conducta – Psico-Ajuda\nPublicat el 21 d'abril de 2020 21 d'abril de 2020 per Pilar Lluveras — Deixa un comentari\nEls nens i el contacte visual\nSegons un estudi fet a Alemanya, els psicòpates que estan empresonats tenen menys contacte visual amb la persona que tenen davant, que la resta de presos.\nAquests resultats no només ajuden a entendre la psicopatia, sinó que també suggereixen que trobar maneres d’incentivar als nens que estan en situació de risc, a tenir més contacte visual, pot ser una intervenció molt útil.\nTal com publica la revista Research Digest es va fer un primer estudi per explorar els moviments dels ulls dels psicòpates en un entorn naturalista (amb l’excusa de recollir dades sobre les preferències en el menjar es mirava el seu grau de contacte visual).\nL’estudi va revelar que els presos amb un grau de psicopatia més elevat eren molt menys propensos a mirar els ulls de l’entrevistador. L’equip va estudiar 30 homes condemnats i empresonats en dues institucions d’Alemanya.\nAmb aquests resultats L’Estudi fet per Nina Gehrer de la Universitat de Tübingen i els seus col·legues, no només ajuda a comprendre com es desenvolupa la psicopatia, sinó que també estableix que trobar maneres per incrementar el contacte visual en els nens que estan en una situació de risc pot ser una intervenció molt útil.\nArticle extret de Research Digest\nEstudi – Eye contact during live social interaction in incarcerated psychopathic offenders.\nCategories: general, teràpies\nEtiquetes: agressivitat, conducta, infants\nPublicat el 26 de maig de 2014 26 de maig de 2014 per Pilar Lluveras — Deixa un comentari\nEls rics son més propensos a transgredir les normes – Experiment\nCom més rics més es transgredeixen les nomes!!! Segons un estudi fer per la Universitat de Berkeley les persones més riques es salten més les normes que els altres (no s’aturen davant dels passos a zebra, fan trampes en el joc, etc.). Aquest comportament està avalat per 30 estudis més, així doncs el seguent pas es preguntar-se, Que té la riquesa que porta a aquest comportament?\nEn el següent estudi s’atribueix el rol de ric o de pobre de forma aleatòria a cada un dels jugadors del Monopoli que està adaptat intencionadament. Durant el joc es veu com es comporta la persona rica, com tracta a l’altre company de joc i com de mica en mica es va atribuint a ell com a persona i a les seves habilitats personals els factors que determinant el ser “ric”M Així doncs, mica en mica es va separant de tot el que l’ha ajudat a ser ric i comença a tenir un tracte mes incorrecte en vers els altres.\nCategories: conducta, experimentació, vídeos\nEtiquetes: conducta, experiments, social\nPublicat el 20 de novembre de 2013 18 de novembre de 2013 per Pilarll — 3 comentaris\nEn un cas d’emergència, Per què de vegades no ajudem?\nIncident de Kitty Genovese: A finals dels anys seixanta una dona jove va ser brutalment assassinada quan tornava a casa en un barri de Nova York. Mentre un sol home atacava i apunyalava a Kitty Genovese durant uns quaranta-cinc minuts, va haver 38 testimonis que van presenciar l’incident des del començament fins al final sense fer res. Els testimonis no eren psicòpates ni sàdics que gaudissin amb el sofriment dels altres, eren persones normals, veïns de la dona. Només un d’ells al cap de mitja hora va trucar a la policia.\nEls psicòlegs socials van analitzar el perquè tots aquests testimonis no van ajudar. Van arribar a la conclusió que si no era per causes de la personalitat (que ja hem dit que no), era per variables de la situació i com les interpretem quan ens troben en elles.\nUn dels factor que influeix en donar la teva ajuda es la quantitat d’observadors, com més gent hi ha observant la situació menys ajuda rebrà l’afectat. A aquest efecte es diu “efecte de l’espectador” un procés de decisió que es produeix a la ment de l’individu i que fa que ajudi o no ajudi. Quan hi ha més d’un observador es produeix una difusió de la responsabilitat (cap d’ells se’n sent responsable).\nSegons Latané i Darley (1970) diuen que hi ha 5 passos consecutius, i que cada un desemboca o be en el següent o be cap a la no intervenció depenent del que decideixi en cada cas :\nL’individu es troba davant de la situació:\nS’adona que el que passa es alguna cosa anormal? (Si és que no l’individu no actuarà. Si es que sí continuarà en el punt 2).\nHo interpreta com una emergència ? (Si és que no l’individu no actuarà. Si és que sí, continuarà en el punt 3).\nAssumeix la responsabilitat d’intervenir? (Si és que no l’individu no actuarà. Si és que sí continuarà en el punt 4).\nEs considera capacitat per ajudar? (Si és que no l’individu no actuarà. Si és que si continuarà en el punt 5)\nPren la decisió d’intervenir.\nFont : Psicologia social-Uned (J. Francisco Moral y C. Huici ) (M. Moya, E. Gaviria, M. López-Sáez, E. Noúvilas)\nPublicat el 9 d'octubre de 2013 28 de febrer de 2014 per Pilar Lluveras — Deixa un comentari\nNo sempre estem preparats per canviar una conducta\nImaginem aquesta situació\nEn Joan té una addicció a Internet, als ordinadors, als videojocs. És passa unes 10 hores a l’ordinador i anul·la activitats per poder-hi estar més estona. La seva família no sap com el pot ajudar perquè ell creu que no té cap problema.\nQuan hem de fer un canvi en la nostra vida, quan hi ha algun problema que hem de modificar, ens cal primer de tot estar preparats.\nPrimer hem de saber que tenim el problema, després hem de valorar si val la pena canviar la nostra conducta per solucionar el problema i després ho hem de fer. Un cop fet haurem de pensar com mantenir-la i com aconseguir estar preparats per si tornem a recaure en el problema inicial.\nAixò que acabem d’explicar i que ens sembla tant evident, son les etapes que recorre la persona i que els psicòlegs James Prochaska i Carlo DiClemente, van definir com les “fases pel canvi” i és aplicable a moltes addicions.\nPrecontemplació: En aquesta fase no sabem que tenim un problema, no en som conscients. En aquests casos per molt que et diguin que has de canviar la conducta no ho faràs perquè no ho creus necessari.\nContemplació: Comences a examinar els pros i els contres del canvi. En aquest cas ja saps que tens un problema, però encara no fas res per solucionar-lo. Simplement comences a pensar-hi.\nEn aquest cas si algú et vol ajudar t’anirà bé que t’ajudi a descobrir els avantatges que podràs aconseguir si canvies.\nPreparació: Ja acceptes que tens el problema, però no saps com afrontar el canvi. T’ajudaran si t’orienten i t’ensenyen els diferents camins que pots agafar per suprimir la conducta.\nActuació: Disposes d’un pla concret per abordar el problema i canviar. Cal doncs marcar-te un objectiu concret i fer-ho en un temps determinat, uns 6 mesos. Els que t’envolten et poden ajudar a mantenir aquest canvi al llarg dels dies.\nManteniment: A partir dels 6 mesos que ja has canviat la conducta es considera que comença aquest període, en el qual es importantíssim que t’ajudin a anar recordant els objectius que t’havies marcat i el pla que estàs mantenint.\nMés tard s’ha afegit la recaiguda com una fase que es pot donar i que s’ha de tenir present per tal d’estar preparat.\nLa persona va passant per les diferents fases com en una espècie d’espiral. En alguna d’aquestes fases es pot recaure i pot ser que es torni endarrere (es pot retrocedir una fase o més). És important saber-ho i estar preparat per tal de no desanimar-se. La majoria de les persones aprenen de les seves experiències en les recaigudes.\nCategories: conducta, drogues\nEtiquetes: addicció, canvis, conducta\nPublicat el 18 de maig de 2009 17 de maig de 2009 per Pilar Lluveras — 2 comentaris\nEl joc. Com es comuniquen amb tu?\nI aquí va un altre joc. Intenta analitzar com els que t’envolten es comuniquen amb tu, i com pots modificar-ho.\nEn la psicologia de la comunicació i segons el paradigma formal-transaccional, tots tenim 3 nivells de comunicació (inclou com parlem i com ens movem segons la situació):\nCom a pares: Presentem actituds i parallenguatges més aviat neutres, amb formes tradicionals i amb molts consells.\nCom a adults madurs: presentem actituds orientades a la percepció objectiva i al control dels sentiments però amb comunicacions lògiques i racionals.\nCom a fills: deixem que es manifestin els nostres sentiments i estats psicològics.\nAquests 3 nivells es poden alternar segons l’interlocutor i les circumstàncies. Posem un exemple, imagina’t la teva relació amb el teu cap, a la feina (relació adult, adult):\nLi porto l’informe que em va demanar.\nMolt bé, sembla molt interessant, gràcies.\nO aquest altre exemple amb una relació fill-pare:\nNo se si sabré com fer l’informe que em demana.\nVinga home, vostè es una persona molt competent i ho farà igual de bé que l’altra vegada.\nÉs molt interessant saber que una manera d’actuar determina en l’interlocutor una altra manera de fer-ho: si el teu cap actua com a pare i et diu: “has fet malament aquest treball”. La resposta que tindràs es molt probable que serà com a fill i contestaràs per exemple “no he tingut temps”. Si les interaccions amb els altres deixen de ser complementàries es quan apareixen els problemes, per tant si volem tenir unes respostes de diferent nivell només ens hem d’adreçar de diferent manera.\nCategories: conducta, curiositats, jocs\nEtiquetes: conducta, jocs\nPublicat el 11 de novembre de 2008 per Psicòloga en pràctiques — Deixa un comentari\nFormes típiques de resposta no assertiva\nHi ha quatre errors típics en la manera de respondre davant una situació que comporta tensió:\n– Conducta: cap, quedar-se paralitzat\n– Pensament: A vegades no hi ha un pensament clar, la persona es queda amb la ment en blanc, d’altres s’envia automissatges ansiògens i repetitius: “haig de dir alguna cosa” “i ara què faig?”.\nAquest tipus de resposta sol causar una gran ansietat i és viscuda com a quelcom terrible i insuperable.\nL’ interlocutor la interpretarà en funció del seu estil de pensament: “quina barra, es queda mirant sense dir res”, “qui calla otorga”,…\n– Conducta: respon en funció del que creu que és el desig de l’altre.\n– Pensament: atenció centrada en l’altre persona: “si li dono la meva opinió s’enfadarà”, “voldrà que l’hi doni la raó?”.\nÉs molt comuna de les persones submises.\n– Conducta: tartamudeig, suor, retorçament de mans, moviment estereotipats, …\n– Pensaments: “m’ha enganxat”, “i ara què dic?”. La persona dóna ràpides instruccions respecte a com comportar-se, però aquestes solen portar una gran càrrega d’ansietat.\nAquest tipus de comportament pot anar des d’una resposta correcta que afronta la situació amb ansietat, fins a un bloqueig que no permetrà a la persona pensar res.\n– Conducta: elevació de la veu, cops de porta, insults,..\n– Pensament: “ja no aguanto més”, “això és insuportable”, “a veure si es pensa que sóc idiota”,… poden utilitzar qualsevol frase desafiant.\nAquesta conducta a vegades, segueix a la d’ansietat. La persona es sent ansiosa, té la necessitat d’explotar i de sortir airós de la situació.\nFont: La asertividad. Olga Castanyer\nEtiquetes: assertivitat, conducta, respostes\nPublicat el 27 de desembre de 2007 31 d'agost de 2015 per Pilarll — 1 comentari\nDilema del Presoner – Conflicte entre grups\nImagina’t 2 grups que estan obligats a competir entre sí per aconseguir alguna cosa. Com ho aconseguiran? Pot ser que el teu grup guanyi i que al mateix temps també tingui un beneficiï l’altre grup. També es pot donar que al voler aconseguir l’objectiu, els dos grups quedeu perjudicats. I per últim pot passar que el teu grup es beneficiï i l’altre quedi perjudicat o al revés.\nQue et sembla, col·laboraries amb l’altre grup per aconseguir millors resultats? O preferiries guanyar menys per tal que l’altre tampoc guanyés?\nPer estudiar com es comporta normalment un grup quan entre en conflicte amb un altre per aconseguir un objectiu, els investigadors han provocat aquest joc experimental anomenat “Dilema del presoner” (veure la figura) de manera que els grups que participen han d’aconseguir el millor resultat possible per a ells. L’important és que si es posen d’acord per elaborar una estratègia conjunta amb l’altre grup, aconseguiran millors guanys per a tots dos.\nA cada un dels dos grups representats a la figura se’ls hi dona dues possibilitats d’elecció A i B que al combinar-se entre sí generen quatre caselles. La casella AA es beneficiosa per a tots dos. La casella BB es perjudicial per a tots dos, la casella AB es perjudicial pel propi grup però beneficiosa per l’altre i a l’invers en la casella BA. Escollir A significa cooperar amb l’altre grup, mentre que escollir B és entrar-hi en competència.\nSembla que l’expectativa més raonable hauria de ser que els grups agafessin l’opció AA donat que els afavoreix a tots dos, però les nombroses investigacions demostren que la resposta predominant és el conflicte entre els grups (opció B). Es creu que això es degut a la manca de confiança entre els grups cosa que provoca una forma d’interactuar més competitiva\nUn segon aspecte a destacar d’aquestes investigacions és que si el joc és individual (un individu contra un altre) el comportament és diferent, tendeix a cooperar (casella AA), per tant hi ha una discontinuïtat entre el comportament interindividual i l’intergrupal.\nCategories: conducta, estudis, grups, social, Teràpia de grup\nEtiquetes: conducta, grups, social\nPublicat el 30 de juliol de 2007 29 d'agost de 2015 per Pilarll — Deixa un comentari\nExperiment Milgram – Estàs segur que tu no ho faries?\nL’experiment que va fer Stanley Milgram es va fer per estudiar l’obediència o resistència a l’autoritat davant de situacions extremes, consistia a distribuir a un grup de participants uns per fer la tasca de “mestre”, i els altres per fer la “d’alumnes”. Els primer feien preguntes que els alumnes havien de contestar. Cada vegada que els participants que feien d’alumnes s’equivocaven rebien una descarrega elèctrica que els hi subministrava el que feia de mestre (les descarregues cada vegada eren més fortes).\nConsistia a veure fins a quin punt el que feia de mestre continuava subministrant descarregues a l’alumne per continuar obeint a l’investigador que li deia que havia de continuar, o si deixava de subministrar-les per evitar el dolor del que feia d’alumne. No cal dir que els crits que feien els alumnes eren simulats pero els que feien de mestre no ho sabien.\nEls resultats van mostrar que més d’un 65% dels participants van subministrar més voltatge que el límit en el qual l’alumne deixava de donar senyals de vida.\nQuè podem arribar a fer tots nosaltres només tenint algú que ens dirigeixi (ho podem aplicar a tots els àmbits, tant a l’esport, com a la política, com a qualsevol ideologia, etc.). Segons Milgram podem fer totes aquestes “atrocitats” perquè delegem la nostra responsabilitat a l’autoritat i així ens alliberem davant d’aquests tipus de fets. Més tard s’ha comprovat que la distància amb l’alumne també influeix (com més lluny, més fàcil aplicar les descarregues).\nVegeu (no es el vídeo original es una adaptació posterior)\nCategories: experimentació, social, vídeos\nEtiquetes: conducta, obediència, vídeos


