Pel·lícula: La Trinca: biografia no autoritzada\nRetrat de les peripècies dels tres components de la Trinca en el moment en què, als anys 70, debutaven als escenaris.\nSet aficionats a l'estudi dels somnis es reuneixen en una casa de camp per intercanviar experiències. Quan es desperten el primer dia, el Jonás, un forense nouvingut al grup, troba una estranya al seu llit. És la Lila, la bellíssima noia a la qual va practicar una autòpsia el dia anterior.\nBret Maverick és un jugador atractiu, estafador i entabanador que necessita 3000 dòlars per poder participar en una gran partida de pòquer que s'organitza en un vaixell fluvial de Louisiana. Entre els jugadors hi ha la dolça Annabelle Bransford i el salvatge Angel. Tot es complica quan apareix Zane Cooper.\nPel·lícula: Deliverance Creek\nDurant la guerra de secessió nord-americana, Belle Gatlin Barlowe, mare de tres fills i amb un marit que ha estat donat per desaparegut, està decidida a defensar costi el que costi les terres de la seva família.\nPel·lícula: Wild Wild West\nQuan els Estats Units es troben sota el perill del llunàtic Arliss Loveless, el president encarrega a Jim West i a Artemus Gordon que se n'ocupin. En un viatge des de Washington fins a Utah, els herois s'han d'enfrontar als artefactes del Loveless.\nAntonio Díaz viatja a Amsterdam, la capital dels Països Baixos, una ciutat amb 1300 ponts i 60 canals en què la bici és referència per entendre un estil de vida. Els parcs, Van Gogh, l'aigua dels canals, les bicis i la seva gent són la inspiració per tornar a arrencar somriures nerviosos, crits de sorpresa i mirades de fascinació.\nQuan els catalans esternuden diuen salut, quan s'acomiaden diuen salut i quan perden la loteria diuen que l'important és tenir salut. És clar que la salut a Catalunya és molt important. Per això els protagonistes del novè capítol d'aquest curiós manual de supervivència proven d'esbrinar quina relació tenen els catalans amb la salut.\nAvui s'entrevista Daniel Sánchez Llibre, empresari d'èxit en el sector de les conserves. Sánchez Llibre, que encara viu i treballa a Vilassar de Mar, es va convertir en el president que ha durat més anys a l'Espanyol i el que més títols ha guanyat.\nEn homenatge a Chicho Sibilio, que ha mort recentment, el programa recupera aquest capítol dedicat al que va ser durant 12 temporades un dels grans ídols del Palau Blaugrana.\nDusan's Flying Blues Band. Espai dedicat a les noves creacions d'alguns grups del país que es dediquen a aquest gènere musical, el blues.\nMar Serra Grup. Programa dedicat a la fusió i el swing, i per on passen un ampli ventall de músics arrelats a Catalunya.\nHat. Espai musical que ofereix l'actualitat del panorama del jazz i les seves variants a Catalunya.


Tres nous seminaris adreçats a PIMEs — Ajuntament d'Igualada\n23º max. / 15º min. 23/09/2021 10:01\nSou a: Inici / Noticies / Tres nous seminaris adreçats a PIMEs\nTres nous seminaris adreçats a PIMEs\nLes sessions permetran ampliar coneixements sobre planificació i gestió estratègica, recursos públics per al finançament i l’ús de xarxes socials.\nL’Ajuntament d’Igualada, en coordinació amb el Consell Comarcal de l’Anoia, ha programat tres seminaris formatius adreçats a responsables de petites i mitjanes empreses. L’objectiu d’aquestes sessions, que giraran al voltant de tres àmbits temàtics diferents, és oferir eines concretes que permetin a les empreses millorar la seva competitivitat i el seu creixement en el mercat.\nEl primer seminari, Planificació i gestió estratègica per a pimes, permetrà conèixer els elements que formen part d’un sistema de gestió estratègica, identificar quins són els factors clau de competitivitat empresarial, caracteritzar els diferents models d’estratègia i, finalment, conèixer el procés d’elaboració d’un pla estratègic i quines són les eines de treball per fer-ho. L’activitat tindrà un enfocament pràctic i estarà orientada a donar les pautes per a l’elaboració d’un pla estratègic. La sessió anirà a càrrec de Josep Gallet i Antoni Niubó de l’empresa Estrategia DL i es realitzarà el proper 25 d’octubre de 9 a 13h.\nLa segona activitat, Recursos públics per al finançament del creixement i la millora de la competitivitat empresarial, té com a principals objectius donar a conèixer els programes i recursos públics que promouen la internacionalització, la innovació i el creixement empresarial, informar dels diferents productes i instruments per tal que les empreses coneguin el més adequat a les seves necessitats de finançament i facilitar el contacte entre els organismes públics que ofereixen els diferents programes i instruments amb les empreses interessades. Durant el transcurs de la sessió, s’informarà els assistents de les principals instruments i línies d’ajut i finançament que ofereixen ACCIÓ i l’Institut Català de Finances (ICF) per a promoure aquests àmbits. La sessió anirà a càrrec de Laura Sobrevias, delegada d’ACCIÓ a la Catalunya Central, i Mercè Finestres, delegada comercial de l’ICF a la Catalunya. Es farà el dia 8 de novembre de 9:30 a 12:30h.\nFinalment, el darrer seminari abordarà Com optimitzar l’ús de les xarxes socials a l’empresa. La sessió farà èmfasi en la importància que l’ús de les xarxes socials estigui integrada amb l’estratègia digital de l’empresa i tindrà com a principals objectius identificar el potencial i els beneficis que aquestes ofereixen a les empreses, conèixer quins criteris cal considerar a l’hora de plantejar la nostra presència a les xarxes socials, identificar quines són les més prioritàries per les empreses i identificar els problemes clau que es troben les empreses en la gestió de les xarxes socials i el seu posicionament a Internet. El seminari anirà a càrrec de l’empresa Rosebud i comptarà també amb la participació de l’empresa igualadina Stikets, que presentarà la seva experiència en aquest àmbit. La sessió es durà a terme el 29 de novembre de 9 a 13h.\nTots els seminaris es desenvoluparan a Ig-nova Tecnoespai, a l’Avinguda Barcelona, 105, amb l’assistència gratuïta i les places limitades. Per a més informació i inscripcions, es pot escriure a l’adreça oficinaempresa@aj-igualada.net o trucar al 93 806 65 55.


Europa Central es prepara per prendre mesures contundents per la Covid – Comunicatur\nHome/Destinacions/Europa Central es prepara per prendre mesures contundents per la Covid\nPlaza de Viena. Austria\nPlaça de Viena. Àustria\nL’augment de les infeccions de les darreres setmanes també ha encès les alarmes a Alemanya i el proper govern que s’ha de conformar després de les eleccions enfortirà les restriccions. Entre les mesures hi ha la d’exigir una prova negativa abans de viatjar en transport públic.\nLa taxa de vacunació d’Alemanya està en un 67% de la població i, per això, volen ser més estrictes sobretot per als no vacunats. A Àustria les mesures són més dràstiques i prohibeixen a la població sortir de casa si no és per anar a treballar, comprar aliments o per una emergència. Només el 63% dels austríacs tenen la pauta completa de vacunació en front al més del 80% d’Espanya.\nLa propagació del virus continua activa i malgrat la vacunació les taxes de contagi són significatives a nivell global. Alguns països com Qatar tenen llistes vermelles per restringir l’arribada de viatgers d’algunes destinacions. Acaba d’incloure al Regne Unit els visitants vacunats dels quals podran entrar al país, però hauran de fer una prova PCR i romandre en quarantena en un hotel durant dos dies fins a obtenir el resultat negatiu. En aquesta llista ja hi ha 21 països.\nEl sector del viatge mostra una certa inquietud davant de l’evolució dels esdeveniments. L’anunci de restriccions a la mobilitat frenaria o alentiria l’anhelada recuperació de l’activitat turística a Europa.\nEl benefici d’Áreas creix un 7,5% respecte 2006


Qüestionari als periodistes castellers: Carles Cortés\nCarles Cortés -La Xarxa de TV Locals\nPer mi el Concurs de Castells va incloure tot un seguit de sensacions difícil de trobar en cap altra trobada. Des dels castells en si, passant per la competició, l’esperit de superació, l’ambient viscut… Sé que hi ha coses que no agraden, però les tres jornades de Concurs donen molt de sentit al món casteller.\nDels castells es poden millorar moltes coses: des de les ambulàncies al ritme de les diades, però a mi no m’agraden gens les polèmiques, les picabaralles ni les tensions, perquè crec que tothom aporta un enorme granet de sorra per convertir els castells en un dels símbols del país.\nLes colles tenen un nivell d’assajos que anys enrere no existia; els castellers es cuiden com abans no ho feien i el món casteller s’ha convertit en una activitat símbol de país i que en temps de crisi convida a unir-se.\nMai espero més d’una colla. Una colla, a mi personalment, no em pot decebre, perquè estic seguríssim que darrera la gran majoria de colles hi ha una feina setmanal que no es mereix tenir un mal comentari. Poden sortir millor o pitjor les coses, però la feina que hi ha darrere mereix ser reconeguda.\nSer de Tarragona em marca moltíssim si he de dir un moment o una aleta i només una: el 3 de 10 amb folre i manilles carregat de la Jove al Concurs.\nLa millor diada de la temporada és el Concurs. Sense que se m’enfadi ningú ni s’ofengui ningú perquè respecto moltíssim els seus pensaments i arguments, un dia m’agradaria veure-hi els Minyons de Terrassa.\nCrec que sí, però si no es repeteix mantindrà exactament igual el seu nivell. Si no hi van cinc colles sempre hi trobarem a faltar a algú i convidar cinc colles no sé si seria temerari…\nAlguna nova naixerà però el ritme de nouvingudes no serà el mateix. Baixarà el ritme de creixement.\nArribarà un dia que alguna tindrà problemes, perquè tinc la sensació que, com moltes coses a la vida, els castells tenen també cicles. Això sí, espero que el cicle d’èxit actual s’estiri el màxim possible en el temps.\nVist per on van algunes colles darrerament suposo que no em mullo massa si dic el quatre de deu amb folre i manilles. Una altra cosa seria preguntar quin t’agradaria que es veiés: tres de nou sense folre.\nEl periodisme mai compleix les expectatives de ningú. Ni l’esportiu, ni el polític, ni el cultural, ni el casteller, ni cap. Et pot agradar això d’un, allò de l’altre i allò altre del de més enllà, però tothom té dins seu un periodista en potència i cadascú faria les coses d’una manera diferent.


Determinats enquadraments criden la buidor en la qual s'envolten, des que falten els protagonistes que els vivien\nper Anna Tamayo Ymbert Artista i crítica d'art 6 de febrer de 2019\nDe la mateixa manera en la qual les olors creixen en la nostra memòria a partir d'estímuls molt minsos (una intuïció d'ensumar tímidament determinada essència d'un caldo que preparava la mare.), les imatges que ens mostra Abat ens desperten a unes estances plenes de natures mortes conegudes per nosaltres, les nostres passes ja han caminat entre elles i ens tornen a parlar dels records, de la memòria, del que vol dir el temps. Convidant-nos a reflexionar-hi entre els seus racons. Un temps reflexiu que qüestiona a qui pertany el temps, si és que pertany a algú.\nDeterminats enquadraments criden la buidor en la qual s'envolten, des que falten els protagonistes que els vivien. Aleshores és quan jo crec que es produeix el misteriós moment en el qual l'espectador travessa l'espai-temps que l'allunya de les imatges, per fer seves aquestes estances plenes de natures mortes, solitaris quadres i puntes. Per el seu alè, donar-los noves vides. Una mirada diferent sobre la solitud de les estances i la quietud dels rellotges aturats, els reviu. Elements atrapats en el moment precís en el qual es va aturar el rellotge, suspenent les hores en una espera de sords en l'espai fosc on no hi cap res.\nMostren les seves ferides sense cap mena de vergonya. Traces de pols, esquerdes , papers i làmpades llueixen el pas d'aquest temps inexorable i fugisser, com la sorra entre els dits, sense cap mena de timidesa. Ben al contrari. Callats, magnífics en el lluïment de la seva vellesa, reivindiquen una bellesa que no s'amaga de mostrar la lletjor, però també la saviesa amagada entre les seves ferides que comporta el pas del temps i els significats a voltes contradictoris en què farcim diferents imatges en diferents contexts.


