Escalada | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nReconeixement a la Paraescalada a la primera edició dels Premis Inclusius de l’Esport Català\nEls primers Premis Inclusius de l’Esport Català van ser entregats ahir al Palau de Pedralbes. Aquests premis s’atorguen en forma de beques que volen fomentar i donar suport a la pràctica de l’esport inclusiu per part de persones, associacions i empreses compromeses amb aquest àmbit esportiu. Els premis, que arribaven un dia abans del Dia Internacional de les persones amb Discapacitat, eren impulsats per Onat Foundation, amb el suport de la Secretaria General de l’Esport i l’Activitat Física.\nProjecte Paraescalada FEEC\nLa FEEC ha rebut un premi pel Projecte Paraescalada FEEC, premiat amb 1.500 euros.\nEl guardó el va recollir el president de la FEEC, Jordi Merino, acompanyat pel director tècnic esportiu, Antoni Massagué, el coordinador dels Centres de Tecnificació, Marcial Alemán, i la coordinadora dels Comitès Tècnics, Txell Soler.\nL’aposta per les competicions de paraescalada de la FEEC ha estat un dels guardonats de la nit. Actualment el que va ser campió del món i actual campió de Catalunya, Albert Guàrdia, segueix sent un dels grans abaderats del projecte. L’escalador del Maresme no va poder assistir per motius personals a la gala.\nPer atorgar els premis, s’ha comptat amb la col·laboració de la consellera de la Presidència, Meritxell Budó; el secretari general de l’Esport i l’Activitat Física, Gerard Figueras, i del president de la Onat Foundation, l’alpinista Sergi Mingote.\nA més a més de la FEEC, s’han repartit 14 premis més, a l’Institut Escola Daniel Magrané, Amics d’en Biel, Esport Adaptat Activa T, Pol Makuri Redolad, Club Gimnàstic Fedac Lleida, Vertical Montserrat, Futbol Adaptat AE Badalonés, AE Ramassà Internacional, Associació Triple Bàsquet, APINDEP, Natació Artística Inclusiva CNLF, Manresa Rugby Club Adaptat, RODAMUNT i Federació Esportiva Catalana de Paralítics Cerebrals.\nAquesta entrada s'ha publicat en Escalada, General el 03/12/2019 per Núria Casaldàliga.\nRut Casas, segona al primer Campionat d’overall d’escalada\nSis dies de competició a la sala Rocópolis (Navarra) han estat necessaris per decidir els nous campions d’Espanya d’Escalada amb la mirada posada als Jocs Olímpics d’Estiu de Tokio 2020. Del dimarts 29 d’octubre al 3 de novembre, s’ha disputat el Campionat de Bloc, el Campionat de Dificultat, el Campionat de Velocitat i la final overall d’aquests, que és com funcionarà la major cita internacional a la capital nipona. Aquestes han estat les primeres finals overall d’escalada de la Península Ibèrica.\nA la final overall arribaven els 6 millors escaladors i escaladores resultants després de disputar les tres modalitats per separat. Entre ells hi havia les catalanes Rut Casas (Grup Excursionista Manlleu), Maria Benach (Centre Muntanyenc Sant Llorenç), Aida Torres (Centre Excursionista Torelló) i Helena Alemán (Centre Muntanyenc Sant Llorenç) en categoria femenina i Héctor Bazán (Grup Excursionista Manlleu) en masculina.\nUna victòria en bloc i una segona posició en velocitat, sumada al sisè lloc en dificultat, van ser suficients perquè Rut Casas aconseguís pujar al segon calaix del podi de l’overall, acompanyada per la madrilenya Ana Belén Argudo, primera, i Antí Freitas, de la federació extremenya. El nivell va ser alt i les proves van estar molt disputades. La final de velocitat va deixar a les portes del podi a Héctor Bazán i Aida Torres, que es van haver de conformar amb una quarta posició. L’única catalana que va sumar podi va ser Rut Casas amb una segona posició. Pel que fa a bloc, el subcampió juvenil d’Europa, Héctor Bazán, aquí sí que aconseguia una segona posició, encadenant 2 dels 3 blocs. Rut Casas i Aida Torres van poder resoldre tots els blocs i van sumar una primera i tercera posició. En dificultat, només Maria Benach com a catalana va poder pujar al podi, amb una segon lloc.\nPodi femení del primer Campionat d’overall d’escalada\nEls catalans també s’imposen als Campionats de cada modalitat\nEls escaladors i escaladores catalans també van aconseguir brillar als campionats de les tres modalitats. Pel que fa a velocitat, Héctor Bazán i Rut Casas aconseguien un segon lloc i Aida Torres un tercer. En sub20, els joves del CTEEC, Guillem Monsech (Club Excursionista Alpicat) i Alba Pelfort (Club Excursionista Uecanoia) feien tercer i segona respectivament. Clara Martínez i Lau Macià (Club Excursionista Esparreguera) quedaven segons en sub18 i sub14 respectivament.\nRut Casas feia una brillant actuació al Campionat de Bloc, sent la millor en resoldre 3 dels 4 blocs, bonus a TOP inclòs al quart. En sub20, Guillen Monsech i Alba Pelfort tornave a pujar al podi amb una segona posició. En sub18 qui va destacar va ser Pere Borrell (Unió Excursionista de Sabadell) i Joel Codina (Club Excursionista Madteam), primer i tercer. Finalment, els germans Macià van aconseguir pujar els dos al podi en les seves respectives categories. Lluc Macià primer en sub16 i Lau Macià (Club Excursionista Esparreguera) tercer en sub14.\nEn velocitat, Helena Alemán era l’única catalana que aconseguia pujar al podi absolut, amb una tercera posició. En categories juvenils s’aconseguien diverses victòries. En sub20, Guillem Monsech aconseguia un segon lloc i Alba Pelfort i Laura Pellicer, feien segona i tercera respectivament. En sub18 també s’aconseguien 3 podis: Joel Codina i Pere Borrell, primer i segon, i Carla Martínez, primera. En sub16, tres podis més: Gal·la Pérez, primera i Lluc Macià i Ian Davis segon i tercer. Finalment, Lau Macià i Raül Escribano feien primer i segon en categoria sub14.\nRut Casas i Aida Torres van pujar al podi del Campionat espanyol d’escalada de velocitat\nRécord de participació al Campionat d’Espanya de Paraescalada\nVint paraescaladors arribaven a la final del Campionat d’Espanya de Paraescalada. En categoria AL2 (falta d’una cama), una de les més disputades, Albert Guardia lluitava per aconseguir una tercera posició en una final ajustadíssima. En AU1 (dos braços afectats o un amputat des de l’espatlla), només dos participants es disputaven el podi, on el català Eloi Vila va quedar segon. En AU2 (falta d’un braç), la catalana Georgina Segarra encadenava una de las vies de semifinal però sense sort a la via de la final. I, finalment, en RP2 (moviment perjudicat a l’espatllat, d’espatlla a colze i esquena), el català Marc Puig acabava segon.\nAlbert Guardia durant el campionat\nAquesta entrada s'ha publicat en Escalada, Escalada esportiva, General el 05/11/2019 per Núria Casaldàliga.\nCinquena edició del Dry Tooling Festival a Roda de Ter\nAquest dissabte la població de Roda de Ter (Osona), ha acollit la cinquena edició del DRY Tooling Festival organitzat pel Grup Excursionista de Manlleu. El dry tooling és un model d’escalada que consisteix en escalar una paret de roca amb piolets i grampons. L’organització ha preparat diferents vies de tots els nivells i també vies amb troncs. Aquest tipus d’escalada també es pot practicar amb gel o a la neu.\nA les 10 del matí ha començat la jornada a la zona de Sorralta on han començat a arribar els primers participants. Tothom qui s’ha apropat a la zona ha pogut provar l’activitat ja que no hi havia inscripcions i l’organització ha portat tot el material necessari per poder realitzar-la. Al migdia la seixantena d’escaladors i escaladores han fet un petit descans i han gaudit d’un dinar que l’organització ha preparat “in situ”. A la tarda han seguit escalant fins a les 6, hora que s’ha fet el sorteig de material per donar per acabada la jornada.\nDurant el dia s’hi ha pogut veure a Aida Torres (Centre Excursionista Torelló), membre de la Selecció Catalana d’Escalada Esportiva i del Centre de Tecnificació d’Escalada Esportiva (CTEEC), qui ha volgut provar aquest nou model d’escalada.\nAida Torres provant una de les vies\nAquesta entrada s'ha publicat en Escalada, Escalada esportiva, General el 19/10/2019 per Carla Lopez.\nEscalada Esportiva. Casetes d’en Muntaner (Vallirana)\nGaudeix d’un excel•lent dia d’escalada amb gent que comparteix la mateixa passió que tú! Les Casetes d’en Muntaner o Paret de Cal Beco és una franja rocosa de la serra del Beco (Turó del Beco), que pertany al conjunt de Serres d’Ordal, i que perfila la vall sobre la qual ha crescut la població de Vallirana. La seva longitud i la seva alçada són molt atractives per al desenvolupament de l’escala esportiva.\nDETALLS TÈCNICS I NIVELL:\nTipus de roca calcària. Predomini de grau entre V-6b +. Predomini de vies amb reglets, d’entre 15-25 m.\nAquesta entrada s'ha publicat en Escalada, Escalada esportiva el 10/10/2019 per CLUB ALPINO BARCELONA.\nEl VII Aplec d’escalada de l’Alt Urgell ja esta en marxa, i després d’un any de descans torna amb el mateix format i energia carregada per afrontar un bon cap de setmana amb molta escalada, activitats i bon ambient, i seguir sent la trobada d’escaladors/es no competitiva més gran de Catalunya.\nEnguany l’aplec i l’Ajuntament han sumat esforços per a complementar-se i al poble de Coll de Nargó podrem trobar una Fira multisectorial (muntanya, oci, lleure, gastronomia, artesania, bolets…) que complementarà la diversitat d’oferta i activitats. Com a novetat, les organitzadores de l’aplec han apostat per oferir una punt de venda de material tècnic de muntanya d’ocasió, i poder donar sortida al material i col·laborar així amb la Fira.\nEl programa d’activitats comença el divendres 11 octubre a les 21:00 h amb un sopar al Restaurant el Portal d’Organyà i amb la primera projecció de Salt Base a càrrec de l’especialista David Fusté. El dissabte durant el dia hi haurà escalada lliure pels diferents sectors amb una Fira al Coll de Nargó amb rocòdrom i tirolina pels més petits. A partir de la tarda hi haurà el gruix d’activitats amb tallers, demostracions i altres: Inflables, 17:30 h haghlines i slacklines a les agulles de Nargó, 18:30 h espectacle de Teles acrobàtiques, 19:30 h projecció de Jan Casas “Big Wall pare i fill Yosemite”, 21:30 h sopar popular, 22:30 h Lance al Pernil, 23:00 h Concerts, sorteig i festeta. L’endemà xocolatada i a escalar pels múltiples sectors i parets de la comarca.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats culturals, Activitats socials, Escalada el 10/10/2019 per Carla Lopez.\nBateig d’escalada, fonaments bàsics o reciclatge\nPersones interessades en l’escalada comenten que abans de fer un curs de nivell 1 els agradaria provar les sensacions de l’escalada, i de pas aprendre tècniques bàsiques per enfilar-se i per assegurar correctament a un company o companya.\nAltres persones, ja iniciades a l’escalada, els agradaria fer jornades de reciclatge / millora tècnica.\nAquesta activitat que proposem està pensada per a donar sortida a aquestes inquietuds.\nLa inscripció a l’activitat inclou el material bàsic necessari excepte els peus de gat.\nSocis: 45 €\nSocis 30*: 42,5 €\nSocis 60*: 40 €\nNo socis: 47,50 €\n* Persones que han fet 30 o 60 dies d’activitats com a sòcies de Cordada.\nNo inclou transport, el lloc per a les pràctiques es definirà en funció a la meteo, però sempre s’intentarà realitzar-les a roca natural i a prop de Barcelona, 10 € màxim.\nPersones que no disposin d’assegurança d’accidents de muntanya, han de sumar 6 €.\nAquesta entrada s'ha publicat en Cursos de formació, Escalada el 10/10/2019 per CORDADA, ASSOCIACIÓ EXCURSIONISTA.\nConèixer i habituar-se a les tècniques de progressió i seguretat per poder escalar, com a primer de corda, itineraris equipats de més d’un llarg, tant en lliure com en artificial bàsic.\n– Tècniques de seguretat\n– Coneixement del medi, graduació de les dificultats i coneixement de ressenyes\nNivell tècnic necessari:\n-Peus de gat, talabard, casc, assegurador/rapelador tipus placa de fre\n-2 mosquetons de seguretat HMS\n-3 mosquetons normals amb tanca\n-1 cordino de keblar 120 cm\n-3 m cordino 6 mm Ø; 2 m corda 8 mmØ, 1 Maillón de 6 mmØ\n-6 Cintes exprés\nAlguns d’aquests materials és poden demanar a l’entitat\n-Places: de 3 a 6 alumnes.\n-Caldrà tenir la llicència esportiva de la FEEC any 2019, o tramitar una assegurança\ntemporal pels dies del curs (9 €).\n-La direcció del curs, tindrà la possibilitat de modificar el programa previst, en el cas que\nles condicions climatològiques ho aconsellin.\n-La direcció del curs i el seu equip es reserven el dret d’excloure del curs, qualsevol\n-La pràctica dels esports de muntanya i entre ells l’escalada en roca, comporten\nl’assumpció del risc a patir accidents, en tant que són activitats que comporten\nsituacions de perill. Les pràctiques que es realitzen dins d’aquest curset no estan\nexemptes d’aquest risc. El participant, amb la seva inscripció, assumeix aquesta realitat.\nLa ràtio és d’ 1:3, un instructor per cada tres alumnes.\nDia 19 de novembre (de 20:00 a 21:30 h): Presentació del Curs – Sessió teòrica:Material i equip d’escalada. Lloc: Casal de Sant Andreu: L’Harmonia, c/ Sant Adrià 20 Metro “Sant Andreu”\nDia 23 Sortida pràctica: Lloc a determinar (si és possible, Montserrat).\nDia 24 Sortida pràctica: Lloc a determinar (si és possible, el Congost).\nDia 30 Sortida pràctica: Lloc a determinar (Si és possible, Montserrat).\nDia 1 de desembre: Sortida pràctica. Lloc a determinar (Si és possible, Montserrat).\nDia 3 de desembre Sessió teòrica: Repàs dels continguts.\nTots els instructors tenen la titulació de l’Escola Catalana d’AltaMuntanya–ECAM.\n165 € per alumne soci de Cordada\n180 € per alumne no soci\nQui no disposi de llicència FEEC modalitat C, ha de sumar assegurança temporal pels dies del curs (9 €).\nInscripcions: Fins a exhaurir les places (es donen per ordre de pagament). contacteu amb secretaria@cordada.org.\nCurs d’Autorescat en roca\nEn aquest curs aprendrem a valorar els riscos objectius i subjectius que poden aparèixer durant una activitat. Es veuran protocols d’actuació davant d’un accident o d’una situació adversa. També aprendrem maniobres d’autorescat per solucionar situacions donades durant els ràpels i durant l’escalada.\n– Teòrica: Prevenció, actuació davant d’un accident, protocols d’actuació\n– Taller de nusos\n– Maniobres d’autorescat en ràpels\n– Ajudes i maniobres de rescat a un segon de cordada\n– Resolució de supòsits reals\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats socials, Cursos de formació, Escalada el 04/10/2019 per CLUB EXCTA. MADTEAM.\nTardor Madteam: PIRATES\nA meitat del anys seixanta del segle passat, un grup de joves escaladors de Barcelona i la seva àrea metropolitana, es varen dedicar a l’obertura sistemàtica de nous itineraris a les parets del massís de Montserrat i altres zones de Catalunya i l’Aragó. En cinc anys (1976-1981) varen obrir a les parets més emblemàtiques de Catalunya, vies difícils d’estil modern i esperit clàssic. Degut a la seva extracció social modesta i amb pocs recursos, varen desequipar algunes vies clàssiques de Montserrat per a tenir material per obrir les seves pròpies vies. Per això varen ser anomenats “Pirates”.\nLa sessió es realitzarà a Barcelona, a la seu de l’Hotel d’Entitats de Gràcia, al Carrer Providència, 42 1er. pis a les 19:50 h.\nEn finalitzar l’acte es realitzarà un sorteig entre els assistents. Hi haurà la possibilitat de d’adquirir el DVD amb la còpia de la pel·lícula.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats socials, Escalada el 04/10/2019 per CLUB EXCTA. MADTEAM.\nEl 19 d’octubre se celebrarà el V Dry Tooling Festival a Sorralta, Roda de Ter.\nInscripcions a les 10:00 h\nVies entre M3 i M8, escalada amb troncs, sorteig de material i tests de material.\nTot això, amb menjar i beguda inclosos, per 15 euros.\nAquesta entrada s'ha publicat en Escalada el 30/09/2019 per Núria Casaldàliga.