Santako no calla! #25N: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nCIUTAT LLIURE DE VIOLÈNCIES MASCLISTES\nSantako no calla!\nVolem una ciutat lliure de violències masclistes!\nEn el marc del Dia Internacional per a l'eliminació de la violència contra les dones, un cop més Santa Coloma es mobilitza i continua donant passes fermes per convertir-se en una ciutat lliure de violències masclistes. I és que, no només no callarem, sinó que continuarem responent i actuant amb fermesa, davant la violència que destrueix les vides de moltes dones, una violència estructural que té per objectiu controlar-nos, sotmetre'ns i acabar amb la nostra llibertat.\nTampoc deixarem d'assenyalar el caràcter específic i estructural d'aquesta violència, per molt que des de la reacció patriarcal es pretengui situar-la sota paraigües més amplis i difosos, amb la intenció de diluir i despolititzar la lluita de les dones pel seu dret a viure lliures de les violències masclistes.\nI tot plegat ho fem gràcies al treball i a la mobilització, no només de les institucions, sinó també de les dones i de les entitats feministes colomenques i amb l'empenta i implicació de la ciutadania compromesa amb l'erradicació d’aquesta emergència social.\nEn aquesta nova edició del programa del #25N, des de Santa Coloma, volem posar el focus en les respostes que estem articulant davant la violència contra les dones. En aquest sentit, destaca la presentació del Protocol per uns espais d'oci lliures de violències masclistes, amb l'objectiu de fer de Santa Coloma una ciutat compromesa, segura i feminista, pel que fa a la prevenció de les violències patriarcals. També destacar, entre altres propostes, la conferència central d'aquestes jornades que, amb el títol "Sempre han parlat per nosaltres" i a càrrec de la Najat el Hachmi, ens servirà per aprofundir en el tema de les violències simbòliques i l'articulació de resistències feministes enfront d'aquestes.\nAlhora volem fer valdre les respostes ciutadanes, amb les concentracions mensuals per denunciar els feminicidis i per fer un reconeixement a totes les dones assassinades per violència masclista; amb la recent manifestació amb motiu de l'Emergència feminista, convocada des del moviment feminista d'Alacant el passat 20 de setembre; i amb la continuïtat, any rere any, amb aquest programa del #25N, organitzat gràcies a totes les aportacions de les entitats membres del Consell de les Dones.\nI aquesta és només una petita i valuosa mostra de l'existència de tot un important teixit ciutadà amb propostes de sensibilització i denúncia, però sobretot amb iniciatives proactives per transformar la societat, per deixar ben clar que davant les violències masclistes i patriarcals mai callarem!\nClica a la imatge per conèixer el programa d'actes


Seminari ‘Habitar Barcelona al segle XX. Accés a l'habitatge, veïns i ciutat, 1945-1992’ | MUHBA\nEsteu aquíProgramació › Jornades i seminaris › Anteriors › Jornades i seminaris 2017 › Seminari ‘Habitar Barcelona al segle XX. Accés a l'habitatge, veïns i ciutat, 1945-1992’ Seminari ‘Habitar Barcelona al segle XX. Accés a l'habitatge, veïns i ciutat, 1945-1992’\nLa Trinitat, Oriol Maspons, Arxiu Històric del COAC, 1965\nLa jornada advoca per una particular –i innovadora– interpretació històrica de la Barcelona de la segona meitat del segle XX. Es defineix un cicle històric que comença amb l’arribada massiva d’immigrants a Barcelona, l’auto-construcció i l’accés diferit a la propietat de l’habitatge a través dels polígons, i que arriba fins als Jocs de 1992, que coincideixen amb l’amortització de les hipoteques i la consolidació de la propietat. Un període on la reivindicació urbanística i l’associacionisme veïnal creixen cercant mantenir, o augmentar, el valor social dels béns adquirits: demandes de millora de la urbanització, equipaments, espais lliures i articulació urbana.\nCoordinació: Amador Ferrer, arquitecte.\nPrograma del Seminari ‘Habitar Barcelona al segle XX. Accés a l'habitatge, veïns i ciutat, 1945-1992’\nDataDimecres, 22 de març, de 17 a 20.30 h PreuEntrada gratuïta.


L'hospital de Gandia posa en marxa el novè quiròfan - Diari Serpis\nL’hospital de Gandia posa en marxa el novè quiròfan\nLa consellera de Sanitat Universal i SalutPública, Ana Barceló, ha visitat este dijous el departament de salut de Gandia i ha destacat les millores d’humanització recentment introduïdes tant en les àrees de Maternitat i Pediatria de l’hospital Francesc de Borja, com en els centres de salut de Beniopa i Corea, que ja disposen del sistema de gestió de torns instal·lat prèviament amb èxit en l’hospital.\nEn concret, la responsable de Sanitat ha visitat el nou quiròfan de l’hospital Francesc de Borja, que s’ha engegat recentment per a assistir urgències obstètriques i per a funcionar com paritori d’alt risc. És el novè quiròfan que disposa l’hospital, que va obrir les seues portes en 2015 amb vuit quiròfans, i en l’obertura del qual s’han invertit 270.000 euros.\nLa consellera, que ha visitat el centre acompanyada per la directora territorial de Sanitat de València, Maite Cardona; la directora general d’Assistència Sanitària, Mariam García, i l’alcaldessa de Gandia, Diana Morant, ha mantingut una reunió amb l’equip directiu del departament de salut a la seua arribada a l’hospital i ha destacat “les millores en humanització introduïdes en els últims mesos en el departament, que sens dubte redunden en una millor atenció als pacients”.\nExemple d’açò són també els tallers de lactància materna que es realitzen diàriament en la nova sala condicionada per a açò en l’àrea maternal de l’hospital. Es tracta d’una iniciativa de l’equip d’infermeria de la unitat de Maternitat amb l’objectiu d’assessorar a les mares en els primers dies de vida del nounat.\nUna altra de les mesures d’humanització de l’assistència engegada en l’hospital són els proyectores audiovisuals instal·lats en una de les consultes externes de Pediatria i en Urgències pediàtriques amb la finalitat de tranquil·litzar i entretenir als xiquets mentre se’ls realitzen proves, cures o tractaments, “la qual cosa a més permet treballar de forma més eficaç als sanitaris”, com ha destacat la consellera.\nA més de visitar l’Hospital Francesc de Borja, la consellera ha acudit també el centre de salut de Corea, a Gandia, per a comprovar l’eficàcia del sistema de gestió de torns a través de pantalles i màquines expenedores de tíquets.\nAquest procés, que ja es va engegar amb èxit en l’Hospital i ara s’ha introduït també en el Centre de Salut de Beniopa, permet un major control per part dels professionals del procés assistencial dels pacients; evita cues en el mostrador, i manté la confidencialitat dels usuaris, doncs en tot moment utilitza codis alfanumèrics substituint les trucades per noms i cognoms.


