FONS FEDER I PROGRAMA EDUSI — EDUSI Oliva\nMés de la mitad dels fons de la UE es canalitzen a través dels cinc Fons Estructurals i d’Inversió Europeus (Fons EIE), gestionats conjuntament per la Comissió Europea i els països de la UE. Aquests són els Fons Estructurals i d’Inversió Europeus:\n-Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER): fomenta el desenvolupament equilibrat en les diferents regions de la UE.\n-Fons Social Europeu (FSE): suporta projectes relacionats amb l'ocupació en tota Europa i inverteix en el capital humà europeu.\n-Fons de Cohesió (FC): finança projectes de transport i medi ambient en països els quals la seua renta nacional bruta (RNB) per càpita siga menor que el 90% de la mitja de la UE.\n-Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (Feader): es centra en la resolució de problemes específics de les zones rurals de la UE.\n-Fons Europeu Marítim i de Pesca (FEMP): ajuda als pescadors a practicar una pesca sostenible i a les comunitats costaneres a diversificar les seues economies, millorant la qualitat de vida en les zones litorals europees.\nTots aquests fons els gestionen els mateixos països de la UE mijançant acords d’associació. Dins del Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) per al periode 2014-2020, el govern d’Espanya ha definit una sèrie de Programes Operatius, entre els que es troba el Programa Operatiu de Creixement Sostenible (POCS) amb una dotació de 5.520 milions d’euros en tot el territori nacional, i que es divideix en una sèrie d’eixos:\n-Eix 4: Economia baixa en carboni.\n-Eix 6: Qualitat de l'Aigua.\n-Eix 7: Transport sostenible.\n-Eix 12: Desenvolupament urbà integrat i sostenible.\nL’eix urbà s’ha dotat amb 1.013 milions d’euros d’ajuda FEDER per a tot el periòde, i anirà dirigit a municipis o agrupacions de municipis que constituesquen una àrea funcional urbana, amb una població de més de 20.000 habitants.\nPer a formalitzar la convocatòria d’ajudes al desenvolupament sostenible de les ciutats s’han llençat una sèrie de convocatòries per a la redacció d’una Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible Integrat que harmonitze els seus reptes futurs amb els requisits que des d’Europa es contemplen.


Temps de bunyols a Bubó\nPortada » Temps de bunyols\nTemps de bunyols:\nSabors de Quaresma\nLa Quaresma és temps de bunyols. Són quatre les setmanes de l’any en les quals aquests dolços tan lligats a la nostra tradició ens revisiten.\nEls bunyols (o brunyols) de Quaresma tenen el seu origen al món àrab. Així i tot, compten amb un gran arrelament a casa nostra, sobretot a l’Empordà, el Gironès i el Pla de l’Estany. És tot una tradició trobar-los a les pastisseries els dimecres i divendres de Quaresma.\nSegons el Gremi de Pastissers de Barcelona “el seu origen deu sorgir de la necessitat popular d’endolcir els dies, perquè el període quaresmal fos més passatger”. Són sense cap mena de dubte una gran manera de fer-nos passar l’abstinència que l’estricta Quaresma ens marca.\nQualsevol de les varietats (dolces i salades) és una temptació pels nostres sentits. Bunyols de l’Empordà, de vent, de vent farcits, de carabassa, de poma,… cada regió té la seva especialitat. A Bubó en trobareu de l’Empordà, de vent i de marrasquino farcits. Tots ells preparats artesanalment amb els millors ingredients i per les experimentades mans dels nostres pastissers.\nA Bubó ens agrada gaudir al màxim d’aquest dolç. Per aquesta raó, els trobareu a les nostres botigues el dimecres i divendres, tal com marca la tradició, però també els dissabtes. Una excusa perfecta per gaudir d’una passejada pel centre de Barcelona i alhora que dels millors bunyols de Quaresma.\nUn sublim dolç que fa de l’espera de la Setmana Santa tota una celebració.


Crítica: La flauta màgica - Liceu ~ EspectáculosBCN\nInicio Teatro críticas Crítica: La flauta màgica – Liceu\nCrítica: La flauta màgica – Liceu\nLluïsa Guàrdia 21 septiembre, 2016 14 febrero, 2020 críticas, Teatro\nNota: 10 (matrícula d’honor)\nAires de renovació corren per sales i passadissos del Gran Teatre del Liceu i això és bo. Des que el 2013 Roger Guasch va agafar les regnes del teatre han estat moltes les mostres d’aquesta tendència i de la voluntat d’apropar l’òpera al públic no avesat. La segona edició del Liceu a la fresca (que aquest any ha retransmès La Bohème), la butaca secreta o la flexibilització dels abonament en són alguns exemples.\nDesprés de la pausa de l’estiu, El Liceu torna a oferir-nos La Flauta Màgica (Die ZauberFlöte), la darrera òpera de Mozart que es va estrenar el 1791 a Viena. Com que la difusió de les obres d’aquest compositor va ser molt tardana, no es va representar a Barcelona fins el 1925.\nArriba al Liceu una versió molt contemporànea de “La flauta màgica”\nPer donar forma a aquesta poc convencional adaptació, produïda per la Komische Oper Berlin, el director australià Barrie Kosky va recórrer a l’equip de la companyia “1927”, especialitzada a combinar teatre i cinema: Suzanne Andrade i l’expert en videocreació Paul Barritt.\nSegurament el públic ja coneix l’argument d’aquest singspiel, òpera còmica alemanya, que es divideix en dos actes. “Tamino, atacat per una serp, és salvat per tres serventes de la Reina de la Nit que li promet la seva filla Pamina si la salva del malvat Sarastro. Acompanyat de l’oceller Papageno, d’una flauta i uns cascavells màgics, Tamino troba Pamina i descobreix que Sarastro en realitat l’està protegint de la seva mare. Enfrontat a tres proves per aconseguir Pamina, Tamino les supera, mentre la reina furiosa intenta arribar a ells per ser finalment vençuda”.\nLa Flauta Màgica té diferents nivells de lectura. Un de més evident, apte per a tots els públics, que se centra només en la història d’amor entre Tamino i Pamina. Un altre molt més profund i complex, ple de símbols (alguns d’ells relacionats amb la maçoneria) que ens parla de la lluita entre contraris: la llum i la foscor, el bé i el mal, el racionalisme i la superstició, etc. Tot i que aquesta versió se centra en el conte, està plena de referents que van molt més enllà.\nLa creativitat de Barri Kosky i Suzanne Andrade, amb el suport de les sorprenents animacions de Paul Barritt, ha aconseguit fusionar un dels clàssics de l’òpera amb el món del cinema i una estètica pròpia del còmic. El resultat és tan espectacular que no es pot dir que “la suma de les parts, no altera el producte” sinó que el multiplica exponencialment.\nPer fer possible aquest muntatge s’ha hagut de trencat la línia que separa òpera i cinema, aprofitar el millor dels dos arts i fer-los compatibles ja que parteixen de conceptes de temps i espai diferents. L’òpera representa la realitat mentre que el cinema és, per antonomàsia, la recreació d’aquesta. Segons l’opinió del crític de cinema i catedràtic Miquel Porter i Moix: encara que el cinema no té la calidesa humana – que en l’òpera aporten els cantants i els músics – en canvi permet la creació de metàfores impossibles escènicament.\nEl tractament cinematogràfic dota l’escenari d’un dinamisme que l’òpera no pot oferir encara que ho desitgi. Els fotogrames aporten la il·lusió de moviment real en què s’integren els personatges de carn i os que surten a escena per unes portes giratòries, amagades en la penombra. La sincronització ha de ser perfecta perquè el vídeo no es pot aturar. Si el muntatge d’una òpera “tradicional” necessita d’un complex engranatge escènic, ara encara més (si teniu l’oportunitat, feu la visita a les dependències i escenaris del Liceu; descobrireu una perspectiva diferent a la de mer espectador).\nUn altre dels punts positius d’aquesta simbiosi és que ha aconseguit captar l’atenció d’un públic molt més familiaritzat amb el cinema que amb l’òpera. Les conegudes melodies de La Flauta Màgica i els seus tocs d’humor han contribuït també a l’èxit d’audiència: l’ocupació del Liceu ha estat de gairebé el 100%.\nAlguns dels personatges d’aquesta adaptació de La Flauta Màgica s’inspiren en actors del cinema mut dels anys 20 com és el cas de Papageno (germà bessó del Baster Keaton de “La maquinista de la general”), Pamina (la Louise Brooks de “Lulú”), Monostato (el Mosferatu de Murnau) i Sarastro (l’Abraham Lincoln de “El nacimiento de una nación”). Una aranya gegant representa la malvada Reina de la Nit.\nS’ha fet un gran esforç per encaixar la partitura i l’escenificació de La Flauta Màgica amb les particularitats del cinema mut i reproduir fidelment el característic so del piano (ara un pianoforte) que adverteix de les situacions de perill, els sincopats moviment dels personatges o les lletres sobreimpreses en pantalla (per fer-la més ràpida i lleugera, s’ha substituït la part parlada per rètols en els fotogrames).\nL’estètica, una mica naïf, és pròpia dels còmics. El blanc i negre (que representen els contraris, com la llum i la foscor) es combinen amb el vermell sang, l’ocre-groc, el rosa xiclet o el blau elèctric i creen un fort impacte cromàtic que deixa sense alè. És un poema visual! També abunden les ombres xineses (com la de la serp o els gossos) i les iconografies (boques, bombetes, ulls, ventiladors, caps, …) algunes d’elles associades a la maçoneria.\nL’actuació dels cantats, acompanyats per l’orquestra simfònica i el cor del Liceu, destaca més per la seva homogeneïtat que per la seva espectacularitat. L’esforç addicional que els ha exigit aquest complex muntatge no ha minvat la seva qualitat musical.\nAquesta versió de La Flauta Màgica és un espectacle en majúscules que uneix totes les “arts” que integra l’òpera (música, cant, ball teatre) amb el dinamisme i la capacitat metafòrica del cinema. Encara que algú pugui haver sentit alguna recança inicial, de seguida haurà descobert les excel·lències d’aquest esplèndid muntatge. Si els seus creadors, directors i animadors fossin alquimistes a la recerca de la pedra filosofal, de ben segur que l’haurien trobada.\nEs podria escriure hores i hores sobre La Flauta Màgica però no acabaríem mai. Per això, el millor és que la veieu, l’escolteu i sobretot que la viviu amb tots els vostres sentits. No us decebrà!\nProducció: Komische Oper Berlin\nDirecció: Barrie Kosky i Suzanne Andrade, directora de la companyia “1927”\nVideocreació: Paul Barritt\nCantants (corresponents a la funció del 12 de setembre)\nSarastro – Dimitry Ivashchenko\nReina de la Nit – Olga Pudova\nPapageno – Richard Sveda


Health Managing Group- Girona- - Palafrugell-Girona- - Tomatis\nHealth Managing Group- Girona-\nΠεριγραφή του κέντρου\nHealth Managing Group neix com a projecte pedagògic i sanitari en l'any 2008.\nTé com a objectiu acompanyar a través d'una metodologia pròpia d'alta eficàcia contrastada (els resultats comencen a observar-se en dues setmanes) a nens, adolescents i adults a optimitzar el seu rendiment acadèmic, personal i professional i la seva autogestió emocional.\nLa metodologia, uneix tècniques d'Estimulació Neurosensorial, Biofeedback d'autocontrol emocional i un procés de Coaching i Mentoring personalitzat per a cada grup d'interès.\nUn pla d'acció adaptat de manera individualitzada i treballant conjuntament amb un equip multidisciplinari de metges, psicòlegs, pedagogs i logopedes, si es requereix, permet a nens, adolescents i adults a reprendre la seva condició innata de rendiment òptim, autocontrol emocional i benestar.\nDesenvolupament personal en nens, adolescents i adults. Maduresa emocional. Desenvolupament de consciència i equilibri entre el pensar, sentir i el com actuar.\nDificultats afectives i emocionals. Estrès i gestió de l'Autocontrol Emocional.\nDificultats d'aprenentatge. Atenció, Concentració i Memòria.\nDificultats del Llenguatge i de la Comunicació.\nEmbaràs. Preparació òptima per al part.\nAprenentatge d'idiomes. Millora de la comprensió i de l'expressió oral.\nΚ.. Rosó MARCELLÉS DOMÉNECH\nΣύμβουλος (επίπεδο 3)\nSocia Directora De Health Managing Group\nΠροσοχή, Μάθηση, Ομιλία και Γλώσσα, Διαχείριση Συναισθημάτων, Κινητικές Δεξιότητες και Συντονισμός , Διαταραχές του Φάσματος του Αυτισμού, Ακαδημαϊκές δεξιότητεs\nΠαιδιά, Έφηβοι, Ενήλικες, Ηλικιωμένοι\nTerapeuta i formadora en Neurociència i Aprenentatge.\nMembre de l'equip internacional de formació. Tomatis Développement S.A. Gestió de les formacions per a professionals del mètode.\nMembre de l'equip internacional de l'Institut Heart Math (Califòrnia). Coherència fisiològica i Resiliència.\nDirecció i Gestió de Màrqueting per ESADE\nPrograma de Direcció General per l'IESE\nProject Management per la UPC\nA través d'una experiència personal vivencial pròpia, vaig fer immersió en el Mètode Tomatis® en l'any 2005. Va ser determinant en el procés de curació de la meva malaltia crònica (Cefalees d'Horton) que em invalidaven com a professional i com a persona.\nVaig decidir dedicar el meu coneixement i experiència professional en donar suport a infants, adolescents i adults a millorar les seves habilitats, alhora que, conjuntament amb la central del Mètode Tomatis a nivell mundial, formem als professionals perquè puguin introduir aquesta valuosa eina que els permet optimitzar els resultats en les seves intervencions pedagògiques i o terapèutiques.\nC/ Palamós, 48\nΤηλέφωνο : 610 27 53 37\nΙστοσελίδα : http://www.healthmanaging.com\nΒρείτε το πλησιέστερο κέντρο


