El Cicle Gaudí, el cicle que acosta el cinema català a la gent | NacióSabadell\nEl Cicle Gaudí, el cicle que acosta el cinema català a la gent\nLa programació arribarà a 31 municipis d'arreu del país, amb una cartellera de forts atractius cinèfils com els propers "Pau" i "Una mujer fantástica"\nper Esteve Plantada, 10 de maig de 2018 a les 09:00 |\nUn fotograma de «Tierra firme», de Carlos Marqués-Marcet\nLa normalització i difusió del cinema de producció catalana és un dels grans objectius de l'Acadèmia del Cinema Català. Després de la consolidació dels Premis Gaudí com a gran festa i del sector, i ja convertits en una data assenyalada i ineludible del calendari cultural, l'objectiu ara és donar continuïtat i projecció al talent del país amb un circuit de projeccions estable. Amb aquest propòsit va néixer, l'any 2016, el Cicle Gaudí. La premissa, portar una pel·lícula de producció catalana i d’estrena molt recent a diferents localitats, un cop al mes i a un preu molt ajustat.\nEn la seva primera convocatòria el 2016, el Cicle Gaudí va portar cinc estrenes catalanes a una població de cada comarca de la demarcació de Barcelona, on van aconseguir un total de 6.106 espectadors. A partir d'aquell moment, el cicle es va estendre arreu de Catalunya, ampliant el radi d'acció i projeccions fins a més d'una trentena de municipis, repartits en les quatre demarcacions catalanes i amb l'objectiu fundacional intacte: oferir estrenes recents, de "qualitat" i "d'ampli abast de públic", com El rei borni, Un monstre em ve a veure o Incerta Glòria.\nUn 2018 ple de grans èxits\nAl llarg d'aquest any, el cicle ha presentat una cartellera amb forts atractius cinèfils, amb films per a tots els gustos i amb el reconeixement de la indústria i el favor del públic. El gener va ser el torn de Tierra firme, dirigida per Carlos Marqués-Marcet, amb un destacat protagonisme als Gaudí i als Goya; el protagonista del febrer va ser un dels destacats de l'any, La Llamada, dirigida pels "Javis" –Javier Calvo i Javier Ambrossi– i tot un fenomen entre el públic més jove; el març, torn per La pell freda, l'esperada adaptació del llibre d'Albert Sánchez Piñol; l'abril ha estat el mes de La llibreria, d'Isabel Coixet, gran triomfadora als Goya.\nPel maig i juny, la cartellera del cicle mostrarà Pau i Una mujer fantástica, premi Goya a la Millor pel·lícula Iberoamericana del 2018. La primera, se centra en els set anys d'exili a Prada de Conflent de Pau Casals, un dels millors músics del segle XX, just en el moment en què decideix no tocar més en públic fins que la dictadura de Franco no caigui. La segona, explica la història de Marina, una jove cambrera transgènere aspirant a cantant, i d'Orlando, vint anys més gran, que planegen un futur junts fins que un fet tràgic marca el seu destí.\nProjeccions a més de 30 municipis de tot el territori\nEl cicle continua a patir de setembre, mostrant algunes de les millors estrenes de l'any als municipis de Badalona, Berga, Calella, Cardedeu, Cardona, Esparreguera, Gelida, Igualada, Moià, Rubí, Sant Adrià del Besós, Sant Joan Despí, Torelló i Vilanova i la Geltrú (Barcelona); Besalú, Cadaqués, Cassà de la Selva, La Bisbal, Ribes de Freser, Sant Feliu de Guíxols i Santa Coloma de Farners (Girona); Alcover, Hospitalet de l'Infant, la Bisbal del Penedès, Montblanc, Sant Carles de la Ràpita i Tortosa (Tarragona); Almacelles, Cervera, Juneda i Mollerussa (Lleida). La iniciativa compta amb el suport de la Generalitat de Catalunya i les quatre demarcacions i pretén fer nous públics per a la producció catalana i de consum minoritari.\nFotograma de «La Llamada», el gran èxit dels «Javis»\nCultura, cinema català, cinema, Cicle Gaudí


BAKER-ish: Banana Bread (Pà de plàtan)\nOjalá tornés als vells temps d'anar al cole i quan la mama et feia el bocata... mmmmmmm...Sucat de tomàquet a més no poder i amb 3 pisos d'embotit!!!\nCom que aquesta opció no és viable (ma mare s'ha jubilat en el noble art del bocata) i jo no em desperto amb tanta antelació, necessitava alguna cosa que pogués cuinar 1 cop per setmana màxim i que fós fàcil d'endur-me. La resposta és el pà de plàtan, una fornada pot arribar a durar-me una setmana i només haig de tallar un parell de llesques, agafar el termo i sortir corrents!\nEspero que us animeu a fer-lo perquè és molt fàcil i dóna molt bon resultat. Teniu la recepta en vídeo (en anglès) a la web de Joy of Baking, ella fa servir un motlle més petit.\n*Adaptació de Joy of Baking\nMotlle de 30x10\n220ml iogurt natural\n110ml oli vegetal (oliva o girasol)\n2 tsp llevat químic (Royal)\n100gr xocolata negra 70%\nComencem preescalfant el forn a 180ºC i pintem amb oli l'interior del motlle. Aixafem els plàtans amb una forquilla o si ho preferim els triturem amb la minipimer. Afegim el bicarbonat, mesclem una mica i hi afegim també el iogurt; reservem.\nEn un bol a part, batem (a mà o amb batedora elèctrica) l'oli, el sucre, els ous i la vainilla fins que estigui ben homogeni; reservem.\nEn un altre bol tamisem la farina amb el llevat i la sal. Piquem les nous i la xocolata en trossos no gaire grans i ho afegim a la farina. Això ajudarà que mentre està en el forn no caigui tota la xocolata al fons del motlle.\nAfegim la barreja de iogurt i plàtan al bol dels ous i barregem bé. Seguidament afegim la mescla resultant a la farina i ho integrem tot amb una espàtula, ho aboquem al motlle i l'introduïm al forn durant uns 30-40 minuts. Quan ja estigui cuit (fem la prova de l'escuradents) el traiem del forn i el deixem refredar dins el motlle uns 10 minuts, passat aquest temps desemmotllem i deixem que refredi completament sobre una reixeta.\n*És important que els plàtans estiguin ben madurs ja que són més dolços i estan molt tovets.\n*Es pot tunejar la recepta per fer-la una mica més sana. Per exemple: fer servir iogurt baix en greix, substituir els ous per clares (1 ou de 50gr té 30gr de clara; caldrien entre 4 i 5 clares), canviar la xocolata i les nous per 2 tsp de canyella i substituir part de la farina per farina integral.\nMe'n vaig a berenar que se m'ha obert la gana :)\nPublicat per Baker ish a 16:50


Notícies - Els centres educatius, cridats aquest dijous a la vaga\nLes escoles, amb serveis mínims durant la vaga del món educatiu ( 9/mai/13)\nL'Escola Municipal de Música, un dels equipaments oberts amb serveis mínims\nel 23/oct/13 Mikel Vilalta / Judith Cañamares Societat PDF\nEls centres educatius estaran oberts durant tota la jornada de vaga aquest dijous, tal com estableixen els serveis mínims decretats per la Generalitat. El govern decreta que tots els centres hauran de comptar amb una persona de l'equip directiu i en el cas de l'ensenyament infantil i primària, amb un quart de la plantilla. En el cas dels centres que depenen del Patronat Municipal d'Educació, l'Ajuntament fixa que el personal sigui un terç de la plantilla.\nEls serveis mínims de decretats per la Generalitat també inclouran un terç del personal durant l'horari de menjar, la mateixa proporció que han de tenir les llars d'infants durant tota la jornada de vaga. Els sindicats convoquen aquesta mobilització per fer front a la Llei Orgànica de Millora de la Qualitat Educativa (LOMCE) impulsada pel ministre espanyol d'Educació, José Ignacio Wert.\nEl consistori mantindrà obert l'Escola Municipal de Música, l'Escola Municipal d'Art, el Taller Triangle i les escoles bressol. Els dos primers centres comptaran amb una persona de l'equip directiu i un terç de la plantilla i el Taller Triangle amb un coordinador i un 33% dels treballadors. De la seva banda, les escoles bressol hauran de garantir, com a mínim, la presència de la directora, del coordinador de cada centre i d'un terç de la plantilla. Això és tradueix en dos educadors a les escoles Gargot, Cavall Fort, Tricicle i Montserrat i un educador a l'escola la Mimosa, el Niu i el Molí.\nLa comunitat educativa i sindical també clama contra les retallades de la Generalitat, responsables de la reducció de la paga extraordinària als treballadors del sector públic, inclosos els de la docència, des de fa uns quants anys. Els sindicats reclamen aturar la precarització dels llocs de treball i una compensació per la pèrdua de adquisitiu.


Notícies - Nova campanya de l'Ajuntament per prevenir accidents de trànsit al Nadal\nNova campanya de l'Ajuntament per prevenir accidents de trànsit al Nadal\nel 19/des/06 Elena Cortes Municipal PDF\nL'Ajuntament es torna a proposar aquest any prevenir els accidents de trànsit relacionats amb el consum d'alcohol i altres substàncies. La campanya, que ja es va aplicar per la Festa Major, es durà a terme durant les festes de Nadal per reduir al màxim el nombre d'accidents i conscienciar la població sobre els riscos que comporta conduir en estat d'embriaguesa.\nAmb motiu de les Festes de Nadal, l'Ajuntament torna a aplicar una nova campanya per sensibilitzar la societat del risc que suposa conduir sota els efectes de l'alcohol i altres substàncies. La campanya, que la duen a terme conjuntament els ajuntaments de Sant Cugat, Rubí i Castellbisbal, vol conscienciar la gent i més concretament els joves sobre els riscos de barrejar alcohol i conducció.\nLa campanya consisteix en una tramesa de cartes amb material sobre el consum d'alcohol i conducció a llocs freqüentats per conductors: benzineres, tallers mecànics, autoescoles, entre d'altres espais.\nEl regidor de Sanitat i Serveis Socials, Enric Tomàs, ha explicat que aquesta campanya va dirigida a tota la societat però més concretament als joves.\nTothom ha de prevenir però és veritat que la campanya combina joventut, el consum i la conducció. S'intenta que la gent sigui conscient i que adopti la conducta més correcte.\nDesprés de l'èxit de la campanya per prevenir els accidents de trànsits a la Festa Major, l'Ajuntament vol aconseguir reduir el nombre d'accidentats durant aquestes festes.\nAixí ho explica Enric Tomàs.\nUna mica és la continuació del que vam fer a l'estiu. Va ser un material fàcil de distribuir. Tot el que sigui posible per divulgar i sensibilitzar la gent.\nEls accidents de trànsit són una de les causes més importants de mortalitat i invalidesa de la societat.


Com donar una segona vida als mobles del teu pis | Buidatgedepisos\nMultes per deixar mobles en el carrer a Barcelona\nPublicat per Ricky al abril 3, 2020\nTens mobles antics o danyats? Abans de tirar-los, pensa primer en com poder recuperar-los perquè el cost inicial d’assegurança t’ha donat un dur cop i vols mantenir-los per a tota la vida. O és probable que hagis rebut un com a regal i no vols rebutjar-ho a la primera. Sigui com sigui el teu cas, aquí t’ajudarem amb unes idees perquè donis una segona vida als teus mobles.\n5 maneres de recuperar els mobles del teu pis\nDonar-li vida als teus mobles no és una tasca difícil ni costosa. Només necessites una mica de material que pots aconseguir a casa, o potser has de comprar alguns que et facin falta. Si tenies una cadira en mal estat, pots recuperar-la, si la pintura d’algun moble ja s’està desgastant, una mica de pintura faria bé. Però si vols començar a recuperar mobles en instants, et deixem 5 idees que no et costessin res.\nMobles amb diferents calaixos\nLa tècnica per a recuperar un moble sense vida és agregar-li calaixos de diferents estils amb colors cridaners. Una primera línia de calaixos de colors vius i amb tiradors de metall. Les figures dels tiradors també poden ser diferents per a imprimir-li un segell de personalitat única. Els colors grisos són molt usats per a ambientar la llar, així que pots usar aquest to per al moble de la teva preferència i el qual estiguis remodelant.\nEscriure frases en un moble antic\nSi t’encanta la creativitat i necessites mirar contantemente frases motivadores, perquè no t’oblidis d’aquest moble que ja estigui molt usat per a donar-li una transformació dràstica. Es tracta que en la pintura fosca de pissarra puguis escriure el que desitgis amb guixos blancs o de colors. El millor d’aquesta tècnica és que quan t’avorreixis pots esborrar i tornar a escriure. Així el teu moble lluirà juvenil i creatiu en tot moment.\nLes cadires també es deterioren amb el temps, o simplement et canses de veure-les amb el mateix color. Per a aconseguir donar-li una segona vida a mobles petits pots agregar una pintura i fer un degradat en les potes de la cadira. Això li donarà un toc modern i que combini amb altres objectes al seu voltant.\nMobles amb paper pintat\nEl paper pintat és una altra forma ideal i econòmica de donar-li un toc millorat als mobles del teu pis. No necessitessis pintar-los, perquè el paper s’adhereix i es pot retirar en qualsevol altre moment. En el mercat trobaràs estampats amb colors pastels i vius, o llisos amb el color de la teva preferència.\nDe manera que si t’interessa com més aviat millor millorar l’aparença dels mobles de pis, aquestes útils maneres d’assegurança t’encantaran i s’adaptaran als teus gustos.