Els errors de Laporta allunyen Haaland del Barça - El triangle\nEls errors de Laporta allunyen Haaland del Barça\nS'ha extralimitat en el mercat d'hivern, les pèrdues d'aquesta temporada el persegueixen, perillen Dembélé, Araujo i Gavi i tampoc CVC és la solució a la situació crítica del club\nLes últimes sensacions del mercat indiquen que el Manchester City pot lligar a Erling Haaland per a consolidar el seu projecte futbolístic, mentre que el Real Madrid i Mbappé haurien tancat un acord que podria anunciar-se en breu. En aquest escenari, el Barça de Joan Laporta hauria quedat fora de la lluita pels grans cracks europeus del futur.\nPer al davanter francès, l’opció del Bernabéu sempre ha estat la més clara, al gust de totes dues parts, perquè si va haver-hi alguna oportunitat de recalar al Camp Nou abans de sortir del Mònaco, per fitxar un contracte milionari amb el PSG, aquelles converses es van trencar pel flanc tècnic perquè el seu estil de joc i de finalització no encaixaven del tot amb el model blaugrana i sí que harmonitzava amb el futbol més imperfecte, encara que efectiu del Bernabéu. Aquesta és via impossible.\nEn tot cas, quan, a més, Joan Laporta li va tancar les portes del Camp Nou a Leo Messi el que va fer va ser provocar un moviment veritablement nefast en el tauler del mercat futbolístic. El PSG va invertir en un davanter molt incompatible amb la seva estructura de joc, que no ha millorat el rendiment de l’equip i que, per empatia entre Messi i Neymar, ha acabat aïllant a Mbappé i convencent-lo que el millor per a la seva sortida és vestir-se de blanc.\nPer si hi havia dubtes, la recent eliminatòria entre PSG i Real Madrid ha deixat dos guanyadors indiscutibles, la samarreta blanca com a talismà i història viva de la Copa d’Europa i els gols de Mbappé, el millor en tots dos partits, encara que insuficients per a deixar enrere la llegenda negra de l’equip parisenc a la competició europea.\nHa estat per a tots dos, el Madrid i el davanter francès, una revelació i un senyal sobre el seu futur, com si tots dos estiguessin predestinats a entendre’s.\nPer a combatre al Real Madrid que ve, amb Mbappé segur, en un atac amb Benzema i Vinicius, qui caci la peça de Haaland serà probablement l’únic que pugui plantar-li cara, no sols a la Champions sinó també a la competició domèstica, sigui a la Premier o a LaLiga.\nSeguint amb l’error d’haver eliminat a Messi de l’ecosistema blaugrana, molt més quan podia haver-se envoltat durant els seus dos últims anys d’una generació d’or com Gavi, Araujo, Nico i sobretot Pedri, el resultat va ser que l’equip es va sumir en una espiral de complicacions del qual només n’ha pogut sortir a mig fer després de gastar-se gairebé 100 milions en una davantera nova, a mitja temporada, amb la qual aspirar a la segona plaça i, amb sort, a guanyar l’Europa League.\nPer molt de soroll que la premsa del règim laportista pugui generar, l’últim any amb Messi, l’equip va guanyar la Copa i va poder barallar-se per la Lliga, dos objectius que aquesta temporada no han estat al seu abast. Amb l’agreujant que, amb els diners pagats al City de Guardiola per Ferran Torres, més de 55 milions, li serà més fàcil fitxar el davanter noruec.\nI compte, perquè per les raons que siguin Laporta tampoc ha estat capaç de convèncer a Dembélé per a que renovi. No fins ara, almenys, per la senzilla raó que va prioritzar a curt termini l’arribada de Torres oferint-li al francès una renovació per sota de les ofertes que el seu agent té sobre la taula.\nConseqüència d’aquesta ofuscació d’un president tan errabund i impulsiu, la situació s’ha tornat encara més compromesa i delicada perquè ara necessita amb desesperació els diners que en el seu moment va rebutjar de CVC, aquells 270 milions amb els quals va poder retenir a Leo, dels quals una mica més de 70 podia invertir en fitxatges. Amb la resta podia atenuar molt les pèrdues i millorar substancialment el marge de maniobra en tots els aspectes del club.\nTan acorralat està Laporta que busca l’amistat i el perdó de Javier Tebes i està disposat fins i tot a retirar la demanda subscrita per ell mateix, el Real Madrid i l’Athletic contra LaLiga Impulso (l’acord marc amb CVC) i trair a Florentino Pérez en la croada a favor de la Superliga.\nEn el seu estat alienació transitòria, Laporta creu compatible abraçar a Tebas, d’una banda, i seguir al Trident amb Florentino i Agnelli en la lluita contra la UEFA, dos fronts irreconciliables avui dia.\nTambé pretén desmuntar la garantia amb la qual cobreix el crèdit de Goldman Sachs de 590 milions, els drets de TV dels pròxims deu anys, per a oferir-li una part a CVC, el 10%, però a 25 anys d’explotació amb la pirueta final que, a més, aquesta operació, que és la d’un préstec, no aparegui com a tal en el balanç.\nUn altre desvari que els periodistes es van creient i cantant en les seves cròniques, destacant l’èpica d’un president que a més no sap com retenir a Araujo i Gavi. Per sort per al Barça ja són futbolistes de primer nivell i amb molt de mercat.\nCom és habitual, Joan Laporta, molt més ara que ha perdut al CEO i el raciocini financer a la primera corba, pretén armar un d’aquests paranys financers dels quals sempre surt perdent, i molt, el FC Barcelona.\nTotal perquè potser Haaland acabi signant pel City, el Bayern Munic, o pel mateix Madrid si Florentino s’afarta dels jocs de la fam de Laporta.\nVa ser un error, i així o ha hagut d’admetre i rectificar, anar per darrere amb Xavi i Jordi Cruyff a intentar convèncer al noruec que el del Barça és el millor projecte per al seu futur. Què ha d’estar pensant Haaland veient que a Dembélé el xiulen perquè la mateixa junta li ha tirat a l’afició en contra i que el Barça necessita malabars comptables només per a poder fer front a la voracitat del seu agent i del seu pare?\nPerquè no li arriba per a la fitxa, a penes de 20 milions el primer any, per a un futbolista al qual li estan oferint, al marge de la ‘mordida’ per al seu entorn i la clàusula de rescissió per al Borussia Dortmund, quantitats superiors.\nLa conclusió és que a Laporta li interessa menys el fitxatge, pràcticament inassolible, que l’efecte beneficiós de la comèdia mediàtica en la qual simula estar enredat lluitant contra els colossos financers per Haaland. Necessita que, perdut Mbappé, sembli que Haaland segueix a tir, almenys fins a l’estiu.\nLaporta prefereix que es parli del mercat, del presumpte poder del Barça i menys d’aquest nou forat econòmic que s’ha obert aquesta temporada de 100 milions de pèrdues previstes, que són la principal i única raó per a recórrer al crèdit de CVC amb urgència.\nEn el seu atac de grandesa, incapaç de descoratjar a la premsa, va dir als periodistes que tenia una oferta de 300 milions per Barça Studios. A què espera per a signar-la? Doncs que sigui de veritat, és clar.\nSe li està escapant el control econòmic de les mans, el de CVC, també amb més soroll que nous, per haver volgut impressionar a Haaland i a tota Europa amb una maniobra del tot improcedent. Al final de diverses setmanes ebullició Haaland, aquest diumenge va haver de tirar-li un gerro d’aigua freda per a calmar els ànims del Borussia Dortmund una vegada destapada la reunió secreta amb el noruec, un acte prohibit i sancionable.\n“Hi ha incorporacions -ha dit- que entenc que la gent estigui il·lusionada, però són molt difícils perquè són operacions que no hauríem de fer ni que tinguéssim la millor situació econòmica. Hem de posar criteri i una certa racionalitat al món del futbol. Estarem en tot, però no farem cap operació que posi en risc la situació”, va assegurar Joan Laporta, de nou dient el contrari del que afirmava dies enrere quan li preguntaven per Haaland i deia: “Hem tornat. Tot és possible”.\nLaporta, que ja va perdre a Messi i Griezmann, gairebé segur a Dembélé, també sap que el noruec no vindrà al Camp Nou i que el Madrid té lligat a Mbappé, a més d’un horitzó econòmic aterridor que ja no és culpa del passat sinó dels seus propis errors.\nPrevLes altres guerres\nPonsatí: “La independència és tan important com per valer una vida”


El “dia mundial” d’aquest diumenge dotze és (en contra) del treball infantil\nActualitzada 13/06/2022 a les 06:11\nCadascun dels tres-cents seixanta-cinc (o seixanta-sis) dies de l’any és “universal” i, amb questa denominació, les Nacions Unides el van assenyalar, amb el pas del temps, per recordar, i també reivindicar accions contra un problema o xacra que afecta el món, o una bona part de les societats actuals.\nAlguns són ben coneguts per tothom, com el vuit de març o el primer de maig, però la gran majoria passen desapercebuts per a qui no es prengui la feina d’una consulta al senyor de les xarxes que ho sap tot. Entre els segons, descartats persones i entitats especialitzades, hi ha el d’aquest diumenge (en contra) del treball infantil.\nGairebé en la posobra, Unicef xifrava en 121 milions els petits i petites que continuen explotats/des laboralment al món. No és difícil recordar alguna o algunes grans transnacionals que es beneficien d’aquests abusos, i que han estat denunciades reiteradament, sense que les denúncies hagin servit, pel que sembla, per reduir-ne els èxits de vendes ni els rendiments.\nAl “primer món”, com s’acostuma a nomenar, semblaria que aquest fenomen és ja exclusiu del “tercer”, però encara queden restes al nostre voltant, potser ben a prop en el temps, si no en l’espai. A la dècada dels setanta del segle passat, un mestre “nacional” de primària de Jaén confessava amb tristesa i mala consciència que, arribat el temps de la recollida de les olives, feia els ulls grossos a les absències dels alumnes, que en la resta del curs controlava estrictament, perquè ja sabia on eren alleujant la penúria de les famílies amb la ben magra paga de la canalla incorporada a la recol·lectora.\nEn el sector primari, a la pagesia –per molt que oblidem sovint aquí que era el predominant, si no gairebé únic fins a la dècada dels seixanta passada–, els nens s’incorporaven ben aviat a les dures feines del camp, si els pares o algun benefactor no els permetien “anar a estudi”, mentre la germana, o germanes, com a alternativa “anava a sevir” des de l’adolescència, i sovint a l’estranger.\nEncara no fa tant, a l’Estat veí del sud l’ensenyament obligatori acabava als catorze anys i aleshores els i les que no volien, o no podien per l’economia familiar, començaven el currículum laboral, i encara sort si els patrons començaven a complir amb la normativa, inclosa la cotització a la seguretat social.\nPadrins i padrines, molts més dels que recorden o han escoltat les seves “batalletes” o “sermons”, començats indefectiblement amb la frase: “Jo a la teva edat...” I si no tota la raó, s’exprssen amb total veritat.\nEn temps o encara els deures anaven al davant –almenys en el temps– del dret, era obligació del fill o de la filla, si més no moral, ajudar els progenitors durant tot, o bona part, del temps lliure. També molts padrins i padrines en poden donar testimoni, per vivències personal.\nAvui, en els espais d’economies que diuen desenvolupades, l’ensenyament obligatori arriba als setze anys i el debat social sobre la joventut hauria estat impensable abans del boom turístic i econòmic: ara es planteja que, si el límit per començar legalment una vida aboral són els setze; si a aquesta edat a més d’accedir al treball remunerat ja es poden conduir vehicles, segons quins i segons en què condicions, no és hora de situar la majoria per a tot, vot inclòs, també als setze?\nAixí és Robert.


Otger Canals – Inter Club d'Escaldes\nNom Otger Canals Xifró\nData de naixement 20 de maig de 1986\nLloc de naixement Mollet del Vallès (Catalunya, Espanya)\nFunció Director Esportiu, Entrenador del primer equip i entrenador de futbol base\nOtger Canals es va afegir al nostre projecte per assumir tasques de planificació esportiva, a més de ser l’enllaç entre els diversos estaments dels nostres equips. La seva arribada permet que l’Inter faci un pas endavant pel que fa a l’ordre institucional, tant és així que a la seva primera temporada va conquerir el doblet amb els títols de Lliga i Copa. Durant la temporada 20-21, Otger assumeix la funció d’entrenador del primer equip juntament amb Josep Manel Ayala i tots dos condueixen l’Inter a un nou títol de Lliga. També és entrenador de la nostra Escola.\nOtger és Llicenciat d’Educació Física a la Universitat de Vic, Màster en Professorat a la Universitat Alfonso X de Madrid i compta amb el grau superior en animació d’activitats físioesportives, a més del segon grau d’entrenador de futbol a l’Escola Túrbula a Sant Adrià de Besòs.\nOtger, jugador del CE Europa a juvenils, va ser seleccionador del Vallès Oriental a la categoria Aleví i director de la B-Elite Soccer Academy a la ciutat estatunidenc de San Antonio.