El jutge autoritza l'ús de la força per entrar al Museu de Lleida\nUna providència emesa aquest dijous dona llum verda a la Guàrdia Civil per retirar com sigui les obres de Sixena a partir de les 00.00 hores del dilluns\nBarcelona - Dijous, 07/12/2017 | Actualitzat el 08/12/2017 a les 20:21 CET\nAmb Sixena tot és possible i res és absolut. Ningú sap què passarà dilluns. I ningú s’aventura a fer prediccions. La data en qüestió és la marcada pel jutge (el dia 4 passat) perquè les forces de seguretat i els tècnics d’Aragó entrin al Museu de Lleida a buscar les 44 obres del monestir d’Osca custodiades pel centre i reclamades per la comunitat veïna. I ahir va ser dia de providències i recursos. Per un costat, el jutge provisional del Jutjat número 1 de Primera Instància d’Osca va dictar una nova interlocutòria autoritzant la Guàrdia Civil a utilitzar la força per entrar al museu i fer-ho dilluns a partir de les 00.00 hores. Per un altre costat, la Generalitat va presentar recurs d’oposició, i el Consorci del Museu de Lleida i la Diputació van demanar mesures cautelars davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya. No tan sols això, també es va suavitzar el discurs d’Íñigo Méndez de Vigo, ministre i conseller (en aplicació de l’article 155) de Cultura, pel que fa als terminis d’entrega.\n«Ja he dit que les sentències s’executen i es compleixen i així ho farem, però tenint en compte que són coses que requereixen un cert temps perquè aquests béns, que són preciosos, no pateixin cap deteriorament». Aquesta va ser la resposta donada per Méndez de Vigo a la pregunta de si compliria amb la data d’entrega. La novetat en el discurs radica en la necessitat d’«un cert temps». I malgrat que al seu dia, quan com a conseller va ser requerit a complir amb l’execució provisional de la sentència que obliga a traslladar els béns al cenobi, va afirmar: «Crec que ja hi ha hagut molts recursos i en aquest cas és bo procedir», ahir no es va oposar al de la Generalitat.\nEls lletrats catalans demanen la suspensió cautelar de l’execució per no caure en «indefensió». Argumenten, entre altres coses, que només han disposat d’un dia hàbil per procedir al trasllat voluntari (tenint en compte la data de la providència i tots els festius que hi ha hagut), cosa que és «clarament, insuficient». També demanen la nul·litat del pla aportat per Aragó per recollir les obres: «no està firmat», a més de qüestionar-lo, ja que no s’ha entregat sencer al Museu de Lleida i no preveu la intervenció dels tècnics catalans.\nSupervisar el treball i documentar l’estat en què surten les obres per part del museu és bàsic, ja que es tracta de l’execució provisional d’una sentència que no és ferma. És a dir, en cas que la sentència definitiva (l’última instància recurrible és el Tribunal Suprem) sigui favorable a Catalunya, les obres haurien de tornar i haurien de fer-ho en les mateixes condicions en què en marxin.\nAmb aquest panorama, amb una providència que autoritza l’ús de la força (sense temps per oposar-s’hi), tres recursos en marxa i tres festius pel mig, ningú s’aventura a predir què passarà dilluns. Dia marcat pel jutge per entrar al museu i primer dia hàbil judicialment parlant. Com dèiem, tot és possible.\nTemes: Article 155 de la Constitució Patrimoni Museu de Lleida Sixena Catalunya Art


Londres demana "flexibilitat" a la UE i ajornar el debat sobre el 'backstop' a la fase de transició\nPublicat 19/9/2019 10:57:56 +02:00CET\nEl ministre britnic pel Brexit, Stephen Barclay, ha demanat "flexibilitat" i "creativitat" a la Unió Europea per poder concretar un acord de sortida abans de la data límit del 31 d'octubre, per aix ha plantejat la possibilitat d'eliminar la salvaguarda que contemplava per a la frontera irlandesa i ajornar el debat sobre aquesta qüestió a la fase de transició que, amb els terminis actuals, acabaria al desembre del 2020.\nBarclay, que ha participat en un esmorzar informatiu d'Europa Press, ha acudit a Madrid amb el missatge "clar" que Londres "vol que hi hagi un acord". En aquest sentit, tot i que ha adms que "hi ha poc temps", ha considerat que aquests poc més de 40 dies són "suficients" si les dues parts mostren voluntat.\nPer aix, ha demanat a la part europea que tingui en compte "la realitat política al Regne Unit" i que l'Acord de Retirada que va negociar en el seu moment el Govern de Theresa May ja ha estat rebutjat tres vegades per la Cambra dels Comuns. Barclay ha insistit que cal que la salvaguarda amb la qual es vol evitar una frontera dura a l'illa d'Irlanda ha de "desaparixer".\nEl ministre ha criticat el 'backstop' --nom amb qu es coneix aquest pla d'emergncia en l'argot comunitari-- perqu és una mesura "permanent", en no incloure una potencial data d'eliminació en cas que Londres i Brusselles arribin al final de la fase de transició sense haver concretat cap pla per evitar-ne l'aplicació.\nEl Govern britnic ha subratllat en reiterades ocasions que no és favorable a la permanncia del Regne Unit en la unió duanera i el mercat únic i, a través de Barclay, ha lamentat l'estancament actual de les negociacions. Per aquest motiu, ha ofert a la UE retirar el 'backstop' dels textos actuals, en entendre que "no és necessari" a curt termini.\n"Per qu arriscar-nos a materialitzar-ho abans del 31 d'octubre quan podem treballar junts en aquesta qüestió fins al desembre del 2020?", ha plantejat Barclay, sota una premissa que en principi ha estat rebutjada pels negociadors europeus en considerar que, sense aquesta garantia, existeix la possibilitat que hi hagi una 'frontera dura' al final de la fase de transició.


Detenen el presumpte autor de dos apunyalaments, un d’ells mortal\nL'arrestat té 19 anys\nEls Mossos d’Esquadra han detingut un home com a presumpte autor de l’homicidi ocorregut a Navarcles el 3 d’octubre. L’arrestat, de 19 anys, també està sent investigat per un apunyalament que va tenir lloc a Manresa dimarts de la setmana passada. A banda d’ell, la policia catalana també ha arrestat a un altre home, també de 19 anys, que hauria participat en l’agressió amb arma blanca a la capital del Bages. Se l’investiga per un delicte de temptativa d’homicidi.\nSegons han donat a conèixer els Mossos, les detencions van tenir lloc dilluns en el marc d’un dispositiu policial. Està previst que en les pròximes hores passin a disposició del jutjat de guàrdia de Manresa. Segons els Mossos, l’home està acusat de ser el presumpte autor de l’homicidi ocorregut el dia 3 a Navarcles a dos quarts de dues de la matinada, quan uns lladres van entrar en una finca amb la intenció de robar dues plantes de marihuana. Els inquilins de la casa els van sentir i dos d’ells van sortir per evitar la intrusió. Llavors es va produir la mort, ja que els assaltants els van agredir i un d’ells va rebre una punyalada que va resultar ser mortal uns dies després, quan no va poder superar la gravetat de les ferides.\nA banda, conjuntament amb l’altre arrestat, se’ls investiga per un altre delicte d’homicidi en grau de temptativa. Els fets van tenir lloc el 19 d’octubre, quan presumptament haurien agredit a una persona. Tot apunta que ja coneixien aquesta persona, a la qual van agredir amb una arma blanca. La víctima, que encara és a l’hospital, va patir lesions greus de les quals s’està recuperant.\nEls dos arrestats passaran a disposició del jutge en funcions de guàrdia durant les pròximes hores. Segons els Mossos, la investigació continua oberta i no es descarten més detencions.


‘Viu l’estiu, Dona Sang’, la nova campanya d’estiu del Banc de Sang i Teixits\nLa Fundació Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears (FBSTIB) ha llançat aquest dilluns una nova campanya per al període estival amb la finalitat de recordar a la població la importància de donar sang també en aquesta època de l'any.\nAmb l'objectiu d'afrontar l'habitual descens de donacions d'aquesta estació, el Banc de Sang ha desenvolupat una campanya que s'encarrega de remarcar que la donació de sang ha de formar part de la vida de les persones també en aquesta temporada. En el nou cartell, que informa dels horaris i ubicacions de les col·lectes, es mostra un suro ple de fotos amb diferents moments de l'estiu protagonitzat per un grup d'amics.\nSegons calcula la Fundació «al voltant de 3.000 persones necessitaran transfusions dels diferents components sanguinis en aquesta estació, per la qual cosa és imprescindible seguir comptant amb la solidaritat dels donants de sang aquesta temporada».\nLes Illes Balears necessiten diàriament 200 donacions de sang per atendre correctament les demandes hospitalàries i salvar les vides de moltes persones.


Tu tries. fragments, ressenyes... Fes-hi un cop d'ull. - Galimaties\nUn blog de fragments de literatura catalana que són interessants i que esperem que a tu també t'ho semblin.\nNosaltres llegim, amb comentaris sobre lectures diverses.\nLletres, revista de llibres i cultura catalanes.\nBiblionet, uns quants libres guiats.\nAntaviana, espai de literatura amb jocs per...\nCreuallibres, pe deixar i que et deixin llibres.\nT'agrada el gènere negre?\nPer compartir històries amb tot el món.\nFes un cop d'ull a Llibres per llegir.\nProposa'ns el teu blog o web on poguem llegir alguna cosa.\nI si escrius, també ens pots enviar tot allò que escriguis. T'ho publiquem. Contacta amb nosaltres. mmartins@insalexandregali.cat\nI algunes ressenyes de llibres perquè vagis aprenent a triar\nEl nom del vent,\nCrònica de l'assassí de reis: primer dia.\nL'obra es desenvolupa en un món fantàstic ambientat a l'Edat Mitjana i narra la història de Kusthe i com es van convertir en un personatge llegendari. Utilitzant el nom de Kote per ocultar la seva veritable identitat, regeix una apartada fonda coneguda com la Roca de Guia, acompanyat del seu deixeble Bast.\nUn dia, Devan Lochees, un autor interessat a escriure les biografies de les figures més importants del seu temps i conegut com a cronista, el reconeix i li suplica que li explica la seva veritable història, D'entrada s'hi resisteix però, finalment, Kuothe hi accedeix, això sí, amb la condició de fer-ho "només" en tres dies.\nLaura Olivares (ressenya)\nMentides presumptament innocents, Olga Borràs\nA mi un dia algú em va enganyar. A mi un dia algú em va dir: "Sí, dona! Fes periodisme, corre! Que t'ho passaràs bé! Fes periodisme, que sortiràs a la tele i et guanyaràs bé la vida!". I jo, ximple, m'hi vaig apuntar. Qui m'ho va dir encara deu riure ara. Quina estafa més gran. Quina decepció més decebedora. Després de quatre anys de carrera, ni m'ho passo bé, ni em guanyo bé la vida, ni surto per la tele, Faig de dona orquestra, guanyo quatre duros i m'amargo només de pensar en l'endemà.\nSom al 2008. En Marcus Goldman, 'estrella més jove de les lletres americanes, no aconsegueix escriure la seva segona novel·la. Però en plena crisi d'inspiració li arriba la notícia: el seu amic i antic professor a la universitat, l'escriptor de culte Harry Quebert, és acusat d'haver assassinat, fa molt de temps, una noia de 15 anys amb qui va mantenir en secret una relació amorosa quan ell en tenia 34.\nMalgrat els anònims amenaçadors que rep, en Marcus decideix investigar el cas fins al final. Què va passar aquell estiu de 1975 a Nou Hampshire? Qui va matar la Nola Kellergan? Descobrir-ho pot salvar la vida al seu amic Harry Quebert, i per a ell pot representar l'oportunitat d'escriure el llibre d'èxdit que li reclamen.\nEl Caçador d'estels Khaled Josseini\nL'Amir és fill d'un home ric que viu a Kabul. En Hassan és un hazara fill dels criats de la família de l'Amir. Els dos nens creixen junts a Kabul i es van fent grans un al costat de l'altre, fins que comença la invasió soviètica. L'Amir i el seu pare decideixen marxar a Califòrnia per començar una nova vida, però allà no tot és tan idíl·lic, i encara menys, quan el passat torna i fa reviure la infància del poderós Amir.\nVAL MÉS ANAR SOL, Care Santos\nAIXÒ ÉS UNA ALTRA HISTÒRIA, Susan E. Hinton\nCOM UN MIRATGE, Maria Mercè Roca\nUn noi d’un poble dels Pirineus, espera com cada final de curs, l’arribada dels estiuejants. Però aquest any tot és diferent perquè arriba la Salut, una noia de ciutat que el fascina i que li fa descobrir alhora el desig i la traïció. El noi ofereix a la seva nova amiga el seu món, al qual està tan arrelat: la muntanya, els animals de casa seva, els passejos amb bicicleta, la seva colla i, sobretot, el seu secret més ben guardat: la cabana al costat del riu. I amb la Salut viu fascinat, absolutament seduït, les primeres vegades: l’amor, la gelosia, el desig, l’amistat, el desengany...Els mons dels dos protagonistes són molt diferents. Mentre que ell és sentimental i noble, ella és sensual i capriciosa, i prova en el noi el poder de la seva feminitat\nDos nois molt joves, l'Alba i en Dídac, són els únics supervivents en un planeta pràcticament destruït. Una invasió extraterrestre ha destruït tots els habitants de la Terra. En ells dos s'acaba un món i en comença un de nou. Hauran de lluitar per preservar el coneixement que els ha deixat el passat i establir les pautes per construir un futur en el qual la humanitat no sigui una amenaça per a sí mateixa\nQUANTIC LOVE, Sònia Fernández-Vidal\nLA PORTA DELS TRES PANYS, Sònia Fernández Vidal\nEn Niko és un noi de 14 anys que un bon matí tria un altre camí per anar a l’institut i troba una porta que no havia vist mai. Atret pel misteri, hi entra i es trobarà immers en un univers estrany. Dins del món quàntic passen coses sorprenents: un univers es crea del no-res, un taller de rellotgeria ofereix viatges a la velocitat de la llum i un gat apareix i desapareix alhora. El que en Niko no sap és que té una missió important; per sort l’ajudaran uns nous amics que acaba de fer en aquest curiós món.\nLa Selima té disset anys i viu amb la seva família a Bascarsija, un barri de Sarajevo. La guerra està destrossant la ciutat, els bombardejos i els franctiradors escampen la por i l’horror per un lloc que abans era ple de vida. Però la Selima aprendrà a sobreviure, aprendrà a ocupar-se dels seus i sobretot aprendrà a estimar com mai havia imaginat. Un amor adolescent entre un serbi i una noia bosniana durant la guerra dels Balcans\nUN ESTIU AMB L'ANNA, Núria Prades\nEL CLUB DELS CAPS RAPATS, Andreu Sotorra\nEl Nappi va ser conegut com un jove grafiter que es va guanyar el nom entre els grups que, com ell, freqüentaven els túnels del metro i els murs de la perifèria urbana. De les parets de carrer als temples de l’art hi ha només un pas, però també hi ha molts pots de grafit deixats pel camí i un grapat d’històries que el lliguen a la Rebecca. Si als setze anys, el Nappi no s’hagués rapat el cap i una matinada no hagués anat a les vies del tren amb el seu gos, el Tag, un pastor alemany ensinistrat per ell mateix, potser moltes de les coses que li van passar no haurien passat\nRAQUEL, Isabel Clara-Simó\nRaquel és una jove de 17 anys, intel·ligent, sensible i amb un alt esperit crític, però que té dos problemes: no estima la seva família i no s'agrada ella mateixa. La seva millor amiga mor tràgicament, i sobre Raquel pesa una soledat que intenta superar per mitjà de l'amor. Les trampes del germà, la doble vida del pare, la feblesa de la mare i el materialisme del seu company, Oriol, la porten a interrogants de difícil resposta.\nELS CRIMS DEL CARRER DE LA MORGUE, Edgar Allan Poe\nLA LLADRE DE LLIBRES, Markus Zusac\nLa Liesel va començar la seva brillant carrera de lladre als nou anys. Tenia gana, robava pomes, però el que més li interessava eren els llibres. Potser més que robar-los els salvava. El primer fou el que havia caigut a la neu al costat de la tomba on acabaven d’enterrar el seu germà, quan anaven cap a Molching, prop de Munich, on els esperaven els seus pares adoptius. El segon llibre, temps després, el trauria de les flames d’una de les moltes fogueres que encenien els nazis. Al carrer Himmel, la petita Liesel va trobar la millor família que es pugui somiar: Rosa Hubermann, una dona de mal geni però amb un cor immens. Hans Hubermann, pintor de parets, acordionista alegre i fumador empedreït. I els dos amics de la Liesel: Rudy Steiner, el veí un any més gran, mig desnodrit però un argent viu amb qui comparteix mil aventures. I Max Vandenburg, el jueu boxejador que viu amagat al soterrani.


