A la balitresca: d’agost 2021\nBenvolguts amics i enemics:\nCom Saül, quan perseguia els primers cristians, he caigut del cavall i per sort no m’he trencat res. Només una mica de la pols del camí i poca cosa més. No és que hagi vist la llum, ni de bon tros, però sí que he pres una decisió que portava llarg temps rumiant. Però primer, permeteu-me que us posi en antecedents.\nFa més de trenta anys que lluito individualment, en el món de l’associacionisme i des del món de la política, per la millora i la transformació progressista de la Cerdanya. Crec que la societat de la nostra comarca pateix algunes mancances importants i sempre he volgut contribuir a pal·liar-les o a corregir-les.\nEvidentment, puc estar equivocat. Perquè pel que sembla, gairebé tothom està molt content de com és i del seu mode vida. No sembla que tinguem problemes socials, econòmics, ecològics o polítics. La immensa majoria de la gent viu en una mena de placidesa general, del tot m’està bé i per què fer res si total, les coses ja van prou bé.\nBé, no hi insistiré. Ja no més. M’he quedat força fart de predicar al desert. Gairebé afònic. És cert que hi ha una minoria de gent compromesa i desperta que no ho veu així. Que és conscient que vivim d’un futur prestat, que això és pa per avui i gana per demà, que cal lluitar per millorar les coses. Per desgràcia són això: una minoria molt minoritària.\nNo vull que em domini la negativitat. He après moltes coses, he conegut moltes persones (i també m’alegro molt de no haver conegut moltes altres) i el cert és que de tot se n’aprèn, per bé o per mal. L’experiència és un grau i s’obté exercint.\nPerò com deia abans, fa més de trenta anys que lluito contra els molins de vent. I potser que ja toca deixar-ho.\nPenso continuar essent crític i dient les coses com les veig. Això sí que no m’ho traureu. De fet, els darrers anys, per una qüestió de conseqüència política m’he hagut de mossegar manta vegada la llengua i m’he hagut d’empassar molts gripaus i no he pogut dir tot allò que opinava. Però alguns gripaus tenen verí a la pell i ja sabeu què se li atribueix a l’emperador romà Claudi, oi?: “Que tot el verí que s’oculta en el fang surti a la superfície”.\nQue consti que no parlo des del ressentiment. Ans al contrari. Estic molt tranquil i satisfet. Tinc la consciència més neta que una patena. Tot i no necessitar la Cerdanya per res en la meva activitat professional, sempre he intentat lluitar per ella i per tota la gent que l’habita, per tant, tot el que he fet ha estat de manera desinteressada.\nAixí doncs, em retiro als quarters d’hivern a veure-les passar. Que altres més joves agafin les regnes, si és que els importa el més mínim. Una de les poques coses que realment m’han desanimat ha estat veure com any rere any, els joves cerdans, molts d’ells amb considerable talent, marxaven de la comarca per tornar només ocasionalment a veure la família i es desentenien d’ella totalment. Fins i tot els pocs que es quedaven, no tenien gaire interès en el futur de la comarca.\nA veure, no ens enganyem: a la major part dels cerdans que conec només els interessen els diners. No tenen cap mena d’interès per la cultura, el progrés, la ciència, el seu entorn, o el futur. En tot cas, el seu futur personal i poca cosa més.\nAixí, és gairebé impossible lluitar contra res. Per tant, per què perdre el temps lluitant contra una societat a la qual li està bé tot?\nÉs més còmode criticar, que és el que fan molts altres, sense aportar cap cosa positiva. Limitar-se a vomitar bilis verda, color de l’enveja i poca cosa més.\nAquí no m’hi trobareu, és clar. La meva crítica serà sempre positiva, amb la diferència que ja no tindré l’esperança que servirà per canviar gaire cosa. Però almenys, exerciré el meu dret a la llibertat d’expressió. I esperem que duri molt de temps, perquè tal com estan les coses en aquest país, fins i tot això perilla.\nInicio doncs una nova etapa d’aquest bloc, més sincera, més honesta i més directa. Disculpeu-me si algun cop em passo de sarcàstic o fins i tot de cínic, no ho faig de mala fe: és que el món m’ha fet així.\nposted by Yarhel (Enric Quílez) @ 11:33 p. m. 3 comments


“L’expressió Artística com a eina terapèutica” a càrrec de Maite Ojer, directora teatral i especialista universitària en pedagogia de les arts escèniques. El dijous 9 de juliol a les 19.30h a Lapallavacara. L'edifici de Lapallavacara està situat al carrer Pintor Borràs número 17\nAquesta conferència està emmarcada dins el projecte CREATIVITAT I SALUT MENTAL tindrà lloc la conferència “L’expressió Artística com a eina terapèutica” a càrrec de Maite Ojer, directora teatral i especialista universitària en pedagogia de les arts escèniques. El dijous 9 de juliol a les 19.30h a Lapallavacara.\nA més, us recordem que fins el dia 14 de juliol podeu visitar l'exposició col·lectiva Creativitat i Salut Mental a la Sala d’Exposicions de l’Ajuntament de Balaguer que restarà oberta de dilluns a divendres de 18h a les 21h i dissabtes i diumenges d’11h a 14h.