PADRINS LECTORS A P5 - Escola Nova\nEts aquí: Inici1 / Blog El nostre dia a dia2 / Biblioteca3 / PADRINS LECTORS A P5\nQui pogués tenir un “Memoriapodo” a casa…\nmarç 20, 2017 at 6:43 pm\nJo faig apadrinament lector. M’agrada molt perquè ajudo als de p5.\nEl meu fillol es l’Iker. Estic molt contenta amb ell perquè ja ha après a llegir.\nabril 12, 2017 at 11:38 am\nM’agrada ajudar els de P5 perquè puguin aprendre a llegir.\nESCALFANT MOTORS PER LA CANTÀNIA DE 5è SORTIDA DE 4t


El govern de Vilanova i la Geltrú ha presentat avui la proposta de pressupost municipal per al 2020. El document puja a 80 milions d'euros, 3 milions més que el pressupost prorrogat de 2018. El document va vinculat a un pla d'inversions a 4 anys, entre les quals destaquen la creació de l'Espai Jove, la nova prefectura de la Policia Local, les obres de millora de l'espai públic o el camí pedalable. Aquests i altres projectes, que sumaran una inversió de 12'5 milions d'euros, s'iniciaran el 2020.\nL'alcaldessa de la ciutat, Olga Arnau, ha afirmat que el pressupost de l'any que ve, el primer d'aquest mandat, té una especial importància, perquè suposa la posada en marxa de les mesures per al compliment dels compromisos del govern, recollits en el Pla d'Actuació Municipal 2019-2023 (PAM). El PAM, ha recordat l'alcaldessa, pretén assolir que Vilanova i la Geltrú esdevingui una ciutat més justa socialment, més sostenible en tots els sentits, i amb més implicació de la ciutadania.\nArnau ha destacat que “és la primera vegada en molts anys que es pot presentar un pressupost abans de l'exercici següent, fet que permet que l'1 de gener ja es puguin començar a executar partides i treballar”. De cara als exercicis vinents, “la intenció del govern és treballar per poder fer un ple de pressupostos i ordenances fiscals tot junt”, que aquest any s'ha hagut de fer separat.\nEn aquest sentit, ha explicat que la proposta dels comptes municipals vol fomentar, en primer lloc, l'empoderament de les persones. Per això, es preveu una reorientació dels recursos destinats a acció social per potenciar aquells projectes que promouen l'exercici de les capacitats de les persones. Per exemple, es crearà l'Oficina d'Assessorament Energètic, amb l'objectiu de fer front a la pobresa energètica i fomentar un consum eficient, i també s'incrementen els recursos d'atenció a la dependència.\nIgualment, amb la finalitat de fomentar l'empoderament, es dotarà de més recursos els pressupostos participatius, fins a 1 milió en 4 anys. També s'incrementaran els programes de formació ocupacional i s'incrementen les mesures per facilitar l'accés a l'habitatge, per exemple amb la convocatòria de subvencions per al lloguer jove.\nEspai públic per les persones i economia responsable\nEl pressupost, ha explicat l'alcaldessa, també busca el foment d'un espai públic centrat en les persones. En aquesta línia, s'iniciarà el projecte de pacificació del trànsit “Al centre, les persones”. Així mateix, es dupliquen els recursos per a manteniment i millores a l'espai urbà, i es realitzarà un estudi per avançar cap a un nou model de recollida d'escombraries i promoció del reciclatge.\nD'altra banda, el pressupost també reflecteix l'aposta per una economia de futur, socialment responsable i sostenible. En aquest sentit, es destinen més recursos a la projecció de la ciutat, per exemple amb la celebració d'edicions especials d'esdeveniments com el FIMPT i la Fira de Novembre. També es preveuen accions per afavorir la desestacionalitazació del turisme i per promoure el turisme esportiu, per exemple aprofitant el gran potencial de la platja o els camins rurals, coincidint amb la celebració de l'Any del Turisme Esportiu. Igualment, el pressupost preveu el suport a tots els sectors productius locals, amb especial incidència en el primer sector i la innovació.\nFinalment, la proposta de comptes municipals també ha de servir per posar al dia l'Ajuntament, després d'anys de destinar-hi escassos recursos. En aquest sentit, l'any que ve es preveu la convocatòria de 30 places d'oferta pública, entre elles 6 de Policia Local. També es contempla la dotació tecnològica per avançar en l'administració electrònica i per fer manteniment d'edificis municipals, amb l'objectiu d'incrementar l'eficiència dels serveis i oferir una millor atenció a la ciutadania.\nEl govern municipal preveu sotmetre a aprovació la proposta de pressupost el dilluns 16 de desembre, en sessió plenària extraordinària. El document es va presentar la setmana passada als grups municipals de l'oposició, i dilluns 9 de desembre es presenta al Consell Municipal d'Associacions de Veïns, de manera que la proposta podria incorporar modificacions abans que es debati en el Ple.\nPodeu escoltar la roda de premsa aquí


Gràcies, Puyal - En sintonia, el blog del director de Catalunya Ràdio\nA Catalunya Ràdio acabem de celebrar els 35 anys de la primera emissió, del 20 de juny de 1983. La història de Catalunya Ràdio no s'entendria, de cap de les maneres, sense la figura d'en Puyal, un dels professionals més obstinat, metòdic i perfeccionista que he conegut i un dels directors de programa --La TdP-- més exigent amb si mateix i el seu equip, que defensa aferrissadament i pel qual es desviu. Aquesta manera de concebre l'ofici i de viure la professió, aquesta dedicació gairebé obsessiva a la ràdio i la feina, aquest compromís insubornable amb l'oient, han convertit Joaquim Maria Puyal en un 'homenot' que ha fet escola i a l'entorn del qual han sorgit altres figures de la ràdio i la televisió com Mònica Terribas, Jordi Basté o Antoni Bassas, entre moltíssimes d'altres de primer ordre.\nGeneracions de barcelonistes i amants del futbol, però també generacions d'oients a qui el futbol no els hi treia la son, han compartit moments històrics del Futbol Club Barcelona i experiències vitals inoblidables primer amb en Puyal a Ràdio Barcelona i des de la temporada 1985-86 a Catalunya Ràdio, 'la nacional i més esportiva de Catalunya'. Puyal ha estat la 'banda sonora' d'un país des de la ràdio pública perquè amb ell s'hi va més enllà d'un gol o un resultat i perquè gràcies a ell molts ciutadans han establert codis, expressions i marcs mentals any rere any i dècada rere dècada que superen la passió pel futbol i connecten amb la passió per una llengua i una cultura. Amb Puyal, la ràdio esportiva i tota la ràdio en general --per no parlar ara i aquí de la seva aportació a la televisió o a l'acadèmia-- han assolit uns nivells d'innovació i qualitat que han situat Catalunya al capdavant.\nJoan Roca (Sabadell) ha escrit:\nMoltes gràcies per tots aquests anys. Sense tu, ara estarem una mica orfes, a la radio, però també a la TV. Et trobarem a faltar. Jo t'he escoltat des dels inicis, quan en José María García, ja et presentava com a Doctor Puyal. Espero escoltar-te/llegir/te ben aviat.


Arriben les primeres millores al CEM Can Cuyàs | betevé Web\nMarta de San Nicolás@martadsnRuth Rodríguez Porta@Ruthrporta dimarts 28 de novembre, 2017 , 08.30\nArriben les primeres millores al CEM Can Cuyàs\nEls usuaris fa anys que demanen la reforma de les instal·lacions esportives\nEls usuaris del CEM Can Cuyàs ja disposen d’algunes de les millores que reclamaven. Des de principis d’estiu, s’ha renovat tota la zona de la piscina i vestidors, també s’ha millorat la il·luminació i la ventilació natural de l’equipament, i s’han substituït les màquines de la sala de fitnes i càrdio. En breu començaran també les obres al pavelló, que renovaran tot el paviment malmès.\nL’Ajuntament i l’Institut Barcelona Esports (IBE) han destinat 400.000 euros per dur a terme aquestes actuacions de rehabilitació i millora de les instal·lacions de l’equipament. “Aquest estiu a la piscina s’han dut a terme unes obres per renovar les parets i instal·lar-hi finestres noves d’alumini, més grans, que donen molta més llum – explica Miquel Andrés, director del CEM Can Cuyàs – també s’hi ha instal·lat un nou mòdul amb un bany de vapor a la platja de la piscina. I s’ha renovat tota la zona dels vestidors i dutxes.”\nTambé s’han dut a terme adequacions tècniques en el filtratge i la renovació de l’aigua de la piscina. A la zona de recepció i vestidors, s’han obert finestres per millorar la il·luminació i la ventilació natural dels espais. Amb la reforma integral dels vestidors, s’han substituït els banys, dutxes, rajoles i tot el material com ara els bancs, miralls i la il·luminació. “Als vestidors de la zona de la piscina l’única cosa que no s’ha tocat és el terra. Tot el que són parets i dutxes s’han canviat i s’han millorat- explica Andrés - a nivell d’estructura és el mateix, quatre vestidors i un d’adaptat, però tot és més nou, més ampli i més confortable per als usuaris”. Els abonats, com l’Emili Andreu, ja han notat els canvis: “A la piscina s’ha notat molt el canvi, i als vestidors també. La veritat és que tot i que de moment encara no està acabat del tot, la cosa va bé”.\nAl pressupost municipal se suma també la inversió de l’empresa gestora del poliesportiu, Eurofitness, per renovar el material a la sala de màquines. “A la sala de fitness tot el que són bicicletes, les cintes de càrdio, tot és material que hem reciclat d’altres centres, però que es troba en millors condicions del que teníem a les nostres instal·lacións”, comenta Andrés.\nA la segona planta començaran ara les obres per rehabilitar tot el pavelló abans que finalitzi l’any. “Es canviarà tot el terra, que és un terra molt antic i es redistribuirà el tema de la paret – explica Andrés – ja s’ha millorat la ventilació natural de l’espai i s’està ignifugant i pintant tota l’estructura del sostre”. La intenció dels gestors és millorar amb aquestes obres la comoditat dels usuaris existents i incentivar també l’arribada de nous usuaris.\nUna antiga demanda veïnal\nEls veïns de la Zona Nord van començar una campanya de mobilitzacions després de l’estiu del 2016, quan Eurofitness va modificar l’horari i va tancar als migdies, a més d’avançar l’hora de tancament als vespres. L’Ajuntament va obrir un expedient a Eurofitness per aquest tema i es va recuperar l’horari anterior, encara que no totes les activitats dirigides. Aquest va ser el darrer gra de sorra que va fer que els veïns iniciessin una campanya per reclamar millores generals en un equipament amb problemes de desperfectes per falta de manteniment i algunes anomalies, com ara un aparell de raig UVA amb la revisió pendent de fa un any, i un sostre d’uralita en un pavelló amb humitats.\nTambé hi havia desperfectes a la piscina, als vestidors, passadissos i a la sales de màquines. L’Ajuntament i l’IBE van crear una comissió de seguiment amb els veïns i veïnes per definir quines actuacions eren necessàries per millorar la situació del poliesportiu, al mateix temps que es comprometien a construir un equipament nou en una altra legislatura, amb el projecte que es defineixi en aquesta mateixa comissió.\nequipamentsInstitut Barcelona Esportsobres\nL’Institut Barcelona Esports ha organitza la primera Trobada Escolar de Waterpolo