Construccions en pedra -Torrebesses | Descobrim el Segrià\nLes construccions de pedra seca són un element típic del Baix Segrià i Les Garrigues. La principal característica de la pedra seca és que no s’empra morter o lligam de pasta humida. L’estabilitat s’obté a partir de l’encaix dels blocs i en algunes ocasions s’omplen els espais buits amb arena. Per gran part del terme de Torrebesses s’hi troben 500 Km de marges, masos, 63 cabanes algunes de volta, pous, sèquies, 58 aljubs i el molí del Bep del Canut.\nEl 28 de novembre del 2018 l’UNESCO va declarar la tècnica de la pedra seca com a patrimoni immaterial de la humanitat sota el nom “L’art de la pedra seca, coneixements i tècniques”.\nAl poble hi ha el Centre d’interpretació de la Pedra Seca. És un punt de trobada per a descobrir la tècnica de la pedra seca i gaudir del patrimoni històric i etnològic de Torrebesses. El centre disposa d’una petita exposició permanent sobre la pedra seca i una exposició temporal.\nCCBB2 Aplicar els procediments de la recerca històrica a partir de l’anàlisi de fonts per interpretar el passat.\nCCBB5 Explicar les interrelacions entre els elements de l’espai geogràfic, per gestionar les activitats humanes en el territori.\nCCBB9 Valorar el patrimoni cultural com a herència rebuda del passat, per defensar-ne la conservació i afavorir que les generacions futures se l’apropiïn.\nA partir de l’observació de les construccions refer com vivia la societat catalana d’aquella època. Quina era l’activitat econòmica principal. Descobrir la tècnica utilitzada per aconseguir l’aigua pel bestiar quan els desplaçaments diaris eren més dificultosos. Comprovar que entenen que aquestes construccions són un gran llegat de generacions passades i que representen un patrimoni a conservar tant pel seu valor artístic, cultural i històric.\nCCBB 1 i 2: La quantitat i dispersió pel terme de les diferents construccions en pedra seca, poden ser una bona oportunitat per treballar la geolocalització de les construccions.\nEs pot proposar a l’alumnat de geolocalitzar un mínim de 10 construccions. Descriure, amb l’ajut del/de la docent les caracterítiques i utilitats de cadascuna d’elles, fer-ne fotografies i al final fer-ne una presentació conjunta on s’inclourà la seva geolocalització.


Sánchez accepta la negociació a quatre PSOE-Podem-EU-Compromís\nEnvia una carta a Alberto Garzón (EU) on destaca la seva aposta pel diàleg per fer un 'govern de canvi'\nActualització: 19.02.2016 - 16:38\nEl secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, ha respost afirmativament a la petició del diputat d’IU Alberto Garzón per celebrar una reunió a quatre (PSOE-Podem-EU-Compromís) per a la governabilitat. Sánchez ha enviat una carta a Garzón on assegura que coincideix amb ell en la necessitat de mantenir un procés de diàleg per trobar punts d’acord.\n‘Volem seguir treballant amb tots els que aposten pel canvi. Per això et confirmo la nostra disposició a participar a la reunió de treball que proposes amb representants de Podem, EU i Compromís de cara a pactar un programa per a la investidura que projecti a la legislatura l’acció d’un govern progressista i reformista’, diu la missiva.\nPodem i Compromís ja van acceptar dijous la proposta de Garzón, i la reunió podrà fer-se a principi de la setmana que ve. El PSOE també espera presentar dilluns o dimarts el seu acord amb C’s.


Calvet, sobre Torra: "Cap diputat pot deixar de ser-ho sense sentència ferma"\nEl conseller de Territori, Damià Calvet, ha emmarcat les trobades previstes durant aquest cap de setmana entre els partits independentistes com una via per intentar "trobar la manera de poder donar continuïtat a aquesta legislatura" després que la JEC i el Tribunal Suprem hagin donat per inhabilitat el president Quim Torra.\nEn una entrevista a Rac1, Calvet ha assegurat que "cap diputat pot deixar de ser-ho sense sentència ferma" i que, per tant, "no ha canviat res" després de la ratificació del Suprem de la decisió de la JEC. "Que impugnin el que considerin oportú, però en el nostre ordenament jurídic el president Torra continua sent diputat", ha defensat.\nEn aquest sentit, Calvet ha criticat la "doble vara de mesurar" de la JEC. "Per què en un lloc hi ha sancions econòmiques i a altres se'ls intenta inhabilitar per la porta del darrera?", ha dit, en referència a la multa de 500€ que va rebre el president espanyol, Pedro Sánchez, per haver fet una entrevista a la Moncloa durant la campanya electoral.\nParlament El PSC és partidari de retirar l'acta a Torra i mantenir-lo com a president El Nacional\nVota Creus que el Parlament ha de retirar l'escó al president Torra?


Un nou obstacle en el camí cap a Wembley\nMadrid, Juve i Bayern, els rivals a evitar en el sorteig de quarts de final\nPOL FRIAS Barcelona. 15/03/2013 00:00\n260x366 Xabi Alonso i Marco Reus durant un Madrid-Borussia. Dos possibles rivals del Barça. / FABIAN STRATENSCHULTE / EFE Xabi Alonso i Marco Reus durant un Madrid-Borussia. Dos possibles rivals del Barça. / FABIAN STRATENSCHULTE / EFE\nDesprés de superar el Milan, el camí cap a la final de Wembley viu una nova etapa amb el sorteig dels quarts de final de la Champions. A diferència de les últimes edicions, avui només es coneixeran els aparellaments dels quarts de final. Posteriorment, es farà un nou sorteig per a les semifinals. Entre els set possibles rivals amb qui es poden enfrontar els blaugranes, n'hi ha dos de la lliga espanyola, el Madrid i el Màlaga, i dos de la Bundesliga alemanya, el Bayern i el Borussia Dortmund. Els altres tres adversaris són el Juventus italià, el Galatasaray turc i el PSG francès. Sorprèn el fet que no hi ha cap equip anglès als quarts de final, cosa que no passava des de la temporada 1995/96. El sorteig no tindrà caps de sèrie, motiu pel qual el Barça pot jugar contra qualsevol d'aquests equips i serà la fortuna qui decideixi si l'anada és a casa o fora. Els partits dels quarts de final seran el 2 o el 3 d'abril l'anada, i la tornada el 9 o el 10.\nRivals més perillosos\nEntre els set rivals que poden tocar al Barça, el Reial Madrid és el precedent més immediat amb qui els blaugranes s'han enfrontat a Europa. Va ser en la polèmica semifinal de fa dues temporades, en què el Barça va superar els blancs després de guanyar 0-2 a l'anada al Bernabéu, i empatar a un al Camp Nou. Aleshores, el Barça era líder a la Lliga, i també venia de perdre davant el Reial Madrid en la Copa del Rei, en aquella ocasió, però, en la final a Mestalla. Cristiano Ronaldo deia dimecres que prefereix que els toqui el Barça ara que no pas a la final. Si fos així, els blaugranes tindrien l'oportunitat de venjar-se de les dues últimes derrotes davant l'etern rival. El Madrid, que va aconseguir classificar-se després de guanyar per 1-2 a Old Trafford davant el Manchester United, afronta aquesta eliminatòria carregat de moral després d'haver deixat enrere, aparentment, els problemes entre Mourinho i algun dels seus jugadors. Amb la Lliga ja perduda, els blancs són conscients que gran part de la temporada passa pel que facin a la Lliga de Campions.\nUn dels rivals que més preocupa el cos tècnic blaugrana és el Juventus. El conjunt italià és líder destacat a la Serie A, i ha aconseguit, de la mà d'Antonio Conte, construir un bloc molt sòlid on l'equip destaca per sobre de les individualitats. Liderats pel veterà migcampista, Andrea Pirlo, i amb Matri com a golejador, els italians es van desfer amb contundència del Celtic de Glasgow als vuitens de final i són un dels favorits per guanyar, setze anys després, la Lliga de Campions. L'última vegada que la Juve es va enfrontar al Barça va ser als quarts de final de la temporada 2002/03. Els de Torí es van imposar al conjunt blaugrana gràcies a un gol de Zalayeta a la pròrroga.\nEl Bayern de Munic és un altre dels rivals amb pes del sorteig d'avui. Tot i que l'Arsenal va estar a prop de sorprendre els alemanys, el conjunt de Jupp Heynckes vol refer-se del mal record de la temporada passada, quan van veure com el Chelsea, sorprenentment, els guanyava la final al seu estadi per penals. Amb la Bundesliga pràcticament guanyada, el Bayern pot permetre's el luxe de reservar cada setmana gran part dels seus titulars perquè arribin frescos als partits decisius de la Lliga de Campions. Homes com Müller i Ribéry han tornat a exhibir el nivell que van mostrar en èpoques passades, i secundats per uns escuders de luxe com Lahm, Kross i el nouvingut Mandzukic, són un dels equips que millor futbol practica a Europa.\nRivals de nivell mitjà\nEl Borussia Dortmund, segon classificat a la Bundesliga, és un altre dels possibles rivals del Barça. El conjunt entrenat per Jürgen Klopp ja va demostrar davant el Reial Madrid que és capaç de guanyar a qualsevol. Amb una tripleta de luxe al davant, el Dortmund és un equip a qui li agrada esperar el rival darrere i sortir ràpidament al contracop. Un estil de joc semblant al del Madrid, i que ja s'ha demostrat que als blaugranes els perjudica. A més, són conscients que la Lliga ja la tenen perduda, de manera que centraran totes les seves forces a aconseguir el que seria la segona Champions de la seva història.\nEl PSG d'Ibra, després de superar els vuitens de final al València, és un altre dels equips que avui serà al sorteig de Nyon. Divuit anys després, els francesos han aconseguit, gràcies a un multimilionari projecte, classificar-se per als quarts de la Lliga de Campions. Comandats per Carlo Ancelotti, el joc dels parisencs es basa a confiar en el talent individual d'un Ibrahimovic que, secundat per Lavezzi, és l'encarregat de generar gairebé totes les jugades de perill del seu equip. Al més pur estil italià, Ancelotti ha confeccionat un equip molt sòlid al darrere, amb una defensa liderada pel central brasiler Thiago Silva (pretès pel Barça aquest estiu), i amb un mig del camp rocós on Pastore és dels únics que es permet la llicència de descuidar les tasques defensives, ja que és el responsable de servir pilotes al davanter suec.\nRivals més assequibles\nEl Galatasaray és, probablement, el rival més assequible dels set amb qui podrien enfrontar-se els culers. Els turcs, segons de grup, van donar la sorpresa en guanyar al camp del Schalke per 2-3 i aconseguir la classificació per als quarts de final. Yilmaz, estrella de l'equip turc i màxim golejador (8) de la competició, està sent una de les revelacions d'aquesta edició de la Lliga de Campions. A més, Sneijder i Drogba, que han arribat al mercat d'hivern, poden aportar experiència a un equip poc acostumat a jugar partits d'aquest nivell.\nFinalment, l'últim possible rival és el Màlaga, que en la seva primera participació en aquesta competició ha aconseguit arribar fins als quarts de final. Els blaugranes ja saben què és guanyar al conjunt malacità aquesta temporada en una eliminatòria a doble partit, a la Copa. Els de Pellegrini van aconseguir remuntar davant el Porto, i conscients que ja estan fent història, jugaran amb la tranquil·litat de saber que ja no tenen res a perdre. El tècnic xilè, però, intentarà allargar el somni europeu d'un equip que per problemes econòmics va ser sancionat pel TAS sense disputar competicions europees la temporada vinent.