Aleshores i ara: el repartiment de 'Un dia a la vegada' - Dades 'Un dia a la vegada' - Life\nquè aconseguir un professor per Nadal\njoguines per a noies de 5 anys\nquines botigues de queviures estan obertes el dia d’acció de gràcies\ncom aconseguir que el blanc conversi net\nAleshores i ara: el repartiment de 'Un dia a la vegada'\nÉs difícil imaginar que hagin passat més de 40 anys des que la mare soltera, Ann Romano, es va mudar tota sola amb les seves dues filles.\nVeure la galeria 10Fotografies Getty Images 1de 10DESPRÉS: Bonnie Franklin\nLa interpretació de Franklin de la decidida i divorciada mare, Ann Romano, la va convertir en una mare de televisió inoblidable i innovadora als anys 70 i 80.\nGetty Images 2de 10ARA: Bonnie Franklin\nFranklin va obtenir diverses nominacions als Emmy i dos Globus d'Or pel seu paper al programa. Després de deixar d'emetre's el 1984, va passar a actuar en diverses obres de teatre i va actuar com a estrella convidada en diverses sèries de televisió, però cap d'aquests papers va obtenir tant reconeixement com la descarada i independent mare que va interpretar Un dia . Malauradament, Franklin va morir després d’una batalla contra el càncer el març del 2013.\nGetty Images 3de 10DESPRÉS: Valerie Bertinelli\nAmb només 15 anys, un jove Bertinelli va assumir el paper de la cooperativa, filla de bona nena, Barbara Cooper, que sovint mantenia la pau entre la seva germana i la seva mare.\nGetty Images 4de 10ARA: Valerie Bertinelli\nAquests dies, Bertinelli passa els seus dies en un plató diferent, preparant els seus favorits d’inspiració familiar al seu programa Cuina casolana de Valerie . Des de Un dia , Bertinelli ha estat portaveu del programa de pèrdua de pes Jenny Craig i ha tingut un paper protagonistaTV Land's Calent a Cleveland .\nGetty Images 5de 10DESPRÉS: Mackenzie Phillips\nNascuda del músic John Phillips, del grup nord-americà de folk-rock, The Mama's and the Papa's, Phillips, de 16 anys, acabava d'esclatar en el seu propi estrellat quan es va unir al repartiment com la rebel filla gran, Julie Cooper.\nGetty Images 6de 10ARA: Mackenzie Phillips\nDesprés de resoldre el seu propi passat amb problemes d’addicció, Phillips passa els seus dies al Pasadena Recovery Center de Califòrnia com a conseller de rehabilitació de drogues .\nGetty Images 7de 10DESPRÉS: Pat Harrington, Jr.\nHarrington va robar l'espectacle com a peculiar superintendent de l'edifici, Dwayne Schneider, proporcionant un alleujament còmic amb els seus consells normalment no desitjats i les freqüents visites inesperades a l'apartament del Romano.\nGetty Images 8de 10ARA: Pat Harrington, Jr.\nPrenent un descans dels seus primers dies com a actor de veu, escenari i televisió, Harrington només va aparèixer en un grapat de programes de televisió després de Un dia el va deixar de fumar el 1984. No obstant això, és més conegut pel seu paper de Schneider, guanyant un Globus d'Or i un Emmy. Harrington va morir tristament als 86 anys el gener del 2016.\nGetty Images 9de 10DESPRÉS: Nanette Fabray\nFabray va interpretar a l'àvia Katherine Romano, que es va unir al repartiment durant la quarta temporada després de deixar el seu marit i venir a viure amb Ann i les noies. Dades curioses: la reconeguda actriu va començar com a cantant de vodevil i va acabar assistint a Juilliard i esdevenint una estrella de Broadway. Fins i tot va guanyar un premi Tony pel seu treball d’actriu principal al musical, Estima la vida .\nGetty Images 10de 10ARA: Nanette Fabray\nDesprés Un dia, Fabray és probablement més conegut per haver agafat més papers com a mare de personatges principals en programes com ara El Show de Mary Tyler Moore i Entrenador. Més recentment, va aparèixer a Els diàlegs de les Dames el 2007.\nPròximAleshores i ara: celebritats de la catifa vermella dels Globus d’Or Anunci: continueu llegint a continuació. Aquest contingut és creat i mantingut per un tercer i importat a aquesta pàgina per ajudar els usuaris a proporcionar les seves adreces de correu electrònic. És possible que pugueu trobar més informació sobre aquest contingut i contingut similar a piano.io


Les caves Jaume Giró i Giró venen més que mai “tot i les vicissituds”\nEnguany elaboraran les primeres ampolles amb els raïms de la vinya pròpia de la Consol\nRamon Giró, responsable de les caves Jaume Giró i Giró | Ramon Francàs\nJaume Giró i Giró, una de les caves històriques de Sant Sadurní d’Anoia, ha aconseguit tancar el darrer exercici incrementant les vendes un destacat 9,8%. Ramon Giró Gramona, propietari i enòleg, destaca el fet que han aconseguit créixer durant l’any 2017 “tot i les vicissituds econòmiques i polítiques”. El celler Jaume Giró i Giró, a més, ha aconseguit batre l’any passat la seva xifra de facturació rècord, assolint unes vendes per valor de 400.000 euros. Actualment exporten un 25% de la seva producció a una desena de països, destacant Bèlgica com el seu principal feu internacional. En el darrer exercici van tornar a vendre caves als mercats nord-americà i japonès. També van obrir mercat a Guatemala i a Suïssa.\nDe cara a aquest any, Ramon Giró s’ha marcat com a objectiu consolidar les vendes els països on ja exporten, i també tornar a recuperar places que havien estat destacades per aquestes caves com és el cas de les de Suècia, Noruega, Dinamarca o Finlàndia.\nMillora la penetració a Catalunya de la mà de Bon Preu\nAixí mateix, les caves Jaume Giró i Giró han aconseguit en el 2017 millorar la distribució a Catalunya gràcies a un acord comercial amb la cadena Bon Preu. Catalunya suma un 40% de les seves vendes. També destaquen les vendes que realitzen al País Basc, un 15% del total. Només un 10% de la seva producció correspon a vins tranquils. Aquestes caves sadurninenques han aprofundit també en el negoci enoturístic, amb activitats centrades al seu Pati de Cal Rei.\nEn els darrers anys han assolit destacats guardons, com el Vinari d’Or, el Gran Vinari i el Vinari Especial 2016 pel seu cava Brut Nature Gran Reserva Selecte 2008. També van ser distingits amb el premi al millor escumós a la Guia Gourmets 2005.\nÉs a l’any 1920 quan Ramon Giró i Mata, exportador de vi, crea l’empresa que, cinquanta anys més tard. veurà néixer el seu primer cava. Amb origen al 1926 destil·lant licors i elaborant vi, aquestes caves del carrer Montaner i Oller de Sant Sadurní d’Anoia continuen apostant pels productes artesanals, d’agricultura ecològica i de llarga o molt llarga criança. Defensen una “filosofia artesanal per assolir una qualitat elevada amb tiratges reduïts i la selecció de les collites considerades excel·lents”. Segons Ramon Giró, que representa la tercera generació d’aquestes caves familiars, “aquests valors són els que ens diferencien”. També elaboren un producte singular de llarga tradició, un vi ranci de cava. Des de fa quatre anys que treballen amb vinyes pròpies a Sant Sadurní. De la Vinya de la Consol elaboraran aquest 2018 les primeres ampolles.\ncava giró i giró


Un airbag cervical per a ciclistes creat per EVIX guanya la segona edició de l’Andorra Sports Startup Challenge | Andorra Recerca + Innovació\nPer a aquesta ocasió s’ha comptat amb més de 50 inscripcions de 19 països diferents, i s’han presentat propostes d’alt nivell amb l’objectiu d’identificar les solucions tecnològiques més prometedores que poden ajudar a millorar l’experiència de l’usuari i la fidelització per desestacionalitzar l’oferta esportiva i turística a Andorra.\nEl jurat estava format per experts en les àrees de tecnologia, esport, negoci, innovació, inversió, emprenedoria i finançament.\nEl projecte guanyador d’EVIX\nEVIX és una startup espanyola que ha desenvolupat un sistema de coixí d’aire cervical patentat integrat al casc dels ciclistes. L’objectiu d’EVIX és protegir el coll del ciclista en cas d’accident. L’airbag està amagat al casc i només es desinfla quan el sistema detecta que hi ha un accident. El d’EVIX és un producte únic perquè no hi ha cap casc al mercat amb protecció cervical.\nEls altres dos finalistes han estat Citylegends, una agència d’esports i cultura urbana que ha presentat una plataforma social per ajudar a governs, entitats i organitzacions a generar més participació en els esports i les activitats urbanes unint xarxes socials, jocs i dades.\nI Fanprime, una plataforma de fidelització per a entitats i esdeveniments esportius en la qual, mitjançant la gamificació, s’incrementa la participació dels fans i se’ls obra la possibilitat de fer compres de productes relacionats, ampliant així la generació de dades i l’increment de vendes per part de l’entitat organitzadora.\nEl guanyador tindrà la possibilitat de dur a terme un projecte pilot amb les parts interessades d’Andorra, la participació en un esdeveniment del sector juntament amb Andorra Business, allotjament i àpats + visita turística per a dues persones durant cinc dies a Andorra, un any de subscripció gratuïta al GSIC powered de Microsoft i un any de subscripció gratuïta al Clúster Andorra. A més, el guanyador i les dues startups amb mencions especials rebran: Menció especial a la Guia d’Emprenedoria i Inversió d’Esports d’Andorra que publicarà el GSIC l’any 2022, sessió de mentoring d’una hora amb un membre del jurat i lliurament de premis in situ durant l’Andorra Sports Innovation Summit.