Assegurances d'Accidents per a Treballadors - eGestions Serveis Empresarials\nAssegurances d'Accidents per a Treballadors\nAquesta assegurança serveix per a protegir als seus treballadors davant les conseqüències derivades de qualsevol tipus d'accidents, assegurant l'estabilitat econòmica i tranquil·litat dels seus treballadors i familiars.\nAssegurança Col·lectiva d'Accidents Personals\nVa dirigit a cobrir el risc de defunció i invalidesa, en els seus diferents graus, dels treballadors de l'empresa, així com protegir la seva integritat corporal mitjançant l'assistència sanitària.\nAssegurança d'Accidents Flexilider Pimes\nVa dirigit a directius, propietaris o gerents d'empreses, amb tasques tant de direcció com d'execució de treball manual, que mantinguin importants nivells d'ingressos anuals.\nAssegurança d'Accidents Flexiaccidents Pimes\nVa dirigit a petites i mitjanes empreses dels diferents sectors empresarials o industrials.\nTagged under: mapfre assegurances accidents treballadors pimes


cotos | ARA Multimèdia\nFinal 'moro-cristiana' en el Campionat de Cotos del Mig Any\nLes 'semis' han sigut als Muntanyesos\nLa final, dimecres 17 d'octubre a les 20:15 h a les Tomasines\nEscrit per Rubén Lledó 15 octubre 2018\nJa es coneix quines dos filaes es disputaran la final del Campionat de Cotos del Mig Any d'Alcoi. Després de jugar 4 partides, els finalistes han sigut Ricardo Canalejas i Quique Alijo (Marrakesch), i Enrique Pla i Damián Cortés (Muntanyesos). Que guanye el millor!\nEls Marrakesch han guanyat per un contundent 0-3 als Creuats, representats per Jordi Pastor i Carlos Romeu; mentre que els Muntanyesos ho han tingut una mica més complicat. Han guanyat als Miqueros de Quique Gisbert i Paco Garcia per 3-2.\nPel que fa a una de les parelles, la de Enrique Pla i Damián Cortés dels Muntanyesos, van quedar campions a 2012, quan la filà fou el Mig Cristià. Ara tindran any d'Alferes i estan en condicions de poder repetir la història.\nLa gran final del Campionat de Cotos 2018 serà a les Tomasines, filà que ostenta la capitania cristiana en l'any 2019, el dimecres 17 d'octubre a partir de les 20:15 h.\nJa pots votar als Premis Samarita de la Festa 2018 d'Alcoi\nMuntanyesos - Miqueros i Creuats - Marrakesch, les semifinals del 'mundial' de cotos


La transhumància artística per la Catalunya Central Brots Transhumants que faran el músic Arnau Obiols i el ballarí Magí Serra durant tota la setmana, acompanyarà les jornades amb diferents intervencions i oferirà la ponènica inaugural amb una conversa amb el científic i geògraf ambiental Martí Boada.\nTot i que la majoria de les activitats professionals seran en línia, la Fira també ha organitzat itineraris presencials per tal que els professionals acreditats puguin gaudir en viu i en exclusiva de nous projectes tant escènics com musicals que treballen amb l’arrel. Els itineraris combinaran l'exhibició d’espectacles o concerts en format de showcase i les presentacions de novetats i treballs en procés de creació d’artistes, empreses i institucions. Els itineraris escènics tindran lloc al Teatre Kursaal divendres 16 d'octubre, dedicat a propostes per a públic familiar i escolar, i dissabte 17 d’octubre, dedicat a propostes de dansa i moviment. Els musicals ho faran els mateixos dies a la Taverna de la Fira.


John Updike - Uniopèdia, el mapa conceptual\nJohn Hoyer Updike (Reading, 18 de març de 1932 - Danvers, 27 de gener de 2009)) va ser un important escriptor estatunidenc i autor de novel·les, relats curts, poesies, assajos i crítiques literàries, així com un llibre de memòries personals.\n13 les relacions: Danvers (Massachusetts), Edicions 62, Estats Units d'Amèrica, George Herbert Walker Bush, John Cheever, Massachusetts, Pennsilvània, Reading (Pennsilvània), 18 de març, 1932, 1989, 2009, 27 de gener.\nDanvers és un poble del Comtat d'Essex (Massachusetts) als Estats Units d'Amèrica.\nNou!!: John Updike і Danvers (Massachusetts) · Veure més »\nNou!!: John Updike і Edicions 62 · Veure més »\nNou!!: John Updike і Estats Units d'Amèrica · Veure més »\nGeorge Herbert Walker Bush (Milton, Massachusetts, 12 de juny de 1924) és un polític estatunidenc, 41è president dels Estats Units d'Amèrica (1989-1993).\nNou!!: John Updike і George Herbert Walker Bush · Veure més »\nJohn William Cheever (27 de maig 1912 - 18 de juny 1982) fou un escriptor estatunidenc de contes i novel·les, conegut també amb el sobrenom del "Txékhov dels suburbis".\nNou!!: John Updike і John Cheever · Veure més »\nNou!!: John Updike і Massachusetts · Veure més »\nNou!!: John Updike і Pennsilvània · Veure més »\nReading és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.\nNou!!: John Updike і Reading (Pennsilvània) · Veure més »\nNou!!: John Updike і 18 de març · Veure més »\nNou!!: John Updike і 1932 · Veure més »\nNou!!: John Updike і 1989 · Veure més »\nNou!!: John Updike і 2009 · Veure més »\nNou!!: John Updike і 27 de gener · Veure més »


Amanuense històric: 04/16/17\nPUNT / Diumenge, 15 d'abril de 1990\nPASQUA JOVE, CATORZE ANYS\nEls joves de la diòcesi són convocats pel bisbe a viure en Església el nucli de la fe - la Resurrecció de Crist -. I això és important...\nL'aspecte de la itinerància és important. Els cinc primers anys la Pasqua Jove se celebrava al Collell (1977-1981)... l'any 1982 es va celebrar a Santa Coloma de Farners, i progressivament, a Besalú (1983); Torroella de Montgrí (1984), Blanes (1985), Girona (1986), Calella de la Costa (1987), Palafrugell (1988), Figueres (1989) i enguany s'ha celebrat a la vila marinera d'Arenys de Mar.\nUna curta frase evangèlica dona tema de fons a la simfonia pasqual: "La veritat us farà lliures" (1977), "Sou la llum del món" (1978), "Renoveu la terra" (1979), "Celebrem la vida" (1980), "No estem sols" (1981), "Obrim camí" (1982), "Vers les fonts de vida" (1983), "Jesucrist, la nostra pau" (1984), "Participar, signe de vida" (1985), "Sou la sal de la terra" (1986), "No tingueu por" (1987), "Estén la teva mà" (1988), "Guanya't el país" (1989) i "Creu en Ell i tu viuràs" (1990)\nEn un món secular que no ofereix gaires perspectives transcendents, què és la Pasqua Jove? Una veu que crida en el desert? Potser sí, però per la jove creient es tracta d'una veu profètica.\nPublicat per edmon a 12:23


Entra en funcionament la nova web d’INSPAI, Centre de la Imatge de la Diputació de Girona - Bonart\nbonart Girona - 13/06/18\nLa cap d’INSPAI, Natàlia Navarro, ha comentat que «INSPAI custodia més d'1,5 milions d'imatges històriques i actuals de les comarques gironines i altres llocs. Són de 891 autors (i d'altres de desconeguts) i de 23 col·leccions i fons. Ara, la nova web permet consultar i descarregar 36.304 imatges. I continua creixent». «La renovació de la web, garanteix una millor usabilitat als seus usuaris, presenta el contingut d’una manera més neta i clara, i millora l’eina de cerca dels seus fons i col·leccions d’imatges.\nDiputació de Girona Nova web Inspai\nLA GREY PRESENTA "INÚTIL REGISTRE", PRIMERA EXPOSICIÓ INDIVIDUAL D'ANNA SOLÉ\nCYAN ART GALLERY INAUGURA LOCAL AL CARRER BALMES, 88\nAGRAMUNT: LUZ BROTO A L´ESPAI GUINOVART


L'esforç de fer: com ens afecta la pujada de preus generalitzada a Lluïsos? - LLuïsos de gràcia\nHome»La Junta»L’esforç de fer: com ens afecta la...\nSe sent per arreu que tot és més car. L’alimentació, el transport, els subministraments, etc. i a Lluïsos ens afecta? Sí, i molt!\nHem estat conscients de la situació econòmica els darrers dos anys, posant-nos al costat dels socis, reduint les quotes en èpoques de tancament per la Covid-19, ajudant qui ho ha necessitat becant activitats, fent una aposta pels dirigents joves i becant-los, perquè a Lluïsos volem estar al costat dels socis i sòcies.\nAra ens trobem amb un repte majúscul, l’afectació del preu de l’electricitat i del gas.\nLa despesa mitjana del curs 20-21 va ser d’uns 1.700€ mensuals, el darrer curs “normal”, el 18-19 va ser d’uns 2.050€ mensuals. Enguany fins al març la despesa mitjana està sent de 2.520€, i els darrers dos mesos a més de 4.600€. La junta fa uns anys vam apostar per un proveïdor d’electricitat com Som Energia, cooperativa gironina amb uns valors ambientals fora de dubte. A la Cooperativa també li està afectant de ple la crisi energètica i el febrer passat ens va demanar un dipòsit d’una mensualitat, ja que ells han de fer el pagament per avançat del consum dels seus clients. Van ser 4.800€. I vam decidir fer-lo per compromís.\nEl repte és molt gran, i ens està costant poder fer front a totes les nostres obligacions. Ho estem fent i ho seguirem fent, però us volem compartir aquest neguit, ja que aquest fet és un canvi a llarg termini, que ens farà replantejar què podem i com ho podem fer.\nArnau Roura, tresorer\nПредыдущийS’acosta Sant Lluís i et volem demanar idees per celebrar la Festa Major de Lluïsos! Ens ajudes?\nСледующийNou Reserva’teatre per l’abril: “Harakiri” de les Impuxibles\nLLuïsos de gràcia »TallersNoticies »La Junta »L’esforç de fer: com ens afecta la pujada de preus generalitzada a Lluïsos?