Ressenya: 'Millor truca a Saúl', la temporada 2, episodi 5, 'Rebecca' dóna a Kim Spotlight - Televisió | Maig 2022\nRessenya: 'Millor truca a Saúl', la temporada 2, episodi 5, 'Rebecca' dóna a Kim Spotlight\nREVISTA DE L’ÚLTIMA SETMANA: “Better Call Saul”, la temporada 2, episodi 4, “Guants apagats” és brutal sense la sang\nUn retrobament a Chuck abans de la seva malaltia el troba vivint una vida tranquil·la i còmoda amb la seva dona Rebecca. Tot i que quan Jimmy ve a sopar, Chuck se sent clarament eclipsat pel carisma i l'encant de Jimmy.\nActualment, Jimmy no se sent molt encantador. En canvi, tracta de recuperar les bones gràcies de Kim. No obstant això, a Kim no li interessa la seva ajuda, dient-li que es concentri a obeir les regles mentre treballa per compte propi per sortir de la masia de Hamlin Hamlin i McGill. La seva solució, per impulsar nous negocis per a l'empresa, sembla que funcioni ... fins que Hamlin no la torni a enganxar al calabós. Tanmateix, hi ha una il·lusió d’esperança després que una conversa amb Chuck porti a la promesa que intentarà que Hamlin deixi de “malgastar” els seus talents.\nOh, i Mike (que continuava tenint contusions des de l’esmorzar de la setmana passada) va tenir un convidat inesperat per acompanyar-lo per esmorzar. No us preocupeu, arribarem a això.\nÉs el vell anunci de banc d'autobús de Saul Goodman! Oh, els records que es desprenen.\narts marcials emily beecham\nEs tracta d’un episodi de suborns grans i petits, i el gran guanya el premi aquí: l’humil suggeriment que Mike menteix als policies sobre el que va passar amb Tuco, de manera que la seva condemna condemna per la tinença de pistola es redueix a la bateria senzilla. Per descomptat, tècnicament la trobada de Mike amb Tuco ja estava basada en subterfugis (per petició de Nacho que Mike trobés la manera de desfer-se d'ell), però la mentida sobre una mentida no millora realment els assumptes. Sobretot tenint en compte qui fa la sol·licitud ...\nHector Salamanca a la casa, ja estàs. Si Tuco va anar a la presó, té sentit que hi faria acte de presència un altre Salamanca, i veure que la víctima del cop de timbre va ser una sorpresa relativament agradable ... fins que, és a dir, vam recordar el temible Hector Salamanca.\nMike s’enorgulleix de fer les seves investigacions, cosa que significa que Mike sap exactament qui està davant seu al restaurant i Mike també és prou intel·ligent per pensar que Hector sap molt sobre ell. Com a resultat, en els últims moments de l'episodi, es pot dir que sap fins a quin punt es pot aprofundir en la merda que ha aconseguit, i no està segur de què fer al respecte.\ncim del llac tui\nLady canta els blaus\nAquest és fàcilment l'episodi de 'Better Call Saul' amb més energia en estrògens fins ara, gràcies a la introducció a la pantalla de Rebecca, afortunada i centrada associada de segon any, Erin (Jessie Ennis) i, sobretot, Kim; Kim dura, intel·ligent i dedicada, rebentant el cul per resoldre els seus problemes segons els seus termes. Els escriptors i Rhea Seehorn sempre s’han compromès a dissenyar Kim com un personatge que destaca com una persona totalment formada, no només com a interès amorós potencial, i va ser una emoció veure que realment tingui l’oportunitat de brillar aquí. Al començament de la pel·lícula de 'Better Call Saul', esperàvem que la sèrie passés del show de Bob Odenkirk en un drama de conjunt '>\nL’intent de Jimmy de “subornar” el secretari de la sala de tribunals amb un bebè Beanie ens va inspirar a fer una mica de revisió sobre les boniques joguines que no estaven sotmeses; concretament, quan van passar de ser articles de col·leccionistes increïblement populars i valuosos a regals de novetat. Segons Mental Floss, la mania va començar a morir cap al 1999, quan Ty va tancar la producció, però és creient que el 2002, un fan de les joguines, com l'administradora d'advocats contractuals sense nom favorit de Jimmy (interpretada per Nadine Marissa), encara vulgués afegir una nova cara adorable de la seva col·lecció. Llàstima que Erin sigui l’adhesiu de les regles ... tot i que Erin podria acabar sent el millor per passar amb Jimmy en un temps, si pot ajudar-lo a aprendre com és el camí recte i estret.\nQuè passa amb Chuck '>\nEl retorn de Jimmy a la gespa de casa seva (el jutjat d'Albuquerque) li mostra inclinat en els seus vells trucs, però també arriba amb un recordatori sobresalt del que l'espera, si deixés Davis i Main. Una trobada amb un antic col·lega dels seus dies de defensa pública descendeix a Jimmy admetent tots els avantatges del seu treball actual. Ja sabeu, com si no us hagueu de preocupar del vòmit del client a la vostra demanda. Estem esperant per veure com afectaran exactament les coses a l’altura.\nEls nadius de Chicago (o els fans de Chicago Cubs) seran encantats de la visió de Jimmy, portant a Chuck un paquet de sis de Old Style, la importància del qual es pot perdre una mica per a la resta de nosaltres, per la qual cosa tenim la sort de tenir Ben Travers d'Indiewire de trucada:\nQualsevol que creixi dins Les ones de ràdio de WGN Chicago estan molt ben relacionades amb la importància de Old Style quan es tracta dels cubs de Chicago. En lloc d'això, triguem tots un moment per recordar quina és la ubicació més destacada de la cervesa fora de Wrigley Field i, certament, la més significativa que té: 'Mad Men', Temporada 7, Episodi 7, 'Waterloo': per exemple, les cerveses Peggy coles perquè ella i Don beguessin durant l’aterratge de la lluna.\n'No em guardeu. Em salvo ”.\nHistòria veritable: quan veia per primera vegada l'episodi, les segones que passaven pels llavis de Kim sabíem que teníem un guanyador. Entre el poder de la publicació i la dedicació posterior de Kim per fer que aquestes paraules no fossin més que el servei de llavis, es tractava d'una escena que va definir un personatge, que es va fer més poderosa per la inflexió que era.\n'La primera norma del' Fight Club ', oi?', És la reacció de Jimmy al veure la cara maltractada de Mike i, sí, al món de 'Better Call Saul', que és una referència que té només un parell d'anys. Però home, parla del poder de la pel·lícula de David Fincher de 1999, que és una referència que encara avui es sent rellevant i intemporal. Així sabeu que sou icònic.\nAquest és un altre episodi de 'Better Call Saul', on, en equilibri, no passava tot el que va passar tècnicament, on el clímax dramàtic va tenir la forma d'un latte de soja fora de pantalla i un cameo per un tipus que estem acostumats a veure en un cadira de rodes. Però la màgia de “Saül” és que mentre que instal·lacions com aquesta no ens deixen gasar l’aire, no ens avorrirem mai, mai. Els matisos que surten gràcies a l’enfocament tranquil i mesurat de l’espectacle acaben realment elevant cada escena, ja que esperem per veure com seran les coses dolentes.


L’OTEL·LO DE CARLOTA SUBIRÓS | Els dies i les dones\nPublicat el 28 de setembre de 2006 per dfigueres\nUn pensament a “L’OTEL·LO DE CARLOTA SUBIRÓS”\nun home sobrer el 30 de setembre de 2006 a les 23:24 ha dit:\nTotalment d’acord amb la interpretació dels actors, especialment de Pere Arquillué que, en comptes d’interpretar Iago, interpreta Pere Aqruillué (els mateixos tics de sempre). Discrepo una mica sobre Alícia Pérez, que trobo que s’escau a Desdèmona com l’anell al dit. En general, trobo que l’obra falla molt en la dicció i en la interpretació oral del text: hem tingut sort de comptar el text en una pantalla. Però això no hauria de passar mai al teatre: els actors interpreten i reciten. Sempre ha estat així.


Arriba el FESTIM Barcelona 2015 | Barcelona Cultura\nArriba el FESTIM Barcelona 2015\nEl Festival Internacional d’Improvisació Teatral, organitzat per Planeta Impro, duu al Teatreneu entre el 26 i el 31 de maig espectacles d’arreu del món de les millors companyies del gènere\nOrganitzat de manera consecutiva a Lisboa, Madrid i Barcelona, la segona edició del Festival Internacional d’Improvisació Teatral a la capital catalana tindrà lloc del 26 al 31 de maig, al Teatreneu. L'esdeveniment, que fa sis anys que es celebra però només dos que té seu a la ciutat, s’ha convertit en un dels festivals d’improvisació més important de l’Estat.\nEl FESTIM d'enguany, organitzat per Planeta Impro, començarà dimarts 26 de maig amb l’espectacle Mr. Impro, on, amb la participació de totes les companyies i a través d’una única escena teatral, s’intentarà escollir el millor actor o actriu del festival.\nDimecres 27 de maig la Companyia Picnic, de Colòmbia, durà a l’escena Speechless, un espectacle de format llarg basat en el teatre físic, les tècniques de clown i la música de pel·lícules on els improvisadors, acompanyats d’una dj canadenca actuen sense paraules. Dijous 28 de maig serà el torn dels mexicans Complot Escena, amb Equis ha muerto.\nEl cap de setmana arribarà el punt àlgid del festival amb la celebració del Campionat Internacional d’Impro-fighters. Hi participaran dos actors de cada companyia mostrant les seves millors tècniques d’improvisació i lluitant per aconseguir el peculiar trofeu, emblema del festival: un pernil.\nL’Impro Show All Stars, dissabte 30 de maig, i l’Area Long Form, el 31 de maig, on els improvisadors crearan històries d’entre vint minuts i una hora de duració, tancaran el festival.\nFESTIM Barcelona 2015\nDia: del 26 al 31 de maig\nPreu: de 20 a 24€\nMàgia i monòlegs es troben al Teatreneu\n'On en caben 2 n'hi caben 3' és el nom de l'espectacle que es pot veure tots els divendres d'agost i...


