no es tanqui cap línia més de l’escola pública. Això és totalment possible reduint les ràtios a l’educació primària a 20 alumnes/classe, i no renovant els concerts amb l’escola concertada, que recordem que es van crear per donar cobertura a la demanda que no es podia cobrir amb les places de l’escola pública, no a l’inrevés.\nLa creació o reconversió d’un nou centre d’educació secundària públic a la ciutat, que permeti que els dos instituts no estiguin tan atapeïts i puguin disposar de serveis essencials per una bona qualitat educativa.\nLes famílies demanem una educació pública de qualitat per les nostres filles i fills. El seu futur està a les nostres mans.\nPlataforma Sant Feliu es Mou\n1. Segons informació publicada a les xarxes socials per aquestes famílies\n2. Sant Feliu es Mou és una plataforma oberta a tothom formada per persones que volen una educació pública de qualitat.\nAlicia Martin Sant Feliu de Llobregat\n2.\t 10 de juliol de 2018 13:18h\nAl meu fill es un dels perjudicats en l'escolarització de P3.\nNomés volia posar en coneixement que el que no acabo d'entendre es perque gent que té menys punts que al meu fill ha entrat abans a l'escola que ell.\nQue després de totes les incidències que han hagut en la seva pre-inscripció ha de anar a l'escola que está a l'altre banda on jo visc.\nEspero que tant el meu fill com el de la resta pugui anar a l'escola que vulgui i no a la que "l'obliguin".\nAntonio García Salacort Sant Feliu de Llobregat\n1.\t 18 de juny de 2018 21:16h\nEls petits han de anar a escoles properes al seu domicili o al domicili dels avis que els cuiden i els porten a escola. Els pares han de treballar. No hi ha dret. Es una barbaritat.


Transparència contra il.luminació metafísica (Byung-Chul Han)\nLa metàfora de la llum, des de l’antiguitat, a través de l’Edat Mitjana fins a la Il·lustració, domina el discurs filosòfic i teològic, mostra una referència forta. La llum brolla d’una font o d’un origen. És el mitjà de les instàncies que obliguen, prometen o prohibeixen, com Déu o la raó. Així, desenvolupa una negativitat, que actua de forma polaritzant, engendra oposicions . La llum i les ombres es pertanyen mútuament. Am b el bé apareix a l’hora el mal. La llum de la raó i la foscor de l’irracional, o d’allò tan sols sensible, es produeixen l’una a l’altra.\nEn contraposició al món de la veritat de Plató, a l’actual societat de la transparència li manca aquella llum divina que implica una tensió metafísica. La transparència manca de transcendència. La societat de la transparència és diàfana sense llum. No és il·luminada per aquella llum que brolla d’una font transcendent. La transparència no sorgeix a través d’una font de llum. El mitjà de la transparència no és cap llum, és més aviat una irradiació sense llum, que, en lloc d’aclarir ho penetra tot i el fa transparent. En contraposició a la llum, és penetrant i travessa. Actua, a més, homogeneïtzant i anivellant, mentre que la llum metafísica engendra jerarquies i distincions, i amb allò crea ordres i orientacions.\n(“La societat de la informació”)\nByung-Chul Han, La sociedad de la transparencia, Herder, Barcelona 2013


Xina Què hem de fer contra els proveïdors de COVID 19 | Guanglei\nTots sabem que la gent de tot el món es vacunarà contra el COVID 19. Vol dir que estem prou segurs en el futur? En realitat, ningú no es pot assegurar que quan puguem treballar i sortir lliurement. Encara podem veure que hi ha moments difícils al davant i que hem de notar per protegir-nos a l'interior i a l'exterior.\n1. Prengui una vacuna COVID-19 tan aviat com sigui possible, si és possible. Per programar la vostra cita de vacunació COVID-19, visiteu els proveïdors de vacunes en línia de serveis de programació. Si teniu cap pregunta sobre com programar la vostra cita de vacunació, poseu-vos en contacte directament amb un proveïdor de vacunacions.\n2. Poseu-vos una màscara facial quan estigueu fora, fins i tot quan us vacuneu. Covid-19 no desapareixerà en poc temps, per protegir-vos bé a vosaltres i a la vostra família, portant una màscara facial quan sigui realment necessari.\n3. Utilitzeu un purificador d'aire a l'interior. Com a afecció respiratòria, el COVID-19 també s’estén per gotes. Quan la gent esternuda o tos, allibera gotes de fluid a l’aire que contenen aigua, moc i partícules virals. Altres persones respiren aquestes gotes i el virus les infecta. El risc és més alt en espais interiors concorreguts i amb poca ventilació. A continuació es mostra un popular purificador d’aire amb filtre HEPA, anió i esterilització UV.\n1) La filtració HEPA capta eficaçment partícules de la mida (i molt menor que) del virus que causa el COVID-19. Amb una eficiència de 0,01 micres (10 nanòmetres) i superior, els filtres HEPA filtren les partícules dins de la mida de 0,01 micres (10 nanòmetres) i més. El virus que provoca COVID -19 té un diàmetre d’aproximadament 0,125 micres (125 nanòmetres), que es troba directament dins del rang de mida de partícula que els filtres HEPA capturen amb una eficiència extraordinària.\n2) L’ús d’un filtre ionitzant en un purificador d’aire ajuda a prevenir eficaçment la grip transmesa per l’aire: el ionitzador genera ions negatius, fent que les partícules aerotransportades / gotes d’aerosol es carreguin negativament i les atrau electrostàticament a una placa col·lectora carregada positivament. El dispositiu permet possibilitats úniques per a l'eliminació ràpida i senzilla de virus de l'aire i ofereix la possibilitat d'identificar i prevenir simultàniament la transmissió de virus a l'aire.\n3) Segons diverses investigacions, la llum UVC d’ampli espectre mata virus i bacteris i actualment s’utilitza per descontaminar equips quirúrgics. La investigació en curs també mostra que la irradiació UV té la capacitat d’absorbir i inactivar el virus SARS-COV juntament amb l’H1N1 i altres soques comunes de bacteris i virus.\nQualsevol altre interès sobre el purificador d'aire, no dubti en contactar amb nosaltres per obtenir més informació i descomptes.\nPurificador d'aire per a la llar Munt, millor purificador d'aire domèstic del Regne Unit , neutralitza naturalment el purificador d'aire domèstic , purificador d'aire domèstic UV , L'ozó purificador d'aire Home Depot , Inici purificador d'aire, tots els productes


Ferit un treballador en caure des d'uns 5 metres d'altura en Vila-real\nL'home ha patit politraumatismes i ha sigut traslladat a l'Hospital General Universitari de Castelló\ndivendres, 11 d’octubre 2019 - 13:13h\nEl treballador ha patit politraumatismes | València Diari\nUn home, de 32 anys, ha resultat ferit després de patir un accident laboral en una empresa de trasnports de Vila-real, en la comarca de la Plana Baixa (Castelló), segons ha informat el Centre d'Informació i Coordinació d'Urgències (CICU) de la Generalitat Valenciana.\nEl CICU ha rebut un avís cap a les 10.30 hores d'este matí de divendres en què un treballador havia caigut des d'uns 5 metres d'altura. El CICU, immediatament, ha mobilitzat una unitat del Servici d'Atenció Mèdica Urgent (SAMU) i una unitat de Suport Vital Bàsic (SVB).\nL'equip mèdic ha assistit a l'home, de 32 anys, per politraumatismes i, una volta estabilitzat, l'han traslladat a l'Hospital General Universitari de Castelló.\nMor un treballador esclafat per un carretó elevador en Sagunt\n"Apallissa i viola a una prostituta en València" "Mor un treballador esclafat per un carretó elevador en Sagunt"


Com arribar-hi! – AgramuntEsports.cat\nINFORMACIÓ IMPORTANT SOBRE EL TRANSPORT!\n– SI VENIU AMB VEHICLE PROPI FINS AGRAMUNT: l’organització de la cursa disposarà d’autobusos que us portaran des d’Agramunt fins a Concabella per fer la sortida de la cursa i caminada. En aquest cas, quan feu la inscripció, heu d’informar d’aquest tema clicant a la opció de transport.\n– SI VOLEU VENIR EN AUTOCAR: a través del Correstel, s’ha organitzat un servei d’autobusos que sortiran des de diferents poblacions de Catalunya per facilitar el transport fins a la Cursa. En el següent enllaç trobareu la informació i com fer la reserva per aquest servei\nLlegiu atentament i informeu-vos específicament d’aquest servei.


Plegabike Bicicletes - Ponxo The People's Poncho\nPonxo The People's Poncho\nInspirant-se en la Xina, on, acostumats al clima plujós, la gent es trasllada d'un lloc a un altre sota la protecció d'un simple ponxo lleuger, The People Poncho va treballar amb diversos materials fins a trobar l'ideal per fabricar un ponxo altament resistent a l'aigua que tant serveix per anar amb bici com per practicar senderisme, anar de càmping, assistir a festivals, etc. Amb ell et mantindràs sec mentre surts a abraçar la pluja.\nMaterial: Estam extremadament orgullosos del material impermeable únic usat. Està fet del millor polièster japonès que els diners poden comprar, i alguns diuen que fins i tot els dóna una força sobrehumana. La qualificació del mtaerial es mesura en mil·límetres (mm). Aquesta classificació indica quants mil·límetres d'aigua es necessiten abocar a la tela abans que comenci a penetrar en la peça i es filtri a través de les capes interiors o la pell. Els ponxos tenen una qualificació de 12,000 mm (12 metres). En altres paraules, són molt impermeables.\nElements del material: material impermeable de TPU amb una membrana de 3 capes que consisteix en:\n- Polièster japonès (polièster durador de la més alta qualitat)\n- Recobriment TPU ~ 12,000 mil·límetres (altament resistent a l'aigua)\n- Tricot Knit (per garantir la transpirabilitat)\n- Butxaca frontal amb cremallera, resistent a l'aigua, per guardar objectes de valor i claus.\n- Caputxa amb visera ajustable- Goma elàstica, al coll i a la part posterior del cap, per adaptar a la mida del seu cap.\n- 3 botons a cada costat, per fer mànigues quan sigui necessari.\n- Cinta d'alta visibilitat al voltant de les vores del poncho i dos panells reflectants per garantir la visibilitat durant la nit o en condicions climàtiques adverses.\n- Panell de front extra elàstic per seguir els moviments del cap.\n- Bossa amb corretja de transport per a una màxima facilitat d'ús i transport.\n- El pes total és de 460 grams, que és prou lleuger com per portar-lo a qualsevol lloc.\n- Equipat amb tires reflectants per garantir visibilitat, una cinta per evitar que s'agiti amb el vent i i garantir l'estabilitat a la bicicleta, i corretges especials a l'interior per protegir les cames de la pluja\nGroc o Negre o Blau\nTPU impermeable de tres capes\nMida única. B 130 x 97cm L (sense caputxa)\nAmb esponja o a mà amb aigua freda\nThe People's Poncho Negre\nThe People's Poncho Blau\nThe People's Poncho Groc