Moll de la Barceloneta 1, 934 842 315\nAmb vistes al mar i en el privilegiat entorn de l’exclusiu OneOcean Club s’erigeix aquesta cocteleria considerada com el millor bar del món en els Restaurant & Bar Design Awards 2016.\nL’establiment s’ubica en un dels dos edificis projectats pels arquitectes Sergi Carulla i Oscar Blasco, de l’estudi SCOB Arquitectes. I de l’interiorisme es va ocupar El Equipo Creativo –els mateixos responsables del disseny interior de Tiquets Bar o Ikebana, entre d’altres espais de restauració destacats.\nPer al BlueWave, els dissenyadors van haver d’adaptar-se a la peculiar morfologia de l’establiment. Situat a la vora de l’aigua, té una forma allargada, com de tub, i amb una gelosia de formigó blanc que l’envolta provocant un joc de llums i ombres que recorda al reflex de la llum en el mar.\nSeguint aquesta simbologia, van idear l'interior com una onada que abans de trencar forma un tub que envolta el visitant generant un espai unitari, però dinàmic i amb infinitat de reflexos i matisos al mateix temps. Un espai aquàtic on la materialitat i rotunditat de la paret vertical de formigó es transforma al·legòricament a l'escuma de l'aigua.\nPer recrear la sensació de l'onada, van pensar en elements de mida petita i reflectants. I van decidir centrar-se en un sol material tant en sòl, paret com a sostre de manera que unifiqués l'espai i potenciés la sensació envoltant. La peça ceràmica va ser l'element escollit per reunir totes aquestes qualitats, i per la seva estreta relació amb l'arquitectura mediterrània i la tradició modernista.\nA l'hora de dissenyar la terrassa es van inspirar en una cala mediterrània. A manera de topografia, la fusta del paviment s'escalona i s'aixeca a la zona de reservats fins convertir-se en el tancament que separa del vial. I les taules baixes de marbre de forma irregular apareixen com còdols a la sorra un cop que l'onada ja ha passat.\nUn lloc que convida a relaxar-se a qualsevol hora del dia, escoltar el mar i contemplar l'horitzó mentre es degusta algun dels còctels de la seva àmplia selecció.


Penedesfera » HISTÒRIES DEL PENEDÈS: EL DRET DE CUIXA\n« DIARI DE CUBELLES 2012-03-30 09:06:00\nLes mini associacions de casa nostra »\nEls comtes catalans van bastir una xarxa de castells de protecció i defensa en els cims i turons més elevats de la Marca (frontera) del Penedès, però, amb l’adveniment del feudalisme (segle XI) el castell ja era vist pels pagesos com el nucli del poder del senyor feudal per mantenir-los sotmesos. La pagesia havia perdut la llibertat i el dret de propietat sobre la terra i restava sotmesa als vescomtes, barons, castlans,.. que, basant-se en l’ús de la violència, els imposaven la seva autoritat.\nAquesta imposició va generar els mals usos, un conjunt de costums feudals que facultaven els senyors per maltractar els pagesos, empresonar-los i desposseir-los dels seus béns:\nIntestia: Es penalitzava els pagesos que morien sense fer testament confiscant un terç dels seus béns. Eixorquia: Dret pel qual el senyor rebia una tercera part de l’herència del pagès que no tenia descendència. Cugúcia: Si l’esposa del pagès era trobada culpable d’adulteri, el senyor rebia la meitat dels béns de la muller si aquesta tenia el consentiment del seu marit, o la totalitat dels béns si no el tenia. Àrsia: Pagament que havia de fer el pagès en cas d’incendi fortuït de les seves terres. Ferma d’espoli forçada: Abans de casar-se, la família del futur marit, havia de garantir a la família de la futura muller, el retorn de la dot. Per tal de garantir-ho, la família del marit solia hipotecar algun dels seus béns. El pagès de remença havia de demanar l’autorització del senyor per a poder hipotecar el bé, a canvi de l’autorització el senyor rebia una quarta part del bé hipotecat. Remença personal: El pagès, la seva muller, fills i filles no podien abandonar el mas que treballaven, sense pagar els drets de redempció.\nA aquests mals usos principals, encara es poden afegir d’altres, com que el pagès tenia l’obligació de comprar i de reparar les eines de treball a la farga del senyor. L’obligació de moldre el blat al molí senyorial, la de coure el pa al forn del senyor. L’obligació del pagès de treballar amb un jou d’animals les terres del senyor durant uns dies determinats o la de traginar el blat o qualsevol altre producte del senyor, o les talles que eren els impostos pel dret del pagès a tallar la fusta dels boscos del senyor, les questes,……..\nEl dret de cuixa (ius primae noctis) era el dret del senyor a tenir relacions sexuals amb una dona del seu domini la seva nit de noces. Tot i la seva presència a fonts antigues no és clar si era un costum real, un ritual simbòlic o una llei d’escassa aplicació. Alguns historiadors apunten que l’abús era freqüent però no un dret i que probablement s’ha extrapolat de l’obligació dels vassalls de consultar amb el seu senyor abans de casar-se (presentalias).\nEls Mals Usos varen ser una de las causes de la Guerra dels remences, entre 1460 i 1486.\nPublicat a El 3 de vuit (30-03-12)\nAquesta entrada ha estat escrita per EL BARRINAIRE i enviada el 30 març 2012 at 10:10 am classificada a Actualitat, Política. Aquí tens l'enllaç permanent. Comentaris i trackbacks deshabilitats.\nSITGES 1875, EL CARRER D´EN BOSCH »


ES REBOSTER: ESREBOSTER AL CIRC DE LES CULTURES\nESREBOSTER AL CIRC DE LES CULTURES\nArriba la tardor i ESREBOSTER no atura\nEl proper divendres 8 d'octubre serem a la VI edició del Festival Circ de les Cultures. Compartim cartell i escenari amb grans músics com Albert Pla, Victor Uris, Daniel Higiénico, Tonino Carotone i Delinqüentes, entre altres.\nPujarem damunt s'escenari a les 21:30h del divendres a presentar el nostre segon disc WOW. Trobareu més informació del festival a n'aquest link i podeu comprar les entradas aquí\nVos deixam uns vídeos del concert del X Aniversari d'ESREBOSTER que ens va regalar na Mª José Bordoy que firma al youtube com ardid77, perquè aneu preparant es coros i es bailoteo del concert.\nINSOMNI amb Salva Racero dels Lax.\ndjxesc 11 d’octubre de 2010 a les 10:08\nHola gent d'es Reboster!\nEsper que hagi anat bé s'actuació en es circ de les cultures! Vos he vist un parell de vegades aquest estiu, i sou molt bons!\nTenc un humil bloc sobre música, on ja feia temps que volia parlar de voltros:\nSalut i enhorabona pes 10 anys!\nES REBOSTER ESCLATA A VIC\nCELEBRAM 10ANYS TOT L'ANY 2010