Es presenta la Campanya Gastronòmica Pals i la Cuina de l'Arròs - Ajuntament de Pals\nSou aquí: INICI Notícies Actualitat Es presenta la Campanya Gastronòmica Pals i la Cuina de l'Arròs\nLa presentació ha tingut lloc aquest dijous en un indret emblemàtic, la Torre de les Hores. A banda de la presentació institucional, enguany s’ha convidat al dissenyador de vestits de núvia Josep M. Peiró, que ha parlat de la relació entre l’arròs i la cerimònia nupcial.\nLa campanya comença aquest divendres, 5 d’abril, i s’allargarà fins al 12 de maig, oferint menús de fins a 8 restaurants diferents i productes de cellers i altres establiments, a banda d’activitats paral·leles. Consulteu tot el programa aquí.\nAquest dijous, 4 d’abril, ha tingut lloc la presentació de la 26a Campanya Gastronòmica Pals i la Cuina de l’Arròs, que arrenca aquest divendres, 5 d’abril, i s’allargarà fins al 12 de maig. La presentació es va dur a terme a l’emblemàtica Torre de les Hores, i els participants van poder gaudir de diferents tastets d’arròs i vins a càrrec dels restaurants i establiments participants en la iniciativa. Tot plegat, en un indret inigualable, i amb les vistes increïbles que ofereix la Torre.\nL’acte va arrencar amb la benvinguda de la regidora de l’Àrea de Turisme, Comerç, Empresa i Ocupació, Sílvia Monar. Van continuar els parlaments Josep Clausell, d’Arròs Molí de Pals i Albert Grassot, d’Arròs l’Estany de Pals. El convidat d’enguany ha estat Josep M. Peiró, dissenyador de vestits de núvia “WhiteDay”, molt vinculat al nostre municipi, que va explicar el vincle que l’arròs té amb les cerimònies de casament. Finalment, l’alcalde de Pals, Sergi Brull, va tancar la presentació convidant als assistents a degustar els tastets d’arròs que van preparar els diferents restaurants que participen en la campanya.\nDes de l’Ajuntament, es vol donar les gràcies al suport dels col·laboradors: els productes confitats de Can Bech i els vins de les Caves del Castell de Peralada, que fa 26 anys que aposten per la campanya. A més, enguany s’ha incorporat també un celler local, Mas Geli de Pals.\nLa Campanya Gastronòmica Pals i la Cuina de l’Arròs està organitzada per l’Ajuntament, els molins Arròs l’Estany de Pals i Arròs Molí de Pals, i els restaurants participants: Antic Casino, Ca la Teresa, Can Ruben, El Mirador de Pals, El Pedró, Golf de Pals, La Vila i La Pahissa del Mas. La campanya compta amb el suport de Vins i Caves Castell de Peralada, fidel col·laborador des de la primera edició i, com a novetat, aquest any la campanya comptarà també amb el suport del celler local Mas Geli, vi de Pals; el producte de proximitat Figues confitades de Can Bech i l’establiment de turisme rural Ses Garites, a més del ja tradicional trenet de l’arròs: El Xiulet de Pals.\nL’objectiu d’aquesta promoció és donar a conèixer al públic general l’arròs de Pals, que destaca per la seva qualitat i singular textura, i també els encants i la història del poble i els arrossars de Pals. Durant la campanya, els restaurants de la vila que hi participen oferiran als seus clients un menú basat en l’arròs de Pals cuinat segons l’estil de cada xef com a plat principal, acompanyat d’entrants i postres.\nLa campanya gastronòmica es complementa amb un seguit d’accions entre les quals destaquen un taller enogastronòmic, un torneig de golf, la Ruta literària de Sant Jordi, la tradicional Passejada pels arrossars o la Ruta de l’Arròs amb el Xiulet de Pals.\nPodeu consultar tot el programa i el llistat de menús al llibre informatiu.


Gallardón proposa passar de 17.621 a 22 aforats a Espanya i s'oposa a inhabilitar als partits per corrupció | El Jurista\nGallardón proposa passar de 17.621 a 22 aforats a Espanya i s’oposa a inhabilitar als partits per corrupció\nEl ministre de Justícia, Alberto Ruiz-Gallardón, ha afirmat que l’objectiu del ministeri és passar de 17.621 aforats a 22 a Espanya, la qual cosa precisa d’una reforma constitucional i estatutària, a més de reformar la Llei Orgànica del Poder Judicial.\nEn la seva opinió, els aforaments que haurien de subsistir a Espanya, a part dels quals afecten a la Família Real, són els que ostenten “els titulars dels poders de l’Estat”: el president del Govern, els presidents del Congrés i del Senat, el president del Tribunal Constitucional i el president del Tribunal Suprem, més els 17 presidents de les comunitats autònomes, “i això suma 22 persones”, ha dit.\nAixò sí, ha lamentat que aquesta proposta no es pugui realitzar a través de la llei orgànica perquè algun d’aquests aforaments estan recollits en la Constitució o en els Estatuts d’autonomia, “que no poden ser modificats per una llei orgànica”, ha subratllat el ministre.\n“Si aquesta llei estableix aquest propòsit, correspondrà ja als partits, mitjançant el pacte de regeneració que ha d’abordar-se, reformar els Estatuts d’autonomia i, en el seu moment, en el dia i en el cas que es reformi la Constitució, establir una limitació dràstica d’aquests aforaments”, ha explicat.\n“L’aforament no té per què constituir un privilegi”\nEn aquest sentit, ha recalcat que es tracta d’una intenció “de caràcter polític” perquè la llei orgànica a l’única cosa que podria afectar és als òrgans de l’Estat que no estan recollits expressament en la Constitució, als jutges i als fiscals.\nAl seu judici, l’aforament “no té per què constituir un privilegi”, perquè, segons ha assenyalat, pot ser un minvament d’un dret fonamental, “que és el dret a la revisió d’una sentència condemnatòria”.\nAixò sí, ha admès que per molt que els juristes expliquin que l’aforamient no és un privilegi, la societat espanyola sí que ho percep així i això exigeix “una resposta per part del legislador”.\nD’altra banda, Alberto Ruiz-Gallardón ha mostrat el seu desacord amb inhabilitar a un partit polític per finançament il·legal i sosté que és la persona la que ha de respondre judicialment.\nSegons els seus plans, la responsabilitat penal recaurà en la persona responsable de les finances de la formació política i també en els directius el partit si s’hagués realitzat aquest acte amb el seu coneixement o consentiment, doncs “no cal privar als ciutadans d’aquest llit constitucional de participació política” que suposa un partit polític.\nAixí mateix ha subratllat que la mesura més oportuna per no concedir indults a polítics que s’hagin enriquit és que s’estableixi un “criteri polític i de control”. En tot cas, assegura que el seu Govern “és el que menys indults ha donat en democràcia i el que més ha rebutjat”.\nRuiz-Gallardón es mostra convençut que, més tard o més d’hora, “els fiscals acabaran portant la recerca a Espanya” en lloc dels jutges d’instrucció, però al seu judici primer s’ha de “convèncer a la societat” que el fet que la instrucció passi a les mans dels fiscals, no significa que vagi a estar “dirigida o condicionada” per la voluntat política del Govern de la nació.


OPINIÓ | LA NAU\nAll posts filed under: OPINIÓ\nA principis del segle XX, en l’Europa dels imperis, hi havia la sensació de viure en un món relativament segur i estable. En aquesta edat de la raó i de fe en el progrés, “radicalisme i violència semblaven del tot impossibles”, tal com va escriure Stefan Zweig a l’inici de “El món d’ahir”. Però és evident que sota aquesta estructura sòlida, els fonaments, vells i anacrònics, estaven visiblement danyats i que en “el conte de fades” que hom creia viure, pocs havien comptat que l’evolució moral de l’home no s’havia donat de la mateixa manera. Malgrat això, gairebé ningú hagués pensat ─fins i tot durant la primavera del mateix any─, que poc després, el mes de juliol de 1914, esclataria una guerra mundial que va tenir unes conseqüències d’allò més dramàtiques. Possiblement sense aquest conflicte no hi hagués hagut una segona guerra mundial; tot i que és agosarat dir això, ja que el feixisme, el totalitarisme i també l’antisemitisme ─força arrelat des de feia segles en el continent─, sempre esperen el moment oportú per sortir …\nAssistim incrèduls a l’esclat de la guerra, amb tota la virulència. Ucraïna, Europa, 2022. Però ja des de 2014 la regió bull, i la sang vessa sobre les seves terres. No hi ha paraules per expressar tant de sofriment, tanta violència, tanta mort. El desfici imperialista i l’urc bel·licós del Kremlin s’abat sobre tot un poble, sotmès a les bombes i a l’escassetat, però les conseqüències d’aquesta tragèdia afectarà també al poble rus, i a tot el món. Cal aturar la guerra com sigui. Cal insistir en la pau i en el diàleg. Václav Havel(1), l’any 1989, alertava del caràcter ambigu de la paraula, i com “al costat d’una paraula que estimula les persones amb la seva llibertat i veracitat n’hi ha una altra que hipnotitza i fanatitza”. Com fer front a aquesta paraula “perillosa, mortal”? Com transformar-la? Amb ètica, amb esperit crític i responsabilitat, cal cercar aquells mots humils que ens apropen a la pau, a la compassió, a l’entesa entre els pobles. Una tasca encomiable, certament, i que mai no podrem donar del …\nCatalunya és un país petit àvid de grans projectes. El problema rau: a) Que els grans projectes acaben beneficiant, sovint, només a uns quants, i ignoren les necessitats reals de la resta. b) Que els grans projectes deixen a l’ombra altres propòsits més modestos, però que són importants, fets amb il·lusió i creativitat, i respectuosos amb el límit i la mesura ─en termes de magnitud i de sostenibilitat─, d’acord amb la capacitat del territori. En fi, que situem als marges projectes tan o més vàlids que els considerats top, però que potser són poc vistosos en comparació amb la grandiloqüència i l’afany per guanyar diners d’aquests. Parlem, per exemple, de la possibilitat de fer uns Jocs Olímpics d’Hivern als Pirineus o de l’ampliació de l’aeroport del Prat. O del debat sobre les macrogranges, i del poder que té el sector de l’agricultura intensiva, reaccionant de forma irada davant les crítiques, justes i raonables, sobre el model poc sostenible i poc saludable que fomenten, amb la complicitat d’alguns governs. En uns temps on queda palès que …\nEl periodista i escriptor Jean Daniel, tot recordant Albert Camus, definia l’intel·lectual com aquella persona que s’oposa a l’esperit de l’època. La que en algun moment sap dir no. George Orwell, Nicola Chiaromonte, Germaine Tillion, Simone Weil, René Char, David Rousset o el mateix Camus no només van saber dir no, sinó que la seva reflexió, lúcida i serena, anava acompanyada d’un compromís actiu i obstinat, dirigit contra tota mena de fanatismes. La seva condemna de la violència, especialment la que s’exerceix sobre els innocents, i de la mentida, vinguessin d’on vinguessin, resulta il·lustrativa. Testimonis de camins no fressats i aliens, per tant, a deixar-se endur pel corrent, la seva és una revolta de l’amor i la solidaritat. Comprendre el món, sí. No per refer-lo ─sens dubte no el podien canviar: en això calia ser realistes─, però sí evitant que s’acabés desfent. En fi, potser es tracta d’un objectiu modest, però alhora valuós: no causar maldat, resistir-se al mal, i obrir noves esferes de llum i de confiança. Avui molts intel·lectuals estan al servei d’una …\nA quatre platges de Barcelona ja no s’hi pot fumar. Una bona notícia, que esperem que s’estengui a més espais públics. En tot cas, els fumadors podran continuar exercint i imposant el seu vici en altres llocs de l’exterior. Ah, i sense mascareta, quan la resta de ciutadans no ens queda més remei que porta-la. Un fet acceptat i que gairebé ningú no discuteix. Com ens hem acostumat també a la quantitat ingent de burilles de cigarret que embruten i contaminen carrers, platges o parcs. O que en ple confinament els comerços de venda de tabac estiguessin oberts, no així les llibreries. Qüestió de prioritats, suposo. Fa temps, molt abans de la pandèmia, que no m’assec a la terrassa d’un bar. I em sap greu prescindir del que sens dubte és un petit plaer, i més ara quan fa bon temps. Però no estic disposat a empassar-me fum. És cert, soc lliure d’asseure’m o no, però un infant, per exemple, no pot escollir. És un tema de salut pública, hi hagi o no pandèmia, però …\nLiberal es confon amb neoliberal. Liberalisme s’associa amb la dreta o amb el centre-dreta, quan existeix també un liberalisme d’esquerres, important i amb una llarga tradició. Liberal no és assumir ni practicar una llibertat sense límits. En altres paraules: fer el que a un li doni la gana. Aquesta llibertat és buida de contingut si no hi ha responsabilitat, solidaritat, justícia, tolerància o empatia. En la base del liberalisme hi ha una posició humanista, però també “l’humanisme porta lògicament al liberalisme”, deia Nicolau d’Olwer. El liberal s’oposa amb decisió al despotisme i al fanatisme. Té una certa desconfiança del poder i treballa per la seva limitació. Judith Shklar pensa que un govern liberal és la millor manera de protegir la gent dels abusos de poder. Prefereix que l’estat sigui just que no que pretengui fer-nos feliços. El liberalisme fomenta la iniciativa dels individus, però rebutja l’egoisme. S’oposa a la lliure competència; és a dir, al neoliberalisme, o del que se’n vulgui dir. Té cura, en canvi, del bé comú, del medi ambient i mira de …


Entre el 2015 i el 2019 l’hospital ha ingressat més d’un miler de pacients per tumors malignes\n2 min. Andorra la Vella 13/10/2020 17:14\nEn una resposta del ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, a la consellera socialdemòcrata Susanna Vela, es posa en relleu que entre el 2015 i el 2019 hi va haver 1.047 pacients ingressats a l’hospital per càncer, sent els tumors més habituals el de bufeta (177), còlon (149), pulmó (107) i mama (102).\nEn la mateixa resposta es posa en relleu que no es disposa de dades sobre el percentatge de persones que sobreviuen al càncer i s’afegeix que es treballa per crear un registre de càncer poblacional “en els propers anys”. Des de Salut també es constata que per dur a terme aquest projecte es compta amb l’assessorament de l’Institut Català d’Oncologia i el pla director d’oncologia de Catalunya. I es puntualitza que “un factor que facilitarà el desenvolupament d’aquest projecte és la implantació de la història clínica”.\nPer a l’any 2021, el pressupost del ministeri de Salut preveu una partida de 6.270 euros per a aquest assessorament. També es recorda que Andorra disposa d’una estratègia per a la prevenció, la detecció precoç, el tractament, el suport i la rehabilitació de la patologia oncològica. I es posa en relleu que, pel que fa a la prevenció, “està plenament consolidat el programa de detecció precoç del càncer de mama, així com el de detecció del retinoblastoma”; a més, s’afegeix que “en breu” estarà operatiu el programa de detecció precoç del càncer colorectal, que s’ha vist endarrerit per la pandèmia.