5 raons per instal·lar una ROM personalitzada d'Android (i per què potser no voleu)\nAndroid és de codi obert, de manera que els desenvolupadors poden adoptar el seu codi, afegir funcions i crear les seves pròpies imatges del sistema operatiu per a telèfons i tauletes Android. Molts geeks d'Android instal·len ROMs personalitzats, però, per què?\n"ROM" significa "memòria de només lectura". Una ROM personalitzada substitueix el sistema operatiu Android del dispositiu, normalment emmagatzemat en memòria de només lectura, per una nova versió del sistema operatiu Android. Les ROM personalitzades són diferents de l'adquisició d'accés root.\nObteniu la darrera versió d’Android\nAquest és, amb molt, el motiu més popular per instal·lar una ROM personalitzada. Molts fabricants no actualitzen mai els telèfons i tauletes Android antics o les actualitzacions poden trigar mesos a arribar als telèfons gràcies als retards del fabricant i del fabricant. Si teniu un dispositiu més antic que ja no rep actualitzacions i voleu executar la versió més recent d'Android, una ROM personalitzada és només el bitllet. CyanogenMod és la ROM més popular amb aquest propòsit: té els seus propis retocs, però el sistema base és similar a la versió d’accions d’Android creada per Google. Gràcies a CyanogenMod i altres ROM personalitzades, molts dispositius antics que mai s’actualitzaran oficialment poden executar l’última versió d’Android.\nSi el vostre dispositiu continua rebent actualitzacions puntuals, sobretot si es tracta d’un dispositiu Nexus que Google actualitza regularment, les ROM personalitzades no seran tan properes com atractives.\nRELACIONAT: Per què el vostre telèfon Android no rep actualitzacions del sistema operatiu i què podeu fer al respecte\nSubstitueix el fabricant Skin per una versió d’acció d’Android\nRELACIONAT: Per què Android Geeks compra dispositius Nexus\nFabricants com Samsung i HTC “pelegen” les seves versions d’Android, substituint l’aspecte net que Google va crear amb el seu propi aspecte sovint més desordenat i menys cohesionat. A moltes persones no els agrada, però encara volen utilitzar un telèfon emblemàtic com el Samsung Galaxy S4 o el HTC One.\nSimplement, no podeu canviar de la pell del fabricant a l’aspecte Android estoc: segur, podeu substituir el llançador sense instal·lar una ROM personalitzada i fins i tot sense arrelament, però no esborra totes les personalitzacions dubtoses que el fabricant hagi realitzat al sistema operatiu. Per obtenir l'aspecte d'Android i substituir totes les personalitzacions del fabricant pel sistema Android net, haureu d'instal·lar una ROM personalitzada.\nSi no t'importa la pell del dispositiu o estàs utilitzant un dispositiu Nexus que ja ve amb un sistema Android disponible, no hi ha cap motiu per fer-ho.\nRELACIONATS: Com pitjor són els transportistes i els fabricants del programari del vostre telèfon Android\nQuan compres un telèfon a un operador, sovint surt amb programes informàtics. Aplicacions NASCAR, aplicacions de TV, una aplicació Contactes que emmagatzema els vostres contactes als servidors de la vostra companyia de transport en lloc del telèfon: aquestes aplicacions poden desordenar el sistema i malgastar l’espai del disc. Els fabricants fins i tot hi afegeixen el seu propi programari abans que el transportista s’hi adjunti, de manera que teniu dues empreses que hi afegeixen el seu propi bloatware al telèfon abans que us arribi.\nSi voleu esborrar aquestes aplicacions del disc, la millor manera de fer-ho és instal·lar una ROM personalitzada. Podeu desactivar les aplicacions sense arrelament, però això no alliberarà l’espai del disc que consumeixen.\nAfegir funcions addicionals i ajustaments del sistema\nLes ROM personalitzades ofereixen funcions que no es troben en estoc d'Android i moltes opcions de retocs que no podeu arribar a altres llocs. Per exemple, una ROM personalitzada us pot permetre:\nInstal·leu pells per personalitzar com es veu tot el vostre sistema operatiu Android. Personalitzeu el menú de configuració ràpida que Android inclou per afegir les vostres dreceres de configuració més utilitzades. Executeu aplicacions en mode tauleta per telèfon, utilitzant una interfície de tauleta més completa per a determinades aplicacions. Rastregeu fàcilment el dispositiu per fer-lo funcionar més ràpid o subratllar-lo per fer-lo més lent i alhora que reduïu més vida de la bateria. Desactiveu l’avís de volum que Android mostra constantment quan augmenteu el volum del sistema mentre s’encomanen els auriculars. Amagueu la barra de navegació inferior (botons a la pantalla) per obtenir més immobles a la pantalla. Habiliteu fàcilment l’accés d’arrel mitjançant la configuració d’un sistema.\nLes ROM personalitzades ofereixen moltes altres funcions: això només és una captura del que podeu fer amb un accés de baix nivell.\nRELACIONATS: Oblideu les ROM intermitents: utilitzeu Xposed Framework per arrossegar el vostre Android\nAlguns d'aquests retocs poden ser possibles en un dispositiu Android típic amb una solució com Xposed Framework, que permet modificacions personalitzades com a ROM només amb accés root. Tot i això, les ROM personalitzades estan al llarg del desenvolupament i inclouen aquestes funcions en un sol paquet.\nConfigura els permisos d'aplicacions\nLes ROM personalitzades solen incloure una manera de gestionar els permisos d’aplicacions d’Android, de manera que podeu evitar que Facebook segueixi la vostra ubicació GPS i jugui a jocs Android sense donar-los el vostre número de telèfon i altra informació d’identitat. Aquesta característica es va presentar a Android 4.3 com a panell de configuració ocult, de manera que només podem esperar que aparegui en una versió oficial d'Android aviat.\nMotius per no instal·lar una ROM personalitzada d'Android\nLes ROM personalitzades no són perfectes i poden tenir uns desavantatges, en funció de la ROM, del dispositiu i del suport que la suporti. Podeu accedir a:\nProblemes de vida de la bateria: és possible que la ROM personalitzada no sigui tan optimitzada per al dispositiu i pot drenar la bateria més ràpidament que la ROM oficial del dispositiu. Problemes del maquinari: és possible que les ROM personalitzades no admetin de forma adequada tots els elements de maquinari del vostre telèfon, de manera que podeu produir errors, maquinari que no funciona o altres problemes. Per exemple, la càmera del dispositiu pot no fer fotos tan bé com ho va fer a la seva ROM oficial. Errors: la ROM personalitzada no ha provat el vostre fabricant i operador, de manera que podeu trobar altres errors específics del vostre dispositiu i ROM. També podeu experimentar la inestabilitat del sistema, amb les aplicacions tancant amb força i el telèfon es reinicia de forma aleatòria.\nLes ROM personalitzades també funcionen més que comprar un dispositiu i fer que l’empresa l’hagi adquirit sigui compatible i actualitzada oficialment. És per això que molts frikis d'Android compren dispositius Nexus, que reben actualitzacions puntuals directament de Google. CyanogenMod intenta canviar això mitjançant un procés d’instal·lació més fàcil mitjançant una aplicació CyanogenMod a Google Play.\nRELACIONAT: Com fer servir una nova ROM al vostre telèfon Android\nSi busqueu una ROM personalitzada i no sabeu per on començar, consulteu el lloc web de CyanogenMod i vegeu si és compatible amb el vostre dispositiu. També podeu consultar el fòrum XDA Developers per al vostre dispositiu Android i trobar ROM personalitzades desenvolupades especialment per al vostre dispositiu, cosa que us pot ser útil si teniu un dispositiu menys comú. Si aneu per aquesta ruta, assegureu-vos de trobar una ROM que sembli estable i estigui ben suportada.\nCrèdit d'imatge: Jon Fingas a Flickr, Johan Larsson a Flickr\nCom fer cerques de Cortana amb Google i Chrome en lloc de Bing and EdgeCom instal·lar Office 2013 mitjançant Office 365Com veure o esborrar l’historial de navegació a la vostra Xbox OneApple encara presta atenció a MacOS Security Anymore?Per què els PC encara requereixen una bateria CMOS, tot i que funcionen amb electricitat?


Notícia: Salvador Macip torna a Aula Blanes\nNoticia publicada a la web el 04/07/2015 04:45:40 PM\nL’investigador i divulgador científic blanenc protagonitzarà la propera xerrada organitzada per l’entitat, que tindrà lloc el dimarts 14 d’abril a la Biblioteca Comarcal\nDesprés del parèntesi que han significat les vacances de Setmana Santa, Aula Blanes ha organitzat per aquest proper dimarts 14 d’abril la xerrada corresponent a aquest mes d’abril dins el seu cicle del curs 2014-2015, que és farà a la seva hora habitual, les 8 dels vespre. En aquesta ocasió comptarà amb un convidat que no és el primer cop que protagonitza aquesta activitat i que, a més a més, cada vegada que ho fa, omple de gom a gom la Biblioteca Comarcal on s’allotgen les xerrades d’Aula Blanes.\nXerrada Salvador Macip Novembre 2011\nEs tracta del prestigiós investigador i divulgador científic Salvador Macip, que oferirà una conferència titulada Jugar a ser déus: Els reptes ètics i socials de la biomedicina del segle XX. Actualment el Doctor Macip és professor del Departament de Bioquímica de la Universitat de Leixester (Regne Unit). El metge blanenc també és autor de diverses novel·les, reculls de contes, històries infantils i llibres de divulgació. La seva xerrada farà una mirada ètica a la nova medicina i tractarà temes com ara la clonació d’humans, la medicina regenerativa, les anàlisis prenatals, etc.\nI és que són molts els descobriments revolucionaris en el camp de la biomedicina que ens prometen una millora important de la qualitat de vida. Però, a la vegada, poden provocar canvis que alteraran per sempre la societat, i susciten preguntes com ara: Els beneficis que ofereixen compensen el preu que haurem de pagar per ells?; Estem preparats per al futur que ens espera?. Des d’Aula Blanes es considera que és molt important que tots entenguem l’impacte moral i social dels nous avenços científics per poder debatre sobre què volem per a la humanitat.