Un any i nou mesos de presó per a l'agressor d'un regidor de Calonge - Diari de Girona\nUn any i nou mesos de presó per a l'agressor d'un regidor de Calonge\nEls fets van passar el novembre de 2010 quan el condemnat va empènyer David Plana\ncalonge | carles torramadé 26.06.2015 | 07:11\nDavid Plana, en una imatge de l´abril de 2008. aniol resclosa\nEl jutjat penal número 4 de Girona ha condemnat a un any i nou mesos de presó l'agressor del que va ser regidor de l'Ajuntament de Calonge David Plana en el mandat del 2007 al 2011. Els fets van tenir lloc el 9 de novembre de 2010, quan l'agressor, Santiago Delgado Rincón, de 46 anys, va empènyer Plana des del mur de la Planassa de Palamós, que va caure des d'una alçada de quatre metres, segons recull la sentència. A més, el condemnat ha d'indemnitzar l'exregidor amb 10.429 euros. En tot cas, el jutge acorda la suspensió de la pena de presó durant un període de dos anys condicionada al pagament de la indemnització i que el condemnat no cometi cap delicte durant aquests dos anys.\nLa sentència és del passat 20 d'abril i reflecteix l'acord de conformitat al qual van arribar la Fiscalia i la defensa de l'acusat pel qual aquest reconeix l'autoria de l'agressió i admet les citades pena de presó i la indemnització. En aquest sentit la sentència és ferma ja que la Fiscalia i la defensa van manifestar la seva intenció de no recórrer. David Plana, malgrat denunciar els fets en el seu moment als Mossos d'Esquadra, no va exercir l'acusació particular en el procés judicial. Tampoc queda aclarit a la resolucó judicial què va moure Delgado Rincón per tirar plana del mur de la Planassa: «En un moment donat, i sense motiu acreditat ni aparent, però mogut per l'ànim de menyscabar la integritat física de David Plana Álvarez, va propinar-li una empenta», cosa que el va fer caure des d'una alçada de quatre metres.\nL'agressió es va produir cap a les tres de la matinada del 9 de novembre de 2010 i va provocar lesions de diferent consideració a Plana: un traumatisme cranioencefàlic moderat que el va deixar inconscient, un tall al cap de 30 centímetres pel qual va requerir 22 punts i un altre al genoll, al qual li van aplicar sis punts més, segons va manifestar Plana aleshores. La caiguda també li va provocar dolor toràcic, cervical i en el turmell dret, a més de la fractura de l'os piramidal (al canell) i un quadre de cervicoartrosis. Les lesions li van impedir desenvolupar les seves tasques professionals durant 195 dies i li van provocar un «perjudici estètic lleu o moderat» al cap amb una cicatriu de 20 centímetres de longitud i descompensació ansiosodepressiva de caràcter lleu.\nPer aquestes lesions, seqüeles i dies de baixa, Plana va reclamar davant el jutjat la indemnització corresponent i hi va afegir 429 euros per les ulleres i una jaqueta que duia, que es van trencar.\nDonat l'acord al qual van arribar el fiscal i la defensa de Santiago Delgado, el jutge dicta la sentència d'un any i nou mesos de presó, pena que suspèn si el condemnat no delinqueix en el període de dos anys i abona la indemnització de 10.429 euros.\nProtagonista del mandat\nEl paper de David Plana com a regidor del 2007 al 2011 va aixecar polseguera a Calonge ja que, com a trànsfuga, va propiciar una moció de censura i el consegüent canvi de govern. Número dos de la llista de CCSA (liderada per Josep Roselló), va entrar a formar part del govern tripartit integrat per PSC, el seu partit i SAI. El novembre de 2007, va deixar CCSA, però va seguir al govern fins al gener de 2008, quan va anar a l'oposició. Aleshores, va prendre part en la moció de censura juntament amb CiU i Esquerra que va portar el convergent Jordi Soler a l'Alcaldia el 25 de març de 2008. Un any després va transcendir que Soler havia entregat a Plana 17.000 euros. Els dos van manifestar que es tractava d'una ajuda per a Plana, que passava dificultats econòmiques i ho van desvincular de qualsevol motiu polític.


Ràdio Balaguer - Es presenta la programació del 10è Juliol de Música i Poesia de Balaguer. El cicle comptarà amb cinc concerts en espais emblemàtics de la ciutat com l’església de Santa Maria, la de Sant Domènec i el monestir de les Franqueses\nEs presenta la programació del 10è Juliol de Música i Poesia de Balaguer. El cicle comptarà amb cinc concerts en espais emblemàtics de la ciutat com l’església de Santa Maria, la de Sant Domènec i el monestir de les Franqueses\nL’Escolania de Montserrat encetarà el cicle el divendres 25 de juny a les 9 del vespre a l’Església de Santa Maria. Des de l'organització demanen adquirir les entrades de forma anticipada per evitar aglomeracions en el moment d'accedir als diferents espectacles\nEl Juliol de Música i Poesia de Balaguer celebrarà aquest estiu el seu 10è aniversari. El cicle arriba a la desena edició amb la programació d’un concert extraordinari, a més dels quatre habituals. Així s'ha donat a conèixer aquest matí durant l'acte de presentació de l'edició d'aquest 2021 en el qual han participat tres dels membres del col·lectiu Bada-Pas, que és qui organitza el cicle, Mireia Prats, Enric Arquimbau i Jordi Alsina, i el paer en cap de Balaguer, Jordi Ignasi Vidal.\nEl concert extraordinari amb motiu del desè aniversari anirà a càrrec del cor de l’Escolania de Montserrat que encetarà el cicle poetico-musical el proper divendres 25 de juny a les 9 del vespre a l’Església de Santa Maria.\nMireia Prats ha explicat que l'escolania actuarà a Santa Maria per aprofitar les dimensions de l'espai, que faran créixer la seva música, gràcies als harmònics que hi aportarà l'edifici.\nEl cicle continuarà el diumenge 4 de juliol a l’església del convent de Sant Domènec amb l'espectacle 'Essències' que el cor Lieder Càmera ha preparat per celebrar els seus trenta anys.\nEl següent diumenge, 11 de juliol, l’espectacle es traslladarà al monestir cistercenc de Santa Maria de les Franqueses amb Amb veu de dona, un espectacle que vol reivindicar el paper de la dona en la música. Comptarà amb la participació de la mezzosoprano Mireia Pintó, Vladislav Bronevetzky al piano i l’actriu, Victòria Pagès.\nEl diumenge 18 de juliol, a l’església del convent de Sant Domènec de Balaguer, serà el torn de In Memoriam, amb el Cor de l’Auditori Enric Granados de Lleida. Un espectacle que vol convertir el dol en projecte artístic construint un concert poètic amb els moments més esperançadors i significatius dels Rèquiems de Victoria, Mozart, Brahms…\nI finalment el diumenge 25 de juliol, a Santa Maria de les Franqueses, Per una flor de Romaní amb poesia de Josep Carner, posarà el punt i final al 10è Juliol de Música i Poesia. L’espectacle comptarà amb el tenor David Alegret, Daniel Blanch al piano i l’actriu Mercè Rovira.\nJordi Alsina ha explicat dels concerts de les Franqueses concretament que el primer vol esdevenir un homenatge a les dones compositores del segle IX, que pel fet de ser dones van quedar en segon pla. El segon serà un homenatge a la poesia de Josep Carner.\nEl paer en cap, Jordi Ignasi Vidal, ha dit que és una sort per la ciutat poder comptar amb un col·lectiu com Bada-Pas, amb els contactes necessaris per portar un festival d'estiu de tant bon nivell a Balaguer.\nL’organització del Juliol de Música i Poesia encara aquesta desena edició amb il·lusió renovada i vol agrair a la ciutadania haver-se fet seva la proposta que consideren que ha arrelat al territori. En aquest sentit, Mireia Prats ha donat les gràcies al suport d'institucions, la Paeria, comerços de la ciutat i al públic, que durant 10 anys ha anat seguint i recolzant el festival.\nDes de l'organització, d'altra banda, demanen a la ciutadania que les entrades es comprin de forma anticipada. Es tracta d'evitar en la mesura del possible les aglomeracions en el moment d'accedir als diferents concerts, per tal de comprar les localitats.\nLes entrades es poden comprar físicament a l'Arlequí, al Manhattan o a l'estanc Sant Agustín. També es poden adquirir online a julioldemúsicaipoesia.cat\nTambé recorden que els concerts es desenvoluparan amb les mesures Covid actuals, amb un aforament del 70%, rentat de mans a l'entrada, distància mínima entre cadires i l'ús de mascareta durant tot l'espectacle.


JUDIT NEDDERMANN I VERNAT - Contractació directa i online\nJudit i Vernat en concert\nJudit Neddermann, ha col·laborat amb molts artistes i projectes, destacant el duet "Este segundo" amb Alejandro Sanz, una cançó inclosa en el darrer treball del reconegut artista. Durant un deseni, va portar la veu cantant a la banda de mestissatge caribeny The Gramophone Allstars. Ha reinterpretat el “Winterreise” de Schubert juntament amb el grup de clàssica contemporània Quartet Brossa. Es va endinsar en la riquíssima tradició folclòrica de la ma de la banda de percussió Coetus. Va formar un poderós equip amb la inclassificable pianista Clara Peya. I ha col·laborat amb músics tan populars com Jorge Drexler, Serrat, Noa, Miguel Poveda, Macaco, Amaia, Rozalén o Zalon Thomson, entre molts altres. Vernat, Cantant, compositor i productor. Explora i eixampla els límits del pop convencional amb un estil molt personal i proper. Oscil·lant entre complexitat i senzillesa, la seva música pretén crear una atmosfera màgica que envolcalla qui l'escolta. També membre i fundador del grup de... Llegir més\nJudit i Vernat en co...\nJudit i Vernat en concert Veure preu Veure preu\nAquest nou projecte de Judit i Vernat es tracta d’un concert on trobarem temes de la discografia de la Judit i temes del Vernat, cada un d’ells col·labora en els temes de l’altre. A més també ens sorprendran amb versions d’artistes que els han inspirat i marcat al llarg de la seva vida. Un espectacle especial i nou que no us podeu perdre.\nEstil/Gènere: Pop, jazz, bossa nova\nGrups de Folk, Grups de Pop, Grups de Música d'autor, Grups de Jazz, Cantautors, Grups Acústics, Grups de Mestissatge, Grups de Bossa nova


RESTRICCIONS A INSTAL·LACIONS ESPORTIVES I PRÀCTICA ESPORTIVA 30/10/2020\nFins el 13 de novembre, se suspèn tota l’activitat esportiva i les competicions esportives, i resten tancats els equipaments esportius. El Club Poliesportiu Puigcerdà i la resta d’instal·lacions esportives (incloses les pistes esportives a l’aire lliure dels parcs públics, les hípiques i els camps de golf) romandran tancades al públic fins a aquesta data.\nS’exceptuen les competicions i lligues de caràcter estatal, internacional i professional. Per tant, es poden realitzar els partits del sènior masculí i de l’equip femení del Club Gel Puigcerdà, sense públic.\nTambé s’exceptuen els esportistes que tinguin la consideració d’alt nivell, alt rendiment, professionals o que es preparin per a la participació en competicions esportives oficials de caràcter estatal, internacional o professional i tinguin la classificació assolida. Aquests esportistes poden entrenar-se tant en instal·lacions de titularitat pública com privada, acompanyats de llurs entrenadors/es.\nSí està permesa l’activitat esportiva a l’aire lliure, sempre individual o amb les persones que conviuen en el mateix domicili. Durant el cap de setmana (des del divendres a les 6 h del matí fins el dilluns a les 6 h del matí) aquesta s’ha realitzar dins el municipi de residència i fins a municipis limítrofs.\nSí estan permeses les activitats esportives extraescolars quan es facin en el mateix centre educatiu i hi participin només els alumnes d’una mateixa classe.\nEls refugis de muntanya poden romandre oberts, amb limitacions d’aforament i seguint el protocol de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya.\nEn les hípiques poden desenvolupar-se tasques d’alimentació i manteniment bàsic de la salut dels animals. En el cas dels cavalls, poden rebre l’atenció i el moviment necessari a càrrec del personal habitual de manteniment de les instal·lacions esportives i dels genets professionals. Si l’estructura del club no permet fer-ho al personal habitual, poden fer aquesta tasca els propietaris dels animals.\nPel que fa als camps de golf, han d’estar tancats al públic, exceptuant els entrenaments i competicions de caràcter estatal, internacional o professional.