L’accés als textos legislatius consolidats en llengua catalana – Mireia Capdevila i Agustí Pou – RLD blog\n27 de febrer de 2014 24 de febrer de 2016 xarxes2 comentaris\nLa versió oficial dels textos legislatius sovint acaba fragmentada a causa de les modificacions parcials de les lleis. Per aquest motiu cada cop més els estats publiquen les anomenades «versions consolidades», que no són oficials però mostren coherentment la legislació aplicable en un moment concret. En aquest apunt parlem de la situació d’aquesta eina d’informació jurídica en llengua catalana.\nL’accés als textos legislatius consolidats\n«La ignorància de les lleis no excusa de complir-les». Aquest principi jurídic posa en relleu la càrrega que recau sobre el ciutadà de conèixer el dret o, més ben dit, la inexistència del dret a desconèixer-lo. En un estat democràtic de dret, però, indica també la necessitat que el poder públic disposi dels mecanismes de publicitat idonis perquè la ciutadania pugui conèixer de la manera més clara possible els drets i els deures que l’ordenament jurídic estableix (article 9.3 de la Constitució espanyola).\nTradicionalment la publicitat de la llei s’ha canalitzat per mitjà dels diaris oficials dels diferents poders públics. Allò que surt al diari oficial constitueix la versió autèntica o oficial de la norma, l’enunciat legal al qual el ciutadà s’ha d’atenir (aquesta idea es desprèn, per exemple, de l’article 65 de l’Estatut d’autonomia o de la disposició final de la Constitució). Igualment, el concepte de text oficial i autèntic torna a fer-se palès a l’article 3.1 del Reial decret 181/2008, de 8 de febrer, que regula el Butlletí Oficial de l’Estat, i a l’article 1 de la Llei 2/2007, de 5 de juny, del Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, que, a més, dóna autenticitat i validesa jurídica a la versió en suport digital.\nTanmateix, la complexitat normativa, la diversitat en els nivells de creació del dret i la creixent intervenció del poder públic en tots els àmbits de la societat fan que l’accés als continguts normatius efectivament aplicables sigui una tasca difícil si només es parteix dels diaris oficials. En aquest sentit, es considera que l’accés a la normativa vigent ha de ser un principi bàsic en democràcia i, per això, l’interès ha basculat de la publicitat formal del dret a la informació real del dret vigent.\nLa consolidació és un procés per mitjà del qual s’integren en un únic document un text normatiu original (la versió publicada en un diari oficial) i totes les seves modificacions posteriors. És a dir, les lleis que han d’aplicar els operadors jurídics, la normativa que realment regeix els actes dels ciutadans.\nDins d’aquest paràmetre, molts estats han impulsat sistemes d’informació per oferir no ja les versions oficials dels textos normatius que aproven els parlaments i els governs, sinó les versions consolidades, les quals, tot i no tenir un caràcter oficial, constitueixen un eficaç sistema d’informació legal, que pretén que la legislació deixi de ser un sistema criptogràfic que només uns quants poden desxifrar i passi a ser un sistema transparent, obert i públic al qual tothom pugui accedir.\nAquest interès per accedir al dret vigent forma part d’un moviment més ampli que propugna la millora de la qualitat de la regulació normativa. En l’àmbit de la Unió Europea, l’Informe Mandelkern sobre millora de la regulació (Comissió Europea, 2001) estableix un seguit de principis que haurien de regir la producció normativa, entre els quals hi ha el d’accessibilitat, d’acord amb el qual la difusió i disponibilitat pública de la normativa ha de tenir el caràcter de servei públic.\nPer esmentar alguns exemples concrets d’accessibilitat, es pot començar per la mateixa Unió Europea, on, partint del multilingüisme que li és propi i del principi d’oficialitat, a través de l’Oficina de Publicacions, es du a terme la consolidació dels reglaments, les directives i les decisions (els textos que han d’estar en vigor durant poc temps, però, no es consoliden). Generalment, la versió consolidada està disponible al lloc EUR-Lex (a partir del 2004) al cap de dues o tres setmanes des que una modificació publicada en el Diari Oficial ha entrat en vigor. Es tracta d’una feina d’una envergadura més que notable: no s’ha d’oblidar que estem parlant de 24 llengües oficials.\nEsmentem alguns altres exemples d’estats europeus. A Bèlgica, depenent del diari oficial, el Moniteur Belge-Belgisch Staatsblad, tenen l’aplicació Législation belge, que és una completa base de dades que permet accedir als textos legislatius i reglamentaris consolidats a partir de 1994 i, malgrat que encara sense una consolidació completa, a bona part de la legislació anterior a aquesta data. Es pot trobar en versió francesa i neerlandesa. Es tracta d’un gran projecte, molt complet, tot i que admet mancances per falta de mitjans suficients.\nLa Gazzeta Ufficiale d’Itàlia, a través del portal Normattiva, inclou tot el cos normatiu, actualitzat, publicat des del 1946 fins avui. Actualment està en projecte incloure tota la normativa des del 1933.\nA Finlàndia, la base de dades de legislació consolidada d’aquest país nòrdic conté aproximadament uns 1.900 actes i decrets i s’actualitza setmanalment en finès i en suec. A banda d’això, també disposen de traduccions a altres idiomes d’algunes de les normes més significatives. Una de les seves grans qualitats és la rapidesa en la consolidació.\nPer acabar aquesta mostra, el Journal Officiel du Gran-Duché de Luxembourg (Mémorial), a través del portal Legilux, ofereix, com a mínim, les versions consolidades dels grans codis, tot i que sovint l’actualització no és immediata, atès que depèn de les publicacions en paper que se n’hagin fet.\n(Per a més informació sobre els textos legislatius estatals, es pot consultar el servei de la Unió Europea N-Lex.)\nL’accés als textos legislatius més importants en la Carta de llengües regionals o minoritàries\nD’acord amb el que s’acaba d’exposar, l’accés universal a la legislació i, sobretot, a la versió consolidada de les lleis, és un principi assentat en l’entorn europeu i portat a la pràctica pels diferents estats com a autèntic servei públic.\nA Catalunya, d’una banda, la legislació catalana es pot trobar al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC), el qual la publica en català i en castellà, d’acord amb el que estableix l’article 8 de la Llei 1/1998, de 7 de gener, de política lingüística.\nD’altra banda, pel que fa a la legislació d’origen estatal, se’n pot trobar la versió oficial en castellà al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) i, des del 1998, també en català, pel que fa a les normes amb rang de llei (Reial decret 489/1997, de 14 d’abril, sobre publicació de lleis en les llengües cooficials de les comunitats autònomes i el subsegüent Conveni de col·laboració entre l’Administració general de l’Estat i la Generalitat de Catalunya per a la publicació de les lleis en llengua catalana, de 1998). Posteriorment, l’abast de la normativa publicada en català s’ha ampliat en un sentit temporal (normes legislatives a partir de 1979) i de rang (algunes normes reglamentàries). En canvi, no hi ha una versió del Diari Oficial de la Unió Europea en llengua catalana.\nEn certa manera, aquestes previsions se situen en la línia d’actuació que requereix l’article 9.3 de la Carta europea de les llengües regionals o minoritàries:\n«Les parts es comprometen a fer accessibles, en les llengües regionals o minoritàries, els textos legislatius nacionals més importants i els que es refereixen en particular als parlants d’aquestes llengües, llevat que es disposi dels textos d’una altra manera.»\nDe fet, el tercer Informe d’avaluació del Comitè d’Experts de la Carta, de 2 de desembre de 2011, recorda la rellevància que té per a l’ús efectiu del català a la justícia la disponibilitat dels principals textos legislatius en aquesta llengua i indica que aquesta era una mancança que s’havia manifestat en els dos informes anteriors. Així mateix, veu molt positiva la publicació en català de la normativa de l’Estat de 1979 a 1997. Els informes relatius als altres estats signataris que han subscrit aquesta obligació també posen en relleu la necessitat d’accés als textos legislatius principals de l’Estat en un període de temps raonable, mandat que, tanmateix, sovint té un compliment irregular o poc especificat per part dels estats.\nEn tot cas, pel que afecta el català, i per a totes les llengües amb un estatus jurídic semblant, sembla lògic posar en connexió el principi d’accessibilitat a la legislació consolidada o vigent amb el principi d’accés en la llengua regional als textos nacionals més importants a què es refereix la Carta. L’accés públic a la legislació vigent i consolidada en llengua catalana constitueix, doncs, un imperatiu que deriva del marc europeu que hem referit.\nL’accés a la legislació vigent, consolidada i en català\nEls dos principis han estat acollits a Catalunya mitjançant la posada en funcionament del Portal Jurídic de Catalunya, lloc web de la Generalitat de Catalunya que ofereix la legislació aplicable a Catalunya consolidada, en català i oberta a tothom. Aquest portal legislatiu concreta la previsió de la disposició addicional cinquena de la Llei 2/2007, de 5 de juny, del Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya:\n«1. Per mitjà de la base de dades del DOGC, s’alimenta un portal web anomenat Portal Jurídic de Catalunya, per mitjà del qual es fa la difusió del dret vigent a Catalunya.\n»2. El portal web incorpora totes les normes publicades en el DOGC amb rang de llei i amb rang reglamentari, tant en la versió oficial publicada en el DOGC com en la versió consolidada.»\nLa Proposició de llei de transparència, accés a la informació pública i bon govern, actualment en tramitació al Parlament català, va en la mateixa línia d’establir «una tasca de consolidació normativa que ordeni i faciliti el coneixement del dret vigent». L’article 61.2 del text indica que «Per tal de facilitar el coneixement del dret vigent, l’Administració ha d’elaborar textos consolidats de les normes quan s’hagi produït la seva modificació. Les versions consolidades tenen valor informatiu i han d’indicar clarament la seva naturalesa i quines són les normes que es consoliden». La disposició addicional sisena fa un pas més i apunta la necessitat que el Parlament estableixi un procediment de consolidació que doni lloc a «textos amb valor jurídic que substitueixin i deroguin les lleis objecte de la consolidació».\nTot i que la Llei 2/2007 esmentada només estableix que el Portal Jurídic difon la legislació catalana derivada de la publicació en el DOGC, en versió oficial i en la consolidada, aquest també ofereix una selecció de textos normatius bàsics de l’Estat proveïts pel corpus legislatiu LexCat, del Departament de Justícia. Aquest darrer servei és encara més rellevant en la mesura que, per bé que el web del BOE ofereix les versions consolidades de la normativa estatal, només ho fa en una de les dues llengües oficials a Catalunya, en castellà.\nEn concret, el Portal Jurídic ofereix els continguts següents:\na) Pel que fa a la legislació catalana, totes les normes amb rang de llei, els decrets (llevat dels relatius a càrrecs i personal) i les ordres (sense consolidar) publicades al DOGC des de 1977.\nQuant a les normes amb rang de llei i dels decrets, també s’hi poden consultar els dictàmens previs a la seva aprovació (de la comissió parlamentària, del Consell de Garanties Estatutàries o del Consell Consultiu i de la Comissió Jurídica Assessora) i, a més, en el cas de les normes amb rang de llei, els projectes i les proposicions de llei.\nA més, en el cas dels textos consolidats, també ofereix l’accés a les sentències del Tribunal Constitucional, del Tribunal Suprem i del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, dictades en relació amb disposicions de caràcter general amb rang de llei o reglamentari.\nb) Quan a la legislació estatal, les lleis principals de l’Estat espanyol, com els codis civil, penal o mercantil; les lleis processals; la Llei 30/1992; l’Estatut dels treballadors; la Llei de la seguretat social… Fins a uns 160 textos de les diferents branques del dret. L’actualització dels textos es fa quan es publica la versió en català de la legislació publicada al BOE; per tant, atès que el BOE no publica les lleis en castellà i en català simultàniament, hi ha un decalatge inevitable entre la publicació oficial i l’actualització de la norma al Portal.\nAmb aquest conjunt normatiu el Portal satisfà parcialment la necessitat d’accés al dret vigent en català, que ja hem vist que constitueix un compromís assumit per l’Estat espanyol en ratificar la Carta europea de les llengües regionals o minoritàries.\nc) El Portal també pretén oferir la legislació europea, per bé que actualment es tracta només d’un projecte.\nTot i que els textos consolidats del Portal Jurídic no tenen caràcter oficial (es tracta d’un servei de difusió jurídica), cal destacar que han estat elaborats partint dels textos oficials publicats en els diaris oficials; si més no, sempre que això ha estat possible i, per tant, que hi havia la versió oficial en català.\nFinalment, cal fer referència a alguns serveis complementaris d’interès per a l’usuari, com per exemple la possibilitat de subscriure’s a un document o al resultat d’una cerca, per tal que cada cop que la norma o el resultat de la cerca tinguin alguna modificació, l’usuari rebi un missatge al seu correu electrònic.\nEn definitiva, un servei ben orientat, que segueix la tendència dels serveis de difusió jurídica actuals i que ha de ser una ajuda indispensable per als que fan servir el català en el seu ús jurídic.\nMireia Capdevila i Soley\nTècnica lingüística del Departament de Justícia\nTècnic lingüístic i professor associat de filologia catalana de la UB\n2 respostes a “L’accés als textos legislatius consolidats en llengua catalana – Mireia Capdevila i Agustí Pou”\n[…] L’accés als textos legislatius consolidats en llengua catalana – Mireia Capdevila i Agust… […]\n28 de febrer de 2014 a les 7:56 am\nCal felicitar la iniciativa. Fins ara era força costós trobar les diferents versions, oficials i consolidades. Esperem que algun dia poguem utilitzar les consolidades amb un caràcter més “oficial”, de manera que no calgui remetre’s sempre a les versions “antigues” o originàries de la llei. Quan en els textos jurídics citem lleis hem de recórrer a les versions oficials i això genera problemes quan s’està parlant, precisament, de paràgrafs o articles sencers que modifiquen la llei originària, i, per tant, la versió oficial.