Harry Nilsson - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBedford–Stuyvesant (Nova York) (en)\n15 gener 1994 (52 anys)\nCantautor, músic, cantant, compositor, compositor de cançons, pianista, actor, guionista, guitarrista i artista d'estudi\nRock, soft rock, pop barroc, rock psicodèlic, sunshine pop (en) , Brill Building (en) i pop\nMusicor Records (en)\n(1968) Everybody's Talkin'\n(1971) Nilsson Schmilsson (en)\n(1970, 1973) Premi Grammy a la millor interpretació vocal masculina en Pop\nHarry Nilsson (Brooklyn, Nova York, 15 de juny de 1941 - Agoura Hills 15 de gener de 1994) va ser un músic i cantant nord-americà guanyador de dos premis Grammy. Les seves cançons més conegudes van ser Without You, One is the loneliest number i Everybody's Talkin'.\nDe jove va rebre la influència del rhythm and blues per via d'artistes com Ray Charles i els Everly Brothers. El 1964, Nilsson va treballar amb Phil Spector, escrivint tres cançons per a ell. El 1970 va interpretar la seva cançó més famosa, Without You, en la qual la seva veu fa unes escales musicals simples però de gran intensitat dramàtica, que van aconseguir impressionar tota una generació.\nEl 1974 ell i John Lennon van trobar-se i coincidint amb una temporal separació amb Yoko Ono, es van fer amics i companys de disbauxa. Fruit d'això va ser una cançó que van cantar junts: Old Dirt Road dins l'àlbum de l'exbeatle Walls and Bridges. Aquesta cançó és depressiva i bella alhora; envoltada d'un ritme lent i opressiu, la melodia colpeix l'ànim de l'oïdor.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Harry Nilsson\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Harry_Nilsson&oldid=26497629»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 feb 2021 a les 01:26.


L'Agència Estatal de Meteorologia preveu un pont de maig assolellat | Consumer\nL’Agència Estatal de Meteorologia preveu un pont de maig assolellat\nLes temperatures es mantindran estables en la major part del país fins al\nLa pluja amb prou feines farà acte de presència durant el pont de maig, segons la predicció de l’Agència Estatal de Meteorologia (Aemet), que anuncia sol des del divendres i fins al diumenge en gairebé tot el país.\nNo obstant això, la situació anticiclònica no vindrà acompanyada d’una pujada notable de les temperatures: es mantindran estables en la major part del país fins al diumenge, dia en el qual poden pujar lleugerament.\nAvui serà la jornada més desapacible: hi haurà ruixats febles o localment moderats en l’extrem nord, que s’estendran oest a aquest al llarg del dia. La pluja s’estendrà del nord a Extremadura, al centre i a l’interior de la Comunitat Valenciana. Les temperatures baixaran lleugerament en el nord-est i romandran sense canvis en la resta.\nDemà, els núvols i les precipitacions es quedaran en el nord-est. Catalunya i Balears seran les comunitats més afectades per unes pluges que s’estendran al matí -com a molt- al Cantàbric oriental i al Sistema Ibèric. En la resta del país predominaran els cels poc nuvolosos o buidats. Les temperatures cauran lleugera o moderadament en el terç aquest peninsular i a Balears, mentre que no variaran en la resta d’Espanya.\nEl dissabte serà la jornada més assolellada. Únicament hi haurà intervals nuvolosos al País Basc, Pirineus i Catalunya. En la resta del país lluirà el sol. Els termòmetres pujaran moderadament en gairebé tot el país excepte a la zona sud peninsular, on bufarà el vent de forma moderada.\nEl diumenge serà una jornada similar a la del dissabte, amb l’excepció de l’extrem nord, on pugues haver-hi intervals nuvolosos. S’experimentarà un moderat i generalitzat ascens de temperatures en tota la Península.\nmayo-ca pont temps


LA NOCHE DE LA VISITA | Col·lectiu de literatura Pep Sempere\n← PATAPOUFS I FILIFERS\nPublicat el 16 juny 2012 per Pau\nEd. A buen paso ,2010\nEl llop feroç apareix per la nit en casa de la iaia, convençut i decidit a menjar-se-la. Utilitza tots els recursos possibles, fent-se passar per repartidor de menjars a domicili però ella , que és sorda, pot amb ell i li guanya la partida. El llop se’n va frustrat per no haver aconseguit el seu propòsit.\nLlibre d’humor, ben estructurat, on a mesura que es desenvolupa la història, va augmentant la intensitat i la fúria del llop.\nL’autor i il·lustrador fa una aposta arriscada en aquest llibre. Les il·lustracions són senzilles, esquemàtiques però molt expressives, realitzades en tres colors: blanc, negre i roig.\nQuan parla el llop, les pàgines són negres, pròpies de la foscor de la nit; i quan parla la iaia són blanques, atenent al llum de l’habitació.\nCal destacar l’encertada traducció de Grassa Toro.\nComentat en maig 2012\nAquesta entrada s'ha publicat dins de A.-LLIBRES COMENTATS, La noche de la visita i etiquetada amb ed. A buen paso, Jacques Benoît, La noche de la visita. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Gas Natural fitxa Felipe González\nL'expresident espanyol s'incorporarà com a membre independent del consell d'administració\n1 min. Barcelona 17/12/2010 13:32\nÀ. FONT MANTÉ\n260x366 Felipe González en el míting final del PSC al Sant Jordi. Foto: ACN Felipe González en el míting final del PSC al Sant Jordi. Foto: ACN\nL'expresident espanyol Felipe González s'incorporarà al consell d'administració de Gas Natural, segons ha anunciat la companyia catalana en un comunicat. González entrarà al consell com a membre independent substituint el també independent José Arcas.\nSegons Gas Natural, la incorporació de Felipe González li permetrà comptar amb una persona "d'ampli reconeixement i prestigi nacional i internacional". L'aportació més valuosa de González pot ser el seu coneixement i les seves bones relacions amb els països de l'arc mediterrani i Amèrica Llatina.\nUn dels països on Felipe González pot tenir bona entrada és Algèria. Gas Natural té un conflicte obert en aquell país amb l'empresa pública Sonatrach, a qui ha de pagar uns 1.600 milions d'euros. Un tribunal de París va reconèixer aquest estiu que les tarifes que Gas Natural pagava a Sonatrach eren massa baixes i va obligar la companyia catalana a pagar aquesta indemnització.


Les agressions, accidents esportius, laborals i de trànsit poden produir una fractura al massís facial tributària de tractament quirúrgic per un cirurgià maxil•lofacial. Mitjançant abordatges per dins de la cavitat oral, de blefaroplàstia superior i inferior o a través d'incisions en el cuir cabellut es poden reduir les fractures sense deixar cap cicatriu externa visible.\nLa fractura més freqüent de la cara és la dels ossos propis del nas que pot necessitar una rinoplàstia secundària si no és tractada inicialment.\nQuan es fractura la mandíbula o maxil·lar superior se sol manifestar amb una alteració en l'oclusió de les dents ja que no encaixen correctament. També pot associar-se a fractures dentals o dentoalveolars, impotència funcional en l'articulació temporomandibular o trastorns sensitius en lesionar les estructures nervioses.\nUna fractura que sol veure en accidents esportius és la del pòmul (os malar o zigomàtic) que es manifesta amb un enfonsament produint una asimetria i un defecte estètic.\nLes fractures de l'òrbita se solen manifestar clínicament amb una visió doble i una limitació dels moviments oculars. El tractament consisteix a reposicionar el contingut orbitari i reconstruir les parets de l'òrbita mitjançant abordatges com els de blefaroplàstia.


Goiat porta de corcoll als ramaders del Pirineu - La Valira\nGOIAT EL NUEVO OSO ESLOVENO QUE SE HA LIBERADO EN EL PIRINEO CENTRAL Foto Departament de Territori i Sostenibilitat\nGoiat, l’ós d’origen eslovè alliberat l’any passat al Pallars Sobirà per intentar la reintroducció de l’espècie al Pirineu, s’ha convertit en el blanc de les crítiques dels ramaders de la Vall d’Aran i el Pallars Sobirà, els quals demanen la seva captura i repatriació per considerar-ho un animal perillós.\nEl plantígrad, un mascle adult d’11 anys i més de 200 quilos, porta de corcoll a tot el sector després d’haver causat, des de la passada primavera, la mort de dues egües, un poltre i 15 ovelles, a més d’atacar dos ruscs d’abelles. Ha estat el responsable de tots els atacs al bestiar que s’han registrat a aquest territori en els últims dos mesos. Va ser alliberat amb un collaret transmissor que permet saber quina és la seva localització en cada moment.\nLa continuïtat de Goliat al Pirineu comença a qüestionar-se pel seu comportament agressiu, ja que es mou molt per tota la zona, fins i tot va arribar a França, i no s’estabilitza en un lloc concret i quan ho fa és per devorar als animals que acaba matant. Les autoritats temen que pugui fer mal si s’atansa a prop de nuclis urbans. També el sector turístic tem una caiguda de visitants aquest estiu per culpa d’aquest comportament.\nEl Síndic de la Val d’Aran defensa que en 1995 tots els territoris del Pirineu català van manifestar el seu rebuig a la manera com se n’anava a reintroduir l’ós. Avui hi ha 36 animals censats i molts d’ells tenen deu anys o més, són femelles en edat reproductora per la qual cosa considera necessari que es comenci a pensar en el nombre màxim d’animals que el territori pot acollir.\nActualment hi ha 36 exemplars de plantígrads a la zona i Pyros (un ós que ara té 28 anys i que va ser introduït el 1996). L’any passat la colònia d’óssos va atacar a ramats i eixams en 33 ocasions. La Generalitat va obrir 37 expedients d’indemnització per danys valorats en 9.332 euros.