Recreació del que serà el futur Espai Barça / FCBARCELONA.CAT\nBarcelonaEl Barça ha escollit els finalistes dels concursos de selecció dels projectes arquitectònics per a la construcció del nou Camp Nou i el nou Palau Blaugrana, que van començar el 5 de juny. El jurat ha escollit vuit equips formats, la majoria, per un estudi internacional i un de local que prepararan les seves propostes arquitectòniques per a l’estadi, i sis equips més que faran el mateix per al nou Palau, basat en la recomanació feta per la comissió tècnica, formada per l’equip de l’Espai Barça i dos arquitectes que representen el Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC).\nEl jurat de l’Espai Barça està format per cinc membres del club, tres membres del COAC i un membre de l’Ajuntament de Barcelona. Els representants del FC Barcelona són Josep Maria Bartomeu, Susana Monje, Jordi Moix, Emili Rousaud i l’arquitecte Juan Pablo Mitjans; per part del COAC, el degà Lluís Comerón i els arquitectes Arcadi Pla i Joan Forgas, i per part de l'Ajuntament, Aurora López, gerent d’Urbanisme.\nestadi arquitectes Palau Camp Nou Barça


L'Ajuntament aprova la moció de suport a les consultes populars per la independència - 07/12/2009 » La Cala RTV\nL'Ajuntament aprova la moció de suport a les consultes populars per la independència\n07 . Des, 2009 a les 13:35\nL'Ajuntament de l'Ametlla de Mar ja ha aprovat en plenari la moció presentada conjuntament per CIU i ERC relativa a les consultes populars municipals per la independència. La moció va tirar endavant amb els vots d'aquests dos partits, l'abstenció del socialistes i la negativa del Partit Popular. Joan Pere Gómez Comes, tercer tinent d'alcalde, deia que "un dels pilars bàsics de la democràcia és que el poble lliurement pugui decidir sobre diferents temes. A La Cala, el poble ja ha exercit aquest dret en qüestions com el centre cívic o el parc del Bon Repòs. Per això, quan des de la plataforma Decidim.cat se'ns va fer arribar la moció per la qual el poble de Catalunya, en el nostre cas el poble de La Cala, pogués decidir lliurement si volia o no que Catalunya fos independent, vam creure convenient que, si algun agent social o cultural ho proposava, tirar endavant la consulta I el poble de La Cala lliurement té tot el dret del món a decidir-ho". Segons Jordi Gaseni, portaveu d'ERC, "Des d'ERC vam presentar aquesta proposta perquè es pogués celebrar una consulta popular per la independència. Estem contents de que això hagi pogut prosperar. Crec que és històric que el consistori de La Cala ho hagi aprovat. Ara comença el moment on això queda en mans de la societat civil".\nRecordem que per primera vegada en un municipi dels Països Catalans, el passat 13 de setembre els ciutadans d'Arenys de Munt van participar en una consulta popular per la independència. Aquesta consulta, fet habitual en alguns estats però no a l'espanyol, es va convertir en una cursa d'obstacles imposats per l'Estat espanyol. Malgrat tot, la consulta es va celebrar en un clima festiu, demostrant el grau de maduresa de la societat catalana i fent bons els postulats que la ciutadania de Catalunya té assumit el dret a decidir i que el seu exercici no ha de comportar cap tipus de conflictivitat social. Aquesta experiència ha estat reeixida bàsicament per dos factors molt importants, primer per la implicació de les entitats cíviques i socials, i segon per la complicitat i la unitat de la majoria de les forces polítiques presents al consistori arenyenc. Per això es pot desprendre que cal continuar aquest procés de consultes populars en altres municipis catalans. De fet, abans que l'Ametlla de Mar, municipis com Seròs, Argentona, Sant Pere de Torelló, Figueres, El Vendrell, Montblanc, Vic i Girona entre d'altres ja han decidit donar suport a les consultes que es convoquin en la mateixa direcció.\nÀmbit no municipal\nMalgrat que els governs locals no poden convocar consultes populars sobre matèries que sobrepassin l'àmbit de les seves competències, mentre el Parlament tramita la Llei de consultes populars per via del referèndum, el mecanisme de les consultes populars convocades per entitats cíviques i socials amb el suport dels ajuntaments sembla ser el camí a seguir.\nPer tots aquest fets i arguments exposats, el ple de l'Ajuntament de L'Ametlla de Mar, va acordar trametre, primer, una comunicació a l'Ajuntament d'Arenys de Munt per donar-li suport en aquests moments en que l'exercici delegat de la voluntat popular ha quedat qüestionat. Segon, recolzar les iniciatives que sorgeixin des de les entitats cíviques i organitzacions locals per a la celebració de consultes populars per la independència. Tercer, instar a l'associació de càrrecs electes Decidim.cat establir una estratègia conjunta i coordinada, juntament amb entitats de la societat civil, que permeti una acció o accions simultànies a diferents municipis dels Països Catalans. I quart, fer arribar aquest acord al president del Parlament de Catalunya, al de les Illes Balears i del País Valencià, a l'ajuntament d'Arenys de Munt, als portaveus dels diferents grups amb representació a la cambra i a l'entitat Decidim.cat.\n0 respostes a "L'Ajuntament aprova la moció de suport a les co..."\nDescarrega'l (30,86 MB)


La permanència s'encareix\nLa classificació es comprimeix per baix i els 42 punts que acumula el Mallorca podrien no ser suficients per garantir la salvació aquesta temporada\nPere Batlle | 04 maig 2011\nEl Mallorca celebrà la victòria contra el Getafe.\nDesprés de la derrota de diumenge a Santander, el Reial Mallorca ha començat a veure les orelles al llop. El conjunt de Michael Laudrup ha vist que, quan falten 4 jornades per al final i 12 punts per repartir, les distàncies que els separen dels llocs de descens s'han reduït a només 5 punts. Tot i això, la situació encara no és gaire alarmant, ja que el Mallorca encara té nou equips per davall en la classificació i el seu calendari no és del tot dolent: dos partits a casa contra el Vila-real i l'Atlètic de Madrid, i entre i entre dos duels a fora camp contra els dos darrers classificats, l'Hèrcules i l'Almeria.\nVist com han evolucionat les coses en les darreres jornades, el discurs prudent de Laudrup agafa sentit: tot apunta que farà falta afegir algun puntet més als 42 que acumula el Mallorca per assegurar la permanència enguany. Si no es puntua en els 4 partits que resten, tocarà creuar els dits perquè no hi hagi una fatídica carambola. A continuació valoram les opcions que tenen d'avançar el Mallorca els equips que comparteixen la lluita per la salvació.


Gelateries archivos - Barcelona Colours\n10 \_10\_Europe/Madrid\_ març \_10\_Europe/Madrid\_ 2016\nFa poc us vam parlar en un post anterior, d’una de les gelateries més originals de Barcelona, Eyescream. Avui us parlarem d’una de les gelateries amb més solera de la ciutat comtal: l’orxateria Sirvent. Sirvent està ubicada al barri de Sant Antoni....\n24 \_24\_Europe/Madrid\_ abril \_24\_Europe/Madrid\_ 2015\nCERRADA EYES AND CREAM, una de les millors gelateries de Barcelona, i la més original. Amb la calor arriben les ganes de prendre un gelat i nosaltres l’altre dia vem descobrir una gelateria genial. Es diu “Eyescream” i tot en aquesta gelateria està...


Apartment Paterno III Pistoia Pistoia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSan Rocco, Pistoia, Itàlia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Pistoia, no busqui més enllà de Apartment Paterno III Pistoia AB. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Paterno III Pistoia AB és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Apartment Paterno III Pistoia AB es reflexa en cada habitació. calefacció, cuina americana, plat de dutxa, rentadora, sala d'estar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Paterno III Pistoia AB no troba competidors en cap categoria.\nDescompte a Apartment Paterno III Pistoia


Quan no surt res o quasi res… (8/11/2009) | El fet casteller vist pel TETE\n« Estrenes a la Verneda (7/11/2009)\nVídeos de l’actuació a Mataró (8/11/2009) »\ndiumenge, 8 Novembre 2009 per Tete\nArribem a Mataró i es confirmen dues baixes inesperades d’última hora al tronc que fan que s’hagin de fer canvis als castells a portar a plaça. Pel que fa a pinyes, tot i que la situació no és ideal, si que és millor que a Cornellà, i això fa que es decideix començar amb el 4 de 8 amb el pilar després d’haver sortit i entrat a plaça amb el tradicional pilar de quatre caminant. El 4 de 8 amb el pilar és un castells d’extrema dificultat però tot i això aquest castell li hem agafat molta confiança al descarregar-ne tres de forma consecutiva. Es tanca la pinya i el castell tira amunt a la primera, a pinyes es treballa força bé tot i algun canvi però quan han d’entrar els dosos es decideix desmuntar el castell ja que s’ha anat perdent la cuadratura. Hi tornem després del castell de Lleida, amb algun reforç d’última hora a pinyes que ens millora el castell, i el castell torna a tirar amunt, en aquesta ocasió el castell arriba més lluny, l’aixecador es col·loca però a nivells de quints s’està tancant en excés i es decideix tornar a desmuntar el castell.\nDesprés del decensis, s’aposta pel 2 de 7. El castell de nou puja de nou a la primera i amb bones mides, però amb l’aixecador col·locat l’enxaneta decideix iniar el cami de desc ens per la desconfiança del pom de dalt, potser deguda a la primera ronda. Veient que la siuació es delicada, es decideix rebaixar pretesions i s’aposta pel 5 de 7, des de pinyes improvisem la pinya i el castell tira amunt a la primera, aquest és molt lent ja que hi ha debut de canalla i fa que l’aleta duri molt ja que l’aixecador del dos tarda molt en col·locar-se.\nPer la tercera ronda, després de d’estudiar diferents alternatives es decideix no arriscar més vist com anava l’actuació i el castell triat és el 4 de 7 amb el pilar, castell que no presenta cap mena de dificultat.\nA la ronda de pilars es descarta el de set amb folre, que era el que estava previst, i es fa el de sis, el qual es descarrega amb l’habitual solidesa.\nPel que fa a les altres colles, els Capgrossos s’han acomiadat de la temporada d’una forma excelent amb el 2 de 8 amb folre, el 3 de 9 amb folre i el 3 de 8 amb el pilar, aquest darrer el primer de la història de l a colla i es converteix en la quarta colla del món casteller en descarregar-lo. A la ronda de pilars dos de cinc i dos de quatre de forma simultània.\nEls de Lleida també s’han acomiadat de les actuacions importants i ho han fet amb millor resultat que per Tots Sants però sense arribar al màxim d’aquest any. El 2 de 8 amb folre sols l’han pogut carregar tot i lluitar-lo fins al final, el 3 de 8 l’han hagut de desmuntar en dues ocasions ja que no es presentava bé, i han descarregat un 4 de 8 apoteòsic, encara no sé com ho han fet. A la ronda de pilars un vano de cinc.\nPoca cosa puc dir com a conclusions de l’actuació, en general ha estat decepcionant. Sols es pot destacar en postitiu que no hem caigut i que ha pogut debutar canalla, però està clar que el resultat de l’actuació no és positiu, i ja són masses vegades que aquest any acabem l’actuació amb sols dos castells i aquesta dinàmica no és gaire positiva. Però hem d’aixecar el cap, ser forts i resurgir com ho hem fet en tantes ocasions al llarg de la nostra llarga història, un dels trets que més destaquen els periodistes del món casteller quan parlen de la nostra colla. Al Clot, fa un any carregàvem el primer 4 de 8 amb el pilar, ara toca descarregar-lo i acompanyar-los dels millors castells possibles. Ara més que mai, Visca els Castellers de Barcelona!!\nPer cert, no sé d’on han tret els del programa “3 Rondes” que en aquesta actuació no comptàvem amb l’enxaneta titular. Les fotografies de l’actuació al web de la colla.\nArxivat a Cròniques actuacions | Etiquetat Capgrossos de Mataró, Castellers de Barcelona, Castellers de Lleida | 1 comentari\na dilluns, 9 Novembre 2009 a 12:14 am | Respon Capgròs de Terraferma.\nTete, Gràcies per venir en aquesta diada tan treballada i sort del pilar de 6 , que com es veu a la foto ha sigut ben maco !\nAvui tenia molta feina amb les dues altres colles pero m’he promés fer tot el possible per anar a la plaça Sant Jaume i possar-me en alguna de les vostres pinyes per Santa Eulalia.\nAvui només he pogut estar-hi en el 4de7 amb el p. i el p.de 6.\nAmb més camises segur que la tornada tindria un regust molt millor !!\nMolts d’ànims que encara queden diades.


White Hall (Illinois) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n39° 26′ 22″ N, 90° 23′ 57″ O / 39.4394°N,90.3992°O / 39.4394; -90.3992\n2629 hab. (2000)\n2,63 sq mi (6,8 km2)\nWhite Hall és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia una població de 2.629 habitants.\nSegons el cens del 2000, White Hall tenia 2.629 habitants, 1.084 habitatges, i 705 famílies. La densitat de població era de 393,4 habitants per km².\nDels 1.084 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 26.552 $ i la renda mediana per família de 31.576 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.095 $ mentre que les dones 20.143 $. La renda per capita de la població era de 14.982 $. Aproximadament el 16,1% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nAlsey (14 km)\nRoodhouse (5 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=White_Hall_(Illinois)&oldid=19216158»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 nov 2017 a les 21:28.