[23/02] Explosió - «La Nueva Idea» - «A Batalha» - «Gimnàstica revolucionària» - Borràs - Pellicer - Kaision - Fernández Montalva - Asara - Bauchet - Monleón - Tuñón - Hernández Marichal - Launay - Català Balañà - Vives - Mancuso - Aubry - Clément - Domaschi - Gracia - Vitales - Villar - Caicedo - Segura - Marín - Puyal - Lozano - Taitz\nefemerides | 23 Febrer, 2018 13:02\n[23/02] Explosió - «La Nueva Idea» - «A Batalha» - «Gimnàstica revolucionària» - Borràs - Pellicer - Kaision - Fernández Montalva - Asara - Bauchet - Monleón - Tuñón - Hernández Marichal - Launay - Vives - Mancuso - Aubry - Clément - Domaschi - Gracia - Vitales - Villar - Caicedo - Segura - Marín - Puyal - Lozano - Taitz\n- Surt A Batalha: El 23 de febrer de 1919 surt a Lisboa (Portugal) el primer número del diari anarcosindicalista A Batalha, òrgan de la Unió Operaria Nacional (UON), que poc després es transformaria en la Confederació General del Treball (CGT) lusitana i que en 1923 s'adherirà a l'Associació Internacional dels Treballadors (AIT). El seu director i principal redactor va ser el conegut militant llibertari Alexandre Vieira; els col·laboradors havien de ser treballadors. Francisco Perfeito de Carvalho, Manuel Joaquim de Sousa, Manuel Ribeiro --que després fundaria A Bandeira Vermelha-- i Carlos Rates en serien també destacats col·laboradors. Aquesta publicació es llegia en veu alta a les cantines de les fàbriques, perquè mots treballadors eren analfabets. Es va convertir en el segon periòdic del país, amb un tiratge de 25.000 exemplars i en determinades lluites sindicals de 40.000. Va mantenir una forta polèmica en 1925 sobre qüestions sindicalistes amb el periòdic comunista A Bandeira Vermelha de la Federació Maximalista. Durant la seva existència va tenir 21 episodis de repressió per part de l'Estat, entre assalts, detenció de redactors i operaris, tancaments, segrests i prohibicions de circulació, moltes vegades de diversos dies. El 26 de maig de 1927 va sortir l'últim número, l'endemà un escamot de la policia va destrossar la seu del periòdic i del sindicat i la publicació va ser prohibida, un any després del cop d'Estat militar que va sacsejar Portugal. Posteriorment, el 25 d'abril de 1974, després de l'enderrocament de la dictadura i la tornada de la democràcia a Portugal, A Batalha reapareixerà de bell nou, però sense recobrar la influència que va tenir durant els anys 20.\n«Gimnàstica revolucionària»: El 23 de febrer de 1923 Joan García Oliver, en una reunió portada a cap al bar «La Tranquilidad», al número 69 de l'Avinguda del Paral·lel de Barcelona (Catalunya), al costat de l'actual teatre Victòria, amb els delegats de diversos grups d'afinitat anarquistes, va exposar la seva tàctica de la «gimnàstica revolucionària», que va ser aprovada amb el nomenament d'un comitè de coordinació constituït per Aurelio Fernández i Ricard Sanz. La tàctica de la «gimnàstica revolucionària» era partidària d'un enfrontament permanent amb el capital i l'Estat burgès, amb la finalitat d'aguditzar els possibles conflictes i provocar l'esclat revolucionari que instaurés el comunisme llibertari. Aquesta pràctica d'intransigència i d'enfrontament implicava un intent, per part de grups reduïts de militants anarquistes, de desencadenar la mobilització de les masses i la revolució. Aquests «anarquistes purs», en contraposició als anarcosindicalistes, sostenien que els treballadors havien de llançar-se a accions insurreccionals --principalment la vaga revolucionària-- com a forma d'«exercitar», de guanyar experiència, en l'art de la insurrecció; malgrat que contessin amb escasses o nul·les possibilitats de triomfar. La confiança en l'espontaneïtat de les masses i el voluntarisme eren elements constitutius d'aquesta concepció de la transformació revolucionària. Una marcada hostilitat vers tots els partits polítics, i en especial vers els partits marxistes, era característica d'aquests grups. Els sindicats eren concebuts, abans de tto, com a instruments útils per aquesta transformació revolucionària. Per això els «anarquistes purs» havien insistit històricament en la importància que aquests sindicats estiguessin dotats d'objectius revolucionaris. La Confederació Nacional del Treball (CNT) va mantenir des de 1919 com a objectiu últim la instauració del comunisme llibertari. Aquesta tàctica de la «gimnàstica revolucionària» es concretarà especialment amb el sorgiment de la Federació Anarquista Ibèrica i la seva estratègia insurreccional, a partir, sobretot, de la instauració de la Segona República espanyola. Aquesta tàctica va rebre fortes crítiques del sector anarcosindicalista o sindicalista, ala més moderada de la CNT, que sostenien que calia enfortir els sindicats (disciplina, organització, preparació, reivindicacions, etc.) i deixar de banda «aventures imprudents» inacceptables que l'únic que feien eren augmentar la repressió estatal (detencions, deportacions, clausura de locals sindicals i d'ateneus, etc.). Els «anarquistes purs», partidaris de la «gimnàstica revolucionària», veien aquestes crítiques dels sindicalistes com idees dòcils que postergaven indefinidament l'esclat de la revolució, caient en posicions reformistes i col·laboracionistes. L'organització, el desenvolupament i les conseqüències d'aquesta tàctica de la «gimnàstica revolucionària» constitueixen un dels capítols més importants de la història de la CNT, perquè hi convergeixen problemes de tàctica i d'estratègia, però també problemes d'estructura orgànica i de finalitat última cenetista.\n- Martí Borràs Jover: El 23 de febrer de 1845 neix a Igualada (Anoia, Catalunya) el sabater anarquista Martí Borràs Jover, conegut com El Sord, pels seus problemes d'oïda. Sos pares van ser Josep Borràs Vidal, un teixidor de cotó també igualadí, i Rosa Jover Faura, de Cornellà de Llobregat. Milità en el moviment anarquista del barri barceloní de Gràcia. El 19 d'octubre de 1869 es casà amb la també llibertària Francesca Saperas Miró, amb qui tindrà com a mínim 10 fills, dels quals, després d'un nin gran que es deia Joan, només van sobreviure cinc nines: Salut, Antonieta --que morí jove--, Mariona, Mercè i Estrella --Salut i Mariona també seran militants--, i el seu domicili es convertí en centre d'activisme llibertari i refugi de perseguits. En 1871 fou elegit membre del Comitè Local de la Federació Regional Espanyola de l'Associació Internacional dels Treballadors (FRE-AIT) de Barcelona i participà el 29 de març de 1871 en la redacció de la Protesta de la Asociación Internacional de los Trebajadores. Federación barcelonesa, publicada aquell mateix dia en La Federación, on va fer palesa la seva postura política dins els corrents de l'època: tot canvi social havia de ser pacífic i amb el consentiment del poble. Amb el pas del temps la seva actitud va anar decantant-se cap a posicions més radicals. Des del 22 de setembre de 1872 fou secretari de la Comarca de l'Est de la Unió de Constructors de Calçat de la Regió Espanyola i en constituí a ca seva la seu. Durant el Congrés Obrer de la Regió Espanyola, celebrat entre el 23 i 25 de setembre 1881 al teatre Circ de Barcelona, fou un dels oradors que s'oposà a l'entrada del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) de Pablo Iglesias a l'aliança. D'antuvi col·lectivista, evolucionà cap a l'anarcomunisme després d'entrevistar-se en 1875 amb Errico Malatesta en una estada d'aquest a Barcelona i de llegir els periòdics francesos Le Révolté i La Révolte; i formà un grup propagador del comunisme anarquista a Gràcia animat també per Emili Hugas. El maig de 1883, amb la secció de Gràcia, publicà un document, conegut com «Projecte de reglament de la Federació de la Regió Espanyola», on demanà la supressió del Consell Comarcal o, per defecte, del Consell Regional. A partir del 18 d'abril de 1886, i fins al 25 de novembre d'aquell any en que desaparegué, amb Emili Hugas edità el periòdic La Justicia Humana. Quincenal Comunista-Anárquico, primera publicació anarcocomunista de la Península. Malgrat tot, el seu grup anarcocomunista edità un nou òrgan d'expressió, Tierra y Libertad. Quincenario Anárquico-Comunista, que es publicà entre el 2 de juny del 1888 i el 6 de juliol de 1889, i que s'imprimia en un petit local de Gràcia i era distribuït per sa companya i per sa filla Salut. Creà la «Biblioteca Anarcocomunista», on traduí i publicà importants fullets --El Salariado, de Piotr Kropotkin; La sociedad al día siguiente de la Revolución i Autoridad y organización, de Jean Grave (Jehan Le Vagre); i Proceso de los anarquistas de Chicago--, i que distribuïa fullets editats a França. En aquesta època col·laborà en La Revolución Social, El Revolucionario i El Combate. Entre 1892 i 1894 col·laborà com a corresponsal en el periòdic de Buenos Aires El Perseguido. Periódico Comunista Anárquico. La policia el va implicar en l'atemptat contra el general Arsenio Martínez Campos a mans de Paulí Pallàs Latorre esdevingut a la Gran Via barcelonina el 24 de setembre de 1893. Detingut l'endemà del fet, fou tancat incomunicat durant 21 dies al castell de Montjuïc. El 15 d'octubre de 1893 va ser ingressat a la presó de Barcelona, al carrer de la Reina Amàlia. Borràs, que era completament sord, en no poder escoltar i contestar adequadament durant els continus i durs interrogatoris es desesperà totalment. Martí Borràs Jover s'emmetzinà ingerint una capsa de mistos el 9 de maig de 1894 a la cel·la de la presó Model de Barcelona (Catalunya) després d'haver escrit una carta a la seva dona on aconsellava a ses filles que treballessin a cor ple per l'anarquisme mitjançant el convenciment i no mitjançant la força. Durant el seu enterrament es produïren aldarulls quan un grup de companys interceptaren el carro fúnebre i intentaren arrabassar, sense èxit, la creu del taüt. Pocs dies després, el 16 de maig de 1894, la causa instruïda contra ell i altra vintena de militants anarquista, va ser sobreseguda definitivament. Deixà obres inèdites, com ara la peça teatral Un grano de arena.\n- Antoni Pellicer i Paraire: El 23 de febrer de 1851 neix a Barcelona (Catalunya) el tipògraf, dirigent de la I Internacional i maçó, Antoni Pellicer i Paraire, conegut com Pellico. Son pare va morir en 1868 víctima d'una càrrega dels Mossos d'Esquadra a la Rambla de Barcelona. Tipògraf des dels 11 anys, es va afiliar a la Federació Regional Espanyola de l'Associació Internacional de Treballadors (AIT) i a l'Aliança bakuninista. En 1869 fou nomenat secretari de la Unió de Noògrafs de Barcelona. L'1 d'agost de 1872 fou un dels signants del document La Cuestión de la Alianza, on es defensava l'Aliança bakuninista dels atacs dels redactors marxistes de La Emancipación de Madrid. Entre 1871 i 1875 residí a Mèxic, Cuba i Estats Units. De nou a Barcelona el 1879, després de viatjar de polissó al vaixell de tornada, participà en la fundació de la Societat Tipogràfica i també en la constitució de la Federació de Treballadors de la Regió Espanyola (FTRE) a Barcelona, el setembre de 1881, formant part de la seva comissió federal. Així mateix participà en la fundació de la societat anarquista «La Solidària», escindida de la «Societat Tipogràfica» el 1881. També va participar en la formació de la Unió d'Obrers Tipògrafs (1883). Assistí al congrés de Sevilla de la FTRE de l'AIT i en fou membre de la comissió federal, fent costat el grup anarcocol·lectivista català de Rafael Farga i Pellicer (cosí seu; també fou nebot de Josep Lluís Pellicer), Josep Llunàs, Francesc Tomàs, etc. Col·laborà regularment en la Revista Social (1881-85) i després en El Productor (1887-93), així com en La Asociación, portaveu de la Societat d'Obres Tipògrafs de Barcelona (1883-89). Dirigí el setmanari Acracia (1886-88), una de les publicacions més importants de l'anarquisme ibèric. Abans d'instal·lar-se a Buenos Aires (Argentina) en 1891 va ingressar, com altres internacionalistes, en la maçoneria. A l'Argentina dirigí revistes professionals com ara La Tarjeta Postal, La Unión Cartófila Argentina, Anuario Cartográfico Sudamericano, Éxito Gráfico i La Noografía (1899-1901). Va participar decisivament en la fundació de la Federació Obrera Argentina (FOA) i en la Federació Obrera Regional Argentina (FORA), i va impulsar directament el seu congrés fundacional; especialment valuosos són els seus 12 articles apareguts en La Protesta Humana (1900-1901) sobre l'organització obrera, síntesi d'organització econòmica i revolucionària quan a l'Argentina predominava l'espontaneïsme --per això va ser criticat pels individualistes-- i en els quals combat l'autoritarisme, el funcionarisme i la centralització, alhora que propugna el federalisme, l'organització de la comuna revolucionària, l'internacionalisme i el paral·lelisme en l'actuació de sindicats i anarquistes, tot això en consonància amb l'esperit de la vella FRE. El 18 de maig de 1907 fundà i presidí a Buenos Aires l'«Instituto Argentino de las Artes Gráficas» i a iniciativa seva es fundà l'Escola de Tipografia Argentina. És autor de Disquisiciones sociales. La paz y el socialismo, En defensa de nuestros ideales (1894), Organización obrera (1899), Conferencias populares sobre sociología (Buenos Aires, 1900) --que tingueren una gran difusió a l'Estat espanyol a través de moltes reedicions fetes a Barcelona, València i Palma--, Memorándum con motivo y en celebración de mis 55 años (1906), El individuo y la masa. La educación de la libertad (1908), La política juzgada por los políticos. Análisis de la cuestión de la vida (1909). Va articipar en la redacció de Garibaldi. Historia liberal del siglo XIX i va escriure diverses obretes de teatre social en català (En lo ball , Celos, Jo vaig, La mort de la proletària, Sense Esperança, etc.). Antoni Pellicer i Paraire va morir el 14 d'abril de 1916 a Buenos Aires (Argentina).\n- Romeo Asara: El 23 de febrer de 1896 neix a Milà (Llombardia, Itàlia) el propagandista anarquista Romeo Asara. Sos pares es deien Samuele Asara i Letizia Vegetti. Després de fer els estudis elementals, exercí la professió de mecànic i entrà de molt jove en el moviment llibertari, desenvolupant la propaganda anarquista en estret contacte amb altres companys, com ara Mario Mantovani, Angelo Damonti, Fioravante Meniconi, Angelo Rognoni, etc. Va ser detingut i condemnat en diverses ocasions per delictes comuns i per «instigació a la deserció». Membre del Comitè Pro Víctimes Polítiques, el juny de 1929 va ser detingut i processat pel Tribunal Especial, juntament amb el ferroviari Giuseppe Peretti, Domenico Guadagnini, Gino Bibbi, Guglielmo Cimoso, Angelo Rognoni, Umberto Biscardo, Ermenegildo Villa i altres, acusat de possessió de «materials idonis per a la confecció de màquines explosives» --sembla que fou l'inventor d'un sistema de retardament per als explosius. A la presó envià diverses cartes a Benito Mussolini on renunciava al seu passat anarquista i s'oferia com a confident de la policia. Absolt per manca de proves, el 20 d'octubre de 1929 la policia l'assignà per a ser confinat per un període de tres anys a l'illa de Ponça. Una oportuna estada al manicomi de Mombello (Llombardia, Itàlia) evità la deportació i la mesura va ser commutada per dos anys d'amonestació. Durant els anys trenta residí a Milà, on treballà de dissenyador, sense destacar en la militància i sense ser molestat per la policia. No obstant això, mantingué contactes amb Alfredo Brocheri, organitzador de l'emigració clandestina de militants, i Michele Schirru, durant la seva estada a Milà entre abril i maig de 1930. Considerat perillós, el 17 de juny de 1940, quan esclatà la II Guerra Mundial, va ser internat al camp de concentració de Collefiorito (Guidonia Montecelio, Laci, Itàlia) i, a partir del desembre de 1940, al de Manfredonia (Pulla, Itàlia). Un cop alliberat, retornà a Milà i a partir del 8 de setembre de 1943, data de l'armistici entre Itàlia i les forces armades aliades, es va perdre el seu rastre. Participà en la Resistència i va ser detingut en dues ocasions; torturat, va ser deportat a Alemanya. Aconseguí fugir i s'integrà de bell nou en les forces partisanes. Formà part, amb Augusta Farvo, com a comissari polític, de la II Brigada «Bruzzi-Malatesta» que operà a Pero-Rho de Milà. Després de la II Guerra Mundial participà activament en el moviment anarquista milanès. Romeo Asara va morir el 23 de desembre de 1957.\n- Émile Bauchet: El 23 de febrer de 1899 neix a Roissy-en-France (Illa de França, França) el militant llibertari i pacifista Émile Alexandre Bauchet. Va ser el desè infant d'una família miserable; son pare era un jardiner alcohòlic i sa mare bugadera. Després d'aprendre l'ofici de paleta, va ser incorporat a files en 1919, va desertar després de 14 mesos de servei i va aconseguir escapar durant 10 anys als tribunals militars. A partir de 1927 va col·laborar en el periòdic d'Alphonse Barbé Le Semeur i es va declarar objector de consciència. Detingut en 1929 per la seva deserció, va ser condemnat el 10 de juliol de 1929 a un any de presó, malgrat el suport de Louis Lecoin, d'Han Ryner i de Georges Pioch durant el procés. Finalment va ser alliberat l'abril de 1930 gràcies a una remissió de pena i es va associar fins al 1932 amb l'anarquista Paul Barbé, germà d'Alphonse, per explotar una línia d'autocars a Dives-sur-Mer (Baixa Normandia). Després milità en la Lliga Internacional dels Combatents de la Pau (LICP) i en presidirà la federació de Calvados abans d'esdevenir-ne secretari de comptes de l'oficina nacional. Va col·laborar en La Patrie Humaine i en La Voie de la Paix, de la qual serà gerent. El juliol de 1935 va ser un dels anarquistes i sindicalistes signants en nom de la LICP d'un manifest aparegut en Le Libertaire apel·lant a l'organització d'una conferència nacional contra la guerra i la «unió sagrada» Sempre actiu després de la guerra, intentarà en 1958 reagrupar les organitzacions i grups pacifistes amb la fundació del Comitè Nacional de Resistència a la Guerra i a l'Opressió. Émile Bauchet va morir el 7 d'agost de 1973 a Villers-sur-Mer (Baixa Normandia, França).\n- Manuel Monleón Burgos: El 23 de febrer de 1904 neix a Andilla (Serrans, País Valencià) el pintor, il·lustrador, cartellista, naturista, esperantista i anarquista Manuel Monleón Burgos. D'educació autodidacta, després d'estudiar les primeres lletres a l'Escola Pública, en 1916 entrà d'aprenent al taller de Mariano Pérez, prestigiós pintor de ventalls i miniaturista, iniciant-se en aquest art i del qual en realitzaria exposicions a Madrid, Barcelona i València entre 1928 i 1930. A partir de 1929 s'especialitzà en la il·lustració de cartells, de llibres i de revistes, sobre tot de caire anarquista i lligades als seus amics Marín Civera Martínez i Joaquín Juan Pastor (Cuadernos de Cultura, Orto, Estudios, Helios, Crisol), on introduí idees renovadores com la utilització de fotomuntatges o les innovadores tècniques d'aerògrafia. En 1933 participà en la I Exposició d'Art Revolucionari, celebrada a Madrid, i s'integrà en la Unió d'Escriptors i d'Artistes Proletaris (UEAP), organitzadora de l'acte. Entre 1934 i 1936 participà en concursos de cartells de les Falles. Com que d'infant havia patit raquitisme, es decantà per una vida naturista (vegetarianisme, excursions, gimnàstica, etc.). Com a esperantista, publicà en 1933, sota el pseudònim de Manuel Burgos, el llibre Un idioma para el mundo proletario: el esperanto; fou el primer president del Grup Laborista Esperantista de València i establí contactes amb escriptors esperantistes russos. Quan esclatà la guerra, amb Artur Ballester Marco i Josep Renau Berenguer, tingué un paper importantíssim en el desenvolupament del cartellisme polític, sobre tot en campanyes anarquistes (CNT-AIT, FAI), socialistes (UGT), del Partit Sindicalista i de l'Aliança d'Intel·lectuals per a la Defensa de la Cultura (AIDC). En 1937 participà en l'exposició de París. En acabar la guerra fou detingut al barri alacantí de Benalua per les tropes italianes del general Gámbara i fou tancat als camps de concentració de Los Almendros i d'Albatera. Després de passar per diverses presons alacantines (Benalua, Sant Ferran, Plaça de Braus i Santa Bàrbara), restà tancat tres anys en diverses presons (Carabanchel, Palència i la Model de València). En sortir, fundà amb Antonio Castaños l'empresa de publicitat Gràfiques Diarco (1943-1949). A partir de 1946 col·laborà com a director artístic i il·lustrador en el setmanari cinematogràfic Triunfo i en dues pel·lícules (La escalera i El hombre). Entre 1951 i 1957 visqué a Bogotà (Colòmbia), on maquetà i dibuixà per a l'editorial Reina, fou director artístic d'agències publicitàries nord-americanes, restaurà dibuixos de Gregorio Vázquez de Arce Ceballos, col·laborà en revistes colombianes (Adán, Semana, Estampa) i aprofundí en la pintura --entre el 6 i el 20 de maig de 1955 exposà una gran col·lecció d'aquarel·les al Museu Nacional de Bogotà. En 1958 s'instal·là a Caracas (Veneçuela). En 1962 retornà a la Península i s'establí a València, on dirigí, juntament amb son fill, el també dibuixant Lenko, la secció artística de l'agència publicitària Cid fins a la seva jubilació. Va col·laborà en diversos periòdics, com ara Nueva Cultura, El Sindicalista, Umbral i Verdad, entre d'altres. Manuel Monleón Burgos va morir el 7 d'agost de 1976 a Mislata (Horta Oest, País Valencià). En 2004 s'estrena el documental sobre la seva vida i obra Manuel Monleón, un crit pegat a la paret, realitzat per Pilar Molina, Valentí Figueres i Helena Sánchez.\n- Isabel Hernández Marichal: El 23 de febrer de 1909 neix a Hermigua (La Gomera, Illes Canàries) l'anarcosindicalista Isabel Hernández Marichal, coneguda com La Tabaquera. Era la major de tres germans (José i Rosa) d'una família humil. Quan era petita son pare emigrà a Cuba i la resta de la família es traslladà a Tenerife (Illes Canàries). Quan tenia 12 anys començà a treballar com a tabaquera, passant per diverses fàbriques durant sa vida, com ara «La Lucha» i «La Arautápala», a Santa Cruz de Tenerife, i «Rumbo» a Las Palmas de Gran Canària. Quan tenia 16 anys s'afilià al Sindicat de Tabaquers d'Ambdós Sexes de la Confederació Nacional del Treball (CNT), el qual comptava en l'any 1933 amb 3.000 afiliats, i que acabà presidint. El sindicat l'ajudà en l'autoformació intel·lectual i participà activament en vagues i conflictes sindicals en l'àmbit del tabac, assessorant les companyes a les fàbriques i protagonitzant mítings, com ara el celebrat el Primer de Maig de 1936 a la Plaça de Toros de Santa Cruz de Tenerife. A causa de la seva militància va estar detinguda en diverses ocasions. Quan el cop militar feixista del 18 de juliol de 1936 s'amagà de les tropes aixecades. Va ser jutjada en rebel·lia en el procés realitzat contra 64 militants de la CNT del qual van ser afusellats 19 treballadors el 23 de gener de 1937; ella va ser condemnada per un «delicte de rebel·lió» a 12 anys i un dia de presó. Aconseguí embarcar cap a Las Palmas i amb una nova identitat s'amagà a la cambra d'una pensió que portaven uns companys durant cinc anys. Amb la identitat de sa germana Rosa començà a treballar de bell nou a les fàbriques de tabac. En 1943 s'uní sentimentalment amb Blas Pérez Sicilia, militant de la CNT de Las Palmas, amb qui tingué dues filles, Josefa i Nieves. Aprofitant un indult concedit en 1945 per a les persones que no haguessin incorregut en delictes de sang, la parella retornà a Tenerife cap el 1949. L'indult per la seva condemna li fou atorgat el 16 de gener de 1951. Posteriorment Blas emigrà a Veneçuela. Després de la mort del dictador Francisco Franco participà en el rellançament de la CNT i parlà en el primer míting públic després del franquisme que se celebrà l'1 de maig de 1978 al Palais Royal de Tenerife. També va fer costat la Coordinadora Feminista i participà en la commemoració del 8 de març de 1979. En els seus últims anys la demència senil minvà molt les seves facultats. Isabel Hernández Marichal va morir el 23 de juny de 1983 a Tenerife (Illes Canàries).\nNotícia de l'alliberament de Charles Launay apareguda en el diari parisenc L'Humanité del 21 de juliol de 1933\n- Charles Launay: El 23 de febrer de 1911 neix a Crocy (Baixa Normandia, França) l'anarquista, i després comunista, Charles Victor Pierre Launay. Fill d'un obrer llauner i agrícola, de ben jovenet entrà a fer feina en una fàbrica de camembert. Quan tenia 14, després que son pare l'apallissés, fugí de casa seva i a Poitiers entrà a formar part dels «Compangnons du Tour de França» (Companys de la Volta de França), organització obrera i gremial que li va permetre viatjar arreu de França (Normandia, Poitiers, Bordeus, París, etc.) com a aprenent. Després de treballar d'estibador al port de Bordeus (Aquitània, Occitània), s'instal·là a París (França), on entrà en contacte amb els restaurants vegetarians i amb el moviment anarquista. Antimilitarista convençut, es declarà objector de consciència i en 1931 adreçà una carta al president de la República expressant el seu refús al servei militar obligatori. L'octubre de 1932 va ser condemnat per un tribunal militar a un any de presó i al pagament de les despeses judicials; en sentir la condemna cridà: «A baix la guerra! Visca l'anarquia!». El mateix dia, aquest tribunal condemnà el militant comunista Raymond Guyot, qui exclamà «Visca l'Exèrcit Roig!», i el pastor Jacques Martin, que invocà als jutges el precepte evangèlic de «No mataràs». A la presó militar parisenca de Cherche-Midi, a més de fer una vaga de fam amb Guyot, es casà amb Madeleine Haution (Marcelle Hus), que freqüentava els cercles llibertaris i tenia per missió visitar els companys empresonats. Des d'aquesta presó col·laborà en Le Libertaire. El 29 de gener de 1932 envià una carta al ministre de la Guerra francès rebutjant una gràcia que l'eximia de la presó si acomplia el seu servei militar. A causa de la influència de Raymond Guyot, quan Charles Launay sortí del presidi el 21 de juliol de 1933, la parella començà a militar en les Joventuts Comunistes i en el Socors Roig Internacional (SRI). En 1935 abandonà el Partit Comunista (PC), quan aquest abandonà l'antimilitarisme, però sa companya hi restà. Quan esclatà la II Guerra Mundial, renuncià al seu antimilitarisme i lluità contra l'ocupant. En 1940 va ser fet presoner per l'exèrcit nazi a Saumur (País del Loira, França) i deportat a Alemanya. Després de l'Alliberament s'instal·là a Maisons-Alfort (Illa de França, França), on fou responsable d'un centre d'acollida de refugiats. En 1967 enterrà civilment sa companya, amb qui havia tingut dos infants (Michel i Ivan), qui, al final de sa vida, s'havia convertit a l'espiritisme i al misticisme. Desconeixem la data i el lloc de la seva defunció.