Una joia del contenidor | Neus Purtí Cirera\nVan a por nosotras\nTOP MÀGIC: interacció màgica\nUn capvespre amb Meg Stuart\nOrfebreria del gest\nTunait flamenco shou\nUna joia del contenidor\nNeus Purtí Cirera. Festival Grec 2018. Barcelona.\nAntígona i Ismene, les òrfenes de Iocasta, son uns cossos d’home-germanes vestint un espectacle. Es vesteixen i desvesteixen entre nosaltres com si ho fessin entre bastidors. Primer amb una tela senzilla –una clicada d’ull a l’antiga Grècia– que es bescanviarà per un batí casolà i després per un xandall, tant li fa. Antiguitat, modernitat, postmodernitat. Acadèmia i carrer. Són dues òrfenes en competició. Surten de l’any 442 aC. i s’insereixen a les acaballes dels anys vuitanta del segle passat. Ismene-Thibault Lac camina, esplèndida, per la passarel·la i balla. Totes dues ballen. Tots dos cossos movent-se al ritme del voguing, l’estil coreogràfic nascut de les comunitats afroamericana i llatina i els col·lectius LGTBI a la ciutat de Nova York. Un col·lectiu ballador a qui Malcolm McLaren dedicà el tema Deep in vogue; i que Madonna aprofità per treure dels marges i fer-ne un Vogue d’èxit global.\nUna escena de ‘Antigone Junior ++’ que es va representar a l’Antic Teatre durant el Grec 2018.\nAixí que a l’escenari de l’Antic Teatre l’esperit de competició entre les dues germanes es transfigura i es trasllada al Harlem de Nova York, a les cases de ball dels vuitanta. Sona impecable la cançó “Song of a Sinner” de Top Drawer. Antígona-Trajal Harrell és lamenta de ser qui és; tot escridassant-nos – i amb esperit dramàtic- escup l’essència de l’espectacle: “Sóc Antígona. M’heu creat vosaltres!”\nA escena s’hi reprodueix la intenció que menava les persones aplegades a les llavors anomenades “Houses” –dites així amb l’ànim de reapropiar-se de la idea de les “cases de la moda d’alta costura”.\nEn aquells concursos de Harlem s’hi celebraven competicions de ball inspirades en tot allò que transpirava d’una passarel·la de moda; i que tant la televisió com les revistes encimbellaven amb pàtines de glamur i glossy. Aquells concursos on s’hi tenia en compte tant la bellesa del ball i de les formes aturades pel flash de la fotografia en la passarel·la de moda, com la bellesa de la roba, el pentinat o els complement. Eren la rèplica. La resposta contracultural i escènica vers l’establishment supremacista, ric i blanc. Una apropiació vital, genuïna i barata. Una festa de ball i d’afirmació. Una resposta de poder i visibilització cultural i de gènere.\nA l’escena que ens planteja Harrell, Antígona i Ismene s’ho saben de memòria i en fan un combat burleta de marques: Givenchy diu una, Valentino, diu l’altra, Balmain diu… fins a acabar amb una declaració consensuada i repetida: rich/bitch, rich/bitch… Aleshores Ismene asseguda a terra ens recorda d’on venim amb una lectura en veu alta i llibre en mà del passatge de Sòfocles.\nEns ho refresca perquè hem passat de l’antic drama històric al context de la modernitat: el drama queda en mans de la performance ballada i cantada, recreada per Trajal Harrell: “Papa was a Rolling Stone” -li diu-. I la dramatúrgia continua amb el lament de la germana a qui ningú ajudarà. Però el text es transvesteix, es reassigna, com els “cossos sense poder” a les “Houses” –tal com subratllà Judit Butler a Cuerpos que importan-– El drama és antic però el text se’ns apropa gràcies a un collage de lletres del cançoner de música popular, seleccionat pel mateix TH. Cantades-performades a viva veu i simultàniament en playback, hi sonen els Tindersticks (Another Night In), Michael Gore (Out Here On My Own), etc. Una selecció no casual sinó crucial que Antígona i Ismene finalment en format de duet cantant (i d’aquí ve el subtítol de l’espectacle plus-plus) ens canten, per reblar el clau.\nTrajal Harrell i Thibault Lac son dues aus balladores i performàtiques del paradís perdut. D’un paradís perdut per a tothom. A parer meu, ANTIGONE Jr + + acompleix el transvasament. És una joia clàssica volgudament falsa; extreta del contenidor replet i immens de Nova York (o de Barcelona). Com una pedra preciosa que una queen llueix en la competició.\nPD: ANTIGONE Jr + + PlayList amb versos destacats:\nSong of a Sinner, Top Drawer\n… Cause on your Judgment day you’re gonna close your gates\nOn me, on me, on me /And I’ll be left here on my own / To face hell all alone..\nAnother Night In, Tindersticks\nGreeds are gone now, the panic subsides\nI was looking for another you/ when I looked ‘round, you were gone\nOut Here On My Own, Michael Gore\nSometimes i wonder / Where I’ve been/Wo i am, do i fit in…\n…And its the golden ticket I’ll win / when you kill my enemies..\nAntic Teatre Grec 2018 Thibault Lac Trajal Harrell Vogue Voguing


L'Olot s'enfrontarà a l'Al-Arabi abans de jugar contra l'Al-Sadd - Diari de Girona\nEl primer partit que jugarà l'equip dirigit per Raúl Garrido tindrà lloc el 20 juliol a l'Estadi Municipal de Peralada\nadrià millán 25.06.2019 | 23:26\nKevin Martínez, mà dreta de Raúl Garrido, en un entrenament de l'Olot. andrea bolcato/ue olot\nKevin Martínez, mà dreta de Raúl Garrido, en un entrenament de l'Olot.\nAmb gairebé tota la plantilla renovada i el retorn als entrenaments anunciat (17 juliol), la Unió Esportiva Olot va fer oficials les dates dels amistosos que disputarà aquest estiu per preparar-se per la seva tercera temporada consecutiva a Segona B. El primer partit que jugarà l'equip dirigit per Raúl Garrido tindrà lloc el 20 juliol a l'Estadi Municipal de Peralada, on s'enfrontarà a l'Al-Arabi Sports Club de Qatar, equip que entrena el palamosí Jordi Condom on juga el català format a La Masia, Víctor Vázquez. L'estrena al Municipal d'Olot serà quatre dies després (24 de juliol), quan els olotins rebran l'Al-Sadd també de Qatar entrenat per Xavi Hernández.\nEl primer partit oficial del curs serà tan sols 10 dies després, ja que als de la Garrotxa els tocarà disputar la primera ronda de la Copa Catalunya. El rival d'aquest enfrontament no se sabrà fins que no es realitzi el sorteig corresponent. En cas de passar de ronda, l'Olot disputaria la segona eliminatòria de la competició el dissabte 10 d'agost.\nEl 7 d'agost es disputarà un amistós habitual de cada pretemporada. El Palamós rebrà l'Olot al Nou Estadi per jugar aquest clàssic d'estiu. Llavors, el 13 d'agost, els olotins tornaran a assistir a una nova cita clàssica: el Torneig de l'Estany de Banyoles. El primer enfrontament el disputaran el dia 13 davant el Figueres, mentre que l'endemà jugaran la final en cas de victòria o el partit de consolació en cas de derrota.\nFins ara, aquests han estat els partits anunciats pel club per aquesta pretemporada, però és possible que durant el transcurs de l'estiu es facin oficials altres amistosos per preparar una nova temporada a Segona B que començarà el cap de setmana del 25 i el 26 d'agost.