BONES FESTES I FELIÇ 2021 !! – SEC – Sindicat d'Estalvi de Catalunya\nL’any 2020 és i ha estat un any difícil i complicat a molts nivells. El coronavirus ha assaltat les nostres vides i ho ha capgirat tot, obligant-nos a desenvolupar la nostra capacitat de resiliència i adaptació .\nMalgrat això, la societat en major o menor grau, ha reaccionat i ha plantat cara a la situació de manera col·lectiva, i s’ha treballat per superar aquesta crisi però també per ajudar als més perjudicats, encara que sovint les mesures han quedat curtes i han deixat seqüeles de patiment en moltes famílies.\nA nivell laboral, tot i que ens podem considerar uns afortunats, la crisi sanitària també ha tingut un fort impacte: hem hagut de canviar la nostra manera de treballar, la nostra relació amb els clients, els nostre hàbits de relació amb els companys i companyes, la nostra manera de vendre… i això evidentment ha comportat un esforç important per a tothom, tant per a les persones treballadores com per al Banc.\nDurant aquest període, des del SEC hem estat actius per mantenir-te informat, per resoldre tota mena de dubtes i conflictes, per oferir solucions a les situacions més complicades i al mateix temps per seguir lluitant pels nostres drets, ja que en cap cas acceptem que aquesta situació condueixi a una pèrdua de drets laborals, assolits després de molts anys de lluita.\nEl futur és incert, no sabem on ens portarà aquesta situació, però el que és segur és que tenim les eines personals i col·lectives per superar-ho i que en cap cas hem de deixar que aquesta crisi ens desbordi.\nHem de caminar amb fermesa, pas a pas. Ara avancem envers l’any 2021 i hem de fer-ho amb coratge i amb molta confiança.\nAprofitem l’avinentesa per recordar-te que és important l’afiliació, que la nostra tasca seria impossible sense el recolzament dels nostres companys i companyes. Per això t’adjuntem un full d’afiliació perquè t’animis a omplir-lo, si encara no ets del SEC, per ajudar-nos a encarar l’any 2021 amb més força.\nAprofitem per desitjar-te unes felices festes i salut i força per a tot l’any 2021.\nAmb tot el nostre efecte!!\nPrevious article\tJA QUEDA POC! NO ET QUEDIS SENSE LOTERIA DE NADAL Next article\tCANVIS DE MODEL: EL BANC DESCONEIX LA REALITAT DE LES OFICINES


Estand - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nespai dins d'una fira o saló en el qual una empresa exposa i presenta els seus productes\nUn estand, parada o trast és l'espai dins d'una fira o saló en el qual una empresa exposa i presenta els seus productes o serveis. L'estand és un espai identificatiu de cada empresa en què s'acull els visitants i es fan negociacions comercials. La quantitat de superfície triada en el recinte firal depèn molt del pressupost assignat, del producte o servei que es vol exposar i dels objectius marcats per a l'esdeveniment. L'estand ha de constituir l'espai en què l'empresa es presenta davant els seus clients i davant la seva competència per la qual raó ha de reflectir fidelment la seva filosofia i imatge corporativa i constituir un entorn amè i atractiu.\nEstand de disseny en una fira comercial\nLes entitats organitzadores de fires posen a disposició dels participants estands modulars amb un disseny estàndard tot i que aquestes poden encarregar la fabricació d'un particular, el que és recomanable quan es tracta d'empreses de prestigi o d'espais d'una certa envergadura.\nComposició i normesModifica\nL'estand constitueix el principal factor d'atracció de visitants pel que és aconsellable dissenyar un estand atractiu i de gran impacte visual per atreure possibles clients. Un estand gran ha de tenir diverses zones diferenciades:\ntaulell per a recepció o atenció al client.\nzona àmplia i diàfana per a rebre els visitants en la qual es poden disposar diversos mobles (taules, cadires, tamborets, etc.) I fins i tot, una petita barra per a servir aperitius. En aquesta zona es mostra el producte i es posa a disposició del visitant la documentació promocional.\nzona reservada, separada per un paravent o mampara per a mantenir converses privades amb clients.\nmagatzem per a guardar els productes, begudes i material promocional.\nentresolat. Alguns estands grans tenen una superfície addicional situada en un segon pis on s'atén clients de l'empresa fora de l'enrenou del públic.\nStand a un esdeveniment de comerç just.\nL'estand es pot fabricar en els més diversos materials, sempre al servei de la imatge de l'empresa i dels objectius perseguits per l'expositor. Els més senzills estan formats per perfils d'alumini que tanquen planxes de metacrilat, mentre que els més elaborats es construeixen amb planxes de fusta (DM o contraxapat) tallada i pintada. A terra, se sol col·locar un empostissat si és possible, elevat d'uns centímetres, de melamina o fusta folrada amb moqueta tintada.\nÉs important que l'estand sigui cridaner per al públic des de l'exterior i atractiu des de l'interior. Per a això, s'aconsella de col·locar en zona alta i ben visible el logotip i marca registrada de la companyia i que els colors predominants corresponguin als de la seva imatge empresarial. És important que la decoració de l'estand mantingui una relació amb el producte o servei comercialitzat i que així es reflecteixi a partir dels materials i objectes presents en aquest i, fins i tot, en la seva pròpia decoració i estructura.\nHostesses en un estand\nFinalment, és fonamental de posar en un lloc destacat una bona selecció de productes o, si no, fotografies, maquetes, catàlegs explicatius sobre els productes; han de figurar en primer terme les novetats o darrers llançaments de la companyia. Així, s'aconsella que els productes estiguin accessibles als visitants perquè puguin tocar-los i observar-los en detall. En cas de presentacions de maquinària o productes mecànics és aconsellable, a més, de fer demostracions físiques d'aquests.\nAlguns elements decoratius presents en els estands són:\npantalles de plasma en què es projecten imatges o vídeos corporatius.\ncaixes de llum, rètols retroil·luminats en els quals es mostren fotografies, logotips, missatges publicitaris, etc.\ntòtems, o displays en què s'exhibeix publicitat de la signatura o d'algun producte en particular.\ncartells lluminosos o banderoles.\nelements mòbils com cubs giratoris.\nmobles : taules, cadires, banquetes altes, etc.\nplantes i altres elements d'ornamentació.\nLa il·luminació és un altre dels elements essencials dins d'un estand ha de ser abundant i homogènia per a permetre una correcta visibilitat del producte i de la resta dels elements promocionals.\n↑ "espai ocupat o destinat a ésser ocupat per un venedor i la seva taula o instal·lació de venda, en un mercat col·lectiu (Mall.); cast. puesto, parada", DCVB\n↑ «Estand». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ Contracti un stand Arxivat 2016-11-13 a Wayback Machine. a servifira\n↑ Publicitat Arxivat 2016-11-13 a Wayback Machine. de publiverdstands\n↑ Demana el teu estand a fira-nuvis.com\n↑ Normativa per als estands institucionals a les fires de Catalunya\n↑ Sistemescat, imatges corporatives\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Estand&oldid=26558611»\nDarrera modificació: 7 març 2021 a les 08:14\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 març 2021 a les 08:14.


Estan sortint les dents definitives? Aclarim els teus dubtes | Clínica Boj\nPublicat el: November 27, 2020\nA continuació, et presentem algunes preguntes i respostes sobre les situacions que els ocorren als nens a l’etapa del recanvi dental.\nQuan començaran a sortir-li al meu fill les dents permanents?\nL’erupció de les dents permanents ocorre als 6 anys i mig aproximadament. Amb l’excepció dels queixals del judici, l’últim de les dents permanents que erupciona al voltant dels 12 anys d’edat.\nL’erupció de les dents pot ser variable. Les nenes tendeixen a tenir les dents definitives abans que els nens. No obstant això, no és tant el moment que és important com la seqüència d’erupció de les dents. El retard de les dents individuals podria indicar problemes locals. Una bona raó per a veure al seu dentista regularment és per a tenir un desenvolupament supervisat.\nEl meu fill va perdre les dents primàries fa uns mesos i les noves dents no han erupcionat encara. Hauria d’estar preocupat?\nA vegades, quan els nens perden una dent primària, la dent nova és allà i es pot veure immediatament. A vegades es necessiten mesos perquè comencin a erupcionar a la boca. Això està relacionat amb molts factors com la quantitat d’espai disponible perquè la dent creixi, la posició de la dent individual i fins i tot factors hereditaris.\nConsulta amb el teu dentista aquesta pregunta quan el teu fill perdi la primera dent. Revisarà les radiografies per poder dir què succeeix i explicar qualsevol problema.\nPer què el meu fill té dues fileres de dents?\nEl lloc més comú perquè això ocorri és a la regió inferior de les dents davanteres. Succeeix al 30% dels nens. L’aparició de dues fileres de dents es deu al fet que els permanents entren darrere dels primaris. Això sol ser causat per una discrepància entre la grandària de les dents noves i l’espai disponible perquè creixin.\nHas de consultar al dentista. Una radiografia pot ser necessària per a determinar quant queda de l’arrel de la dent primària. A vegades, les dents primàries necessiten ser extrets. En molts casos, si ja estan mòbils, cauen després d’unes setmanes.\nPer què el meu fill té un espai gran entre les noves dents frontals?\nUn espai gran a vegades es nota quan les dues dents davanters superiors entren. Aquest espai es diu un diastema.\nLa resposta fàcil és que aquesta és una part normal del desenvolupament de la mandíbula. A mesura que més dents arriben, l’espai tendeix a tancar-se. Quan els canins superiors erupcionen prop de l’adolescència, l’espai sol estar tancat la qual cosa els impedeix baixar correctament cap a l’arc dental.\nA la seva major part, la presència d’un diastema abans dels 12 anys sol ser una indicació que les dents permanents tindran suficient espai per a alinear-se. No obstant això, pot haver-hi altres causes perquè hi hagi un espai entre les dents davanteres i pot necessitar d’una radiografia pel seu dentista per a descartar qualsevol problema.


Els aliments amb transgènics hauran d'etiquetar-se a partir del dilluns | Consumer\nEls aliments amb transgènics hauran d’etiquetar-se a partir del dilluns\nA partir del pròxim dilluns, serà obligatori als països de la UE que aquests productes continguin en l’etiqueta una referència explícita a la seva composició o procedència en cas que la presència d’organismes modificats genèticament (OMG) sigui superior al 0,9%, un percentatge que serà del 0,5% per als productes que hagin estat avaluats pels comitès científics però estiguin encara pendents d’autorització. Malgrat tot, existeix una clàusula de revisió que preveu reduir aquest percentatge encara més quan sigui tècnicament possible. Els aliments produïts abans d’aquesta data que no porten l’etiqueta continuaran sent vàlids fins que caduquin.\nLa nova normativa afecta als aliments de consum humà i als pinsos i preparats per a l’alimentació animal. Una de les principals novetats de la nova normativa és el de la traçabilitat, que suposa “recompondre l’històric de cada producte” i implica que “qualsevol intervenció biotecnològica en la cadena alimentària” és susceptible d’aparèixer en l’etiquetatge del producte, segons José Ignacio Arranz, cap del Gabinet de l’Agència Espanyola de Seguretat Alimentària. Segons això, hauran de portar etiqueta els aliments i pinsos que són o consisteixen en OMG, els que els contenen i els que deriven d’ells encara que no es pugui detectar en la seva forma final.\nL’etiqueta haurà d’especificar, en el cas que un producte estigui elaborat a partir de cultius transgènics, “producte modificat genèticament”. En el cas que contingui un ingredient transgènic, haurà d’especificar la seva condició de modificat “genèticament” darrere del nom de l’ingredient, o bé en un asterisc al peu de la llista d’ingredients. També s’hauran d’etiquetar els additius alimentaris produïts a partir de microorganismes modificats genèticament.\nEls aliments hauran de conservar la informació durant cinc anys, a la disposició de l’Agència Espanyola de Seguretat Alimentària, que seran l’encarregada de vigilar el compliment de la normativa. Per part seva, l’Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA, en les seves sigles angleses) serà l’encarregada d’autoritzar totes les noves llavors transgèniques. Alguns aliments que ja utilitzen aquest nou etiquetatge són l’oli vegetal i margarina a Holanda, els adreços d’amanides al Regne Unit i la cervesa a Suècia.\netiquetatge transgènics llindar normativa-ca omg-ca piensos-ca


Ignasi Domènech, Carles Pongiluppi i Susanna Portell | Viena Editorial\nIgnasi Domènech, Carles Pongiluppi i Susanna Portell\nIgnasi Domènech (Barcelona, 1963), doctor en Història de l’Art, és cap de col·leccions dels Museus de Sitges. Va ser professor al Departament d’art de la UAB. Les seves àrees de treball són l’art català entre el Modernisme i les avantguardes, i les arts de l’objecte. En els darrers anys també ha treballat en la història del mercat de l’art i del col·leccionisme.\nCarles Pongiluppi (Barcelona, 1954) és doctor en Belles Arts per la Facultat de Belles Arts de la UB. La seva tesi es va centrar en la vida i l’obra de Miquel Villà Bassols. Va treballar al Museu d’Art Modern de Barcelona i actualment és conservador-restaurador de les obres d’art del MNAC.\nSusanna Portell, historiadora de l’art especialitzada en pintura i escultura catalanes del segle XX, ha treballat en diferents projectes expositius amb el gènere epistolar com a eix vertebrador. És coautora dels epistolaris Josep Francesc Ràfols-Sebastià Gasch (2002) i Les cartes de l’escultor Enric Casanovas (2015). Col·labora regularment a L’Avenç.