Vilafranca activa 6 pales mecàniques per netejar carrers i masies – Vinaròs News\nVilafranca activa 6 pales mecàniques per netejar carrers i masies\nVILAFRANCA 10 gener, 2021 Vinaròs News\nL’alcaldessa, Sílvia Colom, ha explicat que l’equip de govern està coordinat les tasques a la localitat. Així des d’ahir es van activar a 4...\nL’alcaldessa, Sílvia Colom, ha explicat que l’equip de govern està coordinat les tasques a la localitat. Així des d’ahir es van activar a 4 pales mecàniques per iniciar la neteja dels carrers i accessos a explotacions ramaderes i masies. A les 4 pales contractades pel consistori s’han sumat altres dues de reforç de el Consorci Provincial de Bombers.\nLes primeres tasques de neteja s’han centrat en els Serveis Públics i més essencials, com ara Centre de Salut, camí de l’heliport o residència de gent gran.\nDurant tota la setmana es seguirà treballant en la neteja de carrers i accessos a serveis essencials, així com masies i explotacions ramaderes.\nD’altra banda l’Ajuntament, a través del servei Infovila ha emès successius bàndols informant sobre la situació i oferint serveis per a recollida de medicaments o compra per a aquelles persones que tinguin dificultats de mobilitat.\nEn aquests avisos també s’ha recordat la importància de seguir les mesures de prevenció sobre Covid-19.\nL’Ajuntament també està en permanent contacte amb els directors de l’col·legi Don Blasco de Alagón i l’IES de Secundària. En aquest sentit s’ha acordat que demà dilluns les classes siguen telemàtiques i se suspenen les classes a l’escola infantil municipal.\nTots els edificis municipals romandran tancats excepte les oficines municipals on es canalitzaran les peticions de l’veïnat.\n-Alerta davant el fred i el gel\nAra, després de la neu, el gran perill són les baixes temperatures i la formació de grans plaques de gel. L’Ajuntament també ha alertat del perill que suposa la neu que es desprèn de les teulades. És per això que recomana el veïnat caminar pel centre dels carrers i fer-ho amb extrema precaució.\n-No agafar el vehicle particular\nD’altra banda des del consistori es continua insistint perquè no s’agafi el vehicle particular si no és necessari. D’aquesta manera es facilita la feina dels serveis llevaneus i d’emergències.