Ja tenim les primeres sentències sobre reclamació de despeses d'hipoteca a Lleida i Girona -\nDurant aquest any hem interposat centenars de demandes contra els bancs per demanar la nul·litat de les clàusules que imposen als nostres clients el pagament de les despeses de constitució d’hipoteca: despeses de notaria, de gestoria, del registre de propietat, de la taxació i de l’Impost d’Actes Jurídics Documentats, tal i com us informavem en un altre article ( http://blog.requenaadvocats.com/2017/01/05/sobre-la-reclamacio-de-les-despeses-de-constitucio-dhipoteca/ ) i ja tenim les primeres sentències!!!\nEl Jutjat de Primera Instància núm. 3 de Girona i el Jutjat de Primera Instància núm. 6 de Lleida ens donen la raó de manera parcial i declaren la nul·litat de les clàusules que imposen als prestataris totes les despeses de constitució d’hipoteca i obliguen als Bancs a retornar-los els imports amb els interessos generats des de la data de constitució de la hipoteca excepte l’impost d’actes jurídics documentats.\nRespecte a les despeses de notaria, el Jutjat de Primera Instància núm. 3 de Girona considera que el pagament dels aranzels del Notari correspon equitativament a ambdues parts, al estar tots dos interessats en l’elevació a escriptura pública del contracte. Per aquest motiu, el Jutge obliga al banc a restituir al client la meitat de les despeses de notari.\nPer altre banda, el Jutjat de Primera Instància núm. 6 de Lleida obliga al banc a retornar al client la totalitat de les despeses de notaria perquè entén, entre altre motius, que el beneficiari de l’elevació d’escriptura pública és el banc i no el consumidor. Així, el Jutge considera que la celebració del préstec, que és lo que realment interessa al client no requereix escriptura pública, sinó que és perfectament vàlid el préstec atorgat en escriptura privada. Per aquest motiu, considera que era el banc qui tenia l’obligació d’abonar les despeses de notaria.\nRespecte al registre de propietat, els Jutges consideren que són les entitats bancàries les que han de fer-se càrrec d’aquestes despeses perquè els drets del registrador es pagaran per aquell o aquells a favor dels quals s’inscriu o s’anota immediatament el dret.\nRespecte a les despeses de gestoria, els Jutges al·leguen que els bancs no aporten proves sobre la informació als consumidors, de forma clara i separada, del seu dret a designar conjuntament a l’empresa de gestoria o bé de rebutjar la contractació d’aquest servei. D’aquesta manera, els Jutges declaren que són els bancs els que han d’abonar íntegrament les despeses de gestoria perquè la seva contractació va ser escollida per ells i imposada als consumidors.\nRespecte a les despeses de taxació, els Jutges manifesten que és una despesa pròpia de l’entitat financera que es porta a terme per verificar el valor de la finca que el client atorga en garantia del préstec i obliguen als bancs a retornar als clients les despeses de taxació al·legant que les entitats financeres van decidir unilateralment l’empresa que realitzaria la taxació necessària per poder en el futur acudir a un procediment d’execució hipotecària i, tot i així, van carregar aquestes despeses als consumidors.\nRespecte a l’Impost d’Actes Jurídics Documentats, els Jutjats de Primera Instància de Girona i Lleida entenen que els subjectes passius d’aquest impost són els prestataris i per tant, són ells els responsables d’abonar aquesta quantia. En aquest sentit, el Jutge de Girona menciona la Sentència del TS de 19 de novembre de 2001 que al·lega que qui ha de pagar l’impost és el particular, d’acord amb el que disposa l’article 68 del Real Decret pel qual s’aprova l’Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats.\nRespecte a l’Impost d’Actes Jurídics Documentats s’ha de tenir en compte que hi ha postures diferents perquè amb la Sentència de 23 de desembre de 2015, el Tribunal Suprem considera que és el banc qui ha de fer front a aquestes despeses.\nAtès que ni el Tribunal Suprem es posa d’acord en qui ha de pagar l’impost d’Actes jurídics Documentats, fins que no es resolgui la controvèrsia vetllarem pels interessos dels nostres clients i apel·larem les dues Sentències perquè des de Requena Advocats entenem que han de ser els bancs els que han de pagar aquest impost.\nPer tant, tots aquells que hageu demanat un préstec hipotecari, podeu posar-vos en contacte amb nosaltres mitjançant el correu info@requenaadvocats.com per tal que sense compromís puguem valorar la vostra situació per tal d’oferir el millor servei i la millor defensa front de qualsevol entitat bancària contra els abusos que hagin comès.\nA tots i totes les que ja ens heu encomanat aquestes reclamacions, us haig d’agrair la confiança dipositada en Requena Advocats i dir-vos, que aquest ha estat un gran pas però que seguirem lluitant perquè els bancs acabin retornant fins l’últim cèntim!\nResponsable de l’Àrea de Dret Civil i de Familia\nPosted in Dret Civil i Familia, Dret TributariTagged Bancs, despeses, hipoteca, Sentència, Tribunal Suprem\n2 thoughts on “Ja tenim les primeres sentències sobre reclamació de despeses d’hipoteca a Lleida i Girona”\nMolt bones. Tinc un dubte en relació a les sentències a les que es fa referència. Les costes a càrrec de qui van?Gràcies.\nAlbert Requena 15/12/2017\nBenvolgut Jaime, en aquestes sentències a les quals fem referència no hi ha hagut imposició de costes a cap de les parts, per tant no s’han imputat a ningú.


5 Elements Hotel Uttarkashi Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 17 allotjaments a Uttarkashi.\nGangotri Highway,Gyansu, Uttarkashi, Uttarkashi, Índia, 249193 - Veure al mapa\nConstruit a l'any 2010, 5 Elements Hotel és un extra de distinció per a Uttarkashi i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. L'hotel és a 02.00 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, 5 Elements Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\n5 Elements Hotel té 17 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Uttarkashi, el 5 Elements Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nAllotjaments a Uttarkashi


El Projecte Emma està a punt d'assolir els 150.000 euros en donacions per a la investigació del càncer de mama\nPla general de la presentació del projecte Emma amb representants del grup de recerca, de la Lliga contra el Càncer i l'hospital de Tortosa.\nLa fita se celebrarà amb una gala solidària a Tortosa el 19 d'octubre\nActualitzada 05/10/2021 a les 13:54\nEl Projecte Emma està a punt d'aconseguir els 150.000 euros en donacions, uns recursos que es destinaran a investigar els ganglis de l'aixella en pacients amb càncer de mama, per saber quina implicació tenen en la disseminació del càncer a la resta del cos. Els impulsors del projecte són el grup d'investigadors en Patologia Oncològica i Bioinformàtica que treballa a l'Hospital Verge de la Cinta de Tortosa. Per celebrar la fita, s'ha organitzat una gala solidària, el dia 19 d'octubre, al Teatre Auditori Felip Pedrell de Tortosa. Les entrades tenen un preu de 20 euros que es destinaran a la investigació i s'ha organitzat coincidint amb el Dia Mundial del Càncer de Mama.\nEl grup d'investigació en Patologia Oncològica i Bioinformàtica està acreditat per l'AGAUR (Agència de Gestió d'Ajuts Universitaris i de Recerca), juntament amb la Fundació Doctor Ferran, i amb el suport de l'ICS Terres de l'Ebre. El Projecte Emma va començar a principis del 2020. La pandèmia de la covid va obligar a suspendre moltes activitats previstes l'any passat, però la campanya ha estat un èxit i està a punt d'assolir l'objectiu dels 150.000 euros gràcies a la col·laboració de moltes empreses, entitats i particulars del territori i d'altres indrets del país.\nA la Gala Solidària amb el Càncer de Mama hi participaran molts dels artistes que han acompanyat el projecte. Són, entre d'altres, Keila, Joan Rovira, Sau 30, Dani Ruiz, La Tuna Folk i Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries. Les entrades ja es poden comprar a la web de Notikumi.\nComenta el contingut : El Projecte Emma està a punt d'assolir els 150.000 euros en donacions per a la investigació del càncer de mama


La segona edició del Vilapensa proposarà buscar la felicitat - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nLa segona edició del Vilapensa proposarà buscar la felicitat\nDesprés de l’èxit de l’edició de l’any passat, torna per segon cop el VilaPensa, el festival del pensament que enguany proposarà “A la recerca de la felicitat” com a eix temàtic. Avui al Vinseum s’ha presentat aquesta segona edició de la mà del coordinador del festival, Jordi Sàbat; el president de Vinseum, Joan Tarrada; el regidor de Cultura de Vilafranca, Raimon Gusi; i la representant de la Facultat de Filosofia de la UB, Maria Arquer.\nDel 2 al 7 d’abril, Vilafranca es convertirà en la capital de la filosofia i la reflexió, convidant a tota mena de públic, amb diferents idees i maneres de ser a participar en el festival. L’objectiu bàsic és crear un espai on compartir opinions i debatre, sigui quina sigui, la postura del ponent.\nEnguany hi haurà 32 actes, 35 ponents, 18 espais diferents i 26 entitats col·laboradores.\nEl coordinador del VilaPensa, Jordi Sàbat, ha explicat que el festival és pioner a tot l’Estat, ja que no n’hi ha cap d’igual. En canvi, arreu d’Europa se’n fan uns quants. Ha volgut explicar que el festival buscarà la felicitat de manera calidoscòpica, aproximant-se des de la filosofia pura, l’espiritualitat, la política, la literatura, les ciències, la música, el teatre , l’entreteniment i l’altruisme. Vol captar l’atenció de tots els públics i enguany s’ha proposat dona cabuda des dels infants fins a les persones més grans.\nAixí doncs, del 2 al 7 d’abril, a Vilafranca hi haurà tot un seguit d’actes per buscar la felicitat i aclarir què es pot esperar d’aquesta recerca.


Madrid confirma el primer cas de la variant ómicron a Espanya\nL'Hospital Gregorio Marañón de Madrid ha detectat el primer cas d'un infectat amb la nova variant, un viatger de 51 anys procedent de Sud-àfrica\ndilluns, 29 de novembre 2021 - 18:03h\n| iStockPhoto (Teka77)\nL'Hospital Gregorio Marañón de Madrid ha confirmat el primer cas de coronavirus amb la variant ómicron a Espanya. Es tracta d'un viatger procedent de Sud-àfrica, tal com ha escrit en el seu compte de Twitter el servei de microbiologia del centre madrileny. "S'ha confirmat hui mateix per seqüenciació. Hem aconseguit posar a punt un procediment ultraràpid que ens permet tindre el resultat en el mateix dia. El pacient es troba bé", han assegurat.\nPer part seua, la Comunitat de Madrid ha confirmat el primer cas de pacient positiu per COVID-19 amb aquesta variant, segons indica en un comunicat la Conselleria de Salut. Es tracta d'un home de 51 anys que va tornar de Sud-àfrica el passat 28 de novembre amb una escala a Amsterdam.\nEl positiu va ser detectat mitjançant un garbellat amb test d'antígens realitzat en l'aeroport Adolfo Suárez Madrid-Barajas. El pacient es troba amb símptomes lleus i en aïllament guardant quarantena.\nA més, la Direcció General de Salut Pública manté la vigilància epidemiològica dels contactes estrets del vol que va aterrar a Madrid procedent de la capital holandesa.\nL'OMS va elevar la nova variant a la categoria "variant preocupant" i els científics consultats reconeixen que podria ser més contagiosa i que podria tindre més facilitat per a evadir la resposta immunitària de l'organisme.\nEl descobriment d'aquesta variant de coronavirus es va anunciar dijous passat a Sud-àfrica a partir de mostres preses entre el 14 i el 16 de novembre. Al mateix temps, s'havien identificat quatre contagis a Botswana i un a Hong Kong, d'un viatger procedent de Sud-àfrica.\nDes del divendres, altres països també han confirmat casos de la variant, entre ells, Israel, Bèlgica, Austràlia, Països Baixos o el Regne Unit. A la llista s'uneix des de hui Espanya.\nEncara que de moment hi ha poca informació disponible, molts països han anunciat restriccions primerenques i molt dràstiques entorn dels viatges cap a països del sud d'Àfrica. Mesures que han generat un gran malestar en el continent. L'OMS ha criticat les prohibicions i ha insistit que l'aparició d'aquesta variant recorda que la pandèmia “no ha acabat”.\n"2.863 nous casos i quatre defuncions per coronavirus en la Comunitat Valenciana" "El TSJCV autoritza el passaport Covid per a accedir a locals d'oci i hostaleria"