Casa excavada - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nReconstrucció d'una casa excavada a Authausen, Alemanya\nCasa excavada o casa en rasa es diu d'un edifici que està semisoterrat. A més de servir de protecció enfront de climes extrems, aquestes estructures també s'empren per emmagatzemar aliment i per realitzar activitats culturals com la narració d'històries, dansa, cant i festeigs.\nEn arqueologia, les cases en rasa solen rebre el nom de SFB (acrònim en anglès de "sunken featured building") i de vegades en anglés "grubhut" o "grubhouse" traduint el mot alemany Grubenhaus. Se'n troben en moltes cultures arreu del món entre les quals, els pobles del sud-oest dels Estats Units com els anasazi o les cultures Fremont i Mogollon, així mateix en els cherokees, els inuit, els pobles de les planes i els habitants ancestrals de Wyoming (Smith, 2003) a Amèrica del Nord, els primers pobladors del llac Titicaca (Craig, 2005) de Sud-amèrica, els anglosaxons d'Europa i el poble Jomon del Japó.\nLes úniques restes que solen quedar de l'habitatge excavat és el forat al terreny i altres orificis fets per donar suport al sostre. Al s. XIX es creia que la majoria de pobles prehistòrics vivien en cases excavades, tot i que s'ha demostrat que moltes de les estructures que es pensava que eren habitatges, de fet eren sitges subterrànies o servien per a altres objectius.\n1 Habitatges d'ossos de mamut\n2 Casas excavades a Nord-amèrica\n3 Pautes culturals\nHabitatges d'ossos de mamut[modifica]\nHabitatge d'ossos de mamut\nLes cases en rasa més antigues que es coneixen es descobriren a Mezhyrich, Ucraïna central: es remuntaven al paleolític superior, i s'havien construït amb ossos de mamut. La base té una forma circular o oval, de 4 a 6 m de diàmetre. Els ossos de les potes s'usaren per formar-ne els murs i al sostre s'empraren altres ossos plans i més lleugers. Segurament, s'usaven pells d'animals per aïllar l'habitatge de l'exterior. Cada casa tenia un fogó. Els grups de cases es distribuïen com un campament, i seria ocupat per famílies o parents durant setmanes o mesos.\nS'edificaren cases en rasa en molts indrets del nord d'Europa entre els s. V i XII de. A Alemanya s'anomenen Grubenhäuser (plural de Grubenhaus), al Regne Unit a voltes es denominen grubhuts, grubhouses o SFB.\nLes troballes arqueològiques indiquen que es construïren en valls aproximadament rectangulars la fondària dels quals varia (depenent també del grau de conservació del jaciment). Algunes fan 0,25 m per 2 m per 1,5 més o menys, mentre que hi ha casos presos de les excavacions de West Stow (Regne Unit) on les mesures són 3,7 m-4,44 m de longitud per 2,72 m-3,5 m d'amplària per 0,58 m-0,97 m de profunditat. Dins la rasa es col·loquen dos (i de vegades cap, quatre o sis) pals de fusta considerables que s'immobilitzen fixant-los dins d'unse forats. Alguns arqueòlegs suggereixen que potser cobrien la rasa amb un sòl surant de fusta col·locat al damunt, de manera que la cavitat que hi quedés faria de magatzem o evitaria estar en contacte directe amb la humitat del sòl, encara que altres desestimen aquesta idea i suggereixen que les cases excavades no tenien sòls flotants. La cabana, segurament sense finestres, és coberta per un sostre de dues aigües recolzat sobre els pals de fusta i té un únic accés en un dels extrems. A West Stow es trobaren restes de taulons socarrats als anys 1970, la qual cosa suggereix una possible existència de sòls flotants. També es trobaren fogons que depassaven parcialment la vora de la rasa i que semblaven haver-se enfonsat quan es desfeu l'estructura que sostenia les parts que en sobreeixien (potser un sòl flotant).\nEs considera que aquestes cases servien per a viure-hi. El seu ús, però, pot haver variat, especialment a nivell regional. A Europa occidental la seua petita grandària i el fet que poden trobar-se properes a altres edificis i haver-se trobat al costat de contrapesos de teler ha suscitat teories que afirmen que tenien un propòsit específic com cambres de teixidura. A les regions eslaves d'Europa oriental, aquestes cases són més grans i sovint tenen un fogó. En la majoria d'assentaments no hi ha indicis de construcció d'edificis per sobre del nivell del sòl.\nHi ha reproduccions de cases excavades en diversos museus a l'aire lliure, com ara a l'Hitzacker Archaeological Centre, al parc i museu de Kalkriese, al museu arqueològic a l'aire lliure d'Oerlinghausen i en la sepultura de Hochdorf.\nCasas excavades a Nord-amèrica[modifica]\nA les regions de l'interior del nord-oest del Pacífic, els pobles indígenes practicaven el nomadisme durant l'estiu i es dedicaven a la recol·lecció en diferents emplaçaments d'acord amb l'estació i a la seua tradició, però passaven l'hivern en cases excavades permanents semisubterrànies, situades en petites elevacions del terreny. Sovint, l'hivern era l'única època en què les famílies podien passar el temps junts, fins i tot pertanyent al mateix llogaret i tribu. Es congregaven en un cert nombre abans de l'arribada de les fires de comerç. Sovint aquestes cases es localitzaven al llarg dels principals rius i afluents, com el Columbia i el Fraser; eren normalment circulars, prou petites, estaven cobertes amb capes d'estora de jonc per aïllar-les del fred i conservar la calor a l'interior. Hi havia un orifici per a l'eixida del fum al centre i dins de l'habitatge; tot i que era càlid a l'hivern, també s'emplenava de fum.\nReconstrucció d'una casa excavada en les ruïnes de Step House, situada al Parc Nacional de Mesa Verde, Estats Units. Deixa veure la rasa excavada, quatre pals de suport, l'estructura del sostre feta amb capes de fusta i fang, i també l'entrada practicada sobre el sostre\nAquestes són reproduccions de cases excavades. Es troben en les ruïnes de Pueblo Grande, Arizona. Mostren l'aparença que tenien les cases excavades de la cultura Hohokam fa mil anys\nAl nord-oest de les Grans Planes i l'altiplà proper, els canvis climàtics, les condicions extremes i la temperatura dificultaven que s'hi pogués viure tot l'any. Els estius sufocants propiciaren la construcció d'estructures semblants a carpes o tendes de campanya, que eren portàtils. Per als mesos freds d'hivern, les cases excavades constituïen la protecció suficient per permetre la supervivència.\nGraner situat en un celler de fusta. Les marques al sòl suggeririen una construcció en rasa\nUna revisió del fenomen de les estructures excavades de l'Ethnographic Atles revela que 82 de les 862 societats preses com a mostra ocupen cases en rasa, bé com a habitatges primaris o secundaris.\nTotes menys sis de les 82 societats que habiten per sobre dels 32º de latitud nord i quatre dels sis casos d'aquesta mostra que estan per sota d'aquests 32º nord pertanyen a regions d'"alta muntanya" a Àfrica oriental, Paraguai i Brasil oriental. L'últim exemple se'n refereix als Yami que habitaven una illeta al sud de Formosa.\nSempre es complien tres condicions en els grups de la mostra: 1) tenir un clima no tropical durant la temporada en què s'habiten les cases en rasa; 2) almenys un patró d'assentament biestacional; 3) dependre dels aliments emmagatzemats durant el temps que s'ocupen les cases en rasa. Aquestes condicions poden estar relacionades amb altres factors socials i la presència d'algun o dels tres elements en una societat no precondiciona l'ocupació de cases en rasa. Aquestes condicions, però, sí que es donaren en tots els casos d'ocupació de cases en rasa presents en l'Ethnographic Atles. Altres pautes culturals eren comunes però no universals en tota la mostra, per exemple: temporada freda d'assentament, baixes estimacions de població i sistemes polític i econòmic senzills.\nLa mostra etnogràfica es basa pràcticament en l'estudi de casos de societats situadas en latituds del nord. La temporada d'assentament en les estructures excavades sol ocórrer en l'estació freda, segurament per l'eficiència d'aquestes cases tèrmicament. Excavades en el terre, les cases en rasa es beneficien de las propietats aïllants del terre i de tenir un perfil baix, que les protegeix de la pèrdua de calor induïda per l'exposició al vent. En perdre menys calor per transmissió que les cases construïdes sobre el terreny, es requereix menys energia para mantenir temperatures estables dins l'estructura. D'entre els 82 casos presos de l'Ethnographic Atlas, 50 societats tenien còmputs poblacionals i, d'aquestes, el 64% donava menys de 100 personas per assentament. Només en el 6% dels casos la xifra era de més de 400 persones per assentament. Els casos que denotaven més densitat de població eren els dels arikara i els hidatsa de les grans planes nord-americanes, així com els konso d'Etiòpia. Gilman atribueix la gran densitat dels arikara a l'existència del bisó.\nL'assentament en estructures excavades se sol associar a sistemes polítics i econòmics senzills. Per al 86% de la mostra, no existien l'estratificació de classes ni la distinció social basades en la riquesa no hereditària. Algunes societats que utilitzen estructures excavades, però, es caracteritzen pel nivell de complexitat social d'una prefectura. En termes d'organització econòmica, el 77% de les societats que ocupen cases en rasa tenen economies basades en la caça i la recol·lecció. Això, però, no es considera una característica universalment consistent com la de la pauta d'assentament biestacional i la dependència del subministrament emmagatzemat durant el període d'ocupació de les cases excavades.\nDurant el període de l'any en què la gent no ocupa aquestes estructures, s'hi acumulen aliments.\nMoltes comunitats prehistòriques diverses usaren cases en rasa. Tot i que, en general, solen associar-se a les cultures del sud-oest dels Estats Units, com són les Freemont, Pueblo, Anasazi, Hohokam i Mogollon, els habitatges en rasa foren utilitzades per una gran varietat de pobles en molts indrets diferents els darrers 12.000 anys. S'han excavat grans formacions compostes per aquest tipus de cases en la Colúmbia Britànica (Canadà), entre les quals es troba el jaciment arqueològic de Keatley Creek.\nTot i que moltes definicions referides a les cases excavades les presenten com estructures "premodernes" o "primitives", continuen sent exemples (juntament amb les edificacions de terra piconada) d'arquitectures elegants i sustentables, així com de tecnologies de disseny que funcionen amb les característiques ecològiques i ambientals d'un espai o emplaçament determinats. A Canadà, les cases en rasa són emblemàtiques del saber i pràctiques indígenes locals que construeixen amb la terra en comptes de contra la terra.\nUn exemple actual i representatiu és la casa excavada recentment construïda al campament Unis'tot'en, una comunitat autònoma situada sobre la projectada North Gateway Pipeline, al territori ancestral del poble Wet'suwet'en (Colúmbia Britànica). Construïda per membres de la comunitat amb la col·laboració d'activistes i simpatitzants que viuen solidàriament en el campament, la casa és expressió d'alternatives constructives sostenibles.\n↑ «Definition of PIT HOUSE» (en anglés). www.merriam-webster.com. [Consulta: 16 gener 2017].\n↑ Harris, C. M. (1998).\n↑ Whitney, W. D. (1889).\n↑ Hidden Treasure Fact Files By Dr Neil Faulkner Last updated 2011-02-17 http://www.bbc.co.uk/history/ancient/archaeology/fact_files_08.shtml consultat el 2/14/2013\n↑ Crabtree, Pam J.\n↑ G.L. Brook Symposium, C., & Kay, C. (2000).\n↑ Hourihane, C., Strickland, D. H., & Simonetta, M. (n.d.\n↑ Hoffecker, John. A Prehistory of the North: Human Settlement of the Higher Latitudes. Rutgers, 2005. ISBN 0-8135-3468-2.\n↑ Lithic design and Technoloigical Organization in Housepit 1 of the S7istken Site, Middle Fraser Canyon, British Columbia By Matthew Mattes «Copia arxivada». Arxivat de l'original el 15 de març de 2016. [Consulta: 15 març 2016].\n↑ Snow, Dean. Archaeology of Native North America. Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall, 2010, p. 261. ISBN 013615686X.\n↑ (Gonzàlez, 1953)\n↑ 17,0 17,1 Gilman (1987:544)\n↑ «Unist'ot'en Camp». unistotencamp.com. Arxivat de l'original el 3 de març de 2016. [Consulta: 16 gener 2017].\nFarwell, R. I. (1981), «Pit Houses: Prehistoric Energy Conservation?», El Palau 87: 43-47\nGilman, P. (1987), «Architecture as Artifact: Pit Structures and Pobles in the American Southwest», American Antiquity 52: 538-564, doi:10.2307/281598\nGonzalez, A. R. (1953), «Concerning the Existence of the Pit House in South America», American Antiquity 18: 271-272, doi:10.2307/277052\nKano, T. & Segawa, K. (1956), An Illustrative Ethnography of Formosan Aborigines, Tòquio: Maruzen\nSmith, C. S. (2003), «Hunter-gatherer Mobility, Storage, and Houses in a Marginal Environment: an Example from the mid-Holocene of Wyoming», Journal of Anthropological Archaeology 22: 162-189, doi:10.1016/s0278-4165(03)00017-5\nWikimedia Commons conté una categoria multimèdia sobre la casa excavada.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Casa_excavada&oldid=26318492»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 feb 2021 a les 10:28.


Fideus gruixuts - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls fideus gruixuts són un tipus de fideu confeccionat amb aigua, farina de blat i, de vegades, ou, que sol tenir forma tubular no gaire llarga, amb forat longitudinal o no, tall perpendicular i forma una mica còncava.\nsèmola del blat dur i farina de blat\nPlat de fideus gruixuts amb formatge\nMacarrons, i altres de formes de pasta similars\nAls Països Catalans els van introduir els àrabs durant la seva estada i s'utilitzen tant en la cuina tradicional clàssica com en plats més nous. Alguns exemples típics són la fideuada, els fideus a la cassola (amb trossos de costelló amb os), etc.\nTambé es fan servir molt els fideus fins, que són curts i filiformes, de vegades dits "cabell d'àngel", que no s'han de confondre amb els fideus xinesos, una mena d'espaguetis prims.\nFideus i macarronsModifica\nNo s'ha de confondre els macarrons (en italià i altres llengües, penne), un cilindre recte tallat al bieix, estriat o no, relativament ample, amb els fideus gruixuts (en italià, maccheroni, i en altres llengües, macaroni), que són més estrets, poden tenir forat o no, i són corbs.\nA la cuina tradicional dels Països Catalans, els fideus se solen coure en una cassola de fang, mentre que els macarrons (per exemple, els macarrons amb grevi) es fan al forn. Actualment, però, els macarrons també es couen a la manera italiana, separats de la salsa, que es fa a part, en una paella; i després s'escorren i s'aboquen a aquesta, es barregen bé i es cou tot junt a la paella un moment.\nFideus gruixuts en altres païsosModifica\nA Itàlia es diuen maccheroni i van ser típics a la cuina de l'anomenat Mezzogiorno. Des d'aquesta època i a causa de la gran emigració, els macarrons s'han difós a gairebé tot Itàlia i a altres països, com per exemple l'Argentina. El nom en italià prové del grec macario (macarions), que vol dir feliç (equivalent a les paraules llatines felix o beat) i es va aplicar a aquesta pasta perquè era un aliment que tradicionalment els grecs oferien en el menjar dels funerals, en els quals s'homenatja al difunt, que ha passat a millor vida i és feliç, és a dir, macarios.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fideus gruixuts\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fideus_gruixuts&oldid=28812489»\nDarrera modificació: 10 des 2021 a les 12:56\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 des 2021 a les 12:56.