pel port: LA FOU-BANCAL DE SARPA-TEIXET-FAIG PARE-PI GROS\nJosep Lluís 18 de juny de 2009 a les 22:30\nFa 2 setmanes, estant de vacances, vaig tindre el plaer de visitar la fageda del Retaule, i la sort de poder-la contemplar amb boira, amb sol i amb pluja. Al meu blog terraverda.blogspot.com he fet una crònica dels dies que vaig estar pel Port i voltants.\nI gràcies pels topònims, molts dels llocs on he anat els he pogut reconéixer per les rutes del teu blog i pels llibres de Vicent Pellicer.\nVicent Pellicer Ollés 23 de juny de 2009 a les 9:54\nBona passejada, Lluís! El llibre del Joan sembla que pinta bé! És bo que vagen sortint noves publicacions, amb noves excursions. Així no pararem de caminar pel Port.


Unim-nos i lluitem: organitzem-nos contra el capitalisme - Endavant\nManifest Primer de Maig Endavant:\nUnim-nos i lluitem: organitzem-nos contra el capitalisme.\nUn any més, les treballadores dels Països Catalans i de tot el món afrontem una Diada Internacional de la Classe Treballadora enmig d’una crisi sistèmica que dura ja massa temps i que, com a classe, fa massa també que en seguim pagant les conseqüències.\nLes múltiples crisis derivades de la pandèmia provocada per la Covid-19 han posat en relleu els interessos contraposats entre la classe treballadora i la resta de les classes populars, que som la majoria de la població, i els interessos particulars dels poderosos i el gran capital. La patronal està intentant que el cost d’aquesta crisi el pagui la classe treballadora, i els governs faciliten aquests objectius amb una gestió antisocial de la crisi.\nLes contradiccions que el capitalisme arrossegava des de la crisi econòmica i financera del 2008 han esclatat sota el brutal impacte de la pandèmia, i el marge per mantenir els beneficis sense tocar els drets socials i polítics de la classe treballadora ha desaparegut completament. La pràctica neoliberal de socialitzar les pèrdues i privatitzar els beneficis, imposada amb mà de ferro per la Unió Europea, implica que els nostres impostos serviran per rescatar les grans empreses, mentre les nostres condicions materials de vida es degraden a un ritme sense precedents.\nLa situació d’emergència a la qual ens ha abocat la pandèmia ha posat de relleu que el mercat, com a mecanisme d’articulació de la producció i gestió dels recursos, no ha permès cobrir les necessitats més bàsiques, ni en salut pública ni en cap altre aspecte essencial per a la vida de les persones. Les ajudes temporals impulsades pels diferents governs són només mesures temporals basades majoritàriament en crèdits, amb els corresponents beneficis per a la banca i la soga al coll que suposa per a les treballadores haver-los de tornar. Totes aquestes mesures simplement tiren la pilota endavant, posposen els problemes reals de l’impacte econòmic de la crisi per mantenir l’ordre tant de temps com sigui possible.\nL’única solució a llarg termini que garanteix que estarem preparades en situacions semblants és la racionalització i planificació de l’economia, i el repartiment equitatiu del treball. La crisi derivada de la Covid-19 ens obligarà a reconstruir el país, haurem d’assumir sacrificis i treballar conjuntament per recuperar les nostres vides. Ara és, doncs, el moment de preguntar-nos quin país volem reconstruir: posarem els nostres esforços per reflotar els beneficis de les grans empreses i els bancs, o canviarem el rumb de la societat i construirem un país que tingui els recursos materials necessaris per, d’una banda, garantir pa, sostre i treball a totes les persones i, de l’altra, disposar d’un sistema de salut públic que sigui capaç de fer front a situacions d’emergència que vindran en el futur?\nNomés si som capaces de recuperar la sobirania com a poble i exercir efectivament el dret a l’autodeterminació dels Països Catalans, entès com un procés permanent de decisió sobre les directrius econòmiques, polítiques i socials que han de guiar la nostra societat, podrem capgirar les relacions d’autoritat i dominació social imposades per l’oligarquia i pel capitalisme depredador. Aquesta és la clau de volta per aconseguir les profundes transformacions socials necessàries per posar realment la vida al centre del desenvolupament social, apropiant-nos dels mitjans de producció, qüestionant la propietat privada, eliminant la divisió sexual del treball i la doble jornada per a les dones, garantint la protecció del nostre territori i molt més. Aquesta és la clau: construir una societat socialista i feminista.\nDes d’Endavant OSAN fem una crida a tota la classe treballadora dels Països Catalans a sortir aquest Primer de Maig als carrers, a organitzar-se i lluitar per una vida que valgui la pena ser viscuda.\nAquest Primer de Maig, unim-nos i preparem-nos per al que vindrà.\nAquest Primer de Maig, plantem-nos pel socialisme, construïm la Unitat Popular!\n« [Llibret] Autodefensa feminista com a resposta a la crisi\nLa classe treballadora com a protagonista en la defensa de la llengua »


William Peter Blatty - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n12 gener 2017 (89 anys)\ndirector de cinema, escriptor, prosista, novel·lista, guionista, productor de cinema\n(1971) The Exorcist\nLinda Tuero (1975–1980)\nJ.T. Blatty (en)\n(1972) Oscar al millor guió adaptat, per l'obra L'exorcista\nWilliam Peter Blatty (7 de gener, 1928 - 13 de gener de 2017), fou un escriptor nord-americà. Autor de la novel·la The exorcist (l'exorcista) i del posterior guió cinematogràfic de la pel·lícula del mateix nom que li va fer guanyar l'Òscar al millor guió adaptat el 1973.\nOriginari de Nova York, Estats Units. Té 3 germans, Edward, Maurice i Alyce. Va estudiar amb els jesuïtes, als quals admirava (això es reflecteix a la novel·la The exorcist, on dos dels personatges principals són jesuïtes). Va escriure el guió a la pel·lícula A shot in the dark, protagonitzada per Peter Sellers.\nVa començar a crear la seva novel·la de terror The exorcist a la dècada dels 1950, intrigat pel fet que en aquesta època no es coneixia massa, científicament parlant, el tema de la possessió satànica i del ritu de l'exorcisme.\nLa novel·la fou publicada el 1972, convertint-se així en l'èxit de la dècada.\nBlatty també va ser el productor de la pel·lícula del mateix nom, el 1973, dirigida per William Friedkin i amb la participació de Ellen Burstyn, Linda Blair, Jason Miller, Max von Sydow i Lee J. Cobb entre d'altres, rebent un Òscar per la seva obra.\n↑ «Mor William Peter Blatty, pare dEl exorcista'». El Periódico de Catalunya, 13-01-2017 [Consulta: 14 gener 2017].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: William Peter Blatty\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=William_Peter_Blatty&oldid=29032860»\nMorts de mieloma múltiple\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 des 2021 a les 13:55.


ONGs locals i la regidoria de Serveis Socials coordinaran l’atenció a famílies en risc d’exclusió – Compromís per Castalla\nLusa Monllor: “La situació econòmica de moltes famílies s’està agreujant amb el final de les prestacions”\nCreu Roja, Càritas i l’Associació del Casc Antic de Castalla han acordat amb la regidoria de Serveis Socials unir esforços en la coordinació de l’atenció a les famílies en risc d’exclusió social.\nLa regidora de l’àrea social, Lusa Monllor, ha explicat que “la situació econòmica de moltes famílies s’està agreujant amb el final de les prestacions d’atur. És necessari ampliar l’atenció social amb tota l’ajuda possible”. Ha advertit que “amb els 400 euros hi ha famílies que no arriben a pesar d’intentar-ho”.\n“Fa setmanes que estem reunint amb les ONGs locals, intercanviant idees perquè l’atenció arribe a més famílies”. Entre les mesures que preveu aplicar espera “potenciar el banc d’aliments amb la firma en els pròxims dies de convenis amb els supermercats locals”.\nLa regidora valencianista ha agraït “l’enorme tasca d’emergència social que estan realitzant Creu Roja i Càritas, sense la qual la situació estaria greument desbordada”. Sobre la participació de l’Associació del Casc Antic, Monllor ha explicat que “la col·laboració abarcarà tota Castalla, però hem cregut important la seua participació perquè és una àrea amb una important presència de famílies en risc d’exclusió”.\n←No complirem totes les nostres promeses\nReunió informativa sobre el CONSELL DE PARTICIPACIÓ CIUTADANA→


Privacitat | VENTIJOL\nAdreça: C/ Sagrera, 179-197 1r – 08027 BARCELONA\nDades de contacte del responsable: 93 408 12 36 – ventijol@ventijol.cat\nVENTIJOL prohibeix l’ús dels seus serveis web als usuaris menors de catorze anys, excepte consentiment exprés dels seus pares o tutors.\nAquesta web integra funcions analítiques de Google Inc. (1600 AMPHITHEATRE PARKWAY, MOUNTAIN VIEW, CALIFÒRNIA, USA) per conèixer la manera en què és buscada, accedida i utilitzada pels usuaris. Per a això, en usar aquesta web el navegador de l’usuari estableix una connexió directa amb els servidors del domini d’Internet google.com i altres dominis de Google. Això permet a Google registrar l’activitat de l’usuari així com informació relativa a la seva adreça IP. Google Analytics fa ús de cookies persistents per elaborar estadístiques anònimes sobre l’ús d’aquesta web, conforme a la següent política de privacitat: https://policies.google.com/privacy?hl=ca. En utilitzar aquesta web l’usuari dona el consentiment per al tractament de les seves dades a Google per a les finalitats indicades.\nAquesta web integra funcions de Google Inc. (1600 AMPHITHEATRE PARKWAY, MOUNTAIN VIEW, CALIFÒRNIA, USA) com per exemple vídeos de Youtube, mapes i botons “+1”. Per aquesta raó en utilitzar la web el navegador de l’usuari estableix una connexió directa amb els servidors del domini d’Internet google.com i altres dominis de Google. Això permet a Google conèixer que l’usuari ha visitat la web des de la seva adreça IP. Google fa ús de cookies persistents, emmagatzematge local i emmagatzematge local de Flaix en el dispositiu de l’usuari, per a diverses finalitats incloent la recopilació de l’activitat de l’usuari en Internet per oferir-li publicitat adaptada als seus interessos, conforme a les seves polítiques de privacitat: http://www.google.es/intl/ca/policies/privacy/. En utilitzar aquesta web l’usuari dóna el consentiment per al tractament de les seves dades a Google per a les finalitats indicades.