El Museu Marítim explora el desig entre els tripulants des del segle XVI fins avui\nUna imatge de l'exposició que es pot veure al Museu Marítim. Xavier Bertral\nBarcelonaEl desig sexual entre homes o entre dones ha existit sempre, tant a terra ferma com al mar, però potser dalt dels vaixells tot fluïa més. Si més no, aquesta és una de les tesis que defensa la nova exposició del Museu Marítim, El desig és tan fluid com la mar, que obrirà les portes al públic el dilluns 28 de juny, el Dia de l'Orgull. "Eren molts mesos d'aïllament i alguns heterosexuals, que podien ser molt rígids quan estaven a terra, es deixaven anar i buscaven o acceptaven l'afecte d'altres homes", diu Víctor Ramírez Tur, el comissari d'una exposició amb la qual el Marítim se suma a la iniciativa de diferents museus de Barcelona que han decidit sortir de l'armari i obrir la porta a narratives de diferents orientacions sexuals.\nA dalt d'un vaixell no hi havia gaire intimitat. Els mariners dormien en hamaques de lona i no tenien cabina pròpia, però enmig de la foscor es buscaven. No hi ha cartes d'amor, ni missatges clandestins, ni diaris íntims que testimoniïn aquests intercanvis d'afecte i de plaer. El que succeïa dalt d'una embarcació només es pot saber a través de les denúncies que s'han conservat a l'Arxiu General d'Índies i, per tant, és una mirada que castiga i jutja. Les imatges que tenim tampoc són gaire amables, perquè les van difondre les institucions religioses per atemorir amb els càstigs que imposava la llei per "pecat nefand" i hi apareixen homes torturats, penjats i cremats a la foguera. Per contrarestar aquest terror, el Marítim il·lustra l'erotisme a les naus amb els dibuixos d'Ariadna Veas Valdés.\nNo tot era consentit. Hi ha denúncies d'assetjament i abús de poder, perquè als vaixells també hi havia jerarquies i les víctimes eren els més vulnerables i joves: els patges que embarcaven a l'edat de 8 o 9 anys i els grumets, que en tenien 15 o 16. "Era molt difícil denunciar aquestes situacions perquè eren nois molt vulnerables i indefensos, i automàticament se'ls expulsava", diu Ramírez Tur.\nLa documentació recull altres casos d'experiències plaents i consentides entre homes que compartien el mateix estatus. Alguns, fins i tot, es van atrevir a defensar la seva llibertat sexual davant els tribunals en ple segle XVI: "¿Em preneu per un heretge o un home deshonest i ni tan sols em permeteu anar a coberta on tots els passatgers formen i forniquen? Permeteu-nos viure les nostres vides. Les passatgeres a bord de la nau fornicaven de proa a popa. Deixeu-nos follar allà on trobem l'espai per fer-ho", va declarar Cristóbal Maldonado el 4 d'octubre del 1572. Malgrat els càstigs i les amenaces, el sexe i el gaudi van continuar. "L'homosexualitat va persistir", assegura el comissari de l'exposició.\nEls matrimonis homosexuals, possibles entre pirates\nHi havia una legislació paral·lela que era força més laxa i que, fins i tot, permetia el matrimoni entre homes: la dels pirates. És el que es coneixia amb el nom de matelotage, un marc legal que es va desenvolupar a l'illa de la Tortuga als segles XVI o XVII i que establia un contracte entre homes. "No podem garantir que impliqués relacions sexuals reals o que fossin amables, perquè a vegades també era un pacte en què algú amb deutes se sotmetia a un altre, o es feia per garantir l'herència d'un dels signants", explicita Ramírez Tur. En canvi, els colonitzadors de l'Espanya imperial no eren gens tolerants i van imposar la seva sexualitat heterosexual. Un gravat mostra com els soldats espanyols llencen als gossos un grup de població indígena enxampat en plena orgia.\nNo és fins al segle XX que hi ha imatges reals de mariners. L'exposició mostra la literatura de Jean Genet, i fotografies de les òperes de Benjamin Britten i de les pel·lícules de Rainer Werner Fassbinder que imaginen uns mariners salvatges i els ports com a espais de promiscuïtat i vici. Els mariners molt musculats i amb grans fal·lus van començar a circular en forma de postals de la mà de Tom of Finland, pseudònim de Touko Valio Laaksonen, als anys 70. "És una masculinitat hiperbòlica, d'homes molt musculats i amb uniforme, i les postals tenien un doble ús: els homosexuals les deixaven a llocs com les taquilles per comunicar la seva homosexualitat sense arriscar-se a ser denunciats o apallissats i per anar ocupant l'espai públic de manera més tranquil·la i amb orgull", detalla Ramírez Tur. Ara bé, és una estètica que genera molts problemes perquè menysprea la fragilitat, la delicadesa o la vulnerabilitat. Després va venir l'estètica kitsch de Pierre et Gilles, que omple les fotografies de mariners amb dibuixos de coloraines i fantasies florals.\nCamporosa, el vaixell amb tripulació homosexual\nEls mariners han esdevingut una figura iconoclasta de l'homosexualitat, però el que encara no ha arribat és la normalitat. No hi ha ni un testimoni de relacions no heterosexuals dalt d'un vaixell en ple segle XXI. Tampoc gaires fotografies de petons entre dones o homes mariners. No podem escoltar les seves veus. Es coneix, per segones fonts, la història del vaixell de la Campsa, que entre els navegants rebia el nom de Campo Rosa, perquè el capità, el cap de màquines i part de la tripulació eren homosexuals. Però ningú que es va embarcar en aquesta nau n'ha parlat públicament. El Marítim, conscient que manquen narratives, obre les portes a qui vulgui explicar les seves vivències. Només han d'escriure un correu electrònic.\nUna de les úniques fotografies que mostra un petó entre dues dones de la mar. Xavier Bertral\nEls museus surten de l'armari\nMuseu de Sant Cugat del Vallès No hem descobert la sopa d'all. És el que vol explicar el Museu de Sant Cugat, que proposa conèixer afirmacions centenàries o mil·lenàries sobre, per exemple, l’homosexualitat. És una activitat participativa que vol fer jugar al visitant. Per exemple, sabria distingir les afirmacions medievals de les més modernes?\nMuseu del Disseny de Barcelona El Museu del Disseny de Barcelona vol donar a conèixer els canvis més radicals que, des de la perspectiva de gènere, s’han produït a la història de la moda des de principis del segle XX. Allò que abans era masculí ara potser és femení o a l'inrevès o ni una cosa ni l'altra.\nMuseu de Ciències Naturals Judith Juanhuix és doctora en Física, cap de la secció de Ciències de la Vida i Matèria Condensada del Sincrotó ALBA, mare trans de dos fills i membre de la Plataforma TransForma la Salut. El Museu de Ciències Naturals proposa parlar amb ella de la relació entre la ciència i aspectes socials com el fet trans, la presència de la dona a l'àmbit científic i la compatibilitat entre la família i l’activitat investigadora.\nFundació Joan Miró La Fundació Miró proposa endinsar-se en l'univers mironià en clau "queer". Abans d'entrar a l'equipament, suggereix escoltar un àudio de l'artista Blanca Arias i música d'Edu Rubix per preparar-se per veure ànimes molt més complexes i móns molt més diversos dels què el visitant podia imaginar a priori.\nMuseu Arqueològic de Catalunya Res és el que sembla i a vegades l'educació o la societat en què vivim ens fan fer atribucions equivocades. A principis del segle XX, es va trobar a Empúries un cap romà de marbre de faccions molt fines. Inicialment es va concloure que havia de ser una representació d’Afrodita, però ara es creu que és Apol·lo. El MAC proposa reflexionar sobre els cànons i les etiquetes de gènere, visitar la peça original al Museu d’Arqueologia de Catalunya i arribar a noves conclusions.\nMNAC El Museu Nacional d'Art proposa recórrer les seves sales amb una altra mirada i reinterpretar una selecció d’obres, extraient conceptes, iconografia i vivències vinculades a l’art 'queer', com ara l’experiència del calvari lligada a les vivències del VIH i la sida, la sexualitat fluida dels àngels, o la figura de Sant Sebastià com a icona gai


Ara on aniran de festa els berguedans? - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nmartí pons soto 06.08.2019 | 22:59\nIara què? On podran anar de festa els joves berguedans un dissabte a la nit durant els mesos d'hivern?\nAnys enrere, el Berguedà era ple de locals de festa, com el mític Menfis Berga, el Siroko a Puig-reig o l'Ateneu a Avià. Però, i ara? Fa temps que les generacions més joves, si volen sortir de festa un cap de setmana qualsevol s'han de desplaçar almenys 40 quilòmetres per trobar la discoteca més propera, ja sigui a Manresa o a Vic. És cert, a Berga hi havia La General. Dic «hi havia» perquè fa unes setmanes es va anunciar que l'únic local de festa que quedava en tota la comarca abaixava la persiana, sense saber quan hi haurà un possible comprador ni si el setembre podria tornar a omplir-se de joves que busquen oci nocturn, res.\nJa seria hora que la comarca es despertés. Ara, per sort, durant els mesos d'estiu estem salvats, ja que les festes majors s'ho valen. Però, passat el setembre? També sembla que s'han obert nous locals de copes que estan molt bé, però, és clar, no són locals de concerts ni discoteques. I això és un problema. Hi ha molts joves que no són conscients que conduir sota els efectes de l'alcohol o amb cansament de sis hores ballant poden suposar un greu perill per a tothom qui estigui a la carretera. Però, és clar, malgrat que la solució sigui «que no surtin de festa i es quedin a casa», tothom ha estat jove i tothom ha volgut passar-s'ho bé una nit.


Entre la fullaca: Juliol de "Terra cremada"\nSempre diuen que la Festa de Sant Joan enceta l’estiu i, d’aquelles festes passades, sembla que ha transcorregut molt temps. D’ençà d’aquells cavalls endiumenjats pels carrerons antics de Ciutadella ha passat poc més d’un mes. Ja tenim un juliol més, o un manco, depèn. Tot és relatiu, com també ho és la forma com volem culpar les decisions preses sobre l’actualitat recent. Fins i tot pens que la indignació que provoca la crítica situació social, econòmica i política fa que moltes persones s’expressin de forma irada i instantània davant els fets. La gent està ‘cremada’ i, a més, sembla que el foc ferotge de les marines s’està convertint en un tòpic estival.\nEl brutal incendi d’Andratx fa mal al cor i, de pas, aquest dolor és rematat amb la informació dels incendis provocats (diuen) a Menorca. El cantant ciutadellenc, Cris Juanico, ho ha expressat avui a les xarxes socials amb una frase curta, però de missatge pregon: “si crema sa terra, me crem jo”. És inevitable no patir en veure com un territori fràgil i limitat, com el menorquí o el mallorquí, es faci cendres pel deliri malaltís de la piromania. O bé també podria ser pel fet incívic de no saber ser responsable i caut en llocs i zones susceptibles d’esdevenir catàstrofe de gran abast i que poden malmetre el tan necessitat medi ambient, el qual sempre hem de respectar sense cap tipus de condició. I és que nosaltres som part dels ecosistemes. En som indefugibles. A més dels ‘malalts del foc’, també és fa necessària revisar la negligència amb la que algunes persones campen pels boscos, però també, i de forma rigorosa, el presumpte negligir de les autoritats polítiques.\nEls retalls de personal que ha sofert l’Administració pública de les illes és un fet que cal ser considerat i debatut; criticat des de l’esfera política, però també des la mateixa societat civil. I tant! Pagam impostos per ser servits justament. Però en açò de jugar a fer ‘festerets’ per les marines verges del nostre territori cal cercar els culpables entre els autors, en primer lloc, i si cal, llavors, en les mesures de seguretat i control administratius perquè la prevenció i/o extinció del foc desbordat siguin ràpides, adequades i eficients. N’hi ha que ja culpen el Govern de la propagació dels focs. I no hi tenc res a dir si ho fan amb arguments prou sòlids. El que no cal és que les autoritats institucionals esquivin responsabilitats i mentesquin, o diguin pardalades fora mida. No serveix absolutament per res aquesta actitud prepotent.\nS’haurà de discernir si les mesures i personal destinat als boscos i marines de les illes són suficients. Pens que són molt millorables. Però açò xoca amb el fet que el Govern sí disposa de prou personal per controlar les activitats artístiques i musicals estiuenques produïdes al carrer durant aquest estiu. Que alguns inspectors interrompin les actuacions per demanar documents d’identitat als músics actors i demanar-los la documentació legal de les seves empreses, surt de la que hauria de ser un lògica política d’eficiència. Fins i tot treballen en horari nocturn! Hores extres? Què pretenen aquests ‘controladors-comissaris’ governamentals? Segueixen vexant la Cultura que ens alegra les xafogoses nits dels nostres estius? Potser si fossin destinats a vigilar diversos indrets de les zones boscoses d’aquestes illes farien un millor servei a la ciutadania, i no a encalçar els qui, quasi per gust, fan música per les places. Per al Govern, “hi ha bojos que atempten contra el patrimoni”. El president balear demana “col·laboració ciutadana per prevenir incendis” i també “mà dura contra aquests piròmans”. Però segueix enviant “comissaris-inspectors” per seguir ‘cremant’ la cultura i iniciatives pròpies de cada poble i de la seua gent.\nJo pens que cal deixar florir la Cultura i preservar millor el territori. Ells, els del Govern vull dir, ho entenen ben al revés. Talment els otomans del segle XVI, que destruïen pobles i cultures amb l’anomenada “Terra cremada”. I totes aquestes coses, em creguin, no fan que l’estiu em véngui feliç i relaxat, com ho són les ones fràgils que pentinen l’arena blanca.\nAra veurem com ve l’agost!\nPublicat per Bep Joan Casasnovas Mascaró a 23:29\npere 30 de juliol de 2013, a les 9:51\nMolt bon i lúcid article, Bep Joan. Gràcies per les teves reflexions, sempre tan interessants.\nBep Joan Casasnovas Mascaró 30 de juliol de 2013, a les 13:00\nGràcies Pere. Ho hem de seguir dient, on sigui, quan sigui.