Winy Amaya: "De petita creia que la tieta Carmen era una santa important"\nGeni Menuda, molt prima, de mirada intensa i posat seriós, Mercedes Amaya (Ciutat de Mèxic, 1965), 'Winy', com li diu tothom, em fa recordar la seva tieta, la gran Carmen Amaya, un geni del flamenc, un mite, que reviurà al documental 'Bajarí'\nELISENDA ROCA Actualitzada el 11/10/2011 00:00\n260x366 Winy Amaya ha estat a Barcelona per participar en un documental sobre el flamenc i la seva famosa tieta Carmen Amaya. / JORDI PIZARRO Winy Amaya ha estat a Barcelona per participar en un documental sobre el flamenc i la seva famosa tieta Carmen Amaya. / JORDI PIZARRO\nLa Winy és a Barcelona per participar en Bajarí , Barcelona en caló, un documental dirigit per Eva Vila que s'estrenarà l'any vinent. Aquest film del màster en documental de creació de la Pompeu Fabra, produït per Cromosoma, mostra l'esperit de Carmen Amaya i la seva influència en les noves generacions de gitanos flamencs i rumbers de Barcelona a través de la història de la bailaora i de figures actuals del flamenc i la rumba catalana. La Winy mira amb orgull com la seva filla balla sobre l'escenari d'El Palacio del Flamenco i com el seu fill l'acompanya a la guitarra.\nPuc trobar un Amaya arreu del món!\nLa meva família és l'ONU! Tinc cosins a l'Argentina, al Perú, la meva única germana és nascuda a Bèlgica. Jo pels pèls que no neixo a Colòmbia. La meva mare en venia embarassada i va arribar a Mèxic, on finalment vaig néixer i visc.\nTots sou artistes?\nLa mare era bailaora i el pare cantaor . No és que volgués dedicar-me al flamenc, és que el flamenc em va atrapar sense adonar-me'n. El meu bressol era una maleta, dormia als camerinos dels teatres. Vaig néixer a Mèxic però de seguida vam marxar a Nova York, Miami, Puerto Rico… Vivíem allà on actuaven. Als nou anyets vaig tornar a Mèxic per quedar-m'hi definitivament perquè la mare va obrir una acadèmia de ball.\nQuè et suposa participar en un documental sobre Carmen Amaya?\nUn orgull i un honor. Vull que se sàpiga que la seva família l'estima i la venera. Per a mi és un privilegi.\nQuè t'explicaven de la teva tieta Carmen?\nDe petita em pensava que era una mena de déu, una verge o una cosa així. Casa meva sempre era plena de fotos seves i els pares li resaven, parlaven amb ella, li posaven espelmes. Per això creia que era una santa important. Fins que vaig adonar-me que era la germana de ma mare, una persona normal, i em vaig preguntar per què aquesta devoció tan gran. Una criatura no ho entén fins que creix i s'adona de qui va ser Carmen Amaya, un geni, un mite. I és la teva tieta!\nQuina relació tenia amb les seves germanes petites?\nL'adoraven artísticament, però sobretot l'estimaven amb bogeria com a germana. La tieta Leo, la tieta María, la meva mare -amb les quals jo m'he criat- i la tieta Carmen eren carn i ungla. El meu avi mai va fer cap diferència entre elles.\nA casa li deien Carmen?\nLa meva família li deia La Baba. L'hi va posar la meva germana, que era l'adoració de la Carmen. Com que no va poder tenir fills, l'estimava amb bogeria, a ella i a tots els nebots. Ma germana estirava els bracets cap a ella i li deia " mi baba ". A casa meva sempre li van dir així.\nL'èxit no la va fer canviar?\nNo. La mare ho sabia del cert perquè sempre va ser al seu costat i m'ho explicava. De la mateixa manera que van viure misèries, penes i treballs, també van viure luxes com mansions a Hollywood i Rolls Royce a la porta. Tenien veïns com Clark Gable i Rita Hayworth; l'aplau dien presidents com Roosevelt i Churchill, i la reina d'Anglaterra; l'admiraven músics com Toscanini i Stokowski; feia pel·lícules; viatjaven per tot el món omplint el Carnegie Hall i molts altres teatres. Tot ho va viure la mare al costat de la Carmen! Va ser una gran dona: en la pobresa i en la riquesa sempre va ser la mateixa. Per això he après a valorar les persones per dins, no pel que tenen ni pel que fan.\nQuan vas venir per primer cop a Barcelona?\nL'any 1999, en un gira amb Antonio Canales. Vam actuar al Teatre Tívoli. La primera cosa que vaig fer va ser trucar a la mare per dir-li: "Mamà, sóc a la teva terra". I va començar a plorar i jo també. I em preguntava, plorant: "T'agrada, oi?, t'agrada?" Jo li deia que sí però encara no havia vist res!\nAra has tingut temps de veure la ciutat?\nHe quedat impactada. He visitat la font de la Carmen, el Somorrostro, he trepitjat aquella platja… La mare i la tieta Leo m'havien explicat que recollien sorra de la platja i omplien mitges velles i trencades per fer-ne nines, i aquestes nines eren els seus regals de Reis perquè no tenien ni un duro. Veure aquests llocs i recordar els treballs, els neguits que havia viscut la meva família, és una emoció que no puc explicar.\nCasada amb un mexicà, vius a Mèxic, on tens una acadèmia de ball. Ara els teus dos fills han decidit tornar a Barcelona. Com ho portes?\nEls trobo a faltar molt però sóc feliç. Volien tornar aquí, a la terra de la Carmen. La meva filla Karime em diu que si hagués de quedar-se per sempre en algun lloc seria a Barcelona. Ara hi vindré més sovint.\nTornes a Mèxic. Què t'enduràs de Barcelona?\nM'enduré sorra de la platja i un record profund de la història passada i del present al meu cor.\nSaps alguna paraula en català?\nRecordo algunes coses. La mare em cantava: "Baixant de la font del Gat, una noia, una noia…", també sé dir "t'estimo" i "adéu".


'Sense sobretaula no hi ha revolució' a Casserres aquest dissabte dia 3\n1 octubre, 2020 6:32 pm\nAquest dissabte dia 3 arriba l’experiència ‘Sense sobretaula no hi ha revolució’ a Casserres!\nL’entitat ‘Casserres mira al món’ organitza una tarda reivindicativa per pensar i aprendre col·lectivament. La festa començarà a les 19h amb un ‘Sense sobretaula no hi ha revolució’ de la mà de David Palau, amb qui farem un tast filosòfic on pensarem diferents reflexions mentre tastem xocolates artesanes i cerveses artesanes.\nTastarem diferents xocolates artesanes de Cacau Pastisseria, elaborades pel pastisser i poeta olotí Lluís Riera, qui fa servir el seu obrador com una trinxera des d’on fornejar una idea: “artesania o barbàrie”.\nI descobrirem un maridatge perfecte, el de la xocolata amb la cervesa, tot degustant quatre de les moltes i molt variades cerveses artesanes que elaboren a Catalan Brewery, a tocar de la platja de Badalona. Cerveses amb personalitat, amb caràcter i amb missatge que aprendrem a tastar amb tots els sentits.\nAquest serà, efectivament, un tast amb tots els sentits, per assaborir allò que pensem i pensar allò que tastem: un tast per encendre consciències!\nTot seguit es farà la presentació de l’entitat ‘Casserres mira al món’ i finalment veurem el documental “Nugkui, el espíritu del Cacao”.\nSerà un nou tast filosòfic per continuar alliberant els 5 sentits amb productes artesans i revolucionaris, i per alliberar també les paraules de tot el que captura el seu ús i el seu sentit.\nSi us voleu inscriure al ‘Sense sobretaula no hi ha revolució’ d’aquest dissabte dia 3 a les 19:00 a Casserres feu clic aquí.\nI si voleu organitzar un ‘Sense sobretaula no hi ha revolució’ al vostre poble o barri només heu d’escriure a info@lespurnabloc.cat.\nEl proper dissabte 22 de maig a les 21h farem un 'Sense formatges no hi ha revolució: reflexions tot tastant...