A falta de dos minuts l'Hoquei guanya al Castellar en un duel frenètic (4-3) ·\nVictòria amb un toc d’èpica per a l’Hoquei Ripollet. Els homes de Jordi Mestres van rebre al Castellar, un dels rivals directes per sortir de la zona de descens. S’esperava un partit igualat, però potser no tant intrèpid. El partit es va decidir a dos minuts del final a favor dels ripolletencs (4-3).\nEl Castellar va colpejar primer i es va avançar al marcador. Els ripolletencs eren sabedors de la importància dels punts i es van llençar en busca del gol. Amb una pressió molt alta i jugant darrera la porteria van intentar fer l’empat però el porter rival va estar encertat. Al tram final del primer temps Nil Figueres va restablir la igualada però per poc temps. A falta d’un minut per arribar a la mitja part el Castellar es va tornar a avançar.\nA la represa el locals van ser molt superiors. Durant deu minuts van dominar el matx i van arribar amb més facilitat a la porteria rival. Nebreda va fer el segon gol ripolletenc i poc temps després Héctor Gallego el tercer. Una falta directa a favor dels visitants va tornar l’empat al marcador. Cap dels dos equips va donar el braç a tòrcer en un final emocionant. Tot semblava que s’encaminava a l’empat però Guillem Figueres va finalitzar per l’escaire una contra local que va decidir el matx.\nPrevious: A l’Handbol se li resisteix la primera victòria del curs contra el Vallag (28-31)\nNext: L’EFB Ripollet vol potenciar els valors en l’esport adherint-se al projecte +KESPORT


Paella (estri) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUna paella buida sobre el fogó\nUna paella és un recipient, de metall, de base circular i de vores inclinades de poca altura, amb un mànec llarg o amb dos anses xicotetes, que serveix per a fregir i coure viandes. Este terme deriva del llatí patella.\nEl seu ús en la cuina d'arrossos ha donat lloc al nom genèric d'un plat d'arròs, la paella.\n1 Primeres paelles\nLes paelles es feien abans de terrissa. Al segle xii s'utilitzava una paella de terrissa amb mànec lateral, com les que s'han trobat al Berguedà. S'han trobat, a diferents indrets de Catalunya (Osona, Balaguer, Lleida, Manresa, Mataró, etc.), aquestes paelles però datant d'èpoques que van del segle xii al XVII, també consten a la Tarifa de Barcelona de 1655. Encara es fan a Breda.\n↑ Ceràmica medieval i postmedieval, pàg. 238\nPaeller, per coure el plat\nA Viquidites hi ha citacions, dites populars i frases fetes relatives a Paella (estri)\nCeràmica medieval i postmedieval: circuits productius i seqüències culturals, Edicions Universitat Barcelona, 1998, ISBN 9788447520268\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paella_(estri)&oldid=30115126»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 abr 2022 a les 20:12.


Huerta dimiteix tot i sentir-se «absolutament innocent»\nMàxim Huerta, durant la seva compareixença per dimitir com a ministre de Cultura.\nEl fins ara ministre lamenta que amb la decisió paga la multa a Hisenda «dues vegades»\nActualitzada 13/06/2018 a les 20:11\nMàxim Huerta ha dimitit aquest dimecres a la tarda com a ministre de Cultura i Esport només una setmana després d'haver pres possessió del càrrec després de la polèmica per haver defraudat 218.322 euros a Hisenda entre el 2006 i el 2008. Malgrat declarar-se «absolutament innocent», ha explicat en una roda de premsa a la seu del ministeri que marxa pel «bombardeig» i «l'atac» que només «busca minar el projecte de regeneració i transparència del president Sánchez». «No ho permetré», ha reblat. En aquest sentit, la lamentat haver pagat la «multa» dues vegades, primer abonant l'import a Hisenda amb efectes retroactius i ara amb la dimissió. «Soc conscient que la innocència no val per a res», ha afegit, davant d'una societat «ofegada pel soroll» i per la «desinformació interessada».\nEn un discurs tancat i sense admetre preguntes, el fins ara ministre ha assegurat que pren la decisió de dimitir de «manera autònoma» i pensant en les dues coses amb les quals més creu, «la cultura i la transparència». En aquest sentit, ha argumentat que per defensar «allò que estimes», a vegades un s'ha «de retirar». «Estimo la cultura i per això em retiro. Me'n vaig amb humilitat amb la que vaig arribar fa set dies, me'n vaig agraït pels suports i la confiança rebuda», ha insistit.\nAixí mateix, ha recordat que va arribar al ministeri fa una setmana «il·lusionat» i «conscient» alhora de tota la feina que el país tenia «per davant» i marcant-se com a objectiu «recuperar» la major riquesa que té un país: la cultura. També ha assegurat ser conscient que la proposta Sánchez era un «honor» però també sent conscient que acceptava un compromís «més important» que la seva carrera, la seva vida personal i els seus meus projectes de futur. «Sabia que el meu nomenament seria qualificat d'extravagant i es convertiria en blanc de crítiques per haver treballat per un mitjà que tothom veu i tothom demonitza», ha lamentat.\n«Estic al corrent dels pagaments amb Hisenda»\nMàxim Huerta també ha aprofitat la compareixença davant dels mitjans per insistir que està «al corrent» dels pagaments amb Hisenda i ha defensat que el que va fer «no era il·legal en aquell moment».\nAmb tot, assegura va decidir pagar a Hisenda «convençut de la meva innocència» i va interposar un recurs judicial, que posteriorment va perdre. «No és una condemna de frau, és una pèrdua d'una demanda per reclamar els meus drets», ha volgut aclarir.\nAixí, ha considerat que «des de fora» podrà col·laborar més en un projecte «il·lusionant» per a Espanya i ha afegit que, per sobre del personal, «hi ha tota la resta, que s'ha de salvaguardar». «Continuaré treballant per la cultura com ho fan la resta de ciutadans del país», ha conclòs.\nMàxim Huerta va defraudar 218.332 euros a Hisenda entre 2006 i 2008, segons ‘El Confidencial’


Inici → Actualitat ferroviària → Un de cada quatre usuaris de tren i metro no paga\nUn de cada quatre viatges en tren i metro a Mallorca es fa sense pagar. Un 27%. La xifra no és menor perquè suposa que dels cinc milions i mig d’usuaris que té cada any el servei (4,2 milions el ferrocarril i 1,3 el metro), n’hi ha un milió i mig que han viatjat sense pagar bitllet o sense pagar el que tocava. La principal causa és que hi ha estacions sense control d’accés o amb un control deficient. I la picaresca provoca unes pèrdues anuals d’1,4 milions d’euros. Així ho va reconèixer ahir el Govern, que vol posar remei a la situació. Invertirà 5,5 milions a millorar el control d’accés a totes les estacions de tren i metro. El nou sistema, que permetrà eliminar el frau, estarà operatiu a partir de maig de l’any vinent.\nEl Consell de Govern aprovà ahir l’inici d’un procés per implantar el sistema tarifari integrat de segona generació en totes les estacions de tren i metro de la xarxa de Serveis Ferroviaris de Mallorca (SFM). L’actuació suposarà modificacions en les màquines de venda automàtica de bitllets i en les barreres de control d’accés de les estacions i la instal·lació d’aquestes en les estacions que encara no en tenen.\nSegons el Govern, la coexistència d’estacions amb barreres de control amb d’altres que no tenen torns genera nombrosos problemes i un d’ells és el frau. Les estimacions del Consorci de Transports de Mallorca xifren en un 27% els usuaris del tren que viatgen sense bitllet i ho atribueixen a l’absència d’un control d’accessos a les estacions o al funcionament deficient d’aquest.\nPer arribar a aquesta estimació, s’ha portat a terme un seguiment durant el darrer any del comportament dels usuaris del tren i s’han detectat diverses picaresques. A banda dels viatgers que pugen al tren per estacions sense torn i que no abonen el bitllet perquè el revisor no ha arribat al seu vagó, s’han advertit altres casuístiques de frau:-passatgers que adquireixen bitllets per a trams més curts dels que realment fan, ús de targetes caducades en torns amb deficiències o utilització de targetes amb descomptes per a jubilats que passen diverses vegades seguides pel mateix torn.\nL’Executiu calcula que amb la implantació del nou sistema tarifari es podrien recaptar, aproximadament, 1,4 milions d’euros addicionals cada any. La quantitat permetria autofinançar íntegrament la inversió prevista ara, de 5,5 milions d’euros, que s’ha d’executar en cinc pagaments entre els anys 2013 i 2017.\nMillor informació d’usuaris\nLes deficiències en el sistema també provoquen que SFM no pugui disposar d’una informació real del servei de tren a Mallorca. Això fa que no pugui disposar d’estadístiques precises d’usuaris i, per tant, no pugui planificar correctament la capacitat de cada tren o metro d’acord amb la demanda esperada. Segons el Govern, això suposa un entrebanc per controlar les despeses del servei i el trànsit a fi d’ajustar l’oferta a la demanda real.\nActualment, SFM és l’únic operador de transport públic interurbà que no està dins del sistema tarifari integrat del Consorci de Transports de Mallorca i això causa problemes de compatibilitat amb els altres mitjans de transports que acaba repercutint en un deficient servei als usuaris.\nAmb la inversió aprovada ahir pel Govern, està prevista la reenginyeria de les 119 barreres tarifàries i de les 30 màquines automàtiques de venda actuals perquè funcionin al nivell que exigeix el nou sistema tarifari. També es preveu la compra de 30 noves barreres tarifàries i de 30 màquines automàtiques més de venda i recàrrega. L’actuació inclou la instal·lació de tot el sistema dins els receptacles definitius, el desenvolupament del programari i la compra i instal·lació d’un nou sistema de seguretat i videovigilància amb càmeres que se supervisaran des del lloc de comandament de l’estació Intermodal, i amb el qual es pretenen evitar els casos de vandalisme que s’han detectat darrerament en algunes estacions.\nD’acord amb les estimacions de l’Executiu, el nou sistema de control d’accessos a les estacions del tren i del metro, que s’anirà implantant de manera progressiva, funcionarà completament a partir de maig de 2014.


ROBERT GERHARD: Cançoner de Pedrell per a veu i conjunt instrumental (1941)\nRAMON HUMET: Vent transparent per a orquestra de cambra (2008, rev. 2009)\nEDUARD TOLDRÀ: Vistes al mar per a orquestra de corda (1921)\nTres generacions de compositors catalans conformen un programa únic que permet reunir els últims cent anys de música del país. Vistes al mar, d’Eduard Toldrà, és possiblement l’emblema musical de la fascinació noucentista per la Mediterrània. Amb una claredat diàfana i lírica, i sense voluntat narrativa o programàtica, l’obra s’inspira en la lectura del poema La Ginesta, de Joan Maragall. Els tres moviments –Costa brava, Nocturn i Veles i reflexes– són evocacions poètiques carregades de llum i vitalitat.\nL’obra més recent del programa, Vent transparent, de Ramon Humet, forma part del cicle Música del no ésser, inspirat en un poema del monjo zen Daido Ichi’i: «La música del no ésser / omple el buit: / sol de primavera, / blancor de neu, / núvols brillants, / vent transparent». La música d’Humet mostra una sensibilitat especial per la precisió tímbrica i pel color, amb una atracció clara cap a la filosofia i la música japonesa.