El primer Congrés a nivell nacional sobre les variants de Moebius aplegarà a Roses als millors especialistes ·\nInici Actualitat El primer Congrés a nivell nacional sobre les variants de Moebius aplegarà...\nEl primer Congrés a nivell nacional sobre les variants de Moebius aplegarà a Roses als millors especialistes\nL'alcaldessa de Roses, Montse Mindan i la presidenta de l'Associació per la Síndrome de Moebius durant la presentació del Congrés\nUn Congrés sobre la Sindrome de Moebius que serà una realitat després d’anys d’esforços, la col·laboració de la Vila de Roses així com de l’administració local\nL’alcaldessa de Roses, Montse Mindan i la presidenta de l’Associació per la Síndrome de Moebius, Anna Mª Expòsito, durant la presentació del Congrés\nDesprés de molt anysde lluita envers un objectiu, concretament des de 2010, l’Associació Catalana per la Síndrome de Moebius amb la col·laboració de l’Ajuntament de Roses, organitzarà el divendres, dia 13, i dissabte 14 d’octubre el primer Congrés que es farà a nivell nacional sobre les variants de Moebius, i que se celebrarà al Palau de congressos del Teatre Municipal.\nUn congrés que reunirà a Roses fins a 10 especialistes en medicina i en Moebius, però sobretot, en les variants de la Síndrome.\n“Un congrés que no podíem fer-ho en un altre lloc que a Roses, perquè ha estat la seva gent la que durant tots aquests anys, des del 2002, ha col·laborat per ajudar a investigar sobre la Síndrome, poder sufragar el projecte del Dr. Antonio Pérez Aytés i fer realitat la celebració d’aquest congrés, sense oblidar a l’alcaldessa Montse Mindan, que ens ha fet costat en tot moment” va afirmar durant la presentació del mateix la presidenta de l’Associació Catalana per la Síndrome de Moebius, Anna Mª Expòsito.\nEn aquest sentit, l’alcaldessa de Roses va assenyalar, coincidint amb Expòsito, que aquest congrés “és una recompensa a anys d’esforç i de lluita de l’Associació, i de la col·laboració de la gent de Roses, sense la qual no hagués estat possible aconseguir els fons necessaris per portar-ho a terme, per tant, és un orgull per a Roses la seva celebració. Serà un congrés que, a més, comptarà amb la participació de deu metges que donaran respostes als dubtes que puguin tenir les famílies respecte a aquesta malaltia minoritària i les seves variants. I això ja és un èxit”.\nAixí, segons va explicar la presidenta de l’Associació Catalana per la Síndrome de Moebius, serà “un Congrés Mèdic Familiar sobre les variants de Moebius que tindrà la finalitat de donar visibilitat a aquesta malaltia rara, i les seves variants, i permetrà a les famílies de les 225 persones afectades, 5 de les quals són a la demarcació de Girona, la possibilitat d’intercanviar experiències”, va afirmar Expòsito.\nLa Síndrome de Moebius i les seves variants\nLa Síndrome de Moebius és una paràlisi facial provocada per la manca de desenvolupament de dos importants nervis cranials, que impedeix als afectats poder somriure i moure els ulls de manera lateral. Són persones que, a part d’això, poden fer una vida absolutament normal.\nEn canvi, les variants de la Síndrome són realment greus, ja que són molt més els nervis que no s’han acabat de desenvolupar, provocant en els afectats, segons els casos, manca de deglució (necessitant una màquina per poder alimentar-se) o, entre d’altres malalties derivades, impossibilitat de respirar per si mateixos, sent necessària una traqueotomia i a través d’un respirador inhalar-les oxigen.\nEl Congrés Mèdic Familiar sobre les variant de Moebius\nL’organització ha preparat que durant la celebració del Congrés, a més de les conferències a càrrecs dels experts en medicina i Moebius, una taula rodona on varis dels ponents intercanviaren impressions i atendran qüestions que els plantegin les famílies d’afectats assistents.\nL’encarregat d’obrir el Congrés serà el doctor Manuel Roig-Quilis, neuròleg infantil i fundador del Laboratori de Neurologia Pediàtrica de l’Institut d’Investigació Vall d’Hebron, que compta amb una llarga trajectòria d’investigació de la malaltia, i que oferirà la conferència titulada “Disgenèsia de Tronc: Més enllà de la Síndrome de Moebius”.\nEl seguirà el doctor Antonio Pérez Aytés, investigador emèrit, expert en dismorfologia i genètica reproductiva i membre del Grup d’Investigació en Neonatologia de l’Institut d’Investigació Sanitaria Hospital La Fe, amb la conferència “Últims avançaments en les causes genètiques de la Síndrome de Moebius” (Projecte d’investigació Fundació Moebius).\nAlteracions del llenguatge, de la parla, d’audició o de deglució que poden afectar els malalts; abordatge de l’expressivitat facial; problemes freqüents en edats pediàtriques i adolescència; assessorament en quins aspectes metges legals s’han de tenir en compte en el procediment d’incapacitació en persones amb deficiència psíquica; i el relat d’experiències personals per part d’afectats , completaran l’apartat de ponències. A continuació, un taula rodona sobre la Síndrome de Moebius i variants i les seves perspectives per al futur, amb la participació d’una representació dels metges conferenciants, clourà la jornada de dissabte 14 d’octubre.\nEl Congrés, a més de les famílies, també està pensat i dirigit als professionals de la medicina en diferents àmbits i especialitats, com la neurologia, la pediatria, la medicina familiar i comunitària, el col·lectiu d’Infermeria, així com per als coordinadors de Serveis Socials.\nEntre ponents, especialistes, professionals de la medicina, afectats i famílies es preveu una assistència al Congrés d’un centenar de persones. Les inscripcions es mantenen encara obertes i els interessats poden inscriure’s omplint el formulari que apareix a la pàgina web de l’associació.\nArticle anteriorUn veí de Roses denuncia a l’alcaldessa Montse Mindan per haver donat suport al referèndum de l’1-O\nArticle següentEl Festivalet de Roses comença a enllestir la seva programació


L'escriptora catalana Cristina Fernández Cubas, guanyadora del Premi Nacional de Literatura\nL'escriptora Cristina Fernández Cubas, amb l'obra 'La habitació de Nona', ha obtingut aquest dimecres el Premi Nacional de Literatura en la modalitat de Narrativa, dotat amb 20.000 euros.\nEl jurat l'ha destacat "per reflectir la maduresa d'una obra que representa l'excel·lència del relat breu. L'autora barreja amb mestria el quotidià i el fantàstic, aconseguint l'essència i la vitalitat pròpies del millor d'aquest gènere literari".\nCristina Fernández Cubas ja havia estat guardonada amb el Premi de la Crítica el 2016 per la mateixa obra.\nEl premi el concedeix el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, a proposta del Jurat, per distingir una obra d'autor espanyola escrita en qualsevol de les llengües oficials i editades a Espanya durant 2015.\nCubas (Arenys de Mar (Barcelona), 1945) va estudiar a Barcelona Dret i Periodisme, professió que exerciria posteriorment.\nÉs autora dels llibres de relats com 'La meva germana Elba' (1980), 'Els altells de Brumal' (1983), 'L'angle de l'horror' (1990), 'Amb Agatha a Istanbul' (1994) i 'Parents pobres del diable '(2006, Premi Setenil al Millor Llibre de Relats Publicat a Espanya). La recopilació 'Tots els contes' (2008) va rebre el Premi Ciutat de Barcelona de Literatura en Llengua Castellana, el Premi Salambó de Narrativa en castellà i el Premi Cálamo Llibre de l'any.\nHa escrit més novel·les com 'L'any de Gràcia' (1985) o 'El gronxador' (1995). El 2013 va decidir utilitzar el pseudònim de Fernanda Kubbs per la seva novel·la 'La porta mig oberta'. És també autora d'una obra de teatre: 'Germanes de sang' (1998); d'un original llibre de memòries narrades, 'Coses que ja no existeixen', (2001, Premi NH de Relat Publicat Cinc estrelles); i de l'assaig 'Emilia Pardo Bazán' (2001).\nLa seva novel·la 'L'any de Gràcia' inspirar al compositor Albert Sardà l'òpera del mateix nom, estrenada a Alacant al setembre de 1992 en el VII Festival de Música Contemporània, dirigida per Joan Lluís Bozzo.


El Ripollès crea una marca per atraure turisme de proximitat - Diari de Girona\nEl Ripollès crea una marca per atraure turisme de proximitat\n'Viu la teva història al Pirineu' té el consens dels ens públics i privats i es preveuen accions en els pròxims dos anys\nacn 23.06.2020 | 13:38\n'Al Ripollès, viu la teva història al Pirineu' és la nova marca turística que busca atraure el turisme de proximitat i reactivar l'economia de la comarca arran de la covid-19.\nFa èmfasi en la natura i en el patrimoni cultural, arquitectònic i gastronòmic i es va començar a gestar fa tres anys amb un projecte finançat amb fons europeus. Per primer cop compta amb el consens dels agents públic i privats.\n"Remant tots en una sola direcció en uns moments més necessaris que mai avançarem a pas ferm amb l'objectiu de millorar el posicionament del Ripollès i que es tradueixi amb prosperitat", ha afirmat el president del Consell Comarcal, Joaquim Colomer, en la presentació. En els pròxims dos anys es faran accions per donar-ho a conèixer.


EL PRÒXIM DIMARTS 19 DE JULIOL TINDRÀ LLOC LA PRIMERA RUTA NOCTURNA A LA POBLA DEL DUC\nLa Regidoria d'Esports de la Pobla del Duc junt al "Club d'Atletisme Centcames" i l'AMPA han organitzat unes rutes nocturnes pel terme de la localitat. La primera ruta és demà dimarts 19 de juliol. L'eixida de la ruta serà a les 21:00h desde la Plaça de l'Església.\nLa Regidoria d'Esports de la Pobla del Duc junt al "Club d'Atletisme Centcames" i l'AMPA han organitzat unes rutes nocturnes pel terme de la localitat que tindràn lloc els dies de lluna plena dels mesos de JULIOL, AGOST I SETEMBRE.\nLa primera ruta és demà dimarts 19 de juliol. L'eixida de la ruta serà a les 21:00h desde la Plaça de l'Església. Hi haurà un sopar “baix braç” a les 22'30h al parc de la Penyeta i cap a les 23:00h es tornará cap a casa. La duració prevista de les rutes és d'unes 3 hores aproximadament.


FIGUERES: Un jove de 26 anys, apunyalat en sortir d'una discoteca\nRedacció 13/01/2020 16:46h\nIntervingut d'urgència a l'Hospital Josep Trueta\nEl SEM va traslladar la víctima a l'hospital Trueta, on diumenge el van intervenir d'urgència. El jove està a l'UCI i evoluciona bé de les ferides, segons fonts hospitalàries. Els Mossos d'Esquadra han obert una investigació per detenir l'agressor o agressors. Segons les primeres diligències, hi va haver una baralla entres dos grup i el grup on hi havia l'atacant va fugir en cotxe després de l'agressió.\nCondemnat a més de tres anys de presó per falsificar diners i documents oficials a l'Empordà\nL'incendi d'un pis a Figueres obliga a desallotjar sis persones\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Apunyalament Última hora Alt Empordà Última hora Figueres\nL'informe policial revela més dades sobre el conductor que es va encastar a Lleida\nUn jove sobreviu 23 dies al fred polar després de l'incendi de la seva cabana