Un clàssic més real que la vida, lleugerament llenyós, amb notes torrades\nAmpolla de plàstic reciclat (PET1) de 10 ml d'e-líquid desenvolupat en el nostre laboratori en Cestas (33).\nPartint d'aromes naturals i de síntesi.\nDisponible només amb una taxa de PG/VG de 50/50.\nLA NICOTINA VAPOROLÒGICA VDLV ESTÀ ARA DISPONIBLE EN AQUEST E-LIQUID\nTots els nostres e-líquids són fabricats i controlats al nostre laboratori a Cestas de Gironda.\nLa col·lecció autèntica consta d'una base PG/VG: 50/50\nPropilenglicol i el PE-grau de glicin vegetal (Farmacopea Europea)\nAromes naturals i sintètics d'aliments de qualitat vapològica. No contenen sucre ni goma.\nUltra-aigua pura (Milli-Q).\nPossiblement la nicotina vapològica pur líquid, fabricat a França per VDLV, de qualitat PE, extret de les fulles de tabac. Això s'analitza regularment en la puresa i la concentració gràcies a la nostra anàlisi in-House (cromatografia d'HPLC i espectròmetre de gas/massa), i en comparació amb els estàndards proporcionats pels laboratoris acreditats.\nEls e-líquids de la gamma autèntica són envasats en ampolles de plàstic Tereftalat de polietilè (sense bisfenol), reciclat (PET1), amb una capacitat de 10 ml, equipat amb un comptagotes, un anell d'inviolabilitat i una gorra de seguretat infantil.\nEl logo a sota del nostre embalatge buit, s'indica que una vegada esbuït amb aigua, són reciclables.\nNivells de nicotina0 mg/ml, 3 mg/ml, 6 mg/ml, 12 mg/ml, 16 mg/ml\nPel bé de la seguretat constant, també monitoritzar els nivells d'acetil propionyl, hexà 2,3 Dione i acetoin).\nAdvertència perjudicial si es va empassar. Mantingueu els nens fora de l'abast. Si es va empassar: truqui a un centre de control de verí o un metge.


Atenció Tècnica — Campus del Baix Llobregat — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nA l'equip TIC del CBL (CBLTIC) atenem totes les peticions, consultes i incidències, readreçant-les després si cal.\nSi no ets usuari registrat UPC en l'adreça d'email cbl.tic@upc.edu i en el tlf: 93 40 16213\nSi ets usuari registrat UPC a més a més, pots obrir-nos un tiquet\nL'atenció telefònica s'ofereix directament des de l'ATIC, el centre d'atenció TIC d'UPC/UPCnet a Barcelona, que enregistra totes les peticions, consultes i incidències que atenen, i ens notifiquen/assignen les que són de la nostra competència.\nA més a més, per actuacions que requereixin una atenció immediata, l'ATIC, mitjançant un protocol acordat, pot localitzar als tècnics corresponents del CBLTIC..\nCom ja s'ha indicat, des del CBLTIC s'atenen totes les peticions, consultes i incidències de l'àmbit TIC; facilitant quan s'escaigui el contacte amb les persones/unitats/serveis correctes.\nEl mètodes d'accés al CBLTIC són (no exclusivament) els següents:\nCorreu electrònic: cbl.tic@upc.edu\nGestor de tiquest de l'AT: https://gn6.upc.edu/cbl-at/\nTelèfon: 93 40 16213 (ATIC)\nAquest darrer número de telèfon correspon realment a l'ATIC, que realitza l'atenció telefònica al Campus de manera centralitzada des de l'any 2009. D'aquesta manera es garanteix l'atenció telefònica continua així com el registre de les peticions, consultes i incidències.\nA més a més, l'ATIC disposa d'un protocol per localitzar els tècnics del Campus en cas necessari. De forma resumida:\nATIC identifica l'usuari (PDI/PSA/Estudiants/altres), pren nota de la petició/incidència\nSi es tracta d'un servei propi de l'ATIC (UPCnet/Serveis TIC generals UPC), ells mateixos gestionen i resolen la sol·licitud.\nSinò es tracta d'un servei propi de l'ATIC, i identifiquen l'usuari com a usuari del CBL (aixó és, pertany a les unitats ESAB, EETAC, EAB o UTGBL), enregistren la sol·licitud al gestor de tiquets del CBLTIC.\nSi a més a més la incidència afecta a docència (afecta a una aula durant activitat docent) o es declara urgència per part de l'usuari, ATIC localitza telefònicament a un tècnic de Campus (si és possible)\nTorna al Mapa de Serveis TIC


La Fundació Onada participa en la campanya 1 origami 1 euro de la Fundació Mútua General de Catalunya - Fundació Onada\nGràcies al suport de moltes escoles, entitats i persones, el passat 31 de gener, la Fundació Onada, entitat d’iniciativa social de Tarragona, va rebre una donació econòmica de 11.318€, corresponent a VI edició de la campanya solidària 1 origami 1 euro, promoguda per Fundació Mútua General de Catalunya. La campanya 1 origami 1 euro, consisteix en l’elaboració de grues de paper fetes amb la tècnica japonesa de la papiroflèxia (origami). Per cada grua, la Fundació Mútua General de Catalunya fa una donació d’un euro a diferents entitats socials. Al 2018 les entitats beneficiàries de la campanya han estat la Fundació Onada, la Fundació Elena Barraquer i la Marató de TV3.\nA la VI edició del 1 origami, 1 euro han participat múltiples escoles de Catalunya, així com altres entitats que, de forma voluntària, s’han aconseguit elaborar més de 188.000 grues de paper.