Carme Elias, Hermann Bonnín, Assumpta Serna i Jordi Cadena, nous Membres d’Honor de l’Acadèmia del Cinema Català\nElena Jaumandreu i Pere Sallent també s'incorporaran com a nous acadèmics en la Festa d’Estiu a Terrassa\nACN Barcelona.-L’Acadèmia del Cinema Català incorporarà el 26 de juny sis nous Membres d’Honor: les grans actrius Carme Elias i Assumpta Serna, amb una llarguíssima trajectòria al teatre, el cinema i la televisió; el director, guionista i productor Jordi Cadena, un dels fundadors del Col·legi de Directors de Cinema de Catalunya; el polifacètic director, actor, assagista i gestor cultural Hermann Bonnín; “la millor muntadora del món” segons Orson Welles, Elena Jaumandreu, i l’exhibidor Pere Sallent, un dels grans empresaris cinematogràfics del país, impulsor de multisales de referència a Catalunya. Des del 2009 aquesta distinció ha reconegut una cinquantena de professionals de diversos àmbits de la nostra indústria cinematogràfica.\nTerrassa, un dels platós de cinema més importants del sud d’Europa, va ser incorporada el 2017 a la Xarxa de Ciutats Creatives de la UNESCO en l’apartat cinematogràfic. És l’única ciutat de l’estat espanyol amb aquesta distinció i una de les tretze a tot el món. L’Acadèmia, en la seva línia de recuperació i reivindicació del patrimoni cinematogràfic català, reforça Terrassa com a referència del patrimoni cinematogràfic europeu, celebrant aquest mes de juny al municipi dos dels seus principals actes anuals.La Casa Alegre de Sagrera, escenari modernista de diversos rodatges, acollirà el dimecres 26 de juny a les 12 h l’acte oficial de nomenament dels sis nous Membres d’Honor de l’Acadèmia. Les seves trajectòries i contribucions al cinema seran recordades prèviament per persones amb les quals han compartit moments claus de les seves vides: la cineasta Isabel Coixet glossarà Carme Elias, amiga i protagonista del seu bateig en la direcció teatral (’84 Charing Cross Road’); el director Joan Lluís Bozzo parlarà d’Assumpta Serna, amb qui compartiria els primers anys de la companyia Dagoll Dagom; Sílvia Munt lloarà Jordi Cadena, que la dirigiria en una pel·lícula clau per l’actriu i directora, ‘Els papers d’Aspern’.La també actriu Maria Ribera, amiga d’Hermann Bonnín, repassarà la carrera del director, actor, assagista i gestor cultural; la muntadora Ana Pfaff descobrirà la tasca d’una veterana companya d’ofici, Elena Jaumandreu, muntadora de ‘Campanades a mitjanit’, i l’actor cerdanyolenc Octavi Pujades glossarà l’exhibidor i paisà Pere Sallent. L’acte inclourà actuacions de la vocalista Laura Simó, acompanyada del pianista Francesc Capelles, dos noms vinculats al Festival de Jazz de Terrassa.L’endemà, 27 de juny, tindrà lloc la Festa d’Estiu del Cinema Català al Parc Audiovisual de Catalunya. Aquest complex de producció industrial, antic Hospital del Tòrax, ha acollit nombrosos rodatges, com ‘REC 2’, ‘REC 4’, ‘Mama’, ‘Frágiles’, ‘El mar’ o ‘Los Inocentes’. Els seus jardins seran enguany el punt de trobada d’acadèmics, representants institucionals i convidats a la cita estiuenca del cinema català. Carlos Marques-Marcet, David Verdaguer i Maria Rodríguez (‘Els dies que vindran’), Aina Clotet (‘La filla d’algú’), Laura Jou (‘La vida sense la Sara Amat’), Sílvia Quer (‘La dona del segle’), Elena Martin (‘La dona del segle’, ‘Suc de síndria’), Irene Moray (‘Suc de síndria’), Gerard Quinto (‘7 raons per fugir’) i Marta Lallana (‘Ojos Negros) són alguns dels més de 400 convidats a la Festa d’Estiu.


La CorreParets vol arribar als 600 participants - somParets\nLa CorreParets vol arribar als 600 participants\nLa cursa solidària serveix per aconseguir joguines per a nens de famílies necessitades del poble\nDimecres, 21 de novembre de 2018 | 17:02h\nLa tercera edició del CorreParets s’ha presentat amb la voluntat d’ampliar el seu nombre de participants. Si en la seva estrena el 2017 van ser 300, i l’any passat van ser 500, enguany s’ha ampliat el límit d’inscripcions fins a les 600 persones.\nEs tracta d’una cursa solidària amb un recorregut de 7 quilòmetres per l’anella esportiva de Parets on, més que mai, el que compta és participar. “És una jornada saludable, on es fa esport, i a més es col·labora en una bona causa”, ha destacat Antoni Fernández, que s’estrenava com a regidor d’esports assumint així la cartera que va deixar buida la renúncia de Dídac Cayuela.\nEls diners recaptats amb les inscripcions serveixen “per comprar joguines per nens i nenes del poble en situacions difícils”, va explicar l’alcalde, Francesc Juzgado. En concret, és la tenda local de la cadena Don Dino la que facilita els regals: “La donació va íntegrament a Càritas, i des d’allà es gestionen les joguines més convenients segons les necessitats que hi hagin”, va explicar la responsable de la franquícia, Antonia Cladellas.\nVa ser precisament una voluntària de Càritas Parets, Andrea Quintana, qui va detectar aquesta necessitat: “Soc professora. I en el dia que dediquem després de Reis per que els nens portin alguna joguina i les comparteixin, vaig veure que n’hi havia que no en portaven cap. I vaig pensar que allò no podia ser”. Així va començar fa quatre anys una recollida de regals pels més necessitats que, un any després, es va acabar convertint en la primera CorreParets.\nAra, aquest 2018 la cursa arriba amb novetats: l’entitat bancària BBVA s’ha sumat com a patrocinadora i oferirà una xocolatada -elaborada pel restaurant Can Parera- a l’arribada. "Seran més de 300 treballadors de diverses oficines des de Sabadell a Granollers els que s’han ofert a participar ja sigui corrent o com a voluntaris”, va apuntar Enric Vicedo, CBC de BBVA a Parets. A part, es seguiran repartint barbes, barrets i samarretes per que tots els participants vagin vestits de Pare Noel.\nLes inscripcions costen 3 euros i es poden fer fins el divendres 21 de desembre, a la piscina municipal Miguel Luque, al centre cultural Can Rajoler, al restaurant Can Parera, a les oficines del BBVA de Parets o al poliesportiu Joaquim Rodríguez, des d’on sortirà aquesta cursa... o caminada. Ja que com va concloure el nou regidor d’esports: “Cadascú la pot fer com vulgui ja que és per a totes les edats”.\nL'any passat, la CorreParets va aconseguir 180 joguines, i enguany ja n'ha recollit un centenar. Qui no pugui participar a la cursa o s'apunti quant ja s'hagin completat les 600 places, pot fer les seves donacions de joguines noves a la seu de Càritas, al Centre Parroquial de Parets.


Xàbia convoca una oposició per a contractar un arxiver municipal\nL'Ajuntament de Xàbia ha obert un concurs oposició lliure per a la provisió en propietat d'una plaça d'arxiver pertanyent al grup de titulació A2. Els aspirants deuen ser titulats en Informació i Documentació, o en Història en qualsevol de les seues especialitats. Les bases d'aquesta convocatòria, que inclouen els requisits, el sistema de puntuació de mèrits, els detalls del procés de selecció i el temari que se sotmetrà a examen, estan penjades en la web de l'Ajuntament www.ajxabia.com (en la secció d'ocupació pública) per a la seua consulta.\nEls opositors podran presentar les seues instàncies durant 20 dies naturals una vegada es publique l'anunci oficial d'aquesta oposició en el Butlletí Oficial de l'Estat.\nEl regidor de Cultura, Quico Moragues, ha mostrat la seua satisfacció per que l'Ajuntament puga convocar per fi la plaça d'arxiver, una reivindicació històrica i que ha sigut també fortament demandada des del Consell Municipal de cultura. Fins ara, ha sigut el personal de la Biblioteca i estudiants amb diferents programes de beques els que han organitzat tot el material històric disponible en els fons municipals, que abasten des dels anys 30 a l'actualitat (els més antics van ser cremats durant la guerra civil). Moragues considera una gran millora poder disposar d'un especialista que es dedique 100% a organitzar i digitalitzar tots aquests documents, així com assessorar als qui necessiten consultar-ho. De fet, l'edil ha avançat que en la seu de l'arxiu històric (en l'edifici municipal del carrer d'Avall que abans ocupaven les oficines d'urbanisme) a més del despatx de l'arxiver hi haurà una sala per a poder fer les consultes amb comoditat.\nPer la seua banda, l'arxiu municipal (els documents més recents de l'administració que encara no tenen suficient antiguitat per a ser catalogats com a històrics) es guardaran en les sales habilitades per a açò en l'edifici del Portal del Clot.


Un tracte just per al poble valencià, també en cultura | País Valencià, Segle XXI\nUn tracte just per al poble valencià, també en cultura\nPublicat per Redaccio el 20 juny 2017 en Article del dia · 0 comentaris\nLa ciutadania valenciana, greument, ha escollit. Permeteu-me aquesta frase estellesiana per il·lustrar l´actitud decidida de la immensa majoria de la societat civil valenciana en la reclamació d´un finançament just, en consonància amb les necessitats de la nostra població i els seus serveis públics, i en l´exigència que el Govern de Madrid abandone el seu tracte despectiu cap als drets dels valencians i valencianes. Les diverses iniciatives, hagen partit de la mateixa societat civil, les Corts o el propi Consell, demostren una determinació ferma en reclamar un tracte just.\nPerò la reivindicació del tracte just no prové només d´un sistema de finançament que ens ofega. També naix del maltractament sistemàtic que patim per part dels Pressupostos Generals de l´Estat, és a dir, per la inversió directa del Govern espanyol al País Valencià. Ens hem trobat discriminacions inexplicables, com el menyspreu per al transport públic a l´àrea metropolitana de València, en contrast amb les inversions de Madrid, Barcelona o Sevilla. Al Ministeri de Foment han escoltat, en veu de l´alcalde Joan Ribó, la fartera i la indignació de la ciutadania del Cap i Casal. Però ells, com si plogués.\nLes inversions territorials, en cultura també, continuen greument penalitzades. Un any més, els espais culturals i els festivals valencians veuen com, inexplicablement, es tornen pràcticament invisibles per al Ministeri de Cultura. Hi posaré tres exemples gràfics.\nL’Institut Valencià d´Art Modern. Tant la Conselleria de Cultura com l´equip directiu del museu volem que l’IVAM recupere el seu paper referent com a espai d´art modern d’aquesta riba del Mediterrani, després d´anys de mal-govern i (presumpta) corrupció de persones que se n´aprofitaven per omplir-se les butxaques de diners i de desvergonyiment. Però el ministeri prefereix invertir en altres espais museogràfics i margina l´IVAM: Reina Sofia 37 milions, Macba1 milió, IVAM… 171.000 euros. Trist. Tot i això, la Generalitat manté una aposta ferma i l´IVAM serà cada dia millor, però sense ajuda del ministeri el camí és més difícil.\nEl Palau de les Arts. Altres òperes espanyoles mereixen unes inversions de l´Estat que l´òpera valenciana no rep. És difícil d´explicar com, a banda del Teatro Real de Madrid (9 milions) o el Liceu de Barcelona (7 milions), les Arts rep 600.000 euros enfront d´espais similars com la Maestranza de Sevilla que reben 1,6 milions. I tinguem-ho clar: això no són xifres fredes, sinó que són llocs de treball i capacitat de retindre talent artístic als àmbits de la música, el cant i la dansa al voltant d´aquest equipament cultural públic.\nSagunt a Escena. El principal festival d´arts escèniques del país rep zero (0) euros de subvenció estatal. Zero, que contrasten amb els 41.000 d´Olmedo o els 80.000 del Castell de Peralada. Per què aquest menyspreu al teatre valencià? Com es pot explicar?\nDiversos diputats valencians i jo mateix ens vam reunir fa mesos a Madrid per intentar bastir un front valencià per reivindicar millors inversions en cultura als PGE. A aquella reunió, esperançadora, van acudir representats de tots els partits, tret del PP al·legant motius d´agenda però manifestant-hi interés. Tot el que es va parlar, paper mullat. Els esforços, inútils. El diàleg, per a sords. Malauradament, el Govern de Rajoy no escolta i els diputats valencians de PP i Ciudadanos han decidit comportar-se com si foren de Segòvia, Astúries o Cadis. Perquè com a diputats valencians han deixat molt que desitjar.\nTot i l´infrafinançament, la Conselleria de Cultura aposta fort i augmenta les inversions any rere any. El pressupost cultural ha passat de 79 milions en 2015 a 97 en 2017, un 22,3% més. Més de deu milions en ajudes a la producció van directes als sectors culturals valencians. Esforços inversament proporcionals als del Ministeri de Cultura al nostre país, com la resta del govern de Mariano Rajoy. Ja n´hi ha prou. Els valencians i valencianes ja no demanem sinó que exigim un tracte just com a valencians i valencianes. Un finançament just per poder oferir serveis públics dignes per a les persones. Inversions en infraestructures clau per a la nostra economia. I un tracte just, també en cultura, perquè els nostres sectors culturals, els seus treballadors i el públic s´ho mereixen. No defallirem en aquesta reivindicació imprescindible fins que es faça justícia.\nVicent Marzà és conseller d’Educació i Cultura de la Generalitat Valenciana. Article publicat a Levante-EMV el 19 de juny 2017.\nEtiquetes: Vicent Marzà\nArticle anterior La Declaració de Sueca Article següent Solars de Ciutat Vella