cal rèflex: L'atzucac (d'uns quants)\nMolt bo el teu article Marc, jo també estic molt desesperat per veure que faig.\nPer un costat estic amb el que diu en Barrera, per l'altre costat estic per votar disciplinadament ERC com a militant que soc i per l'altre costat estic mesurant votar un altre formació catalanista encara que tingui moltes poques possibilitats.\nEncara no ho tinc clar, ara bé malgrat tot, segueixo pensant que a Catalunya, els únics que pujaran malgrat l'abstanció o gràcies a ella, serà el PP i CiU.\n12 de gener de 2008 a les 17:57\nManel,jo també crec que PP i CiU pujaran lleugerament.\n12 de gener de 2008 a les 18:03\nNo són les nostres eleccions, sens dubte. Però allà decideixen el que podrem fer aquí, almenys ara com ara. I cal tenir-hi prou força per condicionar aquestes decisions.\nMarc, comparteixo amb tu gairebé tot l'article. Ni vot en blanc, ni abstenció, ni vots sucursalistes.\nQueden poques opcions. sens dubte, però aquí almenys tenim alguna cosa més que aquest bifrontisme anihilador de PSOE o PP... o posa-t'hi fulles.\n12 de gener de 2008 a les 19:03\nA Catalunya i el Pais Basc tenim opcions diferents que cal aprofitar, ERC o CIU el que vulguis però un dels dos.\nEl que tinc clar avui és que el procés d'Esquerra ha estat tota una decepció, donant corda a la branca espanyolista del PSC ( baix llobregat)a un president de Catalunya, queixós de que la identitat estigui per sobre de la gestió, i a una persona (Zapatero) que menteix més que respira.\nDe tota manera he arribat a la conclusió de que molts dels problemes que avui té Catalunya és per falta d'un lideratge potent com si teniem anteriorment\n13 de gener de 2008 a les 11:47\nSí, saltenc, estic d'acord amb el que dius. Avui el Ridao té els collons de dir que votar el PSC reforça el PSOE.\nI donar suport al PSC no reforça el PSOE?\nEns falta un líder, ben cert. Un Sarkozy a la catalana, potser?\n13 de gener de 2008 a les 15:08\nJo ja fa molt temps que també penso que ens fa falta un líder de veritat. Que pugui tenir raó o no, però que t'hi puguis emprenyar pel que fa, i no pas que et faci emprenyar perquè no fa res.\n13 de gener de 2008 a les 18:39\nEn Joan no era pas gens irònic quan afirmava que era un "deliciós atzucac".I ara, "to flic" (que deia mon avi), on aneu a parar, colla? En Joan està contentíssim i entusiasmat de no saber què votar, de pensar per primera vegada a la vida que potser sí que s'abstén, i que els donin pel sac a tots... Un atzucac tant deliciós com una puntada de peu al cul!\nAra seriosament, m'agrada molt això que dius d'Esquerra, Marc, que aun t'enfades amb un amic t'hi enfades de debò; jo matisaria que més que enuig es tracta de decepció, i és una decepció monumental, almenys en el meu cas. Mai de la vida, "juro i prometo" que deia aquell, mai de la vida no votaré el Duran Lleida, per botifler, per ser de l'opus i perquè representa tot el mal que la hipocresia i l'auto-odi han fet a Catalunya.\nPer tant... què ens queda? (a part de la butifarrada...)\nSort, encara, que són les eleccions espanyoles, i que en defintiva, votem a qui votem tampoc no serviria pas mai per res.\n13 de gener de 2008 a les 19:50\nJoan, no sóc ningú per dir-te què has de fer, però em sembla que és millor votar en blanc que no votar.\nUn vot en blanc té menys lectures de les que poden fer aquesta colla de cantamanyanes.\nI t'entenc perfectament.\n13 de gener de 2008 a les 20:09\nLa teva reflexió sobre una pujada del PP i CiU. M'agrada.\nA més hauria de ser normal què quan el govern fa les coses malament pugi el vot de la oposició.\nPopper deia: La grandesa de la democràcia,no és escollir el millor. Si no poder fer fora a qui no fa les coses bé.\n1 primera i depèn dels resultats pots Obligar a PP i PSOE a parlar Català en la intimitat:\nAvançar els traspassos del nou estatut, què és potent, si no no estaria al constitucional i no ho esta per ser massa intervencionista, si no per ser massa potent.\nObtenir més recursos per Catalunya. i assegurar-se què si les infraestructures és gestionen malament el gobierno sigui fiscalitzat per això.\nPerquè no pot ser què el govern aquests 4 anys hagi invertit en Catalunya menys del valor del manteniment de les infraestructures*. 3/4 d'aquests pressupostos votats per ERC.\n2- Una pujada del PP és a costa de la un descens del PSOE i reduirà la distància entre els 2 partits. per tant millora la possibilitat què el PSOE hagi de pactar amb els Catalanistes.\nAl igual què el vot de ciutadans pugui arrabassar al PSOE i PP si no arriba a tenir escons baixarà el percentatge de vot nacionalista que va a PP i PSOE.\n3- ERC: No podrà donar un xec en blanc al PSOE. Com ha fet en els 3 primers anys de la legislatura i esta fent ara amb la llista al senat. Pel cost electoral que comporta.\n* La font és el senador Carles Gasòliba president en de la comissió econòmica del senat: En una conferència el 25 de novembre.\n14 de gener de 2008 a les 0:42\nLes possibilitats d'un coalició de govern PP - CiU són molt baixes, tant què és podrien descartar inclús guanyant el PP.\nI és més crec què guanyarà el PSOE. Però desitjo què per molt poca diferència.\nDe moment tret de sorpresa no dubteu què tots els debats els guanyarà el Rajoy: perquè és molt millor orador que el Zapatero.\n14 de gener de 2008 a les 0:50\nA mi em sembla que el títol del post no és "correcte". Sobra la part del parèntesi. L'atzucac crec que entrampa a la majoria. No conec ningú que decideixi anar a votar i ho faci gustosament. I l'alta abstenció prevista també és considerable. Estem esgotats d'anar a votar sense il·lusió i aquestes seràn unes eleccions frustrans, des del punt de vista català. Primer perquè a Espanya és on queda més diluït qualsevol de les nostres aspiracions. I en segon lloc per la manca de confiança que ens mereixen els nostres polítics.\nAra, votar en blanc o no anar votar crec que és molt pitjor. A més d'afeblir qualsevol opció catalana que avui ens té ben cabrejats, només serveix per augmentar la representació espanyola. Qualsevol cafre català serà millor que una glòria espanyola. Com a mínim no serà tan letal.\nAra, entenc que el panorama és galdos. Però segons com, en comptes de millorar-lo, podem anar encara pitjor. La solució, el mal menor, és exercir el vot. Encara que ens pesi i massa.\n14 de gener de 2008 a les 12:46\nVeig que també vas llegir l'interessantíssim article d'en Salvador Cardús La cohesió té un preu\nI l'escola hi ha tingut un paper principal, no només perquè ha dut molts fills d'analfabets a càrrecs qualificats i a la universitat en una sola generació, sinó perquè ha fet possible una capil·laritat social necessària per esquerdar els possibles guetos que, d'altra manera, s'haurien consolidat.(...)PER AIXÒ, QUAN AQUESTS IRRESPONSABLES DEL PP branden el nostre model d'escola com si fos un greuge cap als castellanoparlants, simplement, menteixen. Aquesta escola els ha salvat del gueto i els ha donat l'oportunitat de ser plenament catalans.\nJo per no oblidar-me d'anar a votar m'he plastificat una fotocòpia reduida de l'entrevista d'ahir a la Chacón. Feu el mateix i segur que no us oblideu de votar.\nPenseu que si aquesta pallassa treu un resultat mínimament digne ens l'endinyaran de Presidenta de la Generalitat.\n14 de gener de 2008 a les 16:34\n"Aquesta escola els ha salvat del gueto i els ha donat l'oportunitat de ser plenament catalans."\nJo aquest diagnòstic el trobo desafortunat i elitista. Fins i tot equivocat, quan resulta que estem tot dia justificant el model actual dient que el català està en perill i que, al pati, els nens parlen en castellà: doncs sort que els guetos s'acaben! Que potser estem caient en el tòpic "la letra con sangre entra" i se'ns està girant en contra o què cony passa?\nSentit comú i fer les coses des d'una visió pragmàtica, atractiva i útil i sense partidismes; això és el que cal: treure les llengües del debat polític i fomentar-ne al màxim els coneixements i l'estima, incloent-hi l'anglès a sac, el francès i fins i tot l'alemany com a optativa.\nPerò el tema està tan viciat que resulta impossible. Jo em vaig escolaritzar a partir dels 10 anys al 60-40% i estic més que satisfet dels resultats. Adoro totes dues llengües malgrat les estupideses amb què pretenen tacar-les.\nUn exemple d'estupidesa: encara recordo quan a la Selectivitat vaig haver de fer fer el comentari de text en castellà. Senzillament, perquè les faltes d'ortografia restaven més en català, fet que encara avui considero incomprensible. Doncs a cagar, home.\nJo votaré el PCPE i que els donin a tots ven dats.\n15 de gener de 2008 a les 20:21\nMolt i molt interessant aquesta reflexió política. Igual que tu, tinc claríssim que encara que siguin espanyoles, tots hem d'anar a votar a les eleccions del 9-M, que a Madrid no només s'hi talla el bacallà, sinó que es retallen les llibertats de les nacions com la nostra; fem un cop d'ull a l'Estatut, doncs. Tots a les urnes i a exercir el nostre dret en clau catalana! Però hi ha molts dubtes, sí senyor, jo també en tinc uns quants. Espero haver-los dissipat quan ja tinguem aquí aquests comicis que ens asseuran a la poltrona durant quatre anys algú que fa fracassar a aquesta nostra Catalunya. Per això necessitem pes a Madrid!\nEm sumo a l'afirmació de la manca de lideratge a Catalunya.\nSalutacions i paciència!\n16 de gener de 2008 a les 16:15


Els acusats de la trama valenciana del cas Nóos demanen la seva absolució\nLes defenses d'Alfonso Grau, Jorge Vela, Luis Lobón, José Manuel Aguilar i Elisa Maldonado creuen que no està acreditat que els seus clients cometessin cap delicte\n2 min. Palma 14/06/2016 14:06\n651x366 L'exvicealcalde de València, Alfonso Grau (esquerra), junt al seu advocat en una imatge d'arxiu arribant a les dependències on se celebra el judici del cas Nóos. / CATI CLADERA L'exvicealcalde de València, Alfonso Grau (esquerra), junt al seu advocat en una imatge d'arxiu arribant a les dependències on se celebra el judici del cas Nóos. / CATI CLADERA\nLes defenses dels cinc acusats de l'anomenada trama valenciana del cas Nóos han demanat avui al tribunal que jutja la cuasa a Palma la lliure absolució de tots ells per la contractació de l'instituto Nóos que dirigien Iñaki Urdangarin i Diego Torres per organitzar tres fòrums a València.\nHan negat la comissió de qualsevol delicte les defenses de l'exvicealcalde de València Alfonso Grau, que a més ha sol·licitat que es condemni en costes a l'acusació particular del PSOE; de Luis Lobón, exsecretari de Turisme de la Generalitat Valenciana; de José Manuel Aguilar, exdirector de la Ciutat de les Arts i les Ciències (Cacsa); de Jorge Vela, exdirector de l'Institut Valencià de Finances, i d' Elisa Maldonado, responsable jurídica de Cacsa.\nL'exvicealcalde Grau s'enfronta a una petició de pena d'11 anys de presó per part de les acusacions populars, que són les úniques que li consideren autor de diversos delictes. El sindicat Manos Limpias demana idèntica pena per Lobón, Maldonado, Aguilar i Vela, mentre que la Fiscalia sol·licita condemnes de 8 anys de privació de llibertat pels dos primers i de 6 anys per als altres dos.\nPer contra, els seus lletrats han considerat que, igual que en la fase d'instrucció, durant el judici que va arrencar al març no s'ha acreditat que cap d'ells cometés delicte algun amb la seva intervenció en la contractació de l'Instituto Nóos per organitzar els fòrums 'Valencia Summit' i preparar el projecte dels fallits Jocs Europeus.\nDesprés de la culminació avui del tràmit de presentació de conclusions, al que han assistit els 17 acusats, demà començaran les exposicions dels informes finals amb el de la Fiscalia.\nEls processats estan excusats d'assistir a la resta de sessions excepte a l'última, en la qual el tribunal els permetrà fer ús del seu dret a l'última paraula. Previsiblement se celebrarà algun dia de l'última setmana de juny.