avitalmallorca :: Recerca i selecció de cuidadors\nServei de recerca i selecció de cuidadors interns/externs\nEl servei de recerca de cuidadors/res està organitzat de tal manera perquè en el més breu temps posible trobem a la persona adequada i que més li convengui.\nSi ens crida donarrem les passes necessàries per trovar a la persona més idónea per a vostè: ja sigui personal intern/extern o famílies amb fills.\nTot aquest procés de selecció es farà amb la més estricte i rigurosa sereritat i conforme a les necessitats del client. Es farà una pre-selecció de candidats/tes segons el perfil sol.licitat, entrevistes i comprovació dels informes de referència de cada candidat/ta elegit. Finalment es realitzarà un acord de treball amb el treballador.\nA part A-vital farà un seguiment del treballador seleccionat.\nAquest servei de recerca i selecció de cuidador/a tendrá una garantia de 6, 9 o 12 mesos ( vostè decideix ). En el cas de què el candidat/ta no convenç o no compleix amb el que s´ha acordat inicialment, A-vital s´encarregarà de fer una nova recerca de personal sense cap cost addicional.\nTARIFES DE SELECCIÓ AMB GARANTIA DE SUBSTITUCIÓ\nGARANTIA DE SUBSTITUCIÓ\nAmb garantia de 6 mesos de substitució del cuidador\n50 % del salari del cuidador\nAmb garantia de 9 mesos de substitució del cuidador\n75 % del salari del cuidador\nAmb garantia de 12 mesos de substitució del cuidador\n100 % del salari del cuidador\nNomés selecció del cuidador – inclòs un periode de proves\n(15 dies )\nSERVEI DE SELECCIÓ DE PERSONAL EVENTUAL\nEn el cas de què per les característiques de la seva demanda necessiti garantitzar la seva selección per un periode inferior a 2 mesos, el preu de la selecció será d´un 30 % del salari del cuidador ( amb un mínim de 180 euros ).\nPrevi a l´inici de selecció es signarà un precontracte i a partir de la signatura s´iniciaran les tasques de recerca i selecció de candidats/tes pel lloc de feina.\nA aquests preus s´hi ha d´afegir l´I.V.A. corresponent.


Com sempre, molt subtil...\nNo perdem la libido, si us plau!\n29 de setembre de 2010 a les 7:43\nSempre millor mirar-ho pel bon costat!\nEn clau d'humor tot és menys trist! Pots estar ben tranquil, que no estàs sol en el teu no-saber-com-coi-se'n-surt!\n29 de setembre de 2010 a les 9:13\njajaja molt bona l'entrada!\nJo no faig vaga. Crec que és un dret, però no un deure. Demà qui s'enrecordarà d'aquesta vaga? ningú. Tothom tindrà massa feina a parlar del partit del Barça.\n29 de setembre de 2010 a les 10:00\nmolt bó!!! ara m'estic prenenc el café de mig matí i paso pel blocs un moment tothom parala d'una vaga que s'havia de haver fet almenys un any enrerra algú se'n recorda de perquè es la vaga?? algú sap que hi ha mes de 300.000 sindicalistes els que li paga la empresa mentres ells (diuen treballen pels sindicats)?\nLa vaga ha de ser un dret igual que el treballar, mai el contrari.\nAmic meu tu en tant bon humor com sempre !! I es cert es millor protar-ho així.\n29 de setembre de 2010 a les 10:18\nLa Vaga ja no és el que era. Aparentment els sindicats organitzadors encara deuen pensar que estem al segle XIX. Potser és un error d'impremta, no és XIX sinó XXI. Ara hauríem de lluitar amb altres armes. No sé si a aquesta senyoreta la seguiran molt o poc, però demà tot continuarà igual. Els polítics de torn giraran el cap del televisor que estaven mirant, de les imatges d'embussos i manifestacions, i algun d'ells dirà 'per on anàvem?'\n29 de setembre de 2010 a les 13:42\nJejejejeje, em reafirmo, ets un crak...\n29 de setembre de 2010 a les 20:48\n29 de setembre de 2010 a les 22:26\nI tant la libido sobre tot.\n30 de setembre de 2010 a les 7:27\nEs paralrà uns quants dies d'ella. Uns, dient que és molt formosa i ha anat molt bé. D'altres, ple contrari, diran que ha estat poc seguida i inútil. Encara li queda un temps més de torura!\n30 de setembre de 2010 a les 17:58\net vaig llegir ahir, però estava taaan cansada que no m'hi vaig veure en cor de dir res. Avui, li veig tantes coses a les teves paraules!!! espero que no quedi en l'oblid!!!!\n30 de setembre de 2010 a les 22:14


Ja existeix el desafiament amb forma de cor i us sortirà molt confós - Internet | Gener 2021\nJa existeix el desafiament amb forma de cor i us sortirà molt confós\nuch boob molt confós.\nLes tendències i els reptes virals són estranys. Rarament tenen cap sentit o tenen cap propòsit i, per ser sincer, ens agraden una mica així. No tot té sentit o té algun tipus de significat més gran, sobretot quan es tracta de memes i similars. Però a vegades passa alguna cosa i realment ens hem perdut les paraules i el repte en forma de cor sens dubte és un d’aquests moments.\nEl repte va començar a Weibo, el lloc de comunicació social xinès, i ja ha generat més de 2 milions de clics (no podem pensar per què!). Tot i no tenir cap causa ni significat real al darrere, milers de persones han penjat fotos dels seus pits amb forma de cor a les xarxes socials.\nPer aconseguir l'efecte complet, heu d'utilitzar els dits superiors per pressionar el mugró fora de la vista i corbar la resta del puny amb els polzes. Tal com va assenyalar The Metro, si els pits estan a la part més petita o els mugrons són massa grans per ocultar-se a sota de les puntes dels dits, no podreu aconseguir la forma del cor, cosa que bàsicament significa que la tendència és pràcticament una forma de mostrar els pits convencionalment atractius. * enrotlla els ulls per a l’infinit *\nUn comentarista va dir que 'sembla que faria mal' i entenem què volen dir.\nUna publicació compartida per LaydiexDonuts (@laydiexskull) el 9 d'agost de 2017 a les 22:35 PDT\nAltres creuen que és només una diversió inofensiva i saludable.\nUn altre amic ho fa! Seguiu venint senyores i ho comparteixo! ;) #heartboobs #boobies #boobs #demtitties #booblovers\nUna publicació compartida per Von McClendon III (@powerstunna) el 9 d’agost de 2017 a les 18:00 PDT\nNo puc esperar el repte del penis en forma de cor.\nVaig sentir que això és una cosa a Àsia;) Cor per a #heartshapedboob #heartboobs #heartboobchallenge #boobs\nUna publicació compartida per Xana Nakata (@theecchicat) el 9 d’agost de 2017 a les 23:34 PDT\nQuè en penses del repte boob en forma de cor?