JUGUEM AMB EL LLENGUATGE DES DE CASA! | CEIP Simó Ballester\nJUGUEM AMB EL LLENGUATGE DES DE CASA!\nMargalida Llodrà Puigròs03/04/20\nDes de l’equip de suport vos proposam un recull de jocs i recursos per treballar el llenguatge en família.\nEl llenguatge és el vestit del nostres pensaments (S.Johnson)\nEscoltant sorolls. Abans de començar el joc és important que parleu sobre la diferència entre escoltar amb els ulls tancats i amb els ulls oberts. Després de pocs minuts, convideu als infants a dir el diferents sorolls que han escoltat (respiració, batec del cor, tic-tac del rellotges, pilar d’ocells, etc.).\nAmagant el despertador. Se tracta de localitzar un soroll que se barreja fàcilment amb altres sorolls de l’ambient. Demanau als infants que se tapin els ulls i amagueu un rellotge amb alarma, temporitzadors, etc. Una vegada amagat, han d’intentar trobar el “despertador”.\nQui diu què? En aquest cas els sorolls són produïts pels animals (poden ser de joguina o fins i tot dibuixats). Distribuïu els animals entre els membres de la família i un d’ells és l’encarregat de fer les onomatopeies. Els altres participants han d’aixecar l’animal o el dibuix dient: “és un (moix) que fa (miau)”.\nEl joc del telèfon. Tots els participants estaran asseguts en rotllana, aleshores un d’ells “xiuxiuejarà” una paraula a la persona que tindrà a la seva esquerra, cada membre haurà de repetir al què ha sentit al qui tingui a l’esquerra fins acabar la volta. El darrer dirà quina és la paraula que li ha arribat.\nRecordes? Aquest és un joc d’instruccions seqüenciades, cal que siguin relativament senzilles i curtes. Per exemple: “Vés cap a la taula i agafa un llapis”, “agafa tres joguines i somriu”, “aixeca’t, aguanta’t amb una cama, vés botant a peu coix fins a la porta i crida OH”.\n2. Rimes, refranys i embarbussaments\nContes amb rimes. Aquest joc té l’objectiu d’ensenyar als nostres infants a notar les paraules que rimen i iniciar-los a que puguin avançar possibles rimes en un conte o cantarella. Exemples de cantarelles de contes:\non no hi neva ni hi plou,\ni la casa enfonsaré\nRimes a través del moviment. Se tracta de centrar l’atenció dels infants en la rima. El joc multisensorial és un mitjà valuós per captar l’atenció del menuts. Tots els participants estaran asseguts en rotllana o un devora l’altra fent una línia, amb les cames estirades cap endavant, tots diran la cantarella, i un d’ells al mig del cercle anirà tocant cadascuna de les cames dels participants, seguint la direcció de les agulles del rellotge o botant de manera lineal. Cada vegada que el qui diu la cantarella digui una paraula màgica coincidint amb la cama d’un dels participants, aquest l’haurà d’amagar. Tan aviat com un dels participants «perdi» les dues cames quedarà eliminat i el darrer que manté alguna cama és el que passa al mig.\nExemple de cantarella: La gallina Ponicana Paraules màgiques: ponicana, setmana, deu, Seu, peu\nUn vaixell carregat de… Per realitzar aquest joc és important tenir algun objecte per llançar com una pilota. Per començar direu: «Un vaixell carregat de… macarrons! Aleshores, llanceu la pilota a l’infant i aquest haurà de dir paraules que rimin en macarrons (cartrons, botons, bastons…)\nVariant: Aquesta activitat també se pot aprofitar per treballar famílies de paraules, camps semàntics, etc. Per exemple: «Un vaixell carregat de… fruita! (poma, pera, plàtan)\nRefranys. Podeu consultar el refranyer temàtic, dites mallorquines. A partir d’aquí els infants poden fer un dibuix del refrany o dit que més els hagi agradat.\nEmbarbussaments. Els embarbussaments són exercicis molt divertits perquè els infants millorin la pronunciació i la vocalització, animau-vos! Aquí teniu un recull d’embarbussaments típics de Mallorca\nFrases divertides. Per fer aquest joc necessitarem paper, llapis i colors. Pels infants més petits se tractaria de dibuixar a diferents targes els elements de la nostra frase: personatge que agradi a l’infant (Marshall de la patrulla canina), després a una altra tarja dibuixarem una gorra vermella. Seguidament construirem tots junts la nostra frase col·locant les targes en l’ordre correcte: En Marshall du una gorra vermella\nPels infants més grans podrem escriure distintes paraules en diferents targes i construir la frase que s’amaga.\nLa bossa dels objectes misteriosos. Aquest joc tracta de ficar petits objectes variats dins una bossa o una capsa, l’infant traurà dos objectes i crearà una frase o una història.\n4. Sons inicials i finals\nCada parauleta a la seva caseta. Reunirem una sèrie d’objectes o dibuixos i els infants amb la nostra ajuda els classificareu segons el so inicial o final. Per exemple: m → mocador, mà, mòbil…\nVeig, veig… Aquest joc pot ser una ampliació de l’anterior. En aquest cas escamparem joguines i/o dibuixos enmig d’un cercle. Aleshores demanarem als infants que cerquin les joguines i/o dibuixos que comencin amb un determinat so inicial. Per exemple: p → paper, pa, pot…\nVariant: endevinar els objectes que trobem de manera natural dins ca nostra, sense la necessitat de reunir-lo en un espai concret com en un cercle.\n5. Introduïm lletres i lletrejam!\nEmparellem! Aquest joc se tractarà que els infants relacionin un objecte o un dibuix amb el nom corresponent escrit a una tarja. Per exemple: se presentar diferents dibuixos (lluna, llamp, llit) i targes amb el nom d’aquests objectes escrits, els infants hauran de d’emparellar cada objecte amb el seu nom.\nAfegim lletres! A un paper dibuixarem un objecte o animal i a devora escriurem el seu nom però hi haurà lletres que no apareixeran, doncs els infants hauran de descobrir de quines lletres se tracten.\nParaules disfressades. Aquest joc tracta d’introduir als infants en el lletreig de paraules d’esquerra a dreta. Començareu dient una paraula de dos sons, per exemple: al, després escriureu les lletres corresponents a un paper. A continuació afegireu amb l’infant una de les lletres que ell conegui al començament de la paraula (mal, pal, sal, etc) així anireu construint-ne de noves!\nLa paraula amagada. Consisteix en escriure 10 lletres aleatòries a un paper o amb altres materials que tingueu a casa, guanya el joc qui aconsegueix crear la paraula més llarga amb les lletres disponibles.\nOnomatopeies animals de la granja (Educació Infantil)\nSeqüències de colors (Educació infantil)\nMemory de colors (Educació Infantil)\nMemory de vocals (Educació Infantil)\nEls tres porquets (Educació Infantil i primer cicle d’Educació Primària)\nMemory musical (Educació Infantil i primer cicle d’Educació Primària)\nMemory d’emocions (Educació infantil i primer cicle d’Educació Primària): Memory 1, Memory 2, i Memory 3.\nSopa de lletres primaveral (Educació Primària)\nSopa de lletres medi ambient (Educació Primària)\nCamps semàntics (Educació Primària): Camps semàntics 1 i Camps semàntics 2\nPassaparaula d’oficis (Educació Primària)\nMots encreuats dels mesos de l’any (Educació Primària)\nOrdenar frases (Educació Primària) i Ordenar frases amb pictogrames\nVertader o fals? (Educació Primària)\nEl portal de la educación – Orientación Andújar – Recursos Educativos\nESCOLA DE FAMÍLIES, Portada equip de suport, escola de famílies, jocs lingüístics, jugam amb el llenguatge 0


El refugi de Baiau celebra el seu 40è aniversari - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nPallars Sobirà Entitats Refugis\nEnguany el refugi d’emergència de Baiau “Josep Maria Montfort” compleix 40 anys des de la seva posada en marxa. Per celebrar l’efemèride, el Centre Excursionista Els Blaus, l’entitat apadrinadora del refugi des dels seus inicis, ha preparat una jornada festiva pel diumenge 24 d’octubre. Aquest dia, a les 12:00h del migdia, es farà un petit acte protocol·lari al mateix refugi per a commemorar l’efemèride.\nTots els interessats en assistir-hi tenen la possibilitat de fer-ho a peu des d’Àreu (Pallars Sobirà) a través del GR 11 (15 km i 1.500 metres de desnivell positiu); o anar d’Àreu fins a l’aparcament de la Molinassa en vehicle (preferiblement tot terreny) i des d’aquest punt caminar 6 quilòmetres fins al refugi de Baiau, superant 600 metres de desnivell positiu. El refugi està situat dins l’espai natural protegit del Parc Natural de l’Alt Pirineu.\nEl Centre Excursionista Els Blaus també ofereix la possibilitat d’arribar al refugi en helicòpter des de la base de l’empresa Helitrans situada a Adrall (Alt Urgell). Els interessats en aquesta opció hauran de pagar 135 euros si són federats o socis dels Blaus o 150 euros pels no socis ni federats de la FEEC. Qui esculli aquesta opció haurà d’estar a les 8:30h a Adrall i les places estan limitades a les primeres 30 persones que s’hi apuntin des de la pàgina web de l’entitat. També es pot enviar un correu electrònic a secretaria@elsblaus.cat o contactar per telèfon al 93 203 12 28 els dimarts i dijous entre les 19:00 i les 21:00h.


Demanen imatges per demostrar la innocència de la jove andorrana detinguda en la protesta per Hasél - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa noia, acusada dels delictes de desordres i danys per cremar un contenidor de brossa, assegura que no és culpable i denuncia agressions dels agents dels Mossos que la van arrestrar\n19/02/2021 (17:17 CET)\nL’advocat de la jove andorrana detinguda a Lleida arran dels aldarulls viscuts durant la primera nit de protestes per l’empresonament del raper Pablo Hasél demana col·laboració per trobar gravacions de vídeo o imatges que puguin ajudar a demostrar la innocència dels seus defensats. El lletrat ha denunciat que tant la noia com altres dels processats presentaven lesions a diferents parts del cos fruit de l’actuació violenta dels Mossos d’Esquadra. Per ara, tots han quedat en llibertat però amb càrrecs.\nLa detenció de la jove andorrana es va produir dimarts al vespre. Les concentracions de protesta per l’entrada a presó de Hasél van degenerar en incidents violents i enfrontaments entre alguns dels manifestats i la policia catalana. També es van provocar greus destrosses al mobiliari públic. Els Mossos van detenir fins a set persones, entre les quals una dona andorrana.\nL’advocat de tots ells, Josep Maria Pocino, ha explicat a Altaveu que la noia, igual que la resta d’arrestats, ha quedat en llibertat però amb càrrecs. En concret, se’ls acusa dels delictes de desordres i danys. En aquest darrer cas, se’ls imputa la crema d’un contenidor de brossa. Tots ells neguen ser culpables. Per això, el lletrat ha explicat que ara s’obre un període durant el qual volen recercar testimonis i, a ser possible, gravacions o fotografies que puguin ajudar a demostrar la innocència dels detinguts.\nAquestes també haurien de servir per demostrar l’acusació que es fa contra la policia autonòmica catalana. Pocino ha denunciat públicament que tots els detinguts, inclosa la jove del Principat, presentaven lesions provocades pels Mossos. En concret, cops de porra a l’esquena, als braços i a les cames. Aquestes, afirma, estan certificades pels metges.