Projectors i gravació de formacions, claus per al pròxim curs\nMaxell Ltd segueix apostant per la innovació i tecnologia que aporti valor a l'usuari i llança a l'mercat dues noves solucions: una nova gamma de projectors portàtils de font de llum làser d'alt rendiment i un sistema de gravació de formacions per a l'aula de el futur.\nPublicat també a: Educació 3.0 , IT Reseller i DigitalAV Magazine\nMaxell s'enorgulleix de la seva nova gamma de projectors J1, equips portàtils d'alt rendiment, làser 3LCD i amb una colorimetria superior, formada per tres models: MP-JU4001 , MP-JW4001 i MP-JW3501 . Aquests nous models disponibles en resolucions WXGA i WUXGA poden produir 3500/4000 ANSI lúmens, el que els converteix en l'elecció perfecta dins de el sector corporatiu i educatiu per a sales o aules. Tots els models tenen un increïble contrast de 2.000.000: 1 i amplis ràtios de projecció que permeten gran flexibilitat en la instal·lació.\nEl gran assoliment d'aquests equips distribuïts a Espanya per Charmex és que combinen una usabilitat simple amb un rendiment potent i un nivell de soroll baix, tot això en la carcassa més petita d'aquesta categoria de productes, gràcies a el nou disseny conceptual sense roda de fòsfor . A més, inclouen una garantia estàndard de 5 anys / 10,000 hores.\nD'altra banda, basant-se dècades d'experiència en el mercat formatiu, Maxell anuncia el seu primer sistema de gravació de formacions, el MA-XL1 , que ha estat creat amb el propòsit de satisfer les necessitats de l'aula d'el futur. Perfectament dissenyat per a ambients educatius, institucions i empreses amb necessitats de formació, el MA-XL1 ofereix als formadors la possibilitat d'aportar un major coneixement en totes les disciplines i a el mateix temps permet ampliar el seu abast per donar cobertura a un major nombre d'alumnes .\nAmb un paquet de funcions difícil d'igualar, amb el MA-XL1 els formadors poden canviar el contingut entre diferents fonts, gravar la sessió, carregar-les en FTPs, reproduir vídeos i gravar-los i fins i tot crear una aula remota interactiva. Una de les característiques clau de l'MA-XL1 és que brinda als estudiants i professors la capacitat de connectar a les persones com mai abans; els assistents poden unir-se a les conferències de forma remota, proporcionant als usuaris un debat més ric i significatiu.\nEl MA-XL1 és fàcil d'usar i connecta totes les eines d'E-learning en un únic punt de control, el que permet canviar instantàniament entre una àmplia varietat de recursos. Amb el MA-XL1, els usuaris poden gravar i carregar contingut interactiu, mentre col·laboren amb aules en ubicacions remotes, mantenint una interactivitat total. El control es gestiona fàcilment des d'un menú simple que es mostra a la pantalla (o un dispositiu intel·ligent), mentre que el personal tècnic pot connectar-se sense problemes a una àmplia gamma de maquinari i programari, inclosos els principals sistemes de gestió d'aprenentatge (LMS ) i sistemes de gestió de vídeo (VMS).\nMira la formació d'Lecture Capture Station MA-XL1 amb el nostre especialista:\nVols veure en directe el Lecture Capture Station?\nSol·licita el teu demo gratuïta amb el nostre tècnic en el següent formulari:\nEmpresa o centre educatiu*


Arriba la llum a una vintena de masies de Navès - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ajuntament ha finalitzat una part de les obres d'electrificació de Busa, una zona del Solsonès fins ara sense electricitat\nLa casa Guilanyà és una de les que han format part de la primera fase d´electrificació de Busa c.sànchez\nLa setmana passada l'Ajuntament de Navès va finalitzar una part de les obres d'electrificació de Busa, una de les poques zones del Solsonès que encara no tenien corrent elèctric. La llum comença a arribar a partir d'aquesta setmana a un total de vuit masies, quan hagin acabat el procés d'adaptació intern de l'antiga instal·lació.\nEls veïns de Busa, zona que pertany al municipi de Navès amb un total de 26 masies, s'havien adaptat a aquest dèficit amb plaques fotovoltaiques finançades per la Unió Europea en un projecte experimental des del 1989, grups electrògens, sobretot durant l'hivern en dies sense sol, i estufes elèctriques.\nEl projecte d'electrificació és fruit d'una sèrie de reivindicacions des de l'Ajuntament de Navès que va iniciar-se el 2004 i que amb aquesta primera fase s'ha començat a materialitzar. Amb tot, es preveu que la resta de masies s'hagin dotat de corrent elèctric en la seva totalitat a mitjan estiu. La instal·lació disposarà de més de 30 quilòmetres de línia elèctrica aèria i soterrada, amb 16 quilòmetres ja construïts que neixen a la presa de la Llosa del Cavall.\nD'aquesta manera, la baixa tensió s'abastarà de manera aèria amb pals dobles de fusta per reforçar la instal·lació en una orografia desigual, llevat de les zones més pronunciades i angulades, on són de ciment, mentre que l'alta tensió és amb torres. A partir del Grau fins a tot el pla de Busa, la línia serà soterrada.\nEl pressupost de les obres és superior als 1,3 milions d'euros, finançat a través del Pla Únic d'Obres i Serveis de Catalunya (PUOSC) i el Pla d'Electrificació Rural de Catalunya (PERC), a banda d'una part sufragada des de l'Ajuntament de Navès i una quantitat provinent dels veïns.\nA la dispersió de les masies que hi ha en aquest municipi, que és el més gran del Solsonès, com a problema principal per subministrar-los llum, s'hi afegeix el saquejament d'un transformador que proveeix de corrent d'alta i baixa tensió, tot i que l'alcalde de Navès, Josep Maria Casafont, no s'ha volgut pronunciar sobre el tema.\nEls veïns han subsistit fins ara amb energies alternatives limitades. Solsonès


Grup Ondunova inverteix 12 milions d’euros a la seva planta de Santa Margarida i els Monjos | Grupo Ondunova\nCampanya solidària “No perdem les tradicions, cap nen sense Castanyera”\nEncunyat rotatiu i impressió d’alta qualitat\nEn plena pandèmia, hi ha empreses que seguim amb el nostre projecte d’inversions i apostant pel nostre servei de proximitat. Fa dos anys vam entrar a formar part del grup alemany Klingele, i hem decidit, seguir endavant amb les inversions previstes. El director general de l’empresa, Jordi Carrió, assegura que “volem seguir endavant amb tot el projecte, ara més que mai pensem que hem de continuar invertint per continuar creixent amb eficiència. Per a nosaltres, en aquests moments difícils també és molt important seguir apostant pel nostre equip, el nostre entorn i la sostenibilitat del territori.”\nEl projecte total consta de 12 milions d’euros. Una primera fase de 4 milions d’euros el 2020 i una segona, de 8 milions al 2021.\nL’any passat, vam realitzar una ampliació d’una línia d’alta impressió per caixes destinades al lineal, com poden ser les caixes per ampolles típiques de la nostre comarca.\nEn la segona part, en aquest 2021, realitzarem diverses inversions pel medi ambient, la seguretat, la construcció de naus per ampliar la producció i una nova línia amb l’objectiu de doblar la capacitat productiva.\nA més, a l’empresa, ens hem organitzant d’una manera més matricial. Hem realitzat noves incorporacions i creat un nou departament de màrqueting i comunicació, focalitzant-nos en invertir en més projectes de sostenibilitat i buscant, cada cop més, una economia circular i de proximitat.\nEn la nostre fita per la digitalització, també vam estrenar xarxes socials i un canal de YouTube on Grup Ondunova obre les seves portes a tots aquells curiosos de veure la fàbrica que treballa a la comarca des de 1957.\nGRUP ONDUNOVA – YouTube\nGrup Ondunova adquireix nova maquinària


Vicenta Jiménez, nova senadora d'A la Valenciana: "Anem a portar les necessitats reals de la gent al Senat" | ARA Multimèdia\nLa Senadora, Vicenta Jiménez, votant el 26J / AM\nQuan pareixia que el PP i PSOE anaven a tindre representació en el Senat per Alacant una legislatura més, Vicenta Jiménez ha aconseguit més vots a última hora que Encarna Llinares, Senadora del PSOE. Jiménez ha destacat que "vol portar les necessitats reals de la gent a la Cambra Alta". En l'anterior legislatura també es va presentar com a senadora però no va aconseguir entrar al Senat. La ja senadora alcoiana ha dit a ARAMULTIMÈDIA que "en aquestes eleccions s'ha donat molta importància al Senat des d'A la Valenciana".\nDurant la campanya, "imaginava que podia entrar a la cambra alta, ja que les expectatives eren bones a les nostres comarques". De les votacions al Senat, Vicenta Jiménez ha dit que "el sistema de les votacions és molt injust perquè dóna una majoria prou sòlida a la primera força política".\nIgual que a Alacant, a Castelló i València també ha entrat un senador d'A la Valenciana. La senadora alcoiana hi ha qual·lificat de "molt positiu" aquest fet. Jiménez agraïx "la confiança que tots els alcoians hi han dipositat en mi i el seu compromís per treballar pel territori i portar la veu de la gent a la cambra alta".


Literal, la fira d’idees i llibres radicals, torna digitalment | Andreuenc\nEls dies 12 i 13 de desembre l’activitat clàssica de la fira Literal enguany serà on line sense renunciar a les conferències, converses, entrevistes, poesia, contacontes i altres actes des de la Fabra i Coats, com cada any, però a través de Literal TV i del Mercat Virtual del Llibre, que estrena el web, i seguir sent un punt de trobada de la cultura i del pensament crític.\nEl lema d’enguany de la Fira és “Un llibre, un refugi”. Davant una situació sociosanitària que empitjora per moments i unes mesures del tot excepcionalsper contenir-la, sembla més urgent que mai defensar els espais comunitaris que tenen la cultura al seu centre esdevenint llocs refugi des d’on construir un món millor; irradiar salut col·lectiva i ser un antídot contra l’aïllament i la individualització.\nL’organització de Literal ha treballat molt per dotar-la d’una dimensió digital a l’alçada del moment. Gràcies a aquest treball, enguany la programació de Literal es podrà seguir també de forma virtual. Hi haurà noves formes d’interacció directes amb les editorials i amb els autors i autores que hi participen, i serà possible comprar bona part dels seus llibres a través de la nova botiga web.\nSelecció d’actes de la programació que es pot consultar completa a literalbcn.com:\n“La memòria com a refugi i com a motor”, amb Jordi Martí (autor de Brigadistes), Marta Marín Domine (autora de Fugir era el més bell que teníem) i Pau Sanchis Ferrer (traductor d’Atrapa la llebre).\nPresentació de Fils amb Marta Serra i Ingrid Guardiola.\nPresentació de Refugiats climàtics (Un dels grans reptes del segle XXI) amb Miguel Pajares i Juantxo López de Uralde.\nPoesia: Novetats poètiques: Assagets i Pitó. Un tàndem de dos poetes: Enric Casasses, consolidat i premiat, que presentarà els seus Assagets; i Guim Valls, poeta emergent, que presentarà la seva Pitó. Un diàleg on cada autor recitarà els versos del seu llibre.\nTaula rodona de sector: “El moment dolç del fantàstic català té veu de dona”, amb Judit Terradellas, Editora de Mai Més Llibres, Marta, Editoria de Torres, Hermenaute, Alícia Gili, Editoria d’Edicions Secc i Anna Llisterri, traductora i col·laboradora de l’Editorial Chronos.\nDebat “Meritocràcia o el retorn de la classe” amb César Rendueles i Arantxa Tirado.\nDebat “Fake news, xarxes i la mort del debat” amb Marta Peirano, Max Carbonell, Karma Pairó.\nFotografia: el mercat del llibre en una imatge d’arxiu | literalbcn.com\nEtiquetes: Fabra i CoatsFira d'ideesLiteralmercat del llibre\nEls tests massius d’antígens del districte es realitzen a Sant Pau\nRepàs d’algunes obres al districte durant el darrer trimestre


Meves subscripcions - Didactalia: material educativo\nMés de 500 jocs intel·ligents per a aprendre Geografia des de qualsevol dispositiu i en 9 idiomes diferents!\nMapes per a jugar a aprendre geografia física i política de tot el món.\nEstudia anatomia humana i cel·lular de manera divertida i eficaç\nJuga a aprendre el cos humà i les cèl·lules\n136 jocs interactius per a aprendre les cèl·lules, animal i vegetal, així com els ossos, músculs, aparells i sistemes del cos humà.\nContinguts imprimibles per a millorar el llenguatge escrit d'una forma gradual!\nDomina el càlcul i els números\n12 quaderns de càlcul amb exercicis, problemes i activitats de reforç per a afermar el coneixement de les sumes, restes, multiplicacions i divisions.\nTambé inclouen problemes per a la resolució dels quals s'ha d'aplicar alguna o diverses de les operacions matemàtiques bàsiques.\nConeix als personatges més famosos de la història\nRecortables de paper que representen als personatges més famosos de la història!\n32 Paper Toys que introdueixen als nens en les professions així com en la història de l'art, la ciència i la literatura per mitjà d'alguns dels seus protagonistes més destacats.\nIdeals per a treballar la psicomotricitat fina.