Slim Brothers: Slim Brothers (a duo)\n"germandat" del blues (Barcelona)\nSlim Brothers (a duo)\nSLIM BROTHERS el formem els dos germans Marc i Xavi Canelles, guitarrista i pianista, que després d'anys seguint camins musicals separats, vam decidir reunir-nos al voltant d'una passió en comú: els instrumentals del blues, el boogie-woogie i el rock n'roll clàssic. El resultat és una música instrumental fresca i amb molt bouncing, que tant pot encaixar per a ser escoltada en concert com per a ambientar. La complicitat que es crea entre nosaltres de ben segur que us farà vibrar i redescobrir l'essència del blues.\nUnes línies sobre nosaltres:\nXavi Canelles Batallé, piano\nRealitza els seus estudis de piano clàssic a les escoles Allegretto, Arsis, i al Conservatori del Liceu de Barcelona. Posteriorment estudia piano modern al Taller de Músics i desde 2012 és alumne del reconegut pianista de blues i boogie-woogie Lluís Coloma. Actua sovint com a pianista acompanyant de diversos cantants (Lorena Subiranas, Mirabai Gayà, Jordi Arkano, ...). Des de fa tres anys lidera un projecte de música pop, 'Estiula', on n'és l'autor de la música i les lletres.\nMés informació a www.xavicanelles.com\nMarc Canelles Batallé, guitarra\nTítol superior de música especialitat en guitarra de jazz a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC). Ha ampliat estudis a Nova York i ha participat en gran quantitat de projectes musicals. Alguns d'aquests projectes l'han portat a actuar a escenaris de països com França, Itàlia, i Eslovàquia. Amb el seu grup de jazz-fusió MC3 (Marc Canelles Trio), ha gravat nombrosos temes propis en concerts que s'emeten en programes de jazz a diverses televisions.\nMés informació a www.marcanelles.com\nMarc Canelles (guit.) i Xavi Canelles (piano)


Dim 5 Mar, 2013\nA finals del segle XVIII, l’entitat canvià el seu nom pel de Real Casa de Hospicio y Refugio de Barcelona, nom que mantindria fins l’any 1804. Aquesta nova denominació es correspon amb l’etapa de màxim dinamisme de la institució. En aquest període, la diferència més visible fou la ubicació d’homes i dones en edificis separats: els homes es traslladaren al Col·legi Tridentí i les dones, el col·lectiu més nombrós, romangueren a l’edifici primigeni del carrer Elisabets.\nEl 8 d’octubre de 1802, una Reial Ordre de Carles IV aprovà la fundació la Casa de Caritat, que esdevingué l’hospici públic de la ciutat i assumí la recollida general de pobres. L’antic Real Hospicio y Refugio tornà a denominar-se Casa de Misericòrdia i recuperà el seu perfil assistencial originari, més restringit i especialitzat en l’acolliment de noies menors de dotze anys. Aquesta línia d’actuació que ha perdurat fins als nostres dies.\nUn altre canvi important es produí al 1920, en substituir-se la comunitat de Terciàries de Sant Francesc per les Filles de la Caritat de Sant Vicenç de Paül, també anomenades Filles de la Caritat, comunitat de règim obert que encara avui s’ocupa de l’atenció de les nenes acollides a la Residència i des de 1974, de la direcció de l’Escola Labouré.\nEl 10 d´octubre de 1984 es constituí la Casa de Misericòrdia com a Fundació privada, reafermant el propòsit de continuar amb la seva obra benèfica i assistencial. Tanmateix, es proposà ampliar la seva activitat social, potenciant també una obra cultural de caràcter popular.\nLast modified onDimecres, 21 Febrer 2018 16:04\nMore in this category: Qui Som »


Territori instal·la barreres per prevenir allaus al port de la Bonaigua\nper Redacció - Fotografia: Generalitat de Catalunya 06/10/2014 00:00h\nTerritori instal·la barreres per prevenir allaus al port de la Bonaigua| Redacció - Fotografia: Generalitat de Catalunya\nLa Conselleria de Territori i Sostenibilitat ha finalitzat les obres d'instal·lació de proteccions antiallaus a la xarxa viària de la Vall d'Aran i el Pallars Sobirà per reduir el tancament del port de la Bonaigua a la temporada de neu. El departament ha xifrat en 1,3 milions d'euros el cost de les barreres per millorar la seguretat viària i disminuir les incidències causades per la neu al trànsit a les carreteres de la zona, amb una especial atenció a la C-28.\nAquesta actuació s'emmarca en el programa que la Conselleria desenvolupa per evitar allaus, en coordinació amb el Consell General d'Aran i els ajuntaments del territori.\nAlguns trams de carreteres de la Vall d'Aran i el Pallars Sobirà es veuen afectats periòdicament per allaus de neu procedents de les muntanyes adjacents, que afecten la circulació del trànsit i que a la C-28, sovint comporten el tancament del Port de la Bonaigua.\nEn total s'han instal·lat uns 1.300 metres de barreres antiallaus en el tram de la C-28 comprès entre Baqueira i Tonyon, al municipi de Naut Aran, i també en punts del terme d'Alt Àneu i de la carretera d'accés a Beret (C-142b). Les barreres antiallaus són estructures metàl·liques elàstiques que, situades a la zona d'inici i generació de l'allau, permeten frenar el mantell de neu i impedir que llisqui fins a la carretera. Les estructures instal·lades estan formades per panells fabricats amb malla de cable que s'uneixen a unes bigues metàl·liques en forma de creu i se subjecten al terreny mitjançant ancoratges i cables.\nLes obres es van iniciar l'octubre de 2013, van quedar suspeses durant l'època de neu, es van reiniciar al juny de 2014 i han finalitzat a mitjans de setembre.\nBaqueira preveu obrir 118 quilòmetres de pistes i tots els seus remuntadors durant el Nadal


Sopa de Cabra, primer concert de les Festes de la Cinta 2021 - EbreDigital.cat\nJa es coneix un dels concerts que es realitzaran durant les Festes de la Cinta 2021. Sopa de Cabra serà l’encarregat d’amenitzar la nit del 3 de setembre. El concert, dins la gira dels 30 anys del disc “Ben Endins”, destinarà el total de les entrades al projecte Emma.\nEn tant sols tres setmanes, el 28 d’agost, començaran les Festes de la Cinta 2021. I per fi, l’Ajuntament de Tortosa ja ha desvetllat un dels concerts per aquesta festivitat. El famós grup de música català Sopa de Cabra protagonitzarà la nit del proper 3 de setembre.\nEl concert s’emmarca dins la gira pels 30 anys del disc “Ben Endins”, conegut per ser el més venut en llengua catalana de tota la història. A més, els diners recaptats de les entrades es destinaran al projecte Emma, una iniciativa creada per investigar el càncer de mama a les Terres de l’Ebre.\nLes entrades ja es poden adquirir a la web d’ebretiquet i el preu mínim és de 3 euros, tot i que la quantitat exacta dependrà de cada assistent. La voluntat de l’Ajuntament és organitzar un concert de gran capacitat, seguint la normativa decretada per Salut, amb els assistents asseguts, mascareta i distància de seguretat, que a més suposi una gran aportació pel projecte.\nGràcies també diverses iniciatives, el projecte Emma ja ha aconseguit recaptar més del 80% dels 150.000 euros marcats com a fita, i esperen que el concert els ajudi en el 20% restant.


El 4 de setembre per celebrar el dia mundial de la salut sexual us vam preguntar al nostre Instagram si volíeu informació al respecte. I amb un 100% dels vots veu dir que SI! Així que aquí teniu un article amb informació de què és la salut sexual!\nEl terme salut sexual es refereix al benestar físic i psíquic envers al sexe, i dins aquesta definició podem trobar moltes variables que no sempre pensem que poden formar part de la nostra sexualitat. Inclou la capacitat de rebre i donar plaer, de gaudir i practicar relacions sexuals sanes i satisfactòries, conèixer el nostre cos i detectar canvis, com ens sentim en les relacions, quins valors hi ha darrera del que entenem per sexualitat, religió etc., tot això determinarà en gran mesura com vivim aquesta experiència, i la nostra salut sexual.\nD’altra banda, hi haurà factors externs que també poden tenir pes en com es desenvolupa la nostra sexualitat, ja que hi haurà moments vitals o circumstàncies (malalties etc.) que poden interferir en aquesta. Per això, en l’esfera de les sexualitats cal tenir present les emocions que intervenen com poden ser la passió, el desig i la il·lusió, però també la vergonya i la por, entre d’altres. L’acceptació del propi cos i l’autoestima també són importants, aquells missatges que ens enviem a nosaltres mateixos sobre com som i què ens agrada. Sentir-nos a gust amb el propi cos i conèixe’ns ens ajudarà a poder viure les relacions sexuals de forma satisfactòria.\nQuan parlem de sexualitats ho fem en plural perquè la forma de viure el sexe és diferent per cada persona. De què depèn? Dependrà la teva orientació i identitat sexual, de les emocions i sensacions, de la cultura, el context i els missatges que rebem per diferents medis, la informació que tenim, les sensacions físiques i les experiències viscudes al llarg de la nostra vida. Tots aquests factors entren en interacció i fan que les relacions sexuals siguin diverses.\nAl llarg de la nostra vida desenvolupem la sexualitat i aquesta va evolucionant. Per tant, també poden aparèixer dificultats o malestar associats al sexe. Alguns exemples són les infeccions de transmissió sexual (ITS). Les ITS són infeccions que es transmeten d’una persona a una altra durant les relacions sexuals sense protecció. Es transmeten a través de l’intercanvi de fluids dels genitals, el recte i la boca. Altres dificultats poden ser l’embaràs no desitjat o les disfuncions sexuals. La salut sexual s’encarrega de prevenir i buscar solucions a totes elles. Com a mètode de prevenció podem trobar el preservatiu femení i el masculí i mètodes d’anticoncepció hormonals entre d’altres.\nL’important és que visquis la teva sexualitat des de l’autonomia i la llibertat, sempre amb informació, i si et cal, assessorament per poder prendre decisions respecte què vols i com ho vols.\nSi tens més dubtes posa't en contacte amb nosaltres...\nPerquè practicar bon sexe també forma part d’una bona salut!


Un milió i mig de dones han estat víctimes de la violència de gènere en algun moment de la seva vida\nUn milió i mig de dones han estat víctimes de la violència de gènere en algun moment de la seva vida a l'estat espanyol. Actualment, unes 400.000 pateixen maltractament per part de les seves parelles. Són dades de l'Observatori que impulsa la lluita per acabar amb aquestes agressions contra les dones per part de les seves parelles.\n16/11/2011 - 20.50 Actualitzat 16/11/2011 - 21.11\nEls juristes i el govern reconeixen que tot i els esforços la situació no ha variat significativament\nEn la inauguració del IV Congrés de l'Observatori contra la Violència Domèstica i de Gènere, la presidenta d'aquesta institució, Inmaculada Montalbán, ha remarcat que cal actuar en l'aprenentatge dels adolescents perquè no es "reprodueixin models masclistes" del passat. Això s'aconsegueix, ha dit, amb l'educació que reben tant a l'escola, com en la família i a través dels mitjans de comunicació. "L'educació és la vacuna contra la violència", ha insistit Montalbán, que ha demanat que es mantinguin les ajudes econòmiques i assistencials a les víctimes tot i la crisi econòmica.\nA la inauguració també hi ha intervingut el delegat del govern per a la Violència de Gènere, Miguel Lorente, qui ha destacat que, gràcies a la llei integral, hi ha un 6,3% menys de víctimes, i més de 90.000 dones maltractades estan protegides. Lorente ha reconegut que la situació de la violència no ha variat "significativament" en la societat, però sí que han augmentat les ordres de protecció i les sentències condemnatòries. També ha disminuït el nombre de denúncies.\nEl president del Consell General de l'Advocacia Espanyola, Carlos Carnicer, ha assenyalat que el "problema més greu" en la lluita contra aquesta xacra social és el "poc resultat" que, segons la seva opinió, està donant la prevenció.\n"Hem de revisar les nostres actuacions per si estem fent alguna cosa malament", ha asseverat Carnicer.\nPer la seva banda, el president del Senat, Javier Rojo, ha dit "sentir vergonya" en comprovar que en la societat es mantenen els estereotips de gènere i considera de "vital importància" que els homes "es posin a l'altura de les dones" en la lluita contra la violència masclista.\n7 ofegats a les platges catalanes des que ha començat l'estiu\nMaragall durant l'acte de les Nacions Unides\nMaragall veu "nervis creixents" a La Moncloa per demanar que Bèlgica defensi Llarena