Holiday Home Andoro Marasi Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Marasi, Marasi, Croàcia, 52450 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday Home Andoro\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Vrsar Klotar està situat idealment a Marasi; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Vrsar Klotar també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Marasi. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, aire condicionat, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Holiday home Vrsar Klotar és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Marasi.\nCal que informeu el Holiday Home Andoro de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Córrer lluny o córrer aviat? (Pep Ramírez)\nQuan veus difícil superar-te anant més aviat, només et queda l'opció de superar-te anant més lluny\n3 min. 27/10/2016 15:31\n651x366 De vegades anar més lluny és l'única sortida per superar-se. / CÈLIA ATSET De vegades anar més lluny és l'única sortida per superar-se. / CÈLIA ATSET\nFa un parell d'anys, una pacient em va contar que el seu home, de 50 anys i amb una millor marca d'1 hora i 50 minuts en mitja marató, s'havia apuntat a una cursa de 100 km, i em va preguntar: per què creus que ho fa? Després de pensar-ho un poc, li vaig respondre que quan veus difícil superar-te anant més aviat, només et queda l'opció de superar-te anant més lluny. És una frase senzilla, però crec que moltes vegades és certa.\nEn articles anteriors hem tractat d'explicar quines motivacions et poden dur a córrer curses tan llargues i dures com la marató o l'Ironman i quins aspectes hem de tenir en compte a l'hora de preparar un repte d'aquesta envergadura; avui dia em sembla que amb la proliferació de curses de distància ultra (més llargues que una marató) s'està donant més importància a la quantitat que a la qualitat, i tens més possibilitats de ser l'heroi en un dinar familiar si parles de la teva aventura de 100 km en 20 hores que si dius que has fet 10 km per davall de 40 minuts o una mitja marató per davall d'una hora i mitja, que són ritmes que per a un corredor popular comencen a estar bastant acceptables i propers a velocitats pròpies d'atletisme i no tant de 'running'.\nLa veritat és que explorar distàncies ultra quan ja domines la distància marató pot ser una motivació i tota una experiència per conèixer una altra manera de córrer; de fet, el corredor d'ultradistància Scot Jurek en el seu llibre 'Eat and run' explica que les ultres són competicions en què la part atlètica és tan important com la nutricional o la psicològica. Córrer llargues distàncies pot semblar un fet inabastable per a una persona no acostumada a córrer, però el cos humà és capaç de dominar els llargs desplaçaments perquè està preparat genèticament per a això.\nEn canvi, a les distàncies de fins a mitja marató, la velocitat agafa més protagonisme enfront de la resistència. Un corredor que fa una mitja marató a 4:30 el quilòmetre hauria de fer una marató més o menys a 5:00, i un deu mil a 4:15. Això vol dir que dins de les seves possibilitats ja corre a ritmes ràpids i en una ultra, depenent del terreny, es mouria entre 7 i 15 minuts el quilòmetre. Així doncs, cal plantejar-se si córrer aviat també pot resultar satisfactori i a la vegada no tan traumàtic pel cos. Només els corredors més experimentats i més ben dotats per la genètica es poden permetre córrer les ultres a ritmes considerats ràpids.\nSigui quina sigui la teva opció, a l'hora de triar una distància cal que ho facis amb el cap i considerant el conjunt de les teves experiències com a corredor. És fàcil, si mires una mica les xarxes socials, que acabis inscrit en una distància per a la qual no estiguis encara preparat. Avui dia hi ha més gent que mai que corre. Les tendències han canviat i tothom sap qui és Kilian Jornet, però si demanes per Dennis Kimetto, David Rudisha o Genzebe Dibaba, poca gent dels que corren saben de qui parles. Està clar que la muntanya i l'atletisme són dos mons diferents, però com a corredors populars que som, la majoria de nosaltres gaudim de les dues modalitats.\nDe totes les curses i distàncies se'n poden treure experiències bones si es preparen adequadament, i encara que els teus objectius estiguin centrats a "córrer lluny", seria molt bo que no deixassis d'experimentar "córrer aviat", tenint en compte que per fer-ho primer hauries de dominar "córrer bé".


Vitam pleni - Pàgina 57 de 60 - Ple de vida\nvitampleni col·labora amb la campanya contra el càncer:menja sa i mou-te\nnovembre 14, 2014 febrer 13, 2015 Astrid Barqué\nLa Federació Catalana d’Entitats Contra el Càncer organitza anualment la setmana Catalana de la Prevenció del Càncer. L’objectiu és difondre les recomanacions del Nou Codi Europeu Contra el Càncer on es destaquen principalment l’alimentació saludable i la pràctica esportiva com a principals estratègies de prevenció de la malaltia. Com cada any, en el decurs de la setmana, […]\nRadio Manlleu es fa ressò del projecte vitampleni\nA Radio Manlleu, al programa 107km fan una entrevista a la nostra gerent Astrid Barqué on parlen dels seus diversos projectes de la salut i d’alimentació esportiva natural Us deixem l’enllaç de l’entrevista. Que la gaudiu!\nAstrid Barqué a Ets el que menges\nnovembre 14, 2014 novembre 14, 2014 Astrid Barqué\nLa nostra especialista de cuina natural, Astrid Barqué, ha començat a formar part de l’equip de col·laboradors redactors del portal pioner en alimentació saludable a Catalunya Ets el que menges i el primer article que han publicat d’ella és “Condimentar el plat per nodrir-se millor” Aquí teniu la publicació al blog on us enllaçem diversos articles […]\nPremi per al Reto Cébé\nEl projecte social de la marca esportiva Cébé, en el que vitampleni ha col·laborat, ha rebut un reconeixement europeu com a projecte de responsabilitat social corporativa de la distribuidora Bushnell. En aquesta publicació al blog us ho expliquem. També teniu el projecte del Reto Cebé explicat a aquesta mateixa web: Reto cebe Educo Reto Cebe […]\nLa veritable història de com va néixer Sport & Cook\noctubre 27, 2014 novembre 4, 2014 Astrid Barqué\nL’Astrid Barqué ens explica al seu blog com va sorgir la idea per crear el programa d’alimentació saludable per esportistes. En motiu de la publicació del segon capítol del programa amb l’Emma Roca, ens descobreix que aquesta esportista amb qui comparteixen motivacions i amistat, va ser realment qui la va ajudar a empendre el projecte. […]\nSport & Cook · Capítol 2: Emma Roca elabora barretes energètiques\nJa està publicat el segon capítol del programa Sport & Cook. Aquest mes d’Octubre, l’Astrid visita a l’Emma Roca a la Cerdanya, on després d’un matí de trailrunning parlen dels carbohidrats en competició i elaboren barretes energètiques casolanes a casa de la ultrafondista. El consell que dona Roca és que cada hora, hora i mitja […]


Catalunya pessiga tres grans premis d'un sorteig de Reis repartit\nPublicat 06/01/2021 15:44CET\nSis localitats venen part del primer premi\nCatalunya ha pessigat part dels grans premis del sorteig de Reis, amb administracions que han venut algun dels tres grans premis en un sorteig que ha estat molt repartit.\nEl primer premi, el 19570, ha caigut en part en administracions de Girona, Lloret de Mar --a dues administracions-- (Girona), Castelldefels, Barcelona --a tres--, Badalona i Sallent --a dues-- (Barcelona).\nL'administració de Girona 'Loteria Merche', que regenten els germans Andreu i Carlos Voz, ha repartit una sèrie del primer premi: "Estem molt contents, és com guanyar la Champions".\nEn total, han repartit 2 milions d'euros que s'han venut dècim a dècim --cinc per finestreta i cinc en línia--, ha informat Andreu Voz a Europa Press, i ha explicat que l'administració ha estat a mans de la família des deñ 1912: "Tenim fotos dels nostres avis i pares aquí".\nL'administració de loteries 'El Gato Negro' de Barcelona, al carrer Pelai, ha repartit part del primer premi del sorteig de Reis: "Li teníem ganes", ha dit l'amo, Teo Baró, que desconeix quants dècims s'han venut del número premiat.\nSegons Baró, l'administració feia quatre anys seguits que repartia premis de la loteria de Nadal, tot i que aquest any no hi havia hagut sort: "Estàvem frustrats, però avui ha sortit tota l'alegria continguda de la grossa; ja teníem ganes de donar un bon premi".\nL'administració de loteria D'En Sendra de Sallent (Barcelona) ha repartit el seu primer gran premi en deu anys amb la grossa del sorteig de Reis: "Quines ganes en teníem!", ha exclamat el seu responsable, María José Delicado, quan s'ha assabentat de la notícia.\nL'administració 'La Bruixa del Mar' de Badalona (Barcelona) ha repartit en participacions un dècim del primer premi, en un any en què han venut més per finestreta que a través de bars i restaurants per les restriccions per la pandèmia.\nAixí ho ha explicat en declaracions a Europa Press un dels responsables del local, Aitor Díaz, que ha afegit que a l'administració, que regenta la seva mare, estan "molt contents".\nUna altra de les administracions que han repartit el primer premi ha estat 'L'Estanc', situada al barri de Sant Andreu (Barcelona), tot i que encara no sap quants nombres n'ha venut, com una administració mixta a Castelldefels (Barcelona), que ha dit que n'han venut pocs i per màquina.\nEl segon premi del sorteig del Nen, el 03436, també s'ha venut en part en administracions de Barcelona i Lleida.\nUn estanc situat al barri Els Magraners de Lleida ha venut un dècim del segon premi, i l'administrador, Joan Mazarico, ha explicat a Europa Press que fa 50 anys que l'estanc està obert, i que ell ha estat propietari els darrers sis, període en què va repartir 1,4 milions d'una Primitiva.\nEls Magraners és un polígon industrial, motiu pel qual Mazarico diu que el premi pot haver tocat "a gent de Lleida o a gent de Cadis", pel pas freqüent de camioners.\nTambé el tercer premi, el 05587, ha regat municipis catalans, i s'ha venut en part en administracions de Castelló d'Empúries, Bordils (Girona), les Borges del Camp (Tarragona), Mataró, Sant Andreu de la Barca, Sant Llorenç d'Hortons, Sant Fost de Campsentelles, Torelló, Barcelona, Barberà del Vallès, l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) i Lleida.