Pension Solo Heilbronn Heilbronn Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHabitació Individual amb Balcó i Bany Compartit\nSolothurner Str. 5, Heilbronn, Heilbronn, Alemanya, 74072 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nHabitació Individual amb Balcó i Bany Compartit (Single Room with Balcony and shared bathroom)\nMés informació sobre Pension Solo Heilbronn\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Heilbronn, no busqui més enllà de Pension Solo Heilbronn. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Pension Solo Heilbronn és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Pension Solo Heilbronn no troba competidors en cap categoria.


Artistes per la Llibertat – Consell per la República\nEl Consell per la República Catalana presenta Artistes per la Llibertat amb 27 espectacles en directe. De l’1 al 21 de juny, cada dia a les 19h i dissabtes i diumenges també a les 11h.\nLa Declaració Universal dels Drets Humans, en l’article 27 diu “Tothom té dret a participar lliurement en la vida cultural de la comunitat, a gaudir de les arts i a compartir l’avenç científic i els seus beneficis.”. És per això que el Consell ha decidit engegar aquests cicles que promouen la Cultura com a Dret Universal.\nEl projecte apel·la directament a la participació ciutadana i s’ha vehiculat a través de la xarxa territorial del Consell per la República, els Consells Locals, que són els qui han presentat les diferents propostes artístiques dels artistes professionals en actiu dels seus municipis. Així com consumim productes de quilòmetre 0, ho fem també amb l’artesania, les arts visuals, plàstiques i escèniques. Es fa a més tot ajudant econòmicament les persones que treballen en el sector cultural que està patint d’una manera especialment virulenta les conseqüències de la pandèmia actual.


El 88% dels enquestats troben la gestió del menjador de Pau Casals satisfàctoria | +Més\nEl 88% dels enquestats troben la gestió del menjador de Pau Casals satisfàctoria\nPrincipal » Notícies » El 88% dels enquestats troben la gestió del menjador de Pau Casals satisfàctoria\nL’enquesta mostra unes dades molt positives que reforcen i impulsen un projecte diferent que parteix de la promoció de la salut alimentària, a través de l’ecologia, la proximitat i la proteïna vegetal, en l’àmbit alimentari i la participació dels infants a l’espai del migdia.\nL’enquesta realitzada a les famílies dels infants de l’escola Pau Casals de Vacarisses reflecteix una gran acceptació de l’alta freqüència de verdures i hortalisses en els nostres menús, amb un 90 % que hi està d’acord amb la freqüència i dintre d’aquest percentatge un 13% que encara en voldria més.\nLa gran aposta dels nostres menús, la introducció de la proteïna vegetal, també ens ha sorprès gratament: el 68% dels enquestats hi està d’acord o encara aposta per més freqüència.\nPel que fa a l’atenció dels infants, es important que les famílies també apostin -com fem nosaltres- per que els nens i nenes puguin proposar i decidir en certs àmbits, i no tant sols siguin escoltats. Les assemblees amb els infants són un gran instrument per parlar, reflexionar i fer un espai d’empoderament dels infants a l’Espai del Migdia.\nSi llegim tota la enquesta atentament, veurem àmbits de millora que anotem i pensem treballar amb molta il·lusió: la millora de les habilitats en gestionar conflictes, tant entre els infants, com amb les monitores; millorar encara més la comunicació amb les famílies; etc. Però entenem que la consolidació d’un projecte tant innovador ha de fer sentir bé a tota la comunitat educativa i, especialment, a les monitores i cuineres del centre.