Més de 100 catifaires despleguen el seu art al Palau de la Generalitat - Tornaveu\nMés de 100 catifaires despleguen el seu art al Palau de la Generalitat\nDilluns, 14 de setembre de 2015 11:30h\nMatí del 10 de setembre, la pluja amenaça que es pugui dur a terme la catifa de flors que la Federació Catalana de Catifaires ha de dissenyar al Patí d’Armes del Palau de la Generalitat, tota una fita que permetrà que els visitants de l’endemà, 11 de setembre, Diada Nacional, gaudeixin de l’art dels catifaires catalans. L’amenaça de la pluja deixa de ser una amenaça en caure les primeres gotes, però aquest xàfec estiuenc passa a ser una oportunitat perquè la Federació Catalana de catifaires llueixi la seva catifa, una adaptació d’un tapís de Sant Jordi de 1451, sota cobert, precisament al saló Sant Jordi de la Generalitat. Sí, tantes vegades Jordi a la mateixa frase fa rodar el cap, però és així com se senten els catifaires en començar la seva obra d’art efímera cap al migdia, superant totes les adversitats, en un lloc tan emblemàtic. “És una ocasió única que els catifaires puguem exhibir aquesta catifa en una sala on s’han pres decisions tan importants per la història de Catalunya”, diu eufòrica Vicenta Pallarès, cap a les 20h del vespre, després de vuit hores de treball ininterromput, quan hagin acabat l’obra.\nAl llarg del dia hauran passat 104 catifaires de les entitats federades a la Federació Catalana de Catifaires, provinents d’Arbúcies, Badalona, Blanes, Caldes de Montbui, la Garriga, Mollet del Vallès, Barcelona, Sitges i dos membres de la delegació de Pau (França). “Quan fas una catifa a l’exterior, t’esperes que pugui passar de tot, però aquí dins, amb l’ambient que s’hi respira ha estat una experiència que he gaudit molt”, explica Carme Domenjó, de l’entitat Acció Cívica de Caldes de Montbui.\nPer tal de fer possible l’adaptació del tapís, present a la Capella de Sant Jordi del Palau de la Generalitat, s’han emprat 23 materials naturals diferents: flors de les gerberes (en color groc, rosa i grana), clavells (blancs, vermells, rosa groc), gespa del Camp del Barça, sal tenyida de color blau, llenties de color plata, llenties de color d’or, bruc, aglans, bruc, entre d’altres. “Ha estat un exercici de cooperació, porto des de les 10h del matí i he ajudat a posar les llenties platejades amb què hem fet l’armadura de Sant Jordi”, comenta Ana Villa, de l’entitat Mar de Flors de Barcelona, vinculada dins la cooperativa Impulsem, que, a través d’aquesta entitat, ha apropat l’art floral al barri del Raval.\nEl treball coordinat és clau de l’èxit per a una catifa d’aquesta envergadura, que s’ha preparat al llarg de dos mesos. S’ha comptat amb l’adaptació informàtica i la impressió de la catifa en paper, que després serà omplerta dels materials, a càrrec de Joan Utzet, de les Estores del Raval de Blanes i la direcció i coordinació de Pepi Pagès de l’entitat Associació Coordinadora d’Activitats d’Arbúcies, Joan Novell dels Catifaires de Dalt de la Vila, de Badalona, i Vicenta Pallarès, presidenta de la Federació Catalana de Catifaires i de l’entitat Acció Cívica Calderina de Caldes de Montbui. “Aquesta catifa ha estat un repte quant a la utilització de diversos materials, i sobretot la reproducció de les figures humanes i de les fesomies de les cares, tant la de Sant Jordi, com de la princesa, o els trets del cavall i del drac”, explica tan cansat com il·lusionat Novell al final de la jornada –“demà quan em llevi, apareixeran tots els dolors, però ha valgut la pena”–.\n“És la primera vegada que els catifaires catalans fem una obra al Palau de la Generalitat i serà espectacular que demà [per l'11 de setembre], dia de portes obertes, sigui vista per molta gent”, exclama Vicenta Pallarès abans de fer-se la foto de família que dóna per acabada l'obra, i mentre espera la visita del president de la Generalitat, Artur Mas, que s’apropa a saludar els catifaires.\nSi les paraules se les emporta el vent, les catifes de flors, les escombres. Però aquí rau una de les grandeses de l’art efímer, saber que el record no es guarda sota forma material (més enllà d’alguna fotografia), sinó com una experiència viscuda, difícil d’oblidar. Una experiència compartida per 104 catifaires al saló Sant Jordi del Palau de la Generalitat, on destacaven diversos nens, fills de pares catifaires que seran els qui continuaran amb aquest art. I tenint en compte l’embranzida de la Federació Catalana de Catifaires, res no els aturarà.


Ja tenim acadèmia\nL’organització dels professionals del cinema ja és una realitat\nActualitzada 13/02/2017 a les 07:42\nDivendres es presentava l’Acadèmia del Cinema del Principat d’Andorra (ACPA) en una gala que volia ser una reproducció de les que se celebren a Califòrnia, Madrid o Barcelona, catifa vermella inclosa. És un bon intent de professionals d’aquest sector per impulsar-ne l’activitat, tot –o precisament– per la petitesa de la producció, a escala de país.\nLlegim a la crònica publicada al Diari que l’impulsor de l’entitat, el director i productor lleidatà Josep Pozo, establert a Andorra, xifra en 73 els cineastes inscrits, una quantitat gens menyspreable, sobretot per començar.\nEl cinema, com qualsevol altra art i manifestació cultural, és quelcom d’abast universal, per locals que siguin els continguts. En aquest camp, com en el literari, el localisme, si reuneix suficients valors recognoscibles, fonamentalment artístics, tard o d’hora acaba reconegut arreu.\nA la vegada, la globalització va començar ben d’hora; en cert sentit, avançada a l’econòmica. Ja fa dècades, els festivals internacionals –ho diu qui va ser membre de l’staff d’un al llarg d’una dècada– van decidir acceptar i catalogar sota una bandera concreta coproduccions participades per capital de diverses nacionalitats.\nAmb aquest criteri seria coherent acceptar com a andorranes pel·lícules rodades no importa on, amb participació de capital i, si pot ser, de professionals nacionals. I això permetria organitzar, si n’hi hagués prou, uns premis a l’estil dels Gaudí, i un acte de lliurament. Tot i que seria més viable un acte limitat a l’enumeració i reconeixement de les obres culminades en un any o temporada.\nSeria bo, molt bo, que l’obertura econòmica portés productores cinematogràfiques potents a radicar-se en aquestes Valls, aprofitant els avantatges existents, com ja fan empreses d’altres sectors, alguna editorial inclosa. Si ens referim a algunes, especialment catalanes o espanyoles, però no únicament, potser el fre estaria en la temença a perdre les subvencions públiques. Però una vegada més, la coproducció –amb empreses televisives ja partícips en molts casos– potser salvaria aquest obstacle.\nPerò tornem a l’ACPA. Molts autors de productes culturals són clarament individualistes, com individual és la seva activitat, més que hagin de desenvolupar-la amb aportació imprescindible d’altres persones. I això significa situar-se als antípodes del corporativisme, amb una volguda separació dels col·legues. Recordem l’exemple de l’AEVA –associació d’escriptors– i de la seva situació de bon començament fins ara.\nLa nova entitat funcionarà en la mesura que els membres la facin anar. No tant pel prestigi artístic –que sempre ajuda i tots podem pensar automàticament en la plèiade d’actors i actrius exportats– com per la dedicació i activisme. Ajudaria sens dubte el reconeixement –per començar– de les institucions públiques i encara més un suport econòmic raonable.\nBen diferent pot semblar la viabilitat d’una acadèmia del cinema de la llengua catalana, com proposa amb tota la seva autoritat –auctoritas– la presidenta de la catalana i productora guardonada Isona Passola, present en la presentació de l’andorrana. La col·laboració entre professionals d’aquest àmbit cultural és absolutament desitjable, potser indiscutiblement útil.\nLa fusió en una entitat tot i que fos reconeguda permanentment a resguard dels canvis polítics són figues d’un altre paner. La referència a l’Institut Ramon Llull és la demostració aparent més clara de les dificultats.\nAlguns poden recordar aquella ocurrència d’un líder polític del Principat veí, quan va llançar la peregrina idea que la Federació Andorrana de Futbol podria ser el vehicle per a la creació i l’aval internacional de la selecció catalana d’aquest esport, salvades totes les distàncies.\nEn definitiva, benvinguda l’ACPA. Que el seu impuls, eficiència i constància la portin a un èxit que seria també el d’una cinematografia nacional, amb tots els matisos esmentats i els que s’hi puguin afegir. No ho tindran gens fàcil.\nPerdó, d'on surten aquests 73 els cineastes a Andorra?


Santantimo Castellina in Chianti Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSantantimo-, Castellina In Chianti, Castellina in Chianti, Itàlia, 53011 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en1comentariSantantimoVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 36 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Santantimo està situat idealment a Castellina in Chianti; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Santantimo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Castellina in Chianti, faci de Santantimo la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverarenta vaixellesempolles d'aigua de cortesiarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Empuriaholidays | Apartaments La Sardana | Cases Montgrí\nLa opció perfecte\nDescripció Els apartaments “La Sardana” són una opció perfecta per a qui no vol desplaçar-se en cotxe per anar a la platja, ja que estan situats a escassos 100m. de...\nA la zona de Empuriabrava\nDescripció El conjunt de Montgrí està situat en un enclau pròxim als comerços, zones d’oci i a la platja d’Empuriabrava, de característiques molt més urbanes i amb més...\nCategoria Cap Apartaments Cases\nEls apartaments “La Sardana” són una opció perfecta per a qui no vol desplaçar-se en cotxe per anar a la platja.\nEl conjunt de Montgrí està situat en un enclau pròxim als comerços, zones d’oci i a la platja d’Empuriabrava…\nEls millors preus reservant directament des d’aquesta web\nT’oferim els millors preus i les millors condicions si reserves directament des la web. Estalviat les comissions que et cobren les webs intermediàries. Aquí estàs reservant el teu allotjament directament al propietari. A més et facilitem el pagament, ja que podràs pagar un 70% de la teva reserva el mateix dia d’arribada.\nNo ho deixis escapar! Contacta’ns ara des del formulari de la web i reserva el teu allotjament:\nBenvingut a la web de Empuria Holidays.\nVingui a descobrir els vins de l’Empordà, a sopar en un antic far sobre l’entrada dels Pirineus al mar, a navegar per les aigües de la Costa Brava, a escalar les parets d’Ullà, a descobrir els fons marítims fent submarinisme, conèixer els boscs tot buscant bolets o tant sols descansant sobre la sorra de la platja. Sigui quina sigui la seva preferència segur que l’Empordà li robarà un trosset del seu cor!\nI per a que pugui gaudir d’aquestes vacances com millor desitgi li proposem dos tipus d’allotjaments diferents: “La Sardana” i “Montgrí”. Els apartaments “La Sardana” son més pròxims a la platja i amb vistes als canals d’Empuriabrava. Les cases “Montgrí” situades més al sud, disposen de patis davanters i zona enjardinada, ideals per a les famílies amb nens.\nLes dos propietats estan situades en enclavaments ideals per a la practica d’esports a l’entorn amb el carril bici situat al costat i les zones de windsurf i Kitesurf.\nLa nostra proposta es transmetre una part de la nostra cultura mediterrània i de la Costa Brava Nord a través dels nostres allotjaments i de les diverses propostes de racons per descobrir juntament amb activitats durant tot l’any.


territoris.cat/Josep A. Pérez 14:20 28/05/20\nEl directe el condueix, l'estudiant de periodisme, Jordi Bonilla amb l'assessorament de Daniel Altisent i Jordi Soldevila, qui fou el primer convidat de la secció el passat 15 de maig amb una conversa sobre republicanisme al Pla d'Urgell als segles XIX i XX\npla urgell centre jordi recerques xerrades\nJordi Bonilla i Jordi Soldevila\nEl sociòleg mollerussenc, professor a la Universitat de Lleida, i membre de Mascançà, Jordi Domingo impartirà aquest divendres a partir de les set de la tarda, i en la xarxa Instagram, una reflexió al voltant de la societat del Pla d'Urgell, posant el focus en els canvis que ha sofert l'entorn durant tot aquest temps i, en conseqüència, les mateixes persones que formem part de la comarca.\nEs tracta d'una iniciativa que el Centre de Recerques del Pla d'Urgell Mascançà va engegar fa dues setmanes, a través de la plataforma Instagram, amb la voluntat d'acostar al públic les diferents investigacions que l'entitat porta publicant a la seva revista des de fa una dècada. El projecte es presenta en format de conversa en la qual participen autors i col·laboradors de l'entitat, que tractaran temàtiques d'art, història, política, guerres, o natura entre altres, sempre emmarcades en l'àmbit del Pla d'Urgell.\nLes retransmissions tenen una durada d'uns 30 minuts on l'investigador presenta el tema i, un cop acabada la xerrada, es dóna pas a les preguntes que els espectadors poden fer des de les seves cases al xat de la plataforma. El directe el condueix, l'estudiant de periodisme, Jordi Bonilla amb l'assessorament de Daniel Altisent i Jordi Soldevila, qui fou el primer convidat de la secció el passat 15 de maig amb una conversa sobre republicanisme al Pla d'Urgell als segles XIX i XX.\nLes retransmissions es diuen a terme cada dos divendres a les set de la tarda en el compte d'Instagram @centrederecerques, en el cas de no poder accedir a la xerrada en directe es pot recuperar en el canal de YouTube.