Com arribar a l'apartament des de l'aeroport de Barcelona\nDes de l'aeroport Des de l'estació de Sants\nCOM ARRIBAR ALS APARTAMENTS DES DE L'AEROPORT\n1. Instruccions per arribar a Gràcia\nDes de l’aeroport podeu agafar l’ “Aerobús”, que us portarà fins a les zones més cèntriques de Barcelona. Heu de baixar a Plaza Espanya, i des d’aquí podeu arribar a l’edifici agafant la L3 del Metro, direcció Trinitat Nova, fins a plaça Lesseps.\nAlternativament podeu agafar l’aerobús i baixar a Plaça Catalunya, i des d’allà agafar la L3 fins a Lesseps, o bé el bus en alguna de les línies 24, 22 o V17.\nLa parada de bus de Lesseps, a l’igual que l’estació de Metro, es troben a menys de 5 minuts caminant de l’edifici, al carrer Sant Salvador, 20.\nEl preu orientatiu de l’aerobús és de 5,9 € per trajecte per persona amb equipatge. Per a més informació podeu visitar la web http://www.aerobusbcn.com/\nUna altra opció és anar en taxi directament a l’apartament, que ho pot fer contractant el nostre servei privat de transport que el recollirà a l’aeroport i el portarà a l’apartament.\n2. Instruccions per arribar a Montjuïc\nDes de l'aeroport, pot agafar l'Aerobús (autobús des de l'aeroport fins al centre de la ciutat) y para a "Plaça d'Espanya". La parada de l'Aerobús es troba a escassos metres de distància de l'edifici, a Creu Coberta, número 15.\nEl preu de l'Aerobús es mou al voltant de 5,9 € per al viatge d'anada per a un passatger amb un equipatge. Per a més informació: www.aerobusbcn.com\nUna altra opció seria agafar un taxi directament o cotracctar el nostre servei de recollida.\n3. Instruccions per arribar a Poble Nou\nA l’aeroport podeu agafar l’aerobús, que us portarà de l’aeroport a les zones més cèntriques de Barcelona. Heu de baixar a la Plaça Catalunya. Una vegada allà, hauríeu d’anar a la Plaça Urquinaona per agafar la L4 del Metro, direcció La Pau, fins a l’estació de Poble Nou. A partir d’aquí, només fa falta caminar un bloc d’edificis per arribar a l’apartament, que està al carrer Venero, número 8.


Apartment Rikardo (85761) Moscenicka Draga Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Rikardo (85761)\nAl visitar Moscenicka Draga, vosté es sentirà com a casa a Apartment Rikardo (85761), què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Rikardo (85761) també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Moscenicka Draga. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Rikardo (85761).


Ressuscita l’Armiana? - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl que avui són quatre bordes derruïdes i mal comptades fruit d’aquell poblament situat en un lloc estratègic per controlar el fons de la vall entre Soldeu i Canillo podria renéixer gràcies (o a causa) del controvertit pont tibetà de la Vall del Riu\n27/06/2021 (12:00 CET)\nParlar d’encant d’unes ruïnes fa de mal dir. L’Armiana viu en somort. Les seves bordes, enderrocades, amb les travesses de fusta tombades i els murs de pedra mig desfets, són ara l’herència d’allò que va ser. D’un punt estratègic per controlar el fons de la vall entre Soldeu i Canillo. Per divisar ben bé Caselles amb el seu Sant Joan romànic. Si parlessin les pedres de l’Armiana, potser ara temerien un reviscolament. Potser, però, l’intueixen.\nExpliquen els vells del llogarret i altres veïns que hi tenen pedres que és ben possible que el pont tibetà de voluptuoses dimensions que s’està construint a tocar de les bardes i que penjarà per sobre de la Vall del Riu faci recobrar la vida a la zona. De fet, que hi tornarà l’activitat i la presència humana en massa sembla pràcticament segur. I això pot portar la reconstrucció d’alguna d’aquelles cases. O potser de totes elles. Potser alguna fins i tot esdevingui un establiment de restauració per treure el ventre de pena dels afamats viatgers que s’acostin a creuar la passarel·la.\nEl ressuscitament eventual de l’Armiana seria una més de les contradiccions d’un controvertit projecte. El del pont tibetà més llarg d’Europa, qui sap si del món. Encara falten dies per veure’l acabat del tot. I més dies falten encara per veure si els murs de les bordes de cal Fontana i les altres cases tornen a alçar-se amb la força que havien tingut. “Ara fan pena”, diuen alguns. La legislació no obliga a mantenir-les. Només si generen algun perill per a algú. Ara no és el cas. Quan a la zona, si escau, hi arribin centenars, milers de turistes, serà una altra història.\nA l’Armiana com a casa només hi havia cal Fontana. La resta són bordes de dimensions variables. De propietaris del Vilar i de Canillo. Com casa Toni, casa Enraulat o cal Gabatxa\nPerquè fins a les bordes i un pèl més enllà està previst que hi vagin vehicles. Autocars, fins i tot. Que en una de les decisions controvertides i que més neguitegen aquells que defensen una Vall del Riu verge com ho ha estat fins ara, fins i tot la penya es ‘tocarà’ per poder facilitar el gir als vehicles. L’Armiana, maleeixen alguns, recobrarà vida per agafar el testimoni del que han fet algunes bordes al fons de la vall d’Incles. D’aixopluc per a pastors i ramats, a acollir ‘chill out’s’ de nova fornada.\nPoc o res a veure amb aquell poblament documentat ja a finals del segle XIV. En concret, a l’arxiu comunal de Canillo es conserva un document de l’any 1390 que fa referència a Pere Fontana del Vilar. A l’Armiana com a casa només hi havia cal Fontana. La resta són bordes de dimensions variables. De propietaris del Vilar i de Canillo. Com casa Toni, casa Enraulat o cal Gabatxa.\nAquella zona es divideix en tres parts: l’Armiana al capdamunt de tot, on es trobava històricament només cal Fontana; el Vilar on es troba cal Pellicer i Cal Bonit; i Caselles a la part de Baix. Era una zona rica en boscos, camps i pastures i alhora, com s’ha dit, era i de fet pot continuar sent un lloc estratègic per controlar el fons de la vall entre Soldeu i Canillo. La pèrdua de l’activitat agrícola i ramadera va provocar que les bordes caiguessin en desús i que amb la construcció de la carretera cal Fontana baixés a peu de carretera, ja que abans no hi havia accés pels cotxes.\nAra, amb la posada en marxa de l’atractiu turístic que es pressuposa que serà la passarel·la tibetana, els cotxes, els vehicles, suposadament no hi faltaran. Les bordes molt probablement ressorgiran. Cobraran vida sota nous formats econòmics. Ni pastures ni ramats.\nUna de les bordes derruïdes de l'Armiana.\nBordes de l'Armiana al costat de l'espai que serveix de centre logístic pels operaris de les obres del pont tibetà.


Jennifer Hermoso, del Barça femení, critica l'assistència de públic als toros\nL'estrella del Barça critica l'assistència de públic als toros\nBarcelona. Diumenge, 9 de Agost 2020. 16:34\nL'absència de públic en els partits de futbol no és plat de bon gust per a qualsevol futbolista, acostumat a jugar amb el suport de l'afició o amb la pressió del rival en camp contrari. Això sí, si no hi poden haver persones a les graderies d'un estadi però sí que n'hi poden haver en una corrida de toros, on no es compleixen les mesures de seguretat pel coronavirus, és normal que hi hagi queixes. Això és el que ha fet Jennifer Hermoso, l'estrella del Barça femení.\nLa polèmica va saltar aquest dijous, quan unes 6.000 persones va presenciar una corrida a la Real Plaza del Puerto de Santa María. Teòricament, la meitat de la capacitat total, però després de veure les fotografies que van aparèixer a les xarxes socials, és més que dubtós que només hi hagués 6.000 persones.\nPrecisament la ironia que presenta aquest usuari de Twitter és la que plantejava Jennifer Hermoso. La davantera del Barça comentava una notícia que explicava que fins a 5.000 persones assistirien a la final de la Copa de França, però adjuntava una foto de la corrida en qüestió per demostrar que els estadis d'Espanya ja s'omplen, però no de l'esport correcte.\nRecordem que el futbol europeu ha hagut de finalitzar les lligues sense aficionats als camps perquè no era segur tenint en compte els rebrots de coronaviurs que està havent-hi a tot arreu.\nAquí en España también está previsto... 😅 https://t.co/Eu5TfhsgtG pic.twitter.com/2KiOv74jpP\n— Jenni Hermoso (@Jennihermoso) August 9, 2020\nAmb la importància que tenen els aficionats en un camp per donar suport al seu equip, és més que normal que els futbolistes es queixin si després hi ha actes "culturals" -si és que se'ls pot considerar així- sense mesures de restricció ni seguretat en plena pandèmia.\nMoto GP Binder fa història a Brno i els favorits donen marge a Márquez Pau Cusí\nFutbol Cristiano Ronaldo... futur company de Neymar al PSG? Helena Celma


Calidòscopic: L'estrena a Luz de Gas\nBarcelona, 24 gener 2017\nAbans de fer un concert important, assajo a casa imaginant-me ser allà, al damunt d'aquell escenari on actuaré en breu. Ho faig perquè quan hi sigui realment, tot em sonarà més familiar, com si ja hi hagués estat abans i això m’ajuda a l’hora d’interpretar.\nAquest costum d’imaginar-me en escenaris em ve de lluny... segurament de quan era petit.\nRecordo que a portes tancades, dins de la meva habitació a casa dels pares, posava cançons i cantava, i així mentre ho feia, m'imaginava d'estar sobre un escenari, sovint en un plató d'alguna televisió que transmetia en directe les meves actuacions i m'hi veia envoltat de persones que estimava i a qui li volia regalar el que més il·lusió em feia: cantar.\nAquesta és l'herència de la meva infància i encara avui d’alguna manera continuo fent-ho, i és bonic veure com hi ha rituals que encara m’acompanyen després de tants anys. Evidentment aquest també va ser el cas del concert a Luz de Gas.\nVam fer tres assajos abans del concert. Els musics van fer mala cara quan li vaig dir que en faríem tres. Per a ells, dos assajos haurien estat més que suficients, però jo volia assegurar-me que tot anés com planificat, i així els vaig poder convèncer fer el tercer.\nFinalment va arribar el dia del concert: Calidoscòpic Live in Barcelona.\nCom és de costum, quan tinc una actuació important, no faig completament res... només aixecar-me, esmorzar i gaudir del dia, de les petites coses que m'envolten. Això sí, com en tots els previs de cada concert, unes 24 hores abans de cada directe, deixo de parlar. Si no dic res durant hores i hores, la veu descansa, es fa més brillant, elàstica a l'hora de cantar.\nHe de dir que la meva parella n'està bastant fart d'aquesta mesura que considera dràstica. La nostra comunicació ja no es basa sobre la parla sinó sobre mímiques, llenguatge corporal o per escrit.\nVaig per casa amb paperets i un bolígraf escrivint el que necessito comunicar... he de dir que és divertit i a vegades la situació pot arribar a ser tan còmica que no podem evitar d'esclatar en rialles descontrolades... això és quan el descans de la veu se'n va una mica a fer punyetes.\nAquest va ser també el meu ritual abans del concert per l'estrena de Calidoscòpic.\nLes expectatives de part del públic eren altes. Els mitjans havien fet un bon ressò del disc i n'havien escrit molt bones crítiques. Volia que l'estrena del concert en viu fos explosiu i elegant amb colors variants depenent del tema que es toqués. Escenari i llums havien de ser el trampolí perfecte per tots aquells colors i formes calidoscòpiques que m’havien inspirat en el disc.\nEm considero un cantant de jazz molt visual. Em vaig alimentar dels colors, de les textures dels quadres del cubisme i del futurisme per escriure moltes de les meves cançons del disc. Sóc un músic a qui li agrada perdre's en les pintures abstractes dels principis del segle XX i dels seus colors més variats. Per a mi, era molt important que el concert pogués reflectir aquesta inspiració pictòrica que m'havia influenciat i inspirat en els temes que composen el meu nou disc. Era necessari fer aterrar Calidoscòpic en una de les millors sales de directes a Barcelona i aquesta sala és Luz de Gas.\nVam tenir varies reunions amb l'equip de realització dels vídeos i vam visitar la sala un parell de cops, les vibracions en pujar sobre l’escenari eren molt bones. Era el que estava buscant.\nPer on anava?... ah sí, deia que era el dia del concert. Finalment a les sis de la tarda estàvem dins del vestuari del Luz de Gas. Els músics estaven animats, el Ramón Díaz s'engrescava en explicar bromes. Això senyors, és molt bona senyal! Quan el Ramón Diaz explica bromes abans d’un concert, significa només una cosa: que hi haurà encara més possibilitats de veure focs artificials sobre la seva bateria, de veure'l "on fire" amb les seves improvisacions... l’espectacle estava servit!\nJust després el Pol Padrós s'apuntava a un concurs d'embarbussaments, a veure qui els deia més ràpids i sense entrebancar-se, és clar. Ell en català i jo en sicilià. Tot això venia d'uns travallengües en sicilià que estava assajant i que utilitzaria més tard per començar el tema "Taccu curtu", com a bis al final del concert. El Pol és molt bo... demaneu-li que us digui uns embarbussaments quan veniu als concerts. Quedareu de pedra, en sap molts!\nJa s'anava apropant l'hora, els músics estaven a punt i a la sala, el públic xiuxiuejava mentre els tècnics de càmera i de so anaven prenen posicions.\nFinalment les làmpades d’aranya s'aixecaven cap el sostre indicant al públic que el concert estava a punt de començar... les llums s’apagaven i els músics ens abraçàvem desitjant-nos sort.\nEn la sala fosca i amb el públic en espera, en Manel Fortià va començar a pessigar, en el seu contrabaix, les primeres notes de “Cubs, esferes i cilindres” i tot seguit unes imatges es projecten sobre la pantalla al fons de l'escenari.\nD'amagat, entre les fissures de les cortines laterals de l'escenari, miro el públic, mentre les seves cares s’il·luminen del reflex de les imatges calidoscòpiques projectades.\nFalta poc, estic inspirat, il·lusionat d'encetar aquesta nova etapa de la meva carrera i el disc que sempre havia somiat fer. Em dirigeixo al fons de l’escenari, allà veig el públic, ara em toca a mi.\nEstic preparat, entro. És el moment tant esperat, és el meu moment.\ndimarts, gener 24, 2017