Calendari criminal del 2021 | Tura Soler | barcelona | Successos | El Punt Avui\nCalendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 + Calendari criminal del 2021 E-mail\nbarcelona - 5 març 2022 2.00 h\nCalendari criminal del 2021\npersones, com a mínim, van morir assassinades l’any passat a Catalunya\ndels crims, un 80%, estan resolts policialment\nde resoldre l’assassinat d’una dona de 96 anys a Calella\nEl rètol de recerca del pare infanticida que van difondre els Mossos. EPA..\nGerard Pasamontes que va matar la mare a Ripoll EPA.\nEls mossos custodiant la casa de Rubí on va haver un narcoassalt mortal. ACN.\nAlla Bukancova, víctima i el seu home, Miguel Ángel Palma, homicida. TURA SOLER.\nPolicia científica a l’escenari de la mort de la parella de Sant Joan les Fonts TURA SOLER.\nCalendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 Calendari criminal del 2021 E-mail\nMig centenar de persones, segons dades recollides per aquest diari, van morir de resultes d’un acte criminal durant el 2021. El nombre d’homicidis és lleugerament inferior que el 2020, quan se’n van detectar 47. Quaranta dels cinquanta crims, un 80%, estan resolts policialment. 34 de les víctimes eren homes i 16, dones. L’anàlisi de les dades estableix que almenys 17 de les víctimes, un 34%, eren estrangeres. També en 17 dels 40 casos resolts hi ha hagut arrestos de persones estrangeres. 37 dels autors/sospitosos ho són. Les tres dones homicides van confessar el seu crim: dues van matar la parella i la tercera, la filla. Les dades del 2021 aporten que els mòbils criminals abasten un ventall molt ampli: gelosia, diners, droga, bogeria, robatoris, discussions banals, revenges... i també demostren que l’edat no és barrera per matar. En dos casos víctimes i homicides eren menors.\nAquest són els dies marcats en el calendari criminal del 2021.\nBaralla de barri. Una trifulga al carrer Finestrelles, al barri de la Trinitat de Barcelona, acaba amb Jonathan Burgos Moraleja, de 41 anys, mort apunyalat i un equatorià de 38 anys, Luis Holguín, detingut. És difícil esclarir els motius de la discussió entre Burgos i Holguín, coneguts del barri. Burgos estava aparellat amb una noia que va conèixer a través d’Holguín. “Aquest també és el meu barri!”, van sentir uns testimonis que cridava Holguín abans que arribessin a les mans.\nMatricidi. Un home de 54 anys mata la seva mare de 94 anys a Badia del Vallès. El fill, que tenia problemes mentals, era el cuidador de l’anciana i no hi havia antecedents de violència.\nUn dona de 37 anys, espanyola, mata el seu company, de 65 anys, d’una ganivetada enmig d’una discussió a Viladecans.\nRobatori mortal. Assassinen en Weimin, conegut amo d’un basar xines del barri del Guinardó de Barcelona. L’agressor el va atacar al portal de casa seva per robar-lo a la sortida de la feina. L’homicida és un noi d’origen marroquí i nacionalitat espanyola amb molts antecedents. Va ser empresonat.\nAnciana assassinada. Margarida Boschmonart Arges, de 96 anys, mor apunyalada a casa seva, al centre de Calella. El dia del crim era un dia plujós, les botigues del centre comercial estaven tancades perquè en aquell moment encara eren vigents les restriccions estrictes pel confinament per la pandèmia, cosa que va dificultar trobar testimonis. Un any després, no s’han fet detencions però la família confia que la resolució ara sigui imminent.\nUna baralla entre menors a Badalona acaba amb un noi veneçolàde 17 anys mort apunyalat. Va morir dos dies després de l’apunyalament. L’agressor, un noi espanyol de 14 anys, es va entregar als Mossos. Unes amenaces a una noia de 14 anys que havia estat xicota de l’agressor es perfilen com el rerefons de la baralla.\nCadàver al voral. Troben un home assassinat sense identificar a Cabanelles, a la carretera de la Mare de Déu del Mont. Resulta ser Otman Chaibi, un mecànic de Vilafant. Al desembre es fan vuit detencions relacionades amb el crim, que es va perpetrar el 27 de febrer arran d’una discussió mentre feien una barbacoa a casa del soci de la víctima. El sospitós considerat autor material és Florin Ionut Pectu, que s’havia presentat com a candidat a les eleccions municipals a Castelló d’Empúries el 2011\nDetenen un home de nacionalitat equatoriana a Olesa de Montserrat acusat de la mort a punyalades d’un compatriota. Un conflicte per un tema relacionat amb la marihuana es perfila com a mòbil.\nHomicida confés. Un home de 70 anys de Barcelona es presenta a la comissaria dels Mossos i explica que ha matat una anciana de 91 a Tarragona. La dona és morta, asfixiada, amb un coixí. L’homicida confés és el sogre de la neboda de la víctima. L'homicida era el cuidador de la dona i sembla que patia un desequilibri emocional i tenia pensaments de com alleugerir el patiment de l'anciana\nCrim passional. Un home espanyol de 51 anys mor apunyalat a Terrassa i detenen l’autor, un home de 46 anys, espanyol. L’agressor és l’ex-xicot de la parella de la víctima.\nViolència juvenil. Un jove espanyol mor apunyalat al mig del carrer a Gelida. Es va detenir dos nois menors, alumnes de l’institut i d’origen equatorià. Un conflicte relacionat amb les drogues es perfila com el mòbil de l’assassinat\nUn altre assassinat per culpa de la marihuana. Un cultivador de Rubí mata un lladre. Era en un edifici a mig construir al carrer Segadors, 39 de Rubí. L’homicida, de 47 anys, va ser arrestat. Víctima i homicida eren norafricans.\nHomicida reincident. Troben el cadàver d’Abdelililah Harbil, un veí de Roses, dins del maleter del seu cotxe, que era aparcat al carrer Bernat Metge. Van detenir primer Outman Haouachi i dies després, Achraf Laghdas, que el 2003 ja havia matat un noi a Empuriabrava i havia complert una pena de 17 anys de presó. Una plantació de marihuana a la casa que ocupaven víctima i homicides podria ser la causa del crim.\nFeminicidi a Manresa. Assassinen una dona de 34 anys, Jordina Martínez Playà, treballadora del Departament d’Afers Socials i Família. Els Mossos arresten el seu excompany, Antonio, que va intentar suïcidar-se.\nPilar, una dona de 50 anys, mor cremada ruixada amb gasolina a la Bisbal del Penedès i els Mossos detenen el seu company, Cèsar, un home de 37 anys. L’home va trucar al 112 i va dir que la dona s’havia intentat suïcidar, però les paraules de la dona abans de morir i la investigació el van assenyalar a ell com a culpable\nBaralla mortal. Els Mossos detenen dos homes, un espanyol i un uruguaià, per la mort d’una altre home, espanyol, en una baralla a Gualba. Els dos detinguts van quedar en llibertat i es considera homicidi imprudent.\nCrim i suïcidi. Troben els cadàvers d’una parella tirotejats en un habitatge de Creixell. Són Manuel Ruiz i la seva dona, Betty Sulay Arteaga, colombiana de 52 anys. Ella té dos trets i ell, un. Tot apunta que ell es va matar el mateix dia que la policia va entrar al pis, però que ella ja feia cinc dies que era morta.\nExecutiva assassinada. Lucía Dotto, 42 anys, nascuda al Brasil i directora d’una cadena d’hotels de luxe, és assassinada pel seu home a Corbera de Llobregat. Ell, d’origen brasiler i nacionalitat espanyola, es va penjar després. Els cadàvers els va trobar el seu fill de 13 anys quan va tornar de l’escola.\nMare infanticida. Una mare mata la filla de 4 anys, Yaiza, amb una sobredosi de pastilles a Sant Joan Despí i després ella també es pren pastilles, però a ella els sanitaris la poden reanimar i la detenen. Cristina Rivas declara al jutjat que va actuar per revenjar-se de Sergio Peiró, el seu exmarit, pare de la nena. Empresonada.\nAlla Bukancova, de 48 anys, originària de Letònia, arrelada des de feia anys al Pla de l’Estany, mor apunyalada a Porqueres pel seu home, Miguel Ángel Palma Chica, un ex-presidiari.\nUn home que desbrossava la seva finca troba un cadàver embolicat en plàstics a Riudecols. La víctima és un home d'uns 60 anys que encara no ha estat identificat.\nBaralla mortal a Sabadell. Detenen un home de 47 anys per la mort d’un altre esdevinguda en un trifulga en un pis.\nUn metge jubilat de 82 anys originari d’Equador va rebre una punyalada al pit que va resultar mortal a la plaça Amics de Lleida. Tot apunta que es va resistir a un robatori.\nMorta al bagul. Un home de Sabadell de 62 anys es presenta a la comissaria dels Mossos, acompanyat d’un advocat, i explica que ha matat la dona i l’ha posat en un bagul. Feia dos dies que la família d’ella, Amal, de 38 anys i marroquina, la buscava i no la trobava.\nCrim al carrer al barri de la Mina de Sant Adrià de Besòs. Una discussió acaba amb un home israelià mort apunyalat. L’autor, un noi colombià de 24 anys, s’entrega l’endemà a la comissaria. Eren toxicòmans i van discutir per un deute de cinc euros.\nCrim i suïcidi amb una nena de testimoni. Un home mata la seva dona, Antonella Orihuela, i la crema arran de carretera a Sant Vicenç de Castellet, i després ell se suïcida amb el cinturó del cotxe davant de la seva filla de 2 anys. La nena va ser rescatada il·lesa de dins del vehicle. La parella era argentina i vivia a Terrassa.\nOrdre d’allunyament ineficaç. Un home italià mata la seva exparella, una dona argentina, durant una discussió a Cambrils. Va ser ell mateix qui va trucar a emergències dient que s’havia trobat la dona estesa a terra. Tenia una ordre d’allunyament i el jutjat l’empresona\nCrim i evasió. Troben el cadàver d’una dona en un pis de Sabadell. Feia dies que era morta. La víctima és Dary Luz Berrio Rodríguez i busquen la seva parella sentimental, el dominicà José Abel Paulino Rodríguez, que, segons els veïns, la tenia amenaçada i que es va evadir. Té una ordre internacional de detenció.\nInfanticidi i suïcidi. Martín Ezequiel Álvarez Giaccio mata el seu fill de dos anys a l’hotel Concordia de Barcelona, l’hotel on s’havia casat amb la mare de la criatura. Després de dies de recerca i que els Mossos demanessin ajuda ciutadana, troben Martín Ezequiel Álvarez penjat prop de l’aeroport.\nLa mà delatora. La Guàrdia Urbana de Tarragona atura un cotxe que anava en contra direcció i troba una mà humana dins del maleter. La resta del cos el van trobar els Mossos el dissabte 28 d’agost al canal dret de l’Ebre, a Sant Jaume d’Enveja. Van anar a llençar el cadàver a uns 100 km del lloc del crim i es van descuidar de llençar la mà. Es van acabar fent sis detencions. Els arrestats són espanyols i la víctima, marroquina.\nUn home mata la mare i fereix de gravetat el seu germà a Vilafranca del Penedès. L’agressor, que podria haver tingut un brot psicòtic, també va acabar a l’hospital\nUn homicida per a dos crims. Dos homes moren tirotejats a Tarragona. La víctima era un tatuador que estava al balcó fumant i escoltant música quan un home li va disparar des de baix. Després els Mossos van anar a la saga del pistoler i quan aquest es va veure acorralat es va suïcidar amb la mateixa arma. I la sorpresa va ser que, quan van fer les proves de balística, es va comprovar que l’arma era la mateixa amb què el 6 de juliol del 2019 havien assassinat el marit de la perruquera del saló Spejo’s de Barcelona, Xavier Costa Casellas, de 47 anys i veí d’Arenys de Munt. Els Mossos continuen investigant per esclarir els motius dels crims.\nMaten el propietari del bar Nelly de Manresa durant una discussió. A la víctima, de 55 anys i nacionalitat paraguaiana, la van apunyalar al carrer. Els Mossos han detingut un colombià de 31 anys.\nUn altre mort per la marihuana, a Navarcles. Uns lladres van assaltar una casa per robar dues plantes de marihuana. Els dos homes de la casa, dos germans de nacionalitat espanyola, que custodiaven la droga, els van descobrir i els lladres van reaccionar clavant-los cops de pal. Tots dos homes van resultar ferits i van haver de ser hospitalitzats, i un va morir. Els Mossos van arrestar, a finals d’octubre, un noi de 19 anys marroquí i un altre home als quals, junts, també s’imputa un intent d’homicidi a Manresa perpetrat el 19 d’octubre.\nDos drogodependents es barallen al barri del Raval de Barcelona i un mor a apunyalades. Tots dos tenien molts antecedents. L’agressor és libi de 59 anys i la víctima, de Bangladesh.\nUn home s’entrega a la comissaria i confessa que ha malferit un veí amb qui havia discutit al carrer Ermita de l’Hospitalet. La víctima, Jesús Conejo Bravo, El Conejo, va acabar morint i l’agressor empresonat.\nRobatori mortal. Hafiz, un botiguer pakistanès de Rubí, mor apunyalat per dos lladres que li havien robat una ampolla de rom. Ell els va perseguir i el van apunyalar al coll amb l’ampolla robada trencada. Detinguts els agressors, dos nois de 18 i 19 anys, de nacionalitat espanyola i maliana.\nTècnics de l’ACA i de l’Ajuntament d’Albesa troben un cadàver enterrat a la vora del riu Noguera Ribagorçana a Albesa. És un home sense identificar.\nOfensa mortal. Un conflicte nocturn entre transportistes romanesos va acabar, un dissabte a la nit, amb un home mort apunyalat (Lucian Boboc), un altre de ferit (Daniel Popa) i un d’arrestat per homicidi i lesions (Adrian Claudiu Baicu). El desencadenant del crim va ser una ofensa a una col·lega transportista a qui l’homicida va dir “Em pixaré sobre teu, ets un drap”, després que ella el rebutgés.\nEstrany cas d’un crim amb la víctima desapareguda. Els responsables d’una plantació de marihuana es van presentar a la comissaria dient que algú havia matat el vigilant de la plantació a les Borges Blanques. Quan els mossos hi van anar no van trobar la víctima, però sí indicis de criminalitat. El cotxe de la víctima va aparèixer a les Borges. Se sospita d’un altre membre de la banda de cultivadors de marihuana. La víctima seria Pol Cugat, un barceloní de 20 anys, que havia acceptat fer de vigilant a la plantació de manera temporal perquè estava sense feina. No troben el cos.\nMaten un home de 65 anys, copropietari d’un bar d’ambient gai, People Bar, de Barcelona, al seu pis del carrer Urgell. Els Mossos detenen el sospitós gràcies a les dades facilitades pel marit de la víctima. L’arrestat és un colombià de 44 anys\nMatricidi i fugida. Un noi de Ripoll de 19 anys, Gerard Pasamontes Carpio, mata la seva mare, Maria Isabel Carpio, a punyalades i fuig cap al bosc. El detenen l’endemà a les Llosses.\nTroben assassinat un home de 80 anys a casa seva a Barcelona. L'escenari del crim estava regirat i els mossos van a la saga d'un lladre ja conegut com a sospitós.\nRevenja. Mor d’un tret al cap prop de casa seva a Sant Adrià de Besòs Valentín Moreno, conegut com “l’assassí de la Vila Olímpica”, condemnat per l’assassinat de Carlos Javier Robledo Peña, de 22 anys, ocorregut l’1 d’abril del 2000. Pendent de resolució.\nTroben un home de 47 anys mort a la Ràpita. La víctima, que tenia signes de violència, havia sortit d’una festa en un pis particular.\nConfessió. Una dona tailandesa de 42 anys truca als Mossos per confessar que ha matat el seu home, un espanyol de 48, a Manresa.\nUna baralla de matinada a les festes de Sant Andreu acaba amb un noi de 20 anys, Soulayman, mort a la plaça de Can Fabra, a Barcelona. La víctima va rebre una punyalada al pit i va arribar a l’hospital amb vida però va morir al cap de poc. Els Mossos han detingut el principal sospitós de la mort, un noi espanyol de 19 anys.\nExecuten a trets Óscar Pérez, al carrer, a Cerdanyola del Vallès. La víctima, sense antecedents, treballava de mecànic al taller Poli, molt a prop de l’escena del crim.\nMalaltia i desesperació. Un veí de Sant Joan les Fonts, Josep Pagès Colom, mata la seva dona, Maria Àngels Droch Nualart, i després se suïcida. L’home va deixar notes on exposava que estimava molt la seva dona i els informes mèdics que demostraven que ella tenia una greu malaltia. El cas s'ha comptabilitzat com a violència de gènere.\nFratricidi. Detenen un home per la mort del seu germà en un domicili del barri de Gràcia de Barcelona. L'homicida estava en tractament psiquiàtric i va patir un brot psicòtic. Són espanyols\neren homes, 16 eren dones i hi ha un cadàver del qual no s’ha determinat el sexe.\nvan ser a les comarques barcelonines; 6, a les de Girona; 8, a les de Tarragona, i 3, a les de Lleida.\nassassinades eren estrangeres, és a dir, un 34% del total de víctimes.\ncom a mínim, estaven relacionats amb afers de drogues, la majoria marihuana.\nS’han donat alguns casos que semblaven destinats a la carpeta dels homicidis però no ha estat així. El 3 de gener es va trobar un septuagenari mort a casa seva a Palau-solità i Plegamans. Li faltaven els genitals i la primera inspecció forense va apuntar que havien estat seccionats amb una eina. Després l’autòpsia va concloure que els havien devorat els gossos quan ja era mort. Com el cas d’Elena Kaixirskaia, morta la nit del 4 al 5 degener. Havia estat colpejada, però l’autòpsia va dir que havia mort de fred i el seu home va quedar en llibertat. Sospitós també era el cas del cadàver trobat en un pou a Capmany el 7 d’abril. El 10 de maig es va trobar el cadàver d’un veí de Balaguer que estava desaparegut dins del maleter del seu cotxe en una gasolinera de Lleida. No es van considerar criminals.\nUn miler de crims en tres lustres\nEl nombre d’homicidis perpetrats a Catalunya s’acosta al miler els darrers quinze anys. Aquest diari n’ha comptabilitzat 986 des del 2006, sense comptar els casos de desaparicions que tenen un clar motiu criminal. Els anys amb més assassinats van ser el 2009 (88) i el 2010 (89). A partir del 2011 (81) es va notar una baixada progressiva fins al 2015, quan es van comptabilitzar 36 assassinats, la xifra més baixa d’aquests anys. El 2016 se’n van comptar 52; 68 el 2017; 45 el 2018; el 2019 la xifra va pujar fins a 63; el 2020, primer any de pandèmia, en van ser 47, i el 2021 se n’han comptat 50.\nEl Punt Avui. Girona 05-03-2022, Pàgina 4\nEl Punt Avui. Nacional 05-03-2022, Pàgina 4


Falset celebra una nova edició de L’Encamisada. Ho aprofitem per tastar les calçotades de l’Sport o del Quinoa? | Restaurant Calçotada\n16th Gener 2014\nFalset celebra aquest cap de setmana L’Encamisada, el que vindria a ser l’equivalent de la festa dels Tres Tombs a la capital del Priorat. Els seus origens són llegendaris i els historiadors la situen abans de la Guerra de Successió, quan els falsetans van aconseguir vèncer el setge a la vila. Aquesta victòria, diuen, se suma a la processó de Sant Antoni, amb origens ancestrals, que se celebrava per commemorar esdeveniments a la Cort i que el poble va decidir assimilar com a seves.\nSigui com sigui, Falset es vestirà de gala aquest dissabte i diumenge per tal de reeditar una nova edició de L’Encamisada, festa tradicional d’interès nacional de Catalunya.\nDissabte, a dos quarts de vuit del vespre L’Encamisada es reunirà davant del Celler per a dirigir-se a l’església en processó pels carrers de la vila. Diumenge, la festa comença d’hora, a dos quarts de nou del matí, amb la benedicció dels animals a la plaça de l’església i un esmorzar popular. A les 11 del matí, L’Encamisada es reunirà davant del Celler per a desfilar de nou fins a l’església. I a dos quarts de 12 del migdia començarà la missa major, amb la posterior ballada de la Jota de Falset i la benedicció dels panets de Sant Antoni, que es podran adquirir sortint de la missa. Després continuarà L’Encamisada pels carrers de Falset.\nDes del blog de Restaurant Calçotada us proposem que aprofiteu l’experiència de viure L’Encamisada i arrodoniu la festa tot tastant les particulars calçotades que us ofereixen els restaurants Hotel Hostal Sport (al carrer Miquel Barceló 4-6) i el Quinoa Restaurant (al carrer Miquel Barceló, 29), restaurant slow food i kilòmetre 0. Un consell, reserveu taula abans de pujar a Falset si no us voleu trobar amb la sorpresa de marxar amb la cua entre les cames i perdre’s un festival gastronòmic en tota regla.\nA l’Sport (977 830 078 / 638 087 189) podeu gaudir d’una espectacular calçotada i, si ho demaneu, podeu maridar-la amb vins de la DOQ Priorat o DO Montsant per arrodonir l’experiència. Una recomanació, deixeu-vos aconsellar per la Marta Domènech, l’ànima d’una casa acollidora que, a més, us ofereix la possibilitat d’allotjar-vos al seu Hotel-Hostal i viure un cap de setmana relaxat i abandonat als plaers sensorials…\nI què n’hem de dir del Quinoa Restaurant! En Matías Fernández, cuiner slow food, no només és un excel·lent cuiner, també un bon vivant i una persona a la què li agrada que els seus comensals gaudeixin a la seva taula. El Quinoa (977 830 431 / 628 281 845), a més, us ofereix la possibilitat de tastar la calçotada més tradicional o, si sou més agosarats, decantar-vos per una calçotada més innovadora que acaba esdevenint un potent menú gastronòmic de la cuina del calçot. Un cant dels àngels… Excel·lent!\nEl restaurant El Llagut, de Tarragona, ha estat l'escenari, aquest matí, de la presentació en societat de la III Jornada Gastronòmica de la Cuina del…read more →\nLa III Jornada Gastronòmica de la Cuina del Calçot arriba abans, enguany! Els restauradors participants han decidit, amb bon criteri, que la trobada esdevingui el…read more →\nValls, ciutat d’origen de la calçotada, ja ho té tot a punt per coure els calçots en el marc de la celebració de la Gran…read more →