L'escriptor Andreu Martín guanya el XV Premi Gaziel de Biografies i Memòries amb 'Ara com ara, tot va bé' ! directe!cat\nDijous, 21 de gener de 2016 12:45 h\nL'escriptor Andreu Martín guanya el XV Premi Gaziel de Biografies i Memòries amb 'Ara com ara, tot va bé'\nL'obra rememora la vida personal i professional de l'autor alhora i ofereix un retrat viu de la ciutat de Barcelona\n(ACN)- L'escriptor Andreu Martín ha guanyat el XV Premi Gaziel de Biografies i Memòries amb l'obra Ara com ara, tot va bé. En aquesta obra l'autor rememora la seva vida personal i professional al mateix temps que ofereix un retrat viu de la ciutat de Barcelona. El jurat, format pel director de La Vanguardia Màrius Carol, l'editor Manel Martos, els historiadors Borja de Riquer i Josep Maria Muñoz i el periodista i escriptor Sergio Vila-Sanjuan, ha decidit atorgar el guardó per unanimitat "a un text que ofereix una gran quantitat d'informació sobre la història de la cultura popular a Espanya així com de la Barcelona efervescent dels anys 20 fins avui".\nCarregat de reflexions didàctiques, refrescants i clares de l'autor sobre l'ofici d'escriure, segons els membres del jurat, aquest original és un "magnífic" retrat de la infantesa i primera joventut d'un escriptor "consagrat" en el seu gènere. "Un fresc àgil i amè de la història recent del nostre país", assenyala el jurat.\nAndreu Martín (Barcelona, 1949) publica novel·les des de 1979 i ha guanyat nombrosos premis literaris com el Círculo del Crimen 1980 per Prótesis (que va inspirar la pel·lícula de Vicente Aranda Fanny Pelopaja), el Premi Nacional de Narrativa de 1989 per No demanis llobarro fora de temporada (amb Jaume Ribera), on va néixer el popular personatge Flanagan, el Deutsche Krimi Preis International (a la millor novel·la policíaca publicada a Alemanya el 1992), La Sonrisa Vertical per Espera ponte así, tres vegades el Hammet de la Associació Internacional d'Escriptors Policíacs per Barcelona Connection (1989), L'home que tenia raor (1993) i Bellíssimes Persones (2000), el Premio de Novela Ateneo de Sevilla 2000 per Bellíssimes persones, el Sant Joan Unimm per Cabaret Pompeya (2011) i el VI Premi Pepe Carvalho de novel·la negra, per tota la seva carrera, entre d'altres. També va guanyar el V Premi Crims de tinta amb Societat Negra.\nMartín és professor a l'Escola d'Escriptura de l'Ateneu Barcelonès i acaba de publicar Com escric, un manual molt personal per a aspirants a escriptors. La violència justa, publicada aquest mateix mes de gener, és la seva darrera novel·la.


La 10K Divina Pastora Alboraya Contra el Càncer desvetlla la seua imatge dedicada aquest any als corredors\nLa setena edició de la 10K Divina Pastora Seguros Alboraya contra el Cáncer va desvelar ahir la seua nova imatge corporativa en un acte, presentat per l'influencer Mr. Daqui, que va comptar amb la presència del director del Patronat Provincial de Turisme de la Diputació de València, Evarist Caselles; l'alcalde d'Alboraia, Miguel Chavarría; el regidor d'Esports, Manuel Dueñas, i el director Comercial de Socarrat Studio, Miguel Sanfeliu.\nEn aquesta ocasió, la imatge de la prova es dedica als corredors, els veritables protagonistes d'aquesta cita esportiva. Miguel Sanfeliu, director Comercial de Socarrat Studio, agència encarregada de la imatge de la carrera, va explicar l'eix creatiu que s'ha seguit. "Quan una persona lluita per la vida dels altres i els ajuda, es converteix en un heroi, en un superheroi. No sempre cal lluitar contra els enemics que veiem en les pel·lícules, sinó que hi ha roïns que són més xicotets, com en aquest cas és el càncer. Contra aquesta malaltia volem lluitar tots i aconseguir ajudar a més gent amb els diners que es recapta gràcies a la carrera".\nSanfeliu va afegir: "Hem convertit a tots els personatges de la 10K en Superherois que representen a tots els corredors. Xufélix encapçala a la patrulla X, de xufa, que està formada també pels emblemes d'Alboraia, que són l'orxata i el fartó. També està Reca (Recaredo Agulló), el speaker que ha estat acompanyant-nos i promocionant aquesta carrera per on ha anat".\nEn tots aquests anys, gràcies a la solidaritat dels runners, s'ha recaptat un total de 52.700 euros per a la Junta Local contra el Càncer d'Alboraia. Per aquesta raó, i com a reconeixement a la seua fidelitat i compromís amb la prova, durant la presentació es va homenatjar a 21 corredors que han participat en totes les edicions d'aquesta prova.\nLes principals novetats d'aquest any, tal com va destacar Manuel Dueñas, regidor d'Esports, són el reforç de la identitat visual de la carrera, amb la gravació d'un "potent espot publicitari" protagonitzat pel campió d'Espanya de carreres populars, Luis Félix Martínez i l'obertura de nous canals de comunicació i contingut en Xarxes Socials. "Instagram ha estat una de les noves plataformes impulsades en 2018 i en poc temps ha crescut de forma exponencial", va destacar.\nEn aquest sentit, també es va aprofitar l'acte per a agrair la implicació de diferents esportistes que, a través de les seues Xarxes Socials i amb el hashtag #objetivo10KAlboraya, estan animant a difondre aquesta carrera solidària per augmentar la participació el pròxim 30 de juny.\nL'alcalde d'Alboraia, Miguel Chavarría, va ser l'encarregat de tancar l'acte. "Hem vist nàixer i créixer aquesta carrera, una prova que fa feliç a molta gent. No oblidem que els veritables herois són els que sofreixen aquesta malaltia, els que lluiten cada dia contra a ella. Gràcies a iniciatives com aquesta aconseguirem entre tots fer front al càncer", va assenyalar.\nAquells corredors que estiguen interessats a participar en la 10K Divina Pastora Alboraya Contra el Càncer poden inscriure's fins al 27 de juny o fins a aconseguir els 2.500 atletes, límit de dorsals establerts per a la prova.\nHi ha dues modalitats d'inscripció: una 'low cost', sense borsa del corredor, l'import del qual és de 5 euros si es formalitza abans del 5 de juny i de 7 euros a partir d'aquesta data i, una altra, amb borsa del corredor, amb un preu de 9 euros si s'apunten abans del 5 de juny i d'11 euros després d'aquest dia.\nLes inscripcions poden fer-se en la web de l'Ajuntament d'Alboraia (alboraya.org) a través del sistema de Tiquet Run de carreraspopulares.com o directament a través de carreraspopulares.com.\nLa 10K Divina Pastora Alboraya Contra el Càncer té un recorregut de 10 quilòmetres, amb eixida des del carrer Senda de l'Aire, que recorre el nucli urbà, l'horta i la platja. La prova està organitzada per l'Ajuntament d'Alboraia, la Junta Local contra el Càncer d'Alboraia, carreraspopulares.com i Socarrat del Studio i compta amb Divina Pastora Segurs com a patrocinador principal.


972 41 8135\nDr. CAMAS RODA, FERNANDO\nGestió de la immigració, lliure circulació de persones i drets dels treballadors\nDades professionals del Dr. Ferran Camas Roda\nCatedràtic d’Universitat de Dret del Treball i de la Seguretat Social (blog professional a la UdG).\nCap de l’Àrea de coneixement de Dret del Treball i de la Seguretat Social de la Universitat de Girona.\nDirector de la Càtedra d’Immigració, Drets i Ciutadania de la Universitat de Girona.\nDirector del Programa de Doctorat de Dret, Empresa i Turisme de la Universitat de Girona.\nMembre de la Comissió de selecció per a l’accés al cos de Professors Titulars d’Universitat de l’Agència Nacional d’Avaluació de la Qualitat i l’Acreditació (ANECA).\nMembre del Comité científic de REGES-FORUM (Forum pour la Regulation de l'Europe Sociale).\nMembre de l’European Working Group on Social Regulation (EWS). Grup de treball de Professors universitaris de la Unió Europea en Dret del Treball i de la Seguretat Social, creat en Amberes (Bèlgica) el 27 d’abril de 2011.\nResponsable del Grup de Recerca de la Universitat de Girona sobre Gestió de la immigració, lliure circulació de persones i drets dels treballadors.\nDirector del Diploma de Postgrau de la Universitat de Girona sobre Gestió Legal i Política de la Immigració.\nRepresentant de la Universitat de Girona per a l’organització anual de l’European Student Seminar in Labour Law (Seminari Europeu d’Estudiants de Dret del Treball i de la Seguretat Social).\nMembre del Grup de Treball d'Inclusió Social, creat al Vicerectorat d’Estudiants de la Universitat de Girona. Objecte de valoració actual: anàlisi sobre l’Estudi sobre l'accés i la permanència d'alumnat en situación de desigualtat social a la Universitat de Girona.\nÀrbitre designat pel Departament de Treball de la Generalitat de Catalunya, per a la resolució de les reclamacions produïdes en el marc dels processos d’elecció a representants de treballadors a empreses i Administracions Públiques a la província de Girona.


Idescat. Indicadors anuals. Subministrament d'aigua potable.\nSubministrament d'aigua potable Catalunya\nAigua disponible potabilitzada\nAigua subministrada a la xarxa pública\nAigua registrada i distribuïda. Total\nAigua registrada i distribuïda. A les llars\nAigua registrada i distribuïda. Altres usos\nAigua no registrada. Total\nAigua no registrada. Pèrdues reals\nAigua no registrada. Pèrdues aparents\n% perdues reals sobre el volum d'aigua subministrada\nFont: INE. Indicadors sobre l'aigua.\nNota: A partir del 2014, les dades s'actualitzen biennalment.\nSubministrament d'aigua potable Espanya\nDarrera actualització: 29 de novembre de 2018.\nA partir de l'any 2004, hi ha un canvi de metodologia i es produeixen algunes variacions en les dades de recollida i tractament de les aigües residuals pel fet que s'hi incorporen les aigües residuals no procedents de la xarxa de distribució (pluvials o altres procedències), mentre que fins al 2003 es recollia exclusivament la informació sobre les aigües residuals procedents de la mateixa xarxa.\nAcció de treure aigua d'una font, un pou, un llac, etc., i emmagatzemar-la per tal de fer-ne ús. S'inclouen els serveis d'embassament i la conducció per artèries i conduccions primàries. Es distingeixen, entre d'altres, la captació d'aigües superficials i la d'aigües subterrànies, realitzada per mitjà de sondejos o perforacions.\nVolum total de l'aigua subministrada a la xarxa de distribució pública des de les plantes de tractament o dipòsits de servei.\nAigua registrada i distribuïda\nVolums d'aigua mesurats en els comptadors dels usuaris (tant comunitaris com individuals).\nDiferència entre el volum d'aigua subministrada a la xarxa de distribució pública i el volum d'aigua registrada i distribuïda.\nPèrdues físiques d'aigua en la xarxa de distribució que va fins al punt de mesurament de l'usuari (fuites d'aigua, trencaments, avaries en la xarxa de distribució i connexions de servei).\nPèrdues no físiques d'aigua que es produeixen per errors de mesurament i fraus.\nA partir de l'any 2004 inclusivament, en els indicadors per càpita s'utilitza com a variable poblacional les Estimacions de població actual calculades per l'INE a 1 de gener de cada any. Per als anys anteriors s'utilitza el Padró municipal.