Llagostera Ràdio - L’Associació de Naturalistes de Girona identifica un estat ecològic “deficient” al riu Onyar\nL’Associació de Naturalistes de Girona identifica un estat ecològic “deficient” al riu Onyar\nEl riu Onyar al seu pas per la ciutat de Girona. / Foto d'arxiu\nArticle Anterior El Trueta de Girona posa en funcionament una unitat funcional per a pacients d’ELA i altres malalties de la neurona motora\nSegüent Article 19 anys i 3 mesos de presó per violar i maltractar la parella a Cassà de la Selva\nEl riu Onyar al seu pas per Girona no està en les millors condicions. De fet, segons l’Associació de Naturalistes de Girona té un estat ecològic “deficient”.\nAixí ho ha afirmat a través d’un mostreig que ha elaborat al riu durant la primavera. Els resultats del mostreig coincideixen amb el que van fer ara fa mig any.\nEn els dos casos, han trobat una alta concentració de matèria orgànica i una dinàmica hidrològica estancada, a causa de la falta de cabal. A més, el mostreig va posar en evidència la poca diversitat d’espècies animals i dintre d’aquest problema, unes densitats de població molt baixes.\nL’ANG es mostra preocupada, especialment, per la poca presència de macroinvertebrats en el riu, ja que són uns animals que només viuen en aigua de bona qualitat. De fet, l’Associació de Naturalistes de Girona també ha trobat espècies d’animals exòtics, però fins i tot aquestes ho tenen difícil per sobreviure, a causa de les condicions de vida “tant poc favorables”.\nPer contra, l’entitat ecologista sí que ha detectat una elevada presència de diversos tipus de deixalles. Llaunes, plàstics, papers, tovalloletes, ferralla i vidre predominen en el riu, en comptes de la flora i la fauna.\nPer això l’associació fa una crida a la ciutadania a mantenir net el riu, així com també demana la implicació de les administracions per millorar la gestió dels residus.\nEl mostreig s’ha realitzat amb l’ajuda de diversos voluntaris de l’entitat i aniran recollint aquestes dades cada sis mesos. L’objectiu és tenir un resultat històric de l’evolució de la salut del riu Onyar al seu pas per Girona. L’anàlisi s’engloba en el Projecte Rius, una iniciativa de ciència ciutadana.\nnotícia comarcal\tgirona\tnatura\triu onyar


Manolo Hugué - Museu de Granollers\n(...) l’estereotip del Manolo planià ha pesat més que qualsevol intent de voluntat científica. Ara bé, no voldria reduir la qüestió amb un argument tan simple com és culpar Pla d’aquest enfocament esbiaixat. Si així fos, hi tindria molt a veure Manolo mateix, que es presentava davant l’escriptor amb tota la gràcia del seu personatge. De totes maneres, penso que Pla, en potenciar les qualitats de seducció del gest i de la paraula de l’escultor, ens el porta cap a un terreny relliscós, i, del seu relat –peça fonamental tant en la bibliografia manolista com en la planiana-, se’n deriva un excel·lent retrat de Manolo com a home, fins i tot com a pensador de l’art o esteta, però molt feble, per omissió, com a artista. Artur Ramon: Manolo, essencial. Fundació Godia\nManolo Hugué va néixer a Barcelona l’any 1872, al barri de Santa Maria del Mar, fill d’una família pobre. Els primers anys de formació el trobem fent classes de dibuix a l’Escola Llotja i freqüentant els Quatre Gats, on coneix els artistes de la generació modernista com Rusiñol, Casas i Utrillo i els joves moderns com Picasso, Casagemas, Mir i Pichot. L’any 1901 arriba a París (i hi viurà fins l’any 1910) on retroba aquests artistes joves i descobreix els dos corrents que condicionaran la seva obra: el classicisme mediterrani –de la mà del poeta Jean Moréas, que l’introdueix en la poesia- i les avantguardes –gràcies a Guillaume Apollinaire i Max Jacob. Beu de les fonts antigues, tot visitant els museus de la ciutat, per construir el seu llenguatge: l’escultura grecoromana o mesopotàmica, la medieval i la de Miquel Àngel o l’exotisme de les talles d’Oceania, a més d’absorbir la influència de Rodin i el primitivisme de Gauguin.\nDel classicisme de Maillol, que a Catalunya seria impulsat per Eugeni d’Ors sota la denominació de noucentisme, Manolo n’adaptaria la serenor i la solidesa constructiva, mentre que del cubisme, n’extrauria els elements més innovadors, que va introduir en una part de la seva producció d’aquest període. Tot i així, la forta personalitat de Manolo li va permetre mantenir, en la seva obra, una total divergència d’esperit respecte a la Maillol i a la de Picasso. Mercè Doñate: Manolo, entre el classicisme i la modernitat. Catàleg Manolo essencial, Fundació Godia\n(... ) la incorporació a la seva obra dels bous, els estables i les pageses, en definitiva, del món rural que va descobrir al Rosselló, li va permetre recrear un univers molt propi, fruit de la seva peculiar sensibilitat artística. En aquest sentit, es pot afirmar, amb tota rotunditat, que una de les aportacions més cabdals de Manolo a l’escultura és la representació d’unes dones de poble (minyones i pageses) vestides amb amples faldilles que els tapen els turmells i cobertes amb mocadors que els amaguen els cabells. Aquestes figures sobrepassen el que podrien ser anecdòtics retrats individualitzats, per esdevenir el retrat d’un col·lectiu, que, per les seves característiques físiques i socials, mai no havia estat representat amb tanta dignitat i orgull. Mercè Doñate: Manolo, entre el classicisme i la modernitat. Catàleg Manolo essencial, Fundació Godia\nLa Primera Guerra Mundial va motivar el retorn temporal de Manolo a Catalunya i, entre 1917 i 1919, es va instal·lar a Barcelona i Arenys de Munt. Destaca d’aquesta etapa l’exposició individual que va tenir lloc a Barcelona l’any 1919, a les Galeries Laietanes. A la segona etapa a Ceret, fins l’any 1927, continua la seva relació amb Kahnweiler, es retroba amb la seva companya Totote, el paisatge del Rosselló i els animals. Són uns anys que treballa força modelant escultures en terra cuita, ja que, agreujada la seva malaltia artrítica, li resulta una tècnica més adient. Tot i que ja l’havia practicada amb anterioritat, ara tendeix a deixar les superfícies menys llises i a donar una major expressivitat als rostres. Les seves limitacions físiques el duen a fer obres de petit format, a més de fangs, dibuixos i pintures. Finalment els motius de salut el retornen definitivament a Catalunya i és Caldes de Montbui el lloc escollit, on reprèn la seva relació amb altres artistes com Miró i intel·lectuals com Riba, i on viurà fins a la seva mort, l’any 1945.\nMés problemàtica havia d’ésser la solució d’un altre tema, en el qual el picador clava una punta de pica a l’esquena del toro, amb l’esforç que això requereix i amb el simultani domini del cavall que munta, el qual sembla expressar que pateix un dolorós resultat de l’escomesa del toro. Aquest tema bàsic queda encaixat en el relleu de terra cuita. Montserrat Blanch: La captació del moviment a l’art de Manolo Hugué. Del catàleg Manolo Hugué. Museu Abelló i Thermalia-Museu de Caldes de Montbui, 2006


El Bosc de les Creus és una intervenció en el paisatge en forma de ritual per la desaparició d’un bosc estimat per l’artista. El projecte va néixer davant de la necessitat d’exterioritzar els sentiments de l’artista vers el paisatge del seu poble desolat per l’incendi forestal del 26 de juliol de 2015 iniciat al municipi d’Òdena.\nEl projecte és un ritual de dol que va durar un any. L’artista va construir 1293 creus amb troncs cremats per l’incendi. 1293 creus per les 1293 hectàrees que va cremar l’incendi. La instal·lació ocupa unes 4 hectàrees a la zona del bosc del municipi del Bruc, al límit del parc natural de Montserrat, propera a la carretera BP-1101 entre el km 6 i 7.\nEl projecte vol ser una eina de denúncia i conscienciació vers la gestió forestal i les conseqüències de l’escalfament global provocades pel canvi climàtic.\nEl bosc de les creus s’ha convertit en un indret de pelegrinatge i on diversos artistes s’hi han inspirat per a realitzar les seves obres. S’han rodat desenes de videoclips musicals, curts i llargmetratges, programes de televisió, anuncis, sessions fotogràfiques, accions, cursos i un important nombre de visites guiades amb escolars.\nS’ha replicat a petita escala a Còrcega i als EUA com a motiu per a lluitar contra els incendis forestals intencionats i l’augment de les temperatures globals.\nL’octubre del 2015 la notícia de la construcció del Bosc de les Creus va saltar a la premsa internacional i s’ha acabat publicant en més de 500 mitjans de comunicació d’arreu del món destacant els més de 120 dels EUA, 75 de la Xina, 30 de Rússia, 30 del Japó, d’entre altres.


Valls: "Ensenyar el català i el basc a França fomenta el separatisme" - CATzona\nEn una entrevista al programa ’64 minutes, Le Monde en Français’, li pregunten per com veuria que l’ensenyament a les escoles també tingués en compte les llengües locals. La periodista li diu: “Si demà vostè fos ministre d’educació, acceptaria que es fessin classes en bretó, en basc, en català?”.\nValls respon de forma contundent: “No, de cap manera. La República és una unitat i té una llengua que és el francès”. I afegeix que “el basc i el català estan lligats al separatisme i fomenten un anti-republicanisme”. Valls, que parla català, renega del seu passat.\nAquesta campanya sobta amb la que va fer quan va entrar a l’ajuntament barceloní on, molts usuaris, li recorden que l’única cosa que ha fet és investir l’alcaldessa Ada Colau. I, de retruc, retreuen a Colau que en el seu dia pactés amb un Valls que no propaga els valors de tolerància que els comuns sempre asseguren defensar.\nValls vol participar en la campanya electoral de Ciutadans, ara bé, després ja tornaria cap a França. I d’aquesta manera no arribaria ni als quatre anys fent política a Catalunya. Fonts de l’entorn de l’exprimer ministre francès indiquen que el president de França, Emmanuel Macron, compta amb Valls per majors responsabilitats i per mantenir el seu perfil centrista.\nDavant aquesta possible marxa, Barcelona pel Canvi ja hauria començat les negociacions amb el número 3 de la llista de Valls, Alexandre Pons, perquè es converteixi en el seu substitut com a regidor. A principis d’aquest mes de setembre, Valls ja va donar alguna pista sobre el seu interès en França. En una entrevista, la televisió francesa TM va preguntar al regidor de Barcelona si algun dia podria ser ministre del govern espanyol. Però Valls ho va descartar, i no pas perquè no tingués possibilitats polítiques, sinó perquè és “profundament francès”.