Sobre el "no se celebrarà"\n"La ideologia de l'afarta'm i digue'm moro"\nDes que tenim ja coneixement del dia de la consulta i de la seva pregunta doble o desplegable un seguit de reaccions no han deixat de produir-se en el món polític i en els cercles d'opinió del país.\nUna de les reaccions més escoltades és la que ens assabenta que ‘la consulta no se celebrarà', tot i que a aquesta reacció se l'acompanya de diferents matisos i postures.\nHi ha una manera de dir-ho complaguda i contenta, que s'alegra llagoterament que la consulta no s'acabi fent, tot en nom de la legalitat espanyola i de la Constitució i de tot l'embolic entorn de la unitat sagrada del territori, etc.\nHi ha una altra manera de dir-ho, que és completament realista, derivada del que sembla que és l'immobilisme absurd i passiu —flonjo però ofès i per tant perillós— del Govern espanyol, amb els seus ministres, amb el cap de l'oposició fent bona la mateixa tesi i reafirmant-la a cada declaració pública. Els dos líders dels partits més votats d'Espanya ja han escenificat l'abraçada contra el nostre dret a decidir en el Congrés dels Diputats.\nDir que la consulta no se celebrarà sembla, doncs, el més previsible, tot i ser lamentable. Dir que ‘no se celebrarà' i acceptar-ho com una constatació simple i fredament realista —o masoquista— és deplorable, però; és més aviat d'un cinisme espantós, d'un conformisme negre i adulador que seria preocupant en qualsevol estat amb vertadera tradició o il·lusió democràtica.\nEl ‘no se celebrarà', per ser vertaderament honest amb el país i amb els valors més alts de la democràcia, només pot anar acompanyat d'escàndol. Dir ‘no se celebrarà' sense posar-se les mans al cap és més aviat un signe de complicitat amb el poder del silenciador —cada cop més autoritari— espanyolista.\nLa classe política d'Espanya —esquerres o dretes— no està disposada a negociar ni a cedir res de res, encara que siguin els principis democràtics més elementals el que en surtin perjudicats. El PSC no insisteix gens ni prova de forçar un canvi dins el PSOE que ens pogués fer creure que a curt o llarg termini amb el seu candidat a la Moncloa el procés podria ser legalitzat.\nEls intel·lectuals espanyols fàcilment escriurien sobre la democràcia i els drets de ser consultat de qualsevol poble del món, sobretot si fos negre, pobre o pogués atribuir el seu endarreriment econòmic al pèrfid Occident liberal capitalista (el Nord contra el Sud).\nSi els catalans fossin de pell obscura i patissin la dominació econòmica d'una potència occidental llavors tindríem totes les seves simpaties. Podem esperar d'asseguts, però: és fàcil comprometre's amb els valors democràtics quan això no implica cap esforç ni va en detriment del que coneixes. Quan et toca a tu cedir i perdre, els valors democràtics són menys importants que les mordaces. ¿Què en dirà Muñoz Molina, o la seva dona Elvira Lindo, o els actors i actrius espanyols, tan sensibles a la més mínima ofensa ‘contra los derechos y las libertades de los pueblos del mundo?'\nAixí, els mateixos que deien que la democràcia no es pot exportar arreu del món a punta de pistola, semblen disposats a treure les pistoles —o a posar el silenciador— per assegurar-se que els catalans no puguin votar en llibertat. Aquest és el país en què vivim. Aquesta és la democràcia del PP, de Ciutadans, d'UPyD, del PSOE i del seu cosí PSC, cada cop més engatat d'aquesta retòrica eixorca.\nLa mordassa espanyola és el pitjor argument per a continuar formant part d'aquest entorn mental —d'aquesta forma d'endarreriment moral— que anomenem estat espanyol.\nÉs ben lamentable, al meu parer, que l'esquerra autèntica que advoca pel Sí però No a la consulta encara continuï venent-nos sopes de duro amb el federalisme o amb qualsevol tripijoc sense sobirania plena. ¿Abans espanyols d'esquerres que fer-li el joc al sobiranisme de Convergència? Perquè això es desprèn d'algunes declaracions.\nI noto molt més escàndol —però molt més…— davant de ‘les retallades,' i tota la demagògia barata que es remou entorn d'aquest fet comptable, que no davant de la censura directa, sòrdida i brutal a la capacitat dels catalans d'anar a les urnes. Escolteu Joan Herrera durant tota aquesta setmana.\n¿Si tanques un col·legi electoral seràs més d'esquerres que si tanques una sala d'urgències per problemes de diners? ¿A què estem jugant, aquí? ¿Treure les pancartes contra les retallades però no treure-les contra la prohibició de votar? Pots retallar el vot, que no passarà res —un petit escàndol, mínim—: però retalla en decoració nadalenca i trauran tots els gossos.\n¿És veritat o no que les retallades en matèria de prestacions han aixecat més rebombori que no el retall anunciat a la decisió dels catalans d'anar a les urnes? Sembla que sí, doncs: Maquiavel tenia més raó que Montesquieu. Si els treus les llibertats et consideraran menys tirànic que si els treus el pa i el circ.\nPer tot això, cada cop que surt un sobiranista i clava enmig del discurs sobre la consulta alguna pulla sobre les retallades em poso a tremolar; m'adono de fins a quin punt ha fet mal deixar-se menjar la intel·ligència per un pensament progressista que només pot ser espanyolista en el fons perquè és menys demòcrata que social: ha fet de l' ‘afarta'm i digue'm moro' el fons de la seva ideologia.


Dinamita per al cervell - Rojo y Negro\nDinamita per al cervell\nCalçotada i festa a la Serra d’Almos\nEl 27 de febrer, hem convocat una calçotada a la Serra d’Almos, entre el Priorat i la Ribera d’Ebre. El dia 26 a la nit, actuació de l’orquestra de Trinxera a la mateixa Serra, al local de la Societat. Es tracta d’un grup que versiona festivament clàssics revolucionaris.\nL’endemà, calçotada a la zona de la Font Vella, amb calçots, carn, vi i postres.\nEl concert tindr...\nEl 27 de febrer, hem convocat una calçotada a la Serra d’Almos, entre el Priorat i la Ribera d’Ebre.\nEl dia 26 a la nit, actuació de l’orquestra de Trinxera a la mateixa Serra, al local de la Societat. Es tracta d’un grup que versiona festivament clàssics revolucionaris.\nEl concert tindr…\nEl concert tindrà un preu de tres euros i la calçotada de deu.\nEl termini d’inscripció per a la calçotada (que podeu fer al telèfon 651 66 38 07, els dimecres per la tarda al 977 340 883 o al correu catalunyacgt@cgt.es) es tancarà el dia 20 de febrer i no s’admetrà més gent després, ja que si ho fem ens destarotem i som quatre gats organitzant-ho.\nA la calçotada s’hi pot apuntar qui vulgui, afiliats i afiliades, lectores i lectors, amics i amigues, membres del Col·lectiu Catalunya i no membres. Només cal voler per poder.


Foto espectacular de Quim Pasqual\nPublicat per Pepe González a dijous, de setembre 12, 2013\nLes incertes barreges de dubtes i certeses, la barrera fatídica, el Cap d’Hornos, el punt de no retorn, la treva del Pacífic abans dels pirates filipins, les turmentes tropicals, el paludisme, l’escorbut, la calma txitxa, la calor sufocant...i l’intercanvi profitós d’uns quants “abalorios” per les desitjades especies i el luxe de les sedes.\nPublicat per Pepe González a dimarts, de setembre 10, 2013\n4. La laïcité permet l’exercice de la citoyenneté, en conciliant la liberté de chacun avecl’égalité et la fraternité de tous dans le souci de l’intérêt général.\nFins a Novembre el MNAC i la fundació Antoni Tàpies exposen una important retrospectiva del pintor.\nTàpies és un gran artista, ni els que no comparteixen la seva estètica poden negar que ha estat el creador d’un llenguatge propi perfectament identificable i singular.\nJo no soc especialista i com en la música, en la pintura em deixo portar per reaccions epidèrmiques, pot tenir interès conèixer el significat dels símbols, els múltiples usos de la creu, la filosofia que transpira , la influença orientalista, l’ús algunes tècniques pictòriques o les raons del reciclatge de materials quotidians, però el meu interès és, fonamentalment, estètic.\nA mi m’agrada el Tàpies de gran format, el de les grans composicions difícilment imaginables fora d’un espai públic, el que, per la seves dimensions, la tècnica i els materials, és el resultat del esforç intel·lectual, però també de la confrontació física del artista amb el quadre. El Tàpies madur i alliberat de compromisos després d’una llarga trajectòria experimental.\nEls grans espais del muntatge del MNAC aporten un bon escenari per contemplar els Tàpies de gran format\nPublicat per Pepe González a dilluns, de setembre 02, 2013


Entorns escolars més segurs i saludables a Barcelona | Barcelona + Sostenible\nLes escoles són llocs plens de vida, amb un gran volum de persones que s'hi acosten cada dia, entre alumnes, docents, pares i mares. Per això, els seus entorns han de ser llocs segurs i saludables, amb espais d'estada i joc i també on hi hagi menys contaminació. Amb aquest objectiu, Barcelona posa en marxa el projecte Protegim les escoles, que fins al 2023 transformarà uns 200 entorns escolars.\nFins al 2023, l'Ajuntament actuarà en uns 200 centres educatius: es pacificaran 120 entorns escolars en el marc d'aquesta iniciativa, als quals cal sumar-hi 80 escoles més on s'executaran accions de reurbanització en el marc d’altres programes municipals, com el de les Superilles, els ecoxamfrans o el Pla de Barris. El programa s'estendrà poc a poc a totes les escoles de Barcelona.\nAquest estiu de 2020 han començat les actuacions a 22 escoles de la ciutat, i l’any 2021 es faran les millores a 50 més.


OBITER DICTVM: Escrivà de Balaguer\nRecomano al lector que miri pel YouTube els diversos vídeos que hi ha penjats amb les intervencions que es conserven d'Escrivà de Balaguer, fundador de l'Opus Dei. Jo me n'he gravat la sèrie completa i me'n poso un al dia, abans d'anar a dormir. Em faig un fart de riure i vaig content al llit.\nL'Escrivà de Balaguer és un d'aquestes "friquis", com se'n diu ara, que ha creat la cultura espanyola. Era una barreja de telepredicador i Chiquito de la Calzada amb faldilles i accent aragonès. Ho veureu en aquest vídeo:\nMirant-lo, vénen al cap algunes reflexions:\n1. En primer lloc, el poder de la gràcia. L'Escrivà era un personatge simpàtic, un pallasso de fira. La gràcia, el "salero", és molt important per a caure bé a la gent. A la vida és molt aconsellable saber-se entretenir i, si gosem penetrar en la vida dels altres, almenys que sigui per a entretenir-los i no pas per a atabalar-los amb més cabòries. L'Escrivà, això, ho feia molt bé: segur que quan tocava el timbre deies "ostres, ja és l'hora?".\n2. En segon lloc, el poder de la paraula, la verborrea. Com es pot observar en el vídeo, la gent va a veure l'Escrivà perquè els solucioni els problemes. Com és lògic, no els en soluciona cap, però s'explica tan bé, li flueixen tan agradables les paraules i fa servir un castellà tan bonic (la "milicia", diu, de la primera declinació), que és encantador escoltar-lo. La paraula és molt perillosa perquè pot convèncer de les brutalitats més grans, però també és l'instrument per a l'entreteniment més sòlid de la vida.\n3. En tercer lloc, observo en aquest vídeo la superioritat de la cultura occidental. Se suposa que l'Opus Dei és un dels moviments més integristes de l'Església Catòlica, oi? I què diu l'Escrivà sobre la dona? Doncs que ha de ser "guapa, atrayente" i que ha de tenir "vida social". Extraordinari. Ni la feminista més revolucionària no ho hauria dit millor. En canvi, un integrista musulmà hauria pontificat que la dona ha d'estar a casa tancada i amagada sota una capa gruixuda de vels.\nTambé diu coses força modernes, com ara que la dona ha vingut al món "no sólo para casarse", o que ell respecta tothom, encara que no pensin com ell, i que van per la mateixa "acera", que deu ser sens dubte la d'"enfrente".\nÉs un vídeo extraordinari, aquest i molts altres d'ell, per a entendre com és l'ésser humà occidental, i per a entendre, també, per què el progrés s'ha produït a Occident i no a altres parts de la Terra: la religió catòlica ha permès dir una cosa i fer-ne una altra, i sempre s'ha posat Déu per sota de l'home. Cal escoltar sovint els vídeos de l'Escrivà, divertir-s'hi molt i aprendre'n.\nPublicat per Martí Duran a 22:54\nHi va haver una temporada que havia de viatjar de Bcn a Pineda. Posava en Jiménez Losantos de la Cope i m'amenitzava el rajecte cosa de no dir. Recomanable com a teràpia del riure, també... Déu n'hi do!\n15 de febrer de 2008 a les 15:00\nTanmateix, crec que l'Escrivà tenia molt més salero que en Losantos, més bonhomia en el fons. Potser era la gràcia de Déu que l'inspirava.\n15 de febrer de 2008 a les 18:22\nara he vist l'actualització que em vas dedicar ahir! La veritat és que no m'ho creia... ehehe\nmoltes gràcies per l'esforç i el treball ;)\nbé, trobo que tens força raó en tot, com sempre.\ncom diu en Llach, i també tu, (no citaré literalment) "de res no serveix el nacionalisme si no va lligat a l'ésser humà", i crec que té tota la raó del món. Per això estic en contra de nacionalismes que es dediquen a alçar la bandera com si fossin el millor país del món. Doncs no, jo sóc catalanista perquè vull que el meu país pugui existir, no perquè siguem millors o pitjors, ni perquè ens creguem amb més drets que altres (com passa sovint amb el Nacionalisme d'Estat).\nTambé trobo que tens molta raó, i reconec que de més petit vaig caure en aquest error, en què estar obsessionat en Catalunya et porta a ser "el fanàtic". I sí, em va passar. Per sort, crec que he sapigut reaccionar i, encara que al meu blog parli sobretot del meu país, en la vida real no hi estic tant obsessionat com pot semblar, i de fet em molesten els massa obsessionats.\nEl problema que tinc amb els escrits al blog, però, és que (bàsicament perquè també ho tinc més clar) m'és molt més fàcil escriure sobre temes relacionats amb l'independentisme que no pas amb temes socials o de la vida quotidiana.\nI bé, que t'agraeixo molt l'escrit, me'l guardaré ;)\nI gràcies per tot, de veritat.\n16 de febrer de 2008 a les 1:30