Víctor Alexandre - El dret d'opinió d'Oleguer\nInici Articles El dret d'opinió d'Oleguer\nEl que no diu el senyor Laporta, però se li entén, és que si Oleguer hagués demanat permís per opinar se li hauria denegat, perquè no es pot permetre que un jugador faci pública cap idea que depassi l'àmbit esportiu. Però, en quin marc hauríem d'inscriure, aleshores, l'entrevista de Laporta amb Artur Mas -i després, a contracor, amb José Montilla-, abans de les eleccions catalanes? Com s'entén que el president del Barça utilitzi el club per afavorir la campanya d'un partit polític?\nHi ha una diferència entre ser directiu del Barça i ser-ne jugador. Un directiu és -o hauria de ser- algú sense afany de lucre; un jugador és algú contractat per fer una feina específica. Del directiu se n'espera ètica gestora i implicació afectiva, del jugador professionalitat i rendiment esportiu. El primer, quan parla, representa l'entitat, el segon es representa ell mateix. No hi ha, per tant, cap raó per prohibir el dret d'aquest últim a expressar-se lliurement i no hi ha, tampoc, utilització del club pel fet de respondre la pregunta d'un periodista. Arribats aquí, permeti'm el lector unes reflexions: pot un futbolista viure al marge dels problemes del seu temps? És honest promoure individus robotitzats amb la professió com a únic sentit de vida? S'hauria d'aplicar aquest principi a metges, advocats, forners o bombers? S'extralimiten o abusen de la llibertat d'expressió el metge que no parla de medicina o el forner que no parla de pa? Hi ha qui creu que la política només la fan els qui no pensen com ell.\nEl Singular Digital , 13/2/2007


L'aplicació per a nens amb necessitats especials supera les 62 mil descàrregues\nJR Armadàs fa 4 anys\nAmb l’experiència de treballar en una consultoria neix applically, una empresa que es dedica a fer solucions per a nens amb necessitats especials\nFrancesc Sistach, David Deprez i Carlota Sánchez són lequip dAppically. FOTO: JR. Armadàs\nEmprenedoria. El món de les aplicacions per a tauletes tàctils i mòbils intel·ligents és un actiu en alça, un sector que fa 5 anys gairebé no existia i ara mou milions i té interessades un munt de persones. Partint d’aquesta base i d’un nínxol de mercat poc explotat va néixer fa poc Appically, una companyia que des de Creàpolis té previst obrir-se camí fent aplicacions destinades a nens amb necessitats especials com autisme o síndrome de Down.\nFrancesc Sistach, un dels fundadors de l’empresa, té una filla autista i va detectar que amb l’iPad s’obrien un munt de possibilitats per al desenvolupament, la comunicació i, sobretot, l’oci de persones com ella. El 2 d’abril va sortir a la venda a l’Apple Store Happy Geese, el seu primer producte, una aplicació pensada perquè pares i fills passin una bona estona junts davant la pantalla. L’aplicació té 2 jocs que són una simplificació de l’oca i el joc de l’escala i les serps. La gràcia és que els taulers són més simples que els del joc original i es poden personalitzar segons les dificultats del nen o nena. Per exemple, les fitxes poden ser les cares dels jugadors, els daus poden tenir colors o símbols en lloc de números i es pot predeterminar la partida per fer que un dels jugadors guanyi segur. Això evita frustracions i facilita l’objectiu que els infants amb necessitats especials gaudeixin de l’experiència.\nAmics i fe\nAppically va néixer gràcies a la inversió d’11 amics que van aportar fins a 50.000 euros perquè no només creien en el projecte, sinó que els agradava la idea de participar en un projecte d’emprenedoria social. En poc més d’un mes l’aplicació ja se l’han descarregat més de 62.000 persones i Apple la va promocionar durant una setmana com una de les destacades.\nL’altre fundador de l’empresa, David Deprez, explica que ja treballen en nous productes amb l’ull posat al món. “El 75% de les descàrregues han estat de fora d’Espanya i volem que aquest percentatge creixi perquè el nostre mercat és el món”.


COLLA D'AMICS GEGANTERS DE LLUCMAÇANES: Sant Climent i Sant Bartomeu 2009\nBones amics i amigues , ara feia ja un temps que no realitzaven ninguna actualització , i és que els nostres estimats gegants i geganters han tingut una setmaneta de descans , tot i que hi ha hagut dos pobles inmersos en les seves festes majors.\nEl primer poble en tenir els dies grans , va ser Sant Climent , on els primers protagonistes de la jornada , van ser en Tomeu i na Guida gegants de Maó , juntament amb els gegants d`Ibas i en Miquelet es Salero , tots ells portats per la colla de Geganters i Grallers de Maó .\nElls van ser els encarregats d`avisar a tot es poble de Sant Climent que les festes ja estaven al carrer, amb un passacarrers que va durar uns tres quarts d`hora aproximadament.\nUn altre poble que també va viure les seves festes ha estat Ferreries , en honor al seu Patro Sant Bartomeu .\nHi ha que dir que tot i que en aquest poble no tenen gegants , si disposa d`un grup de capgrossos.\nEls dos capgrossos principals i més grans , aquest any han sigut batejats com en Tomeu Berruga ,antigament conegut com es Pirata , i en Panxa Rotja , es payaso.\nTots ells van ser els encarregats de encetar la festa els dies grans , el dissabte de Sant Bartomeu (dia 23) i el dia de Sant Bartomeu(24) , juntament amb la banda de Música de Ferreries , van passetjar per els carrers del poble , amb una gran quantitat de públic que els seguia .\nLes següents festes que trobarem seràn les de Sant LLuis , on en Lluis , na Maria , na Tecla i en Doraemon juntament amb els capgrossos . seràn els protagonistes de les festes en honor a Sant Lluis rei de França.


El Consell de la Selva impulsa un projecte per ajudar la microempresa a adaptar-se els nous entorns digitals - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nEl Consell de la Selva impulsa un projecte per ajudar la microempresa a adaptar-se els nous entorns digitals\nEl Consell Comarcal de la Selva està impulsant el projecte Covid19: la revolució digital també a la microempresa. Aquesta iniciativa té per objectiu acompanyar els petits empresaris de la comarca en aquest procés de transformació digital, especialment en un any en què la pandèmia Covid-19 ha accelerat aquest procés i ha fet més indispensable que mai l’adaptació a aquests nous canvis.\nEl desconeixement o les dificultats d’utilitzar, per part de bona part d’aquestes microempreses, aplicacions com el Whatsapp Business o Google My Business, entres moltes d’altres, els està fent perdre oportunitats de millorar la relació amb els seus clients, en un context com l’actual en què es fa més necessari que mai que la petita empresa guanyi visibilitat i ampliï l’abast del mercat.\nA més, tenint en compte que els hàbits de compra dels consumidors durant aquest darrer any, en què la mobilitat ha quedat molt reduïda, han portat cap a un augment molt important de la compra en línia, en detriment de la compra física, fa que l’adaptació cap a la venda electrònica per part d’aquest petit teixit comercial de la comarca de la Selva es faci encara més necessària per no continuar perdent cada vegada més quota de mercat.\nEl conseller d’Ocupació al Consell Comarcal de la Selva, Eduard Colomé, ha explicat que des de l’ens selvatà van veure amb molt bons ulls posar en marxa un projecte d’aquestes característiques i més tenint en compte l’elevat nombre de microempreses a la Selva. En aquest sentit, Colomé ha assegurat: “Ara més que mai des de les administracions hem d’estar al costat dels nostres comerços i de les nostres empreses.”\nTallers formatius i assessoraments personalitzats en 11 municipis de la comarca\nEl projecte es planteja en dues fases diferenciades, que es replicaran en cadascun dels 11 municipis de la comarca de la Selva on desenvoluparà (Breda, Caldes de Malavella, Hostalric, la Cellera de Ter, Maçanet de la Selva, Sant Hilari Sacalm, Santa Coloma de Farners, Riudarenes, Sils, Tossa de Mar i Vidreres).\nD’entrada, s’organitzaran 2 tallers de formació grupals a cada municipi sobre com la revolució digital, accelerada per la Covid19, pot adaptar-se a la realitat d’una microempresa. S’hi presentaran eines digitals de comunicació amb el client, així com diferents recursos públics i privats per començar a vendre a través de la xarxa.\nPosteriorment, i una vegada finalitzats els tallers, a les microempreses participants se’ls oferirà un assessorament personalitzat per tal d’elaborar un pla estratègic amb cadascuna d’elles, que inclogui les accions a seguir per tal d’adaptar-se a aquesta revolució digital, tenint en compte les possibilitats i dificultats que puguin tenir.\nEn total, doncs, el projecte inclou 22 tallers formatius i 135 assessoraments personalitzats a microempreses de la comarca de la Selva.


Barcelona acull una jornada interdiocesana de Pastoral Juvenil | Bisbat de Lleida\nBarcelona acull una jornada interdiocesana de Pastoral Juvenil\nInici » Barcelona acull una jornada interdiocesana de Pastoral Juvenil\nEl col·legi major Lestonnac de Barcelona acollirà el dissabte 5 de març la segona jornada interdiocesana de Pastoral Juvenil sota el lema “Cridats a ser instruments de misericordia”.\nDes de la delegació de Lleida es vol prendre aquest dia com una ocasió per a conviure i reflexionar sobre la seva missió. La delegació de joventut assumeix el preu del transport. Segons el nombre de participants, es llogarà un bus o el trasllat serà en cotxes particulars. L’activitat va dirigida a tots els membres de pastoral de joventut i tots aquells que volen iniciar-se en l’acompanyament dels joves en la fe.\nEls delegats de joventut de les diòcesis catalanes han constatat que part dels joves que segueixen i acompanyen viuen circumstàncies molt difícils i extremes. Des de l’organització han volgut seguir la perspectiva que ens proposa l’Any de la Misericòrdia, convocat pel papa Francesc.\nUna de les propostes destacades de la jornada serà la taula rodona del matí amb la intervenció de Mar Álvarez (psiquiatra juvenil), Josep Mª Carod (mercedari) i Lluís Plana (delegat joventut Urgell). Aquests convidats comentaran les projeccions en vídeo de tres joves entrevistats. Després serà el torn del treball en grups i de les preguntes als participants de la taula per donar pas al dinar i als tallers amb el testimoni d’adults que viuen la seva vida com una vocació de servei als joves. Compartiran com viuen la misericòrdia amb els joves que acompanyen. Una eucaristia posarà el colofó final a la jornada.\nEls interessats poden inscriure’s a la jornada aquí i trobaran més informació al facebook de la delegació de joventut de la diòcesi (DPJ Lleida), i del Secretariat Interdiocesà de les diòcesis de Catalunya i les illes Balears. Els joves de Lleida interessats en assistir a la jornada i que necessiteu transport podeu fer un senyal al mòbil 600 770 456 per tal d’organitzar la logística.


Aluminis i vidres La Plana | Cercatot\nHome / Fusteria d'alumini / Fusteria d'alumini / Aluminis i vidres La Plana\nFusteria d'alumini / Fusteria d'alumini / Professionals (tots)\nc/ Enric Prat de la Riba nº 16 - Osona/ Vic - 08500\nT 93 889 50 50/ 619 78 88 87\nAluminis. Fabriquem i muntem tancaments d’alumini i pvc, doble vidre climalit, vidres de seguretat, miralls, mosquiteres, portes securit, portes plegables, mampares de bany i dutxa, cortines verticals, tendals i molt més…\nSom distribuïdors oficials de K-line, una de les marques més prestigioses i amb més certificats de qualitat. Vine a la nostra botiga i t’assessorarem sobre quina és la millor opció per casa teva!\nTaller: de dilluns a divendres de 8 a 13h i de 15 a 19h.\nBotiga: de dilluns a divendres de 10 a 13h i de 17 a 20h.