Cuines del món | El gust del món. Tots cuinem!\nTag Archives: Cuines del món\nLes espècies a l’Índia a Idea’t 2014 a Manlleu\nPosted on 21 Desembre 2014 | 1 comentari\nALBERGÍNIES CUINADES AMB GARAM MASSALA\n2 cullerades d’oli de mostassa\n1 cullerada de comí llavor\n2 cebes mitjanes pelades i picades i quan estiguin transparents\n2 dents d’all, pelats i picats\n5 cm de rizoma de gingebre, pelt i picat\n1 cullerada de pebre vermell picant i en pols\n1 pebrot verd, sense llavors i picat\n3 tomàquets madurs, pelats i picats\n1 cullerada de cúrcuma en pols\n1 cullerada de llavor de celiandre en pols\n2 albergínies mitjanes escalivades\nFulles de celiandre fresc per decorar\nARRÒS AMB CÚRCUMA I PANSES\n500 g arròs basmati\n3/4 l aigua\n1cullerada de cúrcuma\n50 g panses grogues i negres\n50 g mantega clarificada\nClau, gingebre, cúrcuma, canyella\nRenteu l’arròs en aigua freda i cobrir-lo amb aigua uns 15 minuts.Poseu-lo en una olla i afegiu l’aigua i després la cullerada plena de cúrcuma dissolta en 100 ml d’aigua i feu-lo coure tapat, a foc fort i quan comenci a bullir, feu-ho coure a foc lent 10 minuts, deixeu-lo tapat i reposar 15 minuts.\nEn una paella desfeu la mantega clarificada i fregiu, uns segons, les espècies, afegiu les panses rentades i deixeu-les inflar. Retireu del foc i afegiu per sobre de l’arròs.\nPer 1 pollastre a octaus\n150 g de iogurt barrejar amb\n1 culleretad’allen pols\n1 culleretade celiandre\n1 cullereta de comí mòlt\n1 culleretade nou moscada\n2 culleretes de pebre vermelldolç\n1/2 culleretade pebrenegre\n1/4 cullereta decúrcuma\n1/4 cullereta de pebre\n1/4 cullereta de gingebre\n1/6 cullereta de claus d’espècia\n2 cullerades d’oli vegetal\nPoseu el pollastre i deixeu-lo 6 hores, després el coeu al forn o planxa\nI una que no hem fet, però teníem les especies en un plat i us les he ensenyat\nTorreu en una paella seca els ingredients\n1 cullerada de llavors de sèsam blanc\n1 cullerada de llavors de rosella blanca\n50 g d’ametlles pelades\n2 xilis verds frescos, en rodanxes\n6 grans d’all, a rodanxes\n1 tros de gingebre fresc 5 cm de llarg, en rodanxes\n1 ceba, finament picada\nPosar en un morter fins a obtenir una pasta fina.\nEscalfar el guee o l’oli en una paella.\n10 les beines de cardamom negra\n½ cullereta de canyella\n3 o 4 clau d’olor\nFregiu a foc mitjà fins el clau s’infli i afegiu\nel xai tallat a daus\n1/2 culleradeta de celiandre\ni la massa preparada i picada anteriorment\nsalpebrar, afegir una mica de aigua i coure fins carn cuita i afegiu 200 g iogurt, deixeu-ho coure uns 5 minuts i retireu del foc.\nm’agradat compartir amb vosaltres la clase!! fins la propera\nPublicat dins de El gust especiat, Uncategorized\nEtiquetat albergínies, Índia, cuina Índia, Cuines del món, curri, espècies al món, especia, garam masala\nEl gust especiat\nPosted on 15 Setembre 2013 | Deixa un comentari\nUn polsim d’espècies és un dels secrets de molts cuinats. L’èxit de cuinar amb especies rau en saber-ne fer l’ús i conèixer como interactuen amb els altres ingredients, saber cuinar amb especies té ara un sentit sofisticat d’alta cuina, però són moltes les cuines del món, que les saben fer anar des de sempre, des de que hi ha cuina.\nLes especies tenen un valor precís i no mesurable que només els bons cuiners i cuineres saben fer-les anar, és una de les marques per a conèixer si un és un bon cuiner, com cuina amb els condiments.\nCuinar amb espècies vol dir tenir la ma justa, tenir l’apreciació de la quantitat, això s’aprèn en part per l’experiència, en part per l’atreviment, també pel criteri i gracia personal, per tenir i fiar-se del nas i del gust. Les espècies es poden potenciar unes a les altres i també es poden anular, per exemple la nou moscada i el macis tenen un gust molt predominant.\nLa història de la humanitat esta unida a la història de les espècies, trobem mites i llegendes en moltes cultures, des de les primeres civilitzacions, les espècies estan presentes, formen part dels rituals religiosos i màgics, podem assegurar que són consumides i valorades des de temps immemorial.\nEls assiris deien que els deus havien begut vi de sèsam abans de crear la món i per això que els havia sortit com havia sortit. A l’antic Egipte les espècies eren molt utilitzades, en el papir d’Ebers, estan citades i moltes explicades en el seu ús, a la Bíblia en el Càntic del Càntics, del rei Salomó, compara els petons de la seva estimada amb el vi, la mel, les espècies. …nards y safrà, canyella amb els altres arbres…. Càntic del Càntics, C. 4, 14.\nHi ha zones del món inseparables de gust i de les olors de les espècies, els basars d’espècies de Fez al Marroc o el d’Istanbul a Turquia o passejar per qualsevol mercat de l’Índia, és sentir un món d’olors que et transporta a món imaginaris de les mil i una nits. Hi ha barreges de espècies que s’utilitzen en zones determinades, entre els centenars de barreges que hi ha al món aquestes son les més conegudes:\n5 Espècies, Xina, també s’anomena els 5 perfums: barreja en pols d’anís estrellat, canyella, claus de girofle, fonoll i pebre, serveix per cuinar plats de carn, peixos i verdures, es barreja també amb la salsa soja per a marinar ingredients.\n7 Espècies, Japó, no te una barreja fixa, te varietats geogràfiques i també es pot demanar una barreja al teu gust personal quan la compres. Normalment esta feta de: sèsam blanc i sèsam negra, sansho, alga nori, xili, pell de mandarina i cascall. es fa servir a taula, per condimentar fideus, yakitoris i també per cuinar.\nBharat, Tunisia, barreja a parts iguals de canyella i roses, pebre, s’afegeix al menjars com ara el xai.