L'Informatiu - Els Casals i Campus afronten els seus últims dies\nEls Casals i Campus afronten els seus últims dies\nEls Casals i Campus d'estiu de Santa Perpètua arriben a la seva fi després d'un mes molt dur. La pandèmia de la Covid-19 i l'augment dels contagis durant les darreres setmanes ha provocat que molts grups bombolla del Casal hagin de confinar-se en detectar alguns casos positius de la malaltia.\nLa regidora de Serveis Socials, Infància i Adolescència de l'Ajuntament de Santa Perpètua, Ana Bajo, assegura que "ha estat un Casal molt dur per la situació tan complicada que estem vivint" i agraeix la feina feta pels monitors i monitores d'estiu, ja que "han fet una tasca de cura i de protecció amb els menors que s'ha de valorar".\nBajo considera "una errada" que, des de la Generalitat de Catalunya, abans de començar els Casals, no s'hagin vacunat a tots els professionals que treballen durant l'estiu a les activitats de lleure. La regidora afirma que "això s'hauria d'haver tingut present i ens hauríem evitat tenir molts grups confinats".\nLa regidora espera que l'any vinent la pandèmia de la Covid-19 estigui molt més controlada i aquestes activitats d'estiu es puguin dur a terme amb més normalitat.\nAquest any, els Casals i Campus van començar el 28 de juny i finalitzaran el proper 30 de juliol. Han participat més de 500 infants i joves i les activitats han estat organitzades conjuntament per la Regidoria d'Esports i la Regidoria de Serveis Socials, Infància i Adolescència.\nFoto: Les activitats d'estiu finalitzen el 30 de juliol / Josep Cano


25/10/2021 Pau Juvillà\nPau Juvillà Diputat de la CUP Ponent i membre de la mesa al Parlament\nAls Països Catalans s’està esdevenint un procés intens de capitalització, concentració i industrialització de l’agricultura que porta associat un acaparament de terres. Amb la crisi financera de 2008, en la que es va produir un inesperat augment dels preus dels aliments a escala global, els agents financers globals van descobrir un nou mercat on redirigir els actius que ja no eren rendibles en un sector immobiliari en fallida.\nRas i curt, existeix un acaparament creixent de terres per part dels fons d’inversió i grans agroindústries que desplacen i arraconen la petita i mitjana pagesia.\nI no ho diu la CUP ni cap pèrfid anticapitalista, ho diu la “Comunicació interpretativa de la Comissió sobre l'adquisició de terres agrícoles i el Dret de la Unió Europea” del 2017 on es fa esment, textualment que “hi ha la preocupació que les superfícies (cada cop menors) de terra cultivable s'hagin tornat vulnerables als especuladors o inversors sense escrúpols. S'han expressat temors davant l'augment de la concentració de la terra i l'especulació sobre ella i davant els seus efectes negatius en la seguretat alimentària, l'ocupació, el medi ambient, la qualitat de terra i el desenvolupament rural”.\nDeia la Directa d’aquest octubre que a Catalunya, la major part de parcel·les oscil·len entre les dues i les deu hectàrees —25.085 explotacions—, les quals representen l’11,06 % de tota la superfície agrícola utilitzada (SAU) a Catalunya. En canvi, només les 1.616 explotacions de més de cent hectàrees controlen el 36,41 % de SAU.\nEs evident doncs que cal una reforma agrària que ha de partir del principi de funció social de la terra, de tal manera que la possessió i ús de la terra han d’estar subordinats al dret a la terra per qui la treballa, en depèn i hi resideix amb la seva família. La terra és un bé de la naturalesa i ha d’estar al servei del bé comú. La terra no és ni pot ser una mercaderia.\nLa propietat del sòl i la producció d’aliments són un element estratègic i d’interès comunitari que no pot continuar en mans dels mercats i de l’especulació, i per això la Generalitat ha de tenir un paper absolutament actiu, sense excuses, en la seva defensa.\nÉs urgent i no admet demora aturar l’especulació i el model depredador dels espais agraris.\nHem d’evitar l’especulació i garantir l’ús a perpetuïtat del sòl agrari, facilitant l’accés de persones que volen dedicar-se a l’activitat pagesa, evitant que els grans tenidors i fons d'inversió es facin amb el control de les terres desplaçant la pagesia familiar.\nPer tot això la creació d’un banc de terres per ús agrícola es vital i nosaltres ens hi hem compromès. Com? A través d’una proposta de resolució aprovada en el darrer ple de política general que potencia la llei 3/2019 de 17 de juny d’espais agraris tot creant una Comissió Tècnica de Preus i Valors, perquè sigui personal de l’administració qui faci les funcions de direcció i execució de l'activitat d'inspecció i control de les finques que pretenguin incorporar-se o incorporades al Registre de parcel·les agrícoles i ramaderes en desús i per tal de convertir aquest registre en un instrument administratiu i públic que incorpori les finques amb vocació agrària\nPerò ens queda la part mes potent, hem d’incorporar-hi de facto, les terres i drets de titularitat pública i hem de garantir que l’administració pugui participar del dret de tempteig i retracte amb fons específics per fer-ho. Per això presentarem una moció, en aquest sentit, en el proper ple del Parlament de Catalunya.\nI queda molta feina, i la farem, perquè es ben senzill, es allò que deia Teodoro Flores en el pla d’Ayala del 1911, allò de la terra per qui la treballa


ProVida T' aconsellem - ProVida\nLa dona té una singular relació amb la vida humana. Amb la maternitat, la dona sent sorgir i créixer la vida en el seu si. És una experiència que, si bé la tenen directament les mares, totes les dones la intueixen per la seva feminitat.\nDonar la vida és molt més que gestar un individu de la mateixa espècie: és acceptar ser ostatge d’un altre, és adequar constantment els propis projectes, és també orientar el futur envers la realització d’un altre, implica una tasca fonamental de formació de la persona humana i té una evident repercussió en la societat.\nÉs per això que exercir la maternitat comporta una responsabilitat per a la qual la dona s’ha de preparar, biopsicològicament, i també adquirint els coneixements imprescindibles per poder acollir, de la millor manera possible, el fill que espera.


Puig destaca l"enorme" capacitat de creixement de les exportacions hortofructícoles valencianes\nEl president de la Generalitat ha assenyalat la importància d'enfortir les relacions amb les institucions alemanyes per a expandir els llaços amb el mercat germà\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha destacat que el sector de l'exportació agroalimentària valenciana té "una potència i una capacitat de creixement enorme". Així ho ha expressat en la seua visita a la fira hortofructícola Fruit Logistica 2018, que celebra a Berlín el seu vintè sisena edició, un certamen que Puig ha qualificat de "fonamental per al sector".\nEn la visita han recorregut els estands propis d'empreses valencianes, així com l'expositor de la Conselleria d'Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, que agrupa, al seu torn, a diverses empreses de la Comunitat Valenciana.\nDurant el recorregut, el cap de l'Executiu valencià ha ressaltat que "aquesta fira demostra la potencialitat enorme de la Comunitat Valenciana" en un sector en el qual les empreses valencianes estan mostrant la seua "vocació exportadora".\nEl president ha destacat el bon comportament pel que fa a les vendes a l'exterior, i ha recordat que "l'objectiu és continuar aquesta internacionalització, que està en l'ADN" de la Comunitat.\nEn aquest sentit, Puig ha recalcat que "hi ha nous mercats que també ací es disputen en aquesta fira i que són fonamentals", i s'ha referit al potencial que ofereixen els països asiàtics, com és el cas de Xina, on, com ha explicat, les exportacions agroalimentàries van créixer un 34% durant l'any passat.\nA més, el cap del Consell ha incidit que, atès que les exportacions valencianes representen el 25% de les divises espanyoles, haurien de potenciar-se per part del Govern central inversions com les relacionades amb el Corredor Mediterrani, una infraestructura "fonamental" per a augmentar la rapidesa dels moviments comercials i fomentar "la capacitat d'estar permanentment en el centre d'Europa".\nLa fira internacional Fruit Logistica és un dels certàmens del sector hortofrutícola més importants a nivell mundial. En el seu vintè sisena edició reuneix a al voltant de 3.000 expositors de més de 84 països i té una previsió de 80.000 visitants.\nLa fira és un punt de trobada d'empreses productores, importadores, comercialitzadores, de transport, logística i emmagatzematge, embalatge i etiquetatge, tecnològiques i de comunicació del sector.\nEnguany 90 empreses valencianes tindran representació en l'esdeveniment, 30 d'elles agrupades dins de l'estand de la Conselleria d'Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural


Serveis - Franpack\n+34 935 600 162\nFranpack posem a la disposició dels nostres clients tot tipus d'envasats monodosi.\nA continuació detallem els nostres serveis:\nEnvasem qualsevol tipus de producte cosmètic. Disposem d'una amplia varietat de formats sempre adaptats a les necessitats dels nostres clients per tal de cobrir qualsevol tipus de demanda.\nTreballem amb tot tipus de producte, com gels, cremes, locions, tovalloletes cosmètiques, sèrum, cremes de protecció solar, entre d'altres. També podem elaborar productes exclusivament per als nostres clients segons les seves necessitats.\nTreballem al servei de la restauració i la hostaleria oferint envasos en monodosi per qualsevol tipus de producte. Treballem amb els estàndards de qualitat més elevats oferint als nostres clients totes les garanties de qualitat i higiene en les monodosi.\nA Franpack envasem monodosi de tovalloletes de llimona, llevataques, entre molts altres productes, especialment per al sector de la restauració.\nA Franpack envasem qualsevol tipus de producte segons les necessitats dels nostres clients. La nostra experiència i les ultimes tecnologies ens capaciten per envasar qualsevol tipus de matèria en monodosi.\nAixí doncs podem adaptar els nostres serveis per oferir solucions exclusives i originals als nostres clients, com regals d'empreses, obsequis als clients, entre d'altres. Franpack realitza també envasat de monodosi personalitzats per a tercers.\nFiabilitat i Compromís al Seu Servei\nPlaça Nova 1, Santa perpetua de la Moguda - 08130 Barcelona - Avís Legal


Les xarxes socials a les universitats\nAquesta guia recull un seguit de criteris per redactar textos igualitaris en català, que permeten la visibilització equitativa entre homes i dones en els documents de la Universitat. Així, hi podeu trobar recomanacions sobre l’ús de diverses estratègies lingüístiques que inclouen homes i dones, i també propostes d’ús de les dobles formes per visibilitzar les dones en el discurs.\nS’hi recullen exemples d’usos correctes i incorrectes (Hem de dir: / En comptes de:); d’usos preferibles i no recomanats (Proposem: / En comptes de:), i d’usos que produeixen significats diferents (≠). A més, es fa referència als límits d’aplicació dels recursos descrits: ús abusiu, canvi de significat, manca de claredat, etc.\nLa guia s’organitza en tres parts: la primera tracta els casos en què ens referim a persones determinades; la segona recull els recursos de què disposem quan ens referim a persones indeterminades, i la tercera part presenta algunes consideracions i recomanacions sobre aspectes no estrictament lingüístics.\nDescarrega’t la guia completa o consulta-la directament.\nUdG Llengua. Guia de la UdG per a un ús igualitari del llenguatge


El missatge ocult de la corbata de Mariano Rajoy: «Visca el rei d'Espanya»\nEl ja expresident espanyol va escollir el color verd per afrontar la moció\nper Redacció divendres, 1 de juny 2018 - 23:37h | Actualitzat a 04/06/2018 12:39h\nLa corbata verda de Rajoy, protagonista | Cedida\nLa setmana ha estat convulsa per a la política espanyola. Mariano Rajoy va 'cedir' ahir en contra de la seva voluntat la presidència a un Pedro Sánchez, que va guanyar la moció de censura i que es va convertir 'de facto' en el nou màxim responsable de l'executiu espanyol. Quelcom que, de fet, evidenciava que la sentència de la trama Gürtel ha estat decisiva i ha tocat de mort al govern del Partit Popular.\nDurant els dos darrers dies, així mateix, tots els ulls s'han centrat en tots els detalls del president entrant i sortint. En aquest sentit, van ser molts els qui van assegurar que la simbologia de la corbata verda de Rajoy anava més enllà i tenia un significat ocult.\nRajoy i Sánchez, després de la moció | Cedida\nEl missatge ocult de la corbata\nRajoy, doncs, va lluir una corbata verda caracteritzada pels dibuixos d'espines de peix blau. Una indumentària, perquè no dir-ho, molt cridanera i sorprenent.\nDurant la sessió del divendres passat, que significava el seu comiat com a president, també duia una corbata verda, però amb una tonalitat força diferent. La majoria no li va donar importància, tot i que el cert és que en tenia força. Segons aquests experts, en aquest sentit, el verd és un color associat a la monarquia. Així mateix, la clau estava en les seves lletres, ja que formen un acrònim; V-I-R-D-I, que significa: «Visca el rei d'Espanya».\nMinuts abans de la votació, Mariano Rajoy va donar per feta la seva marxa i es va acomiadar des del Congrés dels Diputats. «Ha estat un honor haver sigut president del govern», va assegurar el popular, poc abans de la votació.\nVa aprofitar també per ser «el primer» a felicitar el líder socialista per aconseguir la presidència, deixant clar, no obstant això, que no comparteix «el que s'ha fet».\n«Ha estat un honor, no hi ha cap altre més gran, haver sigut president del govern. Ha estat un honor deixar una Espanya millor que la que vaig trobar. Tant de bo el meu substitut pugui dir el mateix en el seu dia, li desitjo pel bé d'Espanya», va dir.\nATENCIÓ: La reacció de Puigdemont a la moció de censura a Rajoy\nMOLT FORT: Albiol critica durament Rivera a Twitter i esborra ràpidament la piulada