Les empreses que van marxar de Catalunya no pensen en tornar\nNo hi ha intenció de tornar. Així de contundents es mostren els empresaris que van decidir traslladar la seva seu fiscal fora de Catalunya després del referèndum il·legal de l'1-O. Malgrat que asseguren que "és la regió en la qual més estem creixent", l'ombra de l'independentisme fa témer que la situació pugui canviar.\nCatalunya, líder en concursos empresarials\nCaixabank i Sabadell, dos dels grans bancs catalans, ho han reiterat en diverses ocasions en les últimes setmanes. El risc segueix existint i desconcerta els inversors que els demanen tenir la seva seu fiscal en un lloc més segur.\nLes famílies de les grans firmes catalanes i les companyies d'aquí que van decidir anar-se'n prefereixen mantenert els seus diners a l'estranger, molts d'ells prefereixen traslladar els seus comptes a Madrid ia paradisos fiscals com Luzemburgo.\nLes empreses asseguren que la "desbandada" posterior a l'1-O ia la declaració unilateral d'independència de Puigdemont ja ha frenat, però els clients de la banca privada segueixen insistint a les empreses que es traslladin fora de Catalunya.


Una exposició mostra a Palma la vida dels «Tuaregs, els nòmades del desert»\nLa Caixa acull una exposició sobre aquest poble des d'avui fins al 26 de gener\nLlit i estora de llit de fusta clara i lleugera amb decoracions pirogravades.\nIOLANDA PERICÀS .Palma.\nLa Fundació la Caixa de Palma acull, des d'avui fins al pròxim 26 de gener una mostra que sota el títoTuaregs. Nòmades del desert que pretén acostar la cultura i la manera de viure d'aquesta comunitat, un poble nòmada que s'ha hagut d'adaptar a les exigències del món actual.\nL'exposició recull 275 objectes procedents del Museu d'Etnografia de Neuchâtel (Suïssa), del Museu Nacional de Mali i d'una col·lecció privada, estructurats en quatre grans àmbits: la història, l'economia, la vida quotidiana i l'economia del poble tuareg. En paraules de François Burel, conservador del museu suís i un dels comissaris de la mostra juntament amb Albert Costa, aquesta representa «un conjunt cultural i temporal dels tuaregs que habiten al Níger, a Mali i a Algèria».\nSegons Burel les peces, que van des d'un escut «que representa el passat guerrer dels tuaregs» fins a un tocadiscs «regal dels baptistes americans que els volien convertir al protestantisme», la mostra abraça «un ampli ventall representatiu d'aquesta cultura i de la seva evolució».\nPer la seva banda Albert Costa, l'altre comissari, explica que aquesta «és una exposició etnogràfica, que no mostra objectes d'art, però sí objectes quotidians d'aquest poble com si ho fossin». En aquest sentit, Costa afirma que la pretensió de la mostra és «que la gent tengui una idea més o menys exacta de com es pot viure al desert en unes condicions molt dures i precàries».\nL'exposició, que també fou presentada per un tuareg, Goumar Abdoussamed, posa de manifest l'evolució que ha experimentat aquest poble, ja que «si bé una part dels tuaregs són encara ramaders, molts d'altres s'han hagut d'adaptar al nou model de vida agropastoril». Goumar és el responsable d'una cooperativa i té al seu càrrec vint-i-una famílies, però abans era funcionari de correus d'un poble del Níger.


Espais | Ateneu L'Harmonia | Gestió comunitària a Sant Andreu de Palomar\nL’Ateneu L’Harmonia ofereix un servei de cessió i lloguer d’espais a entitats, grups, col·lectius i particulars. Es prioritzaran aquelles activitats obertes i d’interès general, així com les sol·licituds d’entitats i veïns i veïnes de Sant Andreu de Palomar.\nPerquè casa nostra és casa vostra!\nSuperfície: 150m2 (tarima de 8x4m)\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, terra de parquet, taules i cadires, vestidor, tarima, focus, altaveus, equip de so, taula de control d’il·luminació i so, connexions hdmi i dmx, pantalla i projector fixes, connexió a Internet sense cables.\nL’ús de l’equip de so i llums requereix la contractació de personal tècnic de la casa.\nSuperfície: 150m2 (tarima de 4x3m)\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, taules i cadires, 2 sofàs, 1 barra, tamborets, guies per exposicions, tarima, equip de so mòbil, focus, fil musical, màquines de vending, microones, connexió a Internet sense cables.\nL’ús de l’equip de so requereix la contractació de personal tècnic de la casa.\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, estanteries, 2 amplificadors de guitarra, 1 amplificador de baix, 1 bateria, 3 micròfons amb peu, equip de veus, connexió a internet sense cables.\nLa Cuina de l’Espe\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, taules i cadires, cuina totalment equipada amb aigüera, aigua calenta, vitroceràmica en illa central, armaris, extractor de fums, forn, microones, frigorífic, estris de cuina i vaixella, connexió a internet sense cables.\nTaller d’arts plàstiques i serigrafia\nSuperfície: 30 + 30m2 (taller doble panelable)\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, taules i cadires, 2 aigüeres, 1 aigüera gran per treballs de serigrafia, taula amb pop de 4 colors de serigrafia, connexió a internet sense cables.\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, taules i cadires, 13 ordinadors de sobretaula, 1 pissarra, connexió a internet amb i sense cables.\nL’Ateneu disposa de tres aules d’entre 30 i 45m2.\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, taula i cadires amb braç, pissarra, connexió a internet sense cables.\nL’Ateneu disposa de tres tallers dobles (50m2 panelables en dos espais) i tres tallers petits (25m2).\nCaracterístiques: Il·luminació natural i artificial, taules i cadires, connexió a internet sense cables. Alguns dels tallers disposen d’aigüera.\n[Fotografies: Òscar Martínez - OOP]


Efecte Droste - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa dona sosté un objecte que porta una imatge més petita d'ella sostenint el mateix objecte, que al seu torn porta una imatge més petita d'ella sostenint el mateix objecte, i així successivament\nEffecte Droste creat amb Photoshop\nL'efecte Droste es presenta en una classe específica d'imatge recursiva.\nUna imatge que exhibeix l'efecte Droste inclou dins seu una versió de menor grandària de si mateixa, la qual alhora inclou en un lloc similar una versió encara més petita de si mateixa, i així successivament. Només en teoria pot continuar aquesta inclusió amb reducció, una dins l'altra, perquè en la pràctica està limitada per la resolució de què és capaç la tècnica d'impressió que s'utilitzi per a les imatges, ja que cada iteració redueix exponencialment la mida de la imatge. Aquest és un exemple visual d'un bucle estrany, és a dir, un sistema autoreferencial de reproducció geomètrica o geometry instancing, en anglès.\nEn heràldica, aquest efecte s'anomena amb l'expressió en francès mise en abyme ('posada en l'abisme', 'posada en infinit').\nL'efecte és el nom de la imatge en les llaunes i caixes de Droste cacau en pols, una de les principal marques holandeses. L'anunci mostrava una infermera sostenint una safata amb una tassa de xocolata desfeta i una caixa amb la mateixa imatge. Aquesta imatge va ser utilitzada per primer cop el 1904 i ha estat utilitzada amb lleugeres variacions durant dècades. Segons s'informa, el poeta i columnista Nico Scheepmaker introduí un ús més ampli del terme a finals del 1970.\n↑ Törnqvist, Egil. Ibsen: A Doll's House, pp.105, Cambridge University Press (1995) ISBN 0-521-47866-9\n↑ Droste, altijd welkom\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Efecte Droste\nM. C. Escher i l'efecte Droste (anglès).\nBase matemàtica de l'efecte Droste (Article de Jos Leys que resumeix els resultats de l'estudi de Leyden). (anglès)\nEfecte Droste en matemática (anglès).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Efecte_Droste&oldid=27382417»


El Centre Cívic Fort Pienc estarà tancat fins a finals d'agost mentre se'n repara el fals sostre\n2015/2015_07_14_Tancament_centre_civic_Fort_Pienc.jpg dimarts, 14 de juliol de 2015\nPersonatges Màxim López, Gerent del districte de l'Eixample\nEl centre cívic i la biblioteca del Fort Pienc hauran de tancar uns mesos. La causa n’és l'esfondrament del fals sostre de la biblioteca que es va produir el 15 de juny, que va alertar de la mala instal•lació del sistema en diferents parts de l'equipament.\nDe moment s'hi han suspès totes les activitats tot i que s'ha pogut traslladar algun servei en altres espais. Es preveu que el centre reobri parcialment el 25 d'agost\nEl 15 de juny es va esfondrar el fals sostre de la zona infantil de la Biblioteca Fort Pienc. La causa sembla que va ser una instal•lació inadequada del sistema d'ancoratge de les peces quan es va fer l'obra, ara fa uns 15 anys.\nLa revisió tècnica ha detectat que el sistema de fals sostre també estava mal col•locat en altres àrees del centre cívic, com el vestíbul d'entrada. En total estan afectats uns 4.000 m2.\nMentre es fa el projecte per substituir el fals sostre, s'han traslladat alguns serveis, com el de menjador social, que des del primer dia funciona al centre de dia veí del centre cívic.\nL'oferta de centre cívic i biblioteca se supleix a través de la xarxa d'equipaments del districte i la ciutat.\nAl setembre està previst obrir una entrada al centre per carrer d'Alí Bei i poder utilitzar, amb limitacions d'accessibilitat, les aules taller i altres espais que no tenen el sostre afectat.\nDe moment hi ha un telèfon i un correu electrònic per informar els usuaris.\nLes persones que tenien plaça per fer cursos aquest estiu poden demanar el retorn dels diners.\nDe moment s'hi han suspès totes les activitats tot i que s'ha pogut traslladar algun servei en altres espais. Es preveu que el centre reobri parcialment el 25 d'agost.\nEl menjador social ja, des del primer dia, el tenim traslladat al costat, a la residència de gent gran, per tant, aquest servei el facilitem. I el que és l’espai de gent gran, també intentarem obrir-lo, amb limitacions, però intentarem obrir-lo de cara al setembre.\nLa intenció és obrir un accés provisional pel carrer d'Alí Bei, tot i que no és el 100% accessible. Els usuaris es poden informar dels terminis i de les alternatives per disposar dels serveis a través del correu electrònic i el telèfon del centre cívic.\nLa previsió és que les obres durin força temps, perquè la substitució del fals sostre afecta més de 4.000 m2.\nÉs un projecte de cost i de complexitat elevats, els sostres són molt alts, la tipologia de fals sostre és complexa, per tant, es pot allargar ben bé fins al segon trimestre de l’any que ve .\nS'ha d’encarregar un projecte d'obres perquè el fals sostre no es pot reparar, s'ha d'enderrocar i fer de nou. Un cop es redacti se sabran els costos i també les dates de reobertura dels espais. L'Ajuntament no descarta demanar responsabilitats si es confirmen les inspeccions visuals dels tècnic municipals i dels Bombers, que apunten a una mala col•locació del fals sostre, que no va respectar les especificacions del fabricant tant pel que fa a les distàncies com als sistemes de suport.