Recordant a Plutó: Tot apunt per la #cp2012\nSembla que tot està bastant apunt per un cap de setmana d'infart! Pels despistats que aterreu al món de Plutó i no esteu al dia de l'actualitat Santfeliuenca, aquest 4 i 5 de Febrer muntem a Sant Feliu de Codines la Copa del Príncep d'Hoquei patins!\nAquest any enfronta als 4 primers equips de Primera Nacional Espanyola (pels no iniciats, el que vindria a ser Segona Divisió de Futbol): el Lloret, el Tordera, el Lleida-Llista Blava, i el Sant Feliu.\nFa ja uns quants dies que tant des d'Ona Codinenca com des de l'equip de comunicació de La Copa estem ultimant els preparatius; i és que la cobertura informativa de l'esdeveniment s'ha previst amb molta cura i alhora amb molta il·lusió, i buscant la màxima professionalitat.\nAixí, podreu seguir les dues semi-finals (dissabte a les 17h i a les 19h) i la final (diumenge a les 21h) per Ona Codinenca, però també en streaming de video a través de www.copadelprincep.com. Dissabte amb realització pròpia, i diumenge amb senyal i realització amb 4 càmeres, de VOTV.\nLes entrades les podeu trobar a l'OAC de l'Ajuntament de Sant Feliu i per internet a la web. Us animo a que no us perdeu aquesta festassa d'hoquei, que a més arriba amb els equips molt igualats, fet que ens garanteix hoquei del bo!\nPublicat per Pau a 9:50 p. m.


Rutes limitades per als 'segways' d'A?s comercial a Ciutat Vella | Ecologia, Urbanisme i Mobilitat\n/ Rutes limitades per als 'segways' d'A?s comercial a Ciutat Vella\nRutes limitades per als 'segways' d'A?s comercial a Ciutat Vella\n08/09/2017 - 17:44\nS'ha aprovat un nou decret per restringir la circulaciA? dels vehicles de mobilitat personal a Ciutat Vella, com a conseqA?A?ncia de la saturaciA? de l'espai pA?blic d'aquest tipus de vehicle i del seu A?s, cada cop mA�s estA?s en activitats econA?miques i turA�stiques, com ara el lloguer.\nDurant els propers sis mesos, els vehicles da��A?s personal i els cicles de mA�s de dues rodes (majoritA�riament elsA�segways, perA? tambA� les rodes elA?ctriques o els patinets amb motor, entre altres), que tinguin un A?s comercial, nomA�s podran circular per dues rutes determinades de Ciutat Vella: una que surt de la plaA�a del Portal de la Pau i travessa els passejos de Colom, da��Isabel II, del MarquA�s de la��Argentera i de CircumvalA�laciA?; i una altra que passa pels passejos de Picasso, LluA�s Companys i Pujades i arriba fins a l’avinguda Meridiana.\nL’objectiu A�s buscar l’equilibri en l’A?s de l’espai pA?blic en un districte que, segons la regidora de Ciutat Vella, Gala Pin, tA� l’espai molt saturat. “No volem restringir els vehicles de mobilitat personal, sinA? el seuA�A?s comercial”, ha recalcat Pin.\nEl decret tindrA� una vigA?ncia de sis mesos i desprA�s se n’avaluarA� l’impacte. Per garantir-ne el compliment es disposarA� de vuit agents cA�vics a la zona de la Barceloneta i da��una patrulla de la GuA�rdia Urbana especA�fica per a aquesta tasca al districte.\nRecentment es va aprovar en plenari municipal la modificaciA? de la��OrdenanA�a de circulaciA? de vianants i vehicles. Fins fa poc aquests vehicles no tenien una reglamentaciA? que establA�s com havien de circular per la ciutat, fet que ocasionava problemes de convivA?ncia amb els vianants, sobretot en les zones mA�s concorregudes o en A?poques de mA�s afluA?ncia de visitants com ara l’estiu.


Saber més respecte al cognom Marcè és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Marcè sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Marcè.\nEl cognom Marcè en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Marcè, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Marcè és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Marcè\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Marcè en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Marcè, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Marcè que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Marcè, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Marcè. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Marcè és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Marcè del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Marcè en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Marcè poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Marcè és un cognom més freqüent, i en quins països Marcè és un cognom insòlit o inexistent.


"LO BARBER": Inauguració Oficial Exposició Històrica\nInauguració Oficial Exposició Històrica\nAhir vam tenir la sort de poder escoltar una conferència del Dr. Antoni Virgili sobre els orígens de Campredó com a acte d’inauguració de l’Exposició Històrica que un grup de campredonenques i campredonencs han organitzat des del passat mes d’octubre per tal de posar de manifest la riquesa patrimonial i històrica del nostre estimat i de vegades desconegut poble.\nL’acte va començar a les 20.30h de la tarda amb una explicació de Gerard March, respensentant dels organitzadors de l’exposició, de la gènesi del projecte i de les visions de futur d’aquest, encoratjant al poble i a autoritats a participar i a implicar-se.\nSeguidament el Dr. Antoni Virgili, professor d’història medieval al Departament de Ciències de l’Antiguitat i de l’Edat Mitjana de la Universitat Autònoma de Barcelona, que ha centrat les seves investigacions en l’estudi dels processos de conquesta i implantació del feudalisme a Tortosa i el seu territori, va pronunciar una exposició sobre els orígens del poble de Campredó i va comentar els topònims que al llarg dels seus estudis li han anat apareixent sobre les partides i llocs de Campredó: Rocacorba, Guillem, Prat…Una de les coses que em va sobtar és el fet que, per les seves invesgtigacions, la zona de Campredó era una zona ramadera, ja que en els escrits només s’hi trobaven referències al Camp i al Prat, al contrari que en altres contrades com pugui ser Bítem on es trobaven referències a la vinya, a l’hort…\nPel que fa a l’origen de les Torres de Campredó va apuntar que pot ser siguessin “refugis” al centre de les explotacions ramaderes, més que torres vigía, que també podrien ser… i que les sèquies trobades servirien per a desinundar la zona de pastures més que per a regar explotacions agrícoles.\nPer acabar, va dirigir-nos unes paraules l’alcalde-pedani Sr. Sanahuja on es feia ressó de la petició de Gerard March de trobar un lloc digne per a poder exposar els 7 panells que conformen aquesta mostra, així com també altres projectes futurs. Va esboçar també que aviat tindrem notícies sobre el futur de les Torres de Campredó, encara que no era ell qui ho havia de publicitar.\nFinalment, els assistents a l’acte, una seixantena de campredonenques i campredonencs, vam poder degustar un petit refrigeri amb pastes i beguda.He de felicitar els promotors d’aquesta exposició històrica de Campredó per la bona idea que han tingut i encoratjar-los a seguir treballant en aquest sentit.\nAra quedem tots “convocats” per al proper dia 15 de setembre, quan es farà una “excursió guiada” a tots aquests llocs històrics del nostre poble.\nText: Clara Àlvarez.\nPublicat per Lo Barber a les 13:26


Partit Internacional del Femení Cadet-Juvenil\nCrònica Fem. Juv-Cad\nDiumenge a la tarda les noies del cadet-juvenil van jugar un partit amistós contra l’equip juvenil del ROA IL de Noruega. Un club esportiu amb més de 100 anys d’història, on l’equip sènior ara mateix és un dels referents del futbol femení noruec i està disputant la Champions femenina.\nL’expedició noruega formada per més de 30 jugadores en edat cadet-juvenil, està realitzant uns dies de preparació a Catalunya.\nTot i el gran potencial físic de les noies noruegues, les vilafranquines van dominar gran part del partit amb un bon joc i van acabar guanyant per 4 a 0.\nSense dubte, una bona experiència que també va servir per completar la pretemporada i encarar amb ganes el començament de Lliga aquest proper cap de setmana.


El canvi climàtic posa en perill les cascades Victòria\nL’augment de la sequera està comportant una disminució considerable del cabal de l’aigua en tota aquesta zona\ndivendres, 6 de desembre 2019 - 09:48h\nImatge de les cascades Vitòria en època de pluges | Pixabay\nLes cascades Victòria són uns dels salts d’aigua més espectaculars del món. La població local de Zàmbia i Zimbabwe les coneix des de fa milers d'anys i ara les podrien estar en perill a causa de la sequera, en part associada al canvi climàtic.\nEl riu Zambesi, que alimenta les cascades Victòria, sempre han tingut uns cicles molt pronunciats i el seu cabal varia en les diverses èpoques de l'any. En els últims anys, però, el cabal mitjà mostra un descens constant i diversos estudis alerten que la tendència pot ser degut a l'efecte del canvi climàtic.\nEl cabal més baix dels últims 30 anys\nLa forta sequera que porten arrossegant els últims mesos en aquesta regió africana està provocant impactes molt importants en la fauna i els hàbitats naturals. Els turistes que suposadament s'acosten a una de les zones més belles de la Terra no poden gaudir d'aquest fenomen natural, a causa de la inusualment greu sequera a la regió. Les aigües del riu Zambesi es van situar a finals d'octubre en el seu nivell més baix en els últims 30 anys i la cascada estava gairebé seca.\nD'on prové el nom de les cascades?\nLes cascades Victòria es formen en un dels salts del riu Zambesi i es troben a la frontera de Zàmbia i Zimbabwe, concretament al districte de Livingstone, a la Província de al Sud, de Zàmbia, a la regió de Mashonaland Occidental, de Zimbabwe. La zona del salt d’aigua té una amplada aproximada de 1,7 km i una alçada màxima de 108 metres. Van ser declarades Patrimoni de la Humanitat per la Unesco, l'any 1989, amb una superfície protegida de 8.780 ha.\nDavid Livingstone, el missioner i explorador escocès, va ser qui les va batejar el 1855 amb el nom de la reina Victòria, encara que són conegudes localment com ‘Mosi-oa-Tunya’, el fum que trona. Forma part de dos grans espais naturals protegits: el Parc Nacional de Mosi-oa-Tunya a Zàmbia i el Parc Nacional de les Cataractes Victòria a Zimbabwe.\nTambé et pot interessar: El canvi climàtic farà més difícil trobar el mític peix Nemo\n"Primeres proves de la barrera que protegirà Venècia contra marees" "L’extinció global amenaça Catalunya: més de 200 espècies de planes estan en perill"


Enxampen quatre nois robant electrodomèstics i begudes al bar del camp de futbol - Diari de Girona\nEnxampen quatre nois robant electrodomèstics i begudes al bar del camp de futbol\nacn/ddg 09.02.2016 | 07:12\nEls Mossos han enxampat i detingut quatre nois de 18 i 19 anys, veïns de Figueres i el Far de l'Empordà quan intentaven emportar-se electrodomèstics i begudes del bar del camp de futbol de Lladó. Havien forçat una finestra per accedir a l'interior. Van ser enxampats amb els productes i un d'ells va aconseguir fugir i va ser detingut més tard.\nLa policia va rebre un avís pels volts de dos quarts de dues de la matinada que s'estava produint un robatori. Quan una patrulla s'hi va desplaçar es va trobar els quatre nois robant a l'interior del local. Es va poder comprovar que havien entrat per la finestra forçant-la amb una pota de cabra i ja havien carregat un televisor i una cafetera al cotxe amb el que anaven. També havien tret del local bosses de patates, llaunes de refrescos i cerveses i ampolles de whisky, ginebra i vodka i ho tenien a punt per emportar-s'ho també cap al vehicle.\nEn veure els Mossos d'Esquadra, un dels nois va arrencar a córrer i va aconseguir escapar-se. Els agents el van localitzar més tard al domicili del Far de l'Empordà. Els agents van identificar els tres joves i els van detenir per un delicte de robatori amb força. Cap d'ells tenia antecedents i estan pendents de passar a disposició judicial.