\nRas-hal-hanout, Marroc, més de 30 ingredients, varia segons la zona i segons la recepta que acompanya. Pot portar entre altres: canyella, cardamom, celiandre, claus d’espècia, cubeba, cúrcuma, galanga, gingebre, lavanda, nou moscada, pebre, pebre vermell picant i dolç, roses, safrà. Serveix per condimentar cuscús, arròs i altres viandes.\nZa’atar, Pròxim Orient: barreja de sèsam farigola i sumac, s’utilitza per condimentar tot tipus de plats, es posa sobre els pans plans abans de coure’ls des de les primeres civilitzacions.\nPols de Colombo, Antilles: barreja d’espècies que prové de la tradició índia, els immigrants hindús la van introduir a la cuina antillana al segle XIX, principalment esta feta d’un barreja de celiandre, cúrcuma, pebre, canyella, xiles, pot portar també tamarinde i mostassa. Serveix per carn, peix i verdures.\nGaram masala és una barreja d’espècies originaria del nord de l’Índia, en pot portar més de 20. La formula varia segons la zona, originaria de nord del país. Varia també segons el plat que acompanya. I encara pot varia la formula o els ingredients segons la casta que pertany la persona que el menja.\nCurri, Kari, amb aquest nom trobem una barreja d’espècies i també a una manera de cuinar. Els occidentals hem donat aquest nom a un pot d’espècies barrejades que ja be preparat, el curri també el podem trobar en format pasta i curri també és el nom d’un tipus de plats thai: els curris verds i vermells, perfumats amb citronella, llima kaffir, fulles de curri i galanga, entre altres i es cuinen amb llet de coco, pasta de gambes i nuoc-nam.\nHi ha centenars de barreges..els anirem veien!\nEtiquetat Cuines del món, espècies, especia, gust, gust especiat\nEl gust de les cuines del món està sempre en permanent evolució I\nPosted on 5 Setembre 2013 | Deixa un comentari\nA la cuina hi ha una gran capacitat de assimilació de productes forans. La incorporació d’espècies asiàtiques, introduïdes a través dels àrabs, a l’Europa medieval va canviar el gust de moltes receptes, per exemple la canyella, s’introduí a la pastisseria alemanya, anglesa i nòrdica i també a la cuina catalana en els rostits i en postres tan emblemàtics com la crema cremada. Els xiles, són un altre bon exemple, procedents del continent americà han passat a ser part intrínseca de moltes cuines com la de Tailàndia o la de Índia o l’Àfrica o Europa Central o en moltes elaboracions de les cuines d’Espanya, on el pebre vermell, dolç o picant ,és condiment de molts potatges i embotits, com ara el xoriço o la sobrassada a Mallorca.\nHi ha ingredients o tècniques que són transferències culturals, com el cultiu de la vinya a les valls del Danubi, que vam millorar per contacte o coneixença del món romà, un altre exemple són els sistemes de regadiu i les plantacions que es van fer a través dels àrabs aquí i a l’època medieval.\nPerò, la majoria d’ingredients viatgen sense cultura, és a dir, sense manual d’instruccions, quan arriben sempre passa un temps, poden ser anys, fins que s’introdueix un producte dins d’una altre cuina, el més normal és que se’ls prepari segons les seves tècniques, tradicions i costums del país d’acollida. Per exemple quan el tomàquet va arribar d’Amèrica, no van saber ben bé que era, ni perquè servia, va passar per una evolució que va durar més d’un segle fins que va introduir a la cuina europea. Primer el consideraren una planta ornamental, desprès li atribuïren propietats afrodisíaques, els primers en fer-ne salses va ser a Espanya i tal com comenten els viatges estrangers que van visitar el país al segle XVIII, trobaven d’allò més insòlit i fastigós menjar una salsa tan vermella.\nEtiquetat cuina, Cuines del món, espècies, gust, sentits\nQue és el gust?\nPosted on 1 Setembre 2013 | Deixa un comentari\nIndians eating a meal de Theod ore de B ry,1590. Virginia Historical Society.\nSi mirem un pollastre amb olives o un pollastre amb pebrot vermell, al llarg de tota la riba mediterrània, visualment ens podria semblar el mateix plat, que es va repetint al llarg de tota la riba, però si els anem tastant un a un, veurem de seguida que són diferents, que tenen uns matisos de gust que els fan especials i característics d’una zona concreta, tot i tenir els mateixos ingredients principals. Així a la zona grega està condimentat amb llimona, celiandre i comí; a la zona catalana portà julivert i una picada d’ametlles; a la magrebí està condimentat amb ras-hal-hanout, una barreja d’espècies molt perfumada, feta amb més de 30 ingredients.\nEl gust de les cuines del món, ve marcat per varis i múltiples factors, entre altres per:\nCaracterístiques del gust marcades per l’addició de condiments:\nDe condiments compostos o elaborats\nEls condiments són aquells ingredients que s’afegeixen a un plat per remarcar més el gust o per fer aromes nous o per realçar o matisar el plat cuinat o per donar més força o més expressió a uns ingredients.\nCaracterístiques del gust, pels gustos resultants:\nCaracterístiques del gust per la manera de cuina:\nPer les tècniques de cocció\nPels tipus d’energia emparats en la cocció\nPels talls dels ingredients\nPels estris i atuells utilitzats per cuinar\nPels greixos tant per cuinar, com per amanir\nCaracterístiques del gust per altres factors:\nPer la textura\nPer la mida\nEls aniré explicant un a un!\nA la cuina hi ha molt pocs ingredients amb un sol gust, com ara el sucre o la sal, sempre son barreges i interaccions de varis gustos i olors, la temperatura també afecta al gust, perquè la majoria de substancies aromàtiques són volàtils i actuen de diferent manera de calor a fred, canviant la sensació del gust. Un gelat, quan comença a desfer-se és molt més dolç que quan esta glaçat. També hi ha també interaccions del gust per sota del llindar perceptible. Així, el sub llindar de sal, barrejat amb sucre augmenta la dolçor, per això, a les masses de pastisseria se’ls hi afegeix un pessic de sal. El sub llindar d’àcid intensifica la sal i el de sucre disminueix l’amarg i l’àcid.\nLes cuines del món, un viatge tranversal a totes les cultures i temps!\nPosted on 30 Agost 2013 | Deixa un comentari\nFa set anys que escric un futur llibre, sobre les cuines del món, com que no puc fer autoedició i tampoc ho vull editar, he decidit donar-li format de Blog, i aquí el teniu:\nLes cuines de món són una gran mostra de la diversitat cultural, cada una d’elles té un tarannà, una manera de fer que les fa especials i que les separa unes de les altres o bé que també les ajunta i agermana. La cuina com qualsevol altre camp d’estudi té una amplia banda d’aspectes a analitzar. Una de les seves característiques és que sempre va evolucionant, no és estàtica, com tampoc ho és la música, l’art o la moda. Hi ha moments de transició, moments sense gaires canvis i moments amb grans canvis, en l’evolució de la cuina hi ha hagut moments claus, un va ser el del descobriment del foc, un altre l’aparició de la ceràmica i el domini del metall que va permeté fer els estris de tall i de cocció. La ramaderia i l’agricultura en són altres punts claus.\nUna de les classes que més m’agradat fer com a professora és la de les cuines del món, durant 8 anys, del 1996 fins a 2003, he apres i he explicat al alumnes el mon des de la cuina. Al 2003 em vaig incorporar en l’equip de Pep Palau i Jaume Von Arend al seu projecte de les Cuines de la diversitat al Fòrum de les culures de Barcelona 2004, on vaig fer de documentalista i ajudant de producció.\nD’octubre 2005 a juliol de 2006 vaig col·laborar amb el programa Sababel de radio Sabadell de Jordi Tarradas, cada disabte explicaba la diversiatat del món a través de la cuina, va ser una feina molt enriquidora i també em va permetre documentar-me una mica més.\nDes del setembre de 2012, cada dijous faig classes de Les cuines del món a L’aula de la Boqueria, www.cuinica.com hi trobareu el programa.\nLes receptes que aniré penjant estan tretes de la tradició oral, a traves de l’experiència i coneixences personals. Recullo receptes des de que tenia 12, que es quan vaig començar a cuinar i a preguntar els secrets de la cuina a tothom i a escriure les receptes de les mares i de les avies de les meves amigues, o sigui receptes de fa més d’un segle. La majoria dels meus records de viatges y sortides, i des de ben petita, són sempre culinaris, de Coimbra no he oblidat mai el gust intens dels pastissets de canyella, ni la sopa verda d’Oporto, feta amb ofals i tenia 9 anys. La Yuki em va ensenyar els secrets d’alguns plats de la cuina japonesa, va viure a casa meva de l’any 84 al 86 i m’ensenyà els secrets del sushi i ella va aprendre a fer paella o molts pastissos d’aquí. La Pili m’ha ensenyat el secret de molts plats mexicans o l Pato me’ls ha explicat d’Argentina, la Xesca i l’Ester m’han explicat la cuina mallorquina i menorquina, fa onze anys que vaig Alcudia fer conferències de cuina història i en cada viatge he après coses i secrets de la cuina mallorquina, les receptes del Senegal les ha demanat un noi, que ha trucat a la seva mare i m’ho explica amb tot detall i així a través dels amics he anat aprenen les receptes, però també les tradicions i els costums del menjar.\nPublicat dins de El gust especiat


Nou servei de l’INSS per a l’autocàlcul de la Base Reguladora de la pensió de jubilació – Unión de Mutuas\nNou servei de l’INSS per a l’autocàlcul de la Base Reguladora de la pensió de jubilació\nLa Direcció General de l’Institut Nacional de la Seguretat Social ha facilitat informació relativa al nou servei d’autocàlcul de la Base Reguladora de la pensió de jubilació, dirigit especialment a professionals.\nAquesta nova eina determina el període de càlcul necessari, verifica que les bases de cotització estiguen compreses entre la mínima i la màxima i actualitza automàticament l’IPC de les Bases de cotització perquè es puga obtindre de manera àgil una estimació de la Base Reguladora de la pensió de jubilació.\nAmb aquest servei es dóna una alternativa d’informació per a quan no es pot facilitar des del simulador de jubilació de “La teua Seguretat Social”, en aquells supòsits en els quals, donada la complexitat de la informació, no es pot obtindre una simulació automàtica.\nS’accedeix des de Seu Electrònica, sense necessitat de certificat digital, directament des de l’adreça http://run.gob.es/autocalculo o a través de la pàgina web de la Seguretat Social, www.seg-social.es, en la ruta: Ciutadans/ Pensions/ autocàlcul.\nPer a ampliar la informació pots accedir directament a: revista.seg-social.es


què és un no passar aposta a daus\nUn home serà amb l'esperança que els informes de la desaparició de la sort de l'Irlandès són exagerats com ell intenta fer-se un bocinet de la línia del casino de mercat.- Irlandès Michael O'Neill és amb l'esperança que això és el cas amb la posada en marxa del Casino de Xarxa de Difusió (CBN) què és una ranura dimm.\nEl producte haurà d'utilitzar la tecnologia ENS empresa Kx per a la difusió dels jocs de casino en viu i bacarà a través d'internet, i el fundador va dir que podia oferir la més potent tecnologia de maons i morter de casino per operar en línia. Es treballarà per donar sindicat imatges en línia operadors com ara Arròs Poder i Ladbrokes que permetrà oferir "diners reals jugar" per als seus clients. CBN després agafa una petita part de l'empresa d'explotació beneficis què és un no passar aposta a daus. O'Neill va dir el Belfast Telegraph, "Aquells en línia beneficis continuar pujant agressivament – fins i tot en el context actual – un factor decisiu en la meva decisió de tornar a la indústria." CBN va ser el primer exposaran a la G2E de convencions de Las Vegas de l'any passat i l'empresa va ser llavors va llançar a la recent GEL Totalment Joc Convenció de Londres què és un no aposta "come" a daus.\nAl regne UNIT, el UKIPT l'última cama, s'ha conclòs, un classificat de l'ehf £de 74.000 bossa en el torneig a Manchester. Després de la més llarga de la mà concurs en UKIPT història, Mateu McDerra va prendre el títol després d'una èpica de sis hores de batalla amb companys de PokerStars qualifier Matuesz Warowiec.\nMcDerra va començar el dia sisè en el recompte de fitxes amb 792,000 però ràpidament va doblar fins a 2,250,000 després de la celebració d'asos contra Owen Shiels abans d'eliminar-lo en el setè lloc què és un donk aposta de pòquer. També va afirmar el cuir cabellut de Mick Fletcher (4t) i Rob Angood (3) en el camí abans de l'èpica heads-up va començar. El recorregut es mou sobre l'Irlandès Mar de Suro per a la seva propera etapa des de Maig 19-22 riu creu casino agenda de concerts.\nquè és un no aposta "come" a daus\nquè és un donk aposta de pòquer\nriu creu casino agenda de concerts


Programa: Residents a l’estranger – Estiu és Teu 2015 | Patufets al món\n← Una rosa de Sant Jordi reciclada… Feliç Sant Jordi, sigueu on sigueu! →\n6 pensaments sobre “Programa: Residents a l’estranger – Estiu és Teu 2015”\nlaia 21 Abril 2015 a les 8:38\nMoltes grácies per la feina feta per a què això sigui possible. En el nostre cas, ens haurem d’esperar encara dos anys per poder-hi participar! 🙂\npatufetsalmon Autor de l'entrada 21 Abril 2015 a les 9:02\nGràcies pel comentari, Laia! Transmetrem a la Secretaria i Department el comentari també… és important que vegin que hi ha moltes famílies que volen participar!\nNuria 21 Abril 2015 a les 14:59\nMoltes gracies per la informacio. Llastima que els meus encara son massa petits pero si d’aqui 4 anys encara ho fan crec que els hi enviarem!\npatufetsalmon Autor de l'entrada 22 Abril 2015 a les 9:41\nGràcies pel comentari, Núria! I tant, confiem que tenim colònies per estona! 😉\nCristina 22 Abril 2015 a les 20:59\nJo tinc un fill de 14 anys i m’interessa! Ara fare La sol.licitud. Gracies! Quina idea mes acertada.\npatufetsalmon Autor de l'entrada 24 Abril 2015 a les 7:37\nGràcies pel comentari, Cristina! Ens alegra saber que faràs la sol·licitud! I de fet, ens encantarà saber més de l’experiència i opinió del teu fill un cop acabades les colònies on participi, si fora possible … 🙂


Jordi Pigem: la disjuntiva entre la naturalesa angèlica i la naturalesa robòtica.\n“La societat hipertecnològica i consumista -explica el filòsof Jordi Pigem- tendeix a ocultar un tret fonamental de la naturalesa humana: la nostra incompletesa, el fet que la persona no és completa en si mateixa, i encara menys ho és l’individu aïllat”. Per això les tradicions espirituals ensenyen “que la plenitud humana s’ha d’assolir a través d’un camí llarg i sovint ple d’obstacles” fins a arribar a la salvació (en paraules cristianes) o a l’alliberament (en termes budistes). Per al filòsof barceloní, “aquesta societat hipertecnològica no porta, òbviament, a la salvació o a l’alliberament. No hi porta perquè no hi ha mai un lloc d’arribada amb prou tecnologia i consum per no necessitar-ne més. No hi porta, tot i que un dels aspectes més seductors de la publicitat és la seva promesa de plenitud i, implícitament, de salvació”.\nPigem publica ara el llibre Àngels i robots. La interioritat humana en la societat hipertecnològica (Viena Edicions), obra que ha rebut el 25è premi Joan Maragall, amb la intenció de sacsejar-nos, com aquell sacseig visual que rebem quan obrim les persianes a mig matí després d’haver passat estona davant l’ordinador. “Tenim l’opció d’enlairar-nos cap a l’angèlic o de davallar cap al brutal”, escriu rotund. “La disjuntiva entre l’angèlic i el brutal avui esdevé la disjuntiva entre sentir-se plenament o bé sentir-se màquina (la brutalitat s’està mecanitzant més i més). En el món modern, la naturalesa humana segueix havent d’escollir entre un model d’enlairament i un de degeneració: la disjuntiva, cada vegada més, és entre la naturalesa angèlica i la naturalesa robòtica. Dos models, el dels àngels i el dels robots, incompatibles, entre els quals cal escollir”, diu Pigem per explicar el títol del llibre.\n“Si llegim pensadors importants dels anys cinquanta, seixanta i setanta -afirma Pigem-, sembla clar que la consciència de la gravetat dels reptes que afronta la humanitat era més gran aleshores que no pas avui. I no és que aquests reptes siguin menors, la majoria s’han agreujat i se n’hi han afegit d’altres. Però sembla que en comptes de créixer en consciència i responsabilitat, hem crescut en distraccions”.\nEl llibre recorre també a l’historiador David Noble per explicar que la tecnologia no tan sols ha desplaçat la religió, sinó que li ha pres el seu paper, “perquè hi ha una set d’espiritualitat en la fascinació per la tecnologia”. “El món digital vol emular atributs tradicionals del Déu absolut, com l’omnipresència, l’omnisciència i l’omnipotència...”, i el consumisme contemporani -com analitza el sociòleg George Ritzer, també citat per Pigem- “és un intent de reencisar el món desencisat”.\nAquesta crítica també es fa ressò de l’impacte ambiental per l’enorme quantitat de materials i energia que requereix el món hipertecnològic i com afecta la nostra experiència interior, un impacte “que queda amagat sota una enganyosa aparença de desmaterialització i d’intangibilitat”. Com recorda l’encíclica papal, “l’immens creixement tecnològic no ha estat acompanyat d’un desenvolupament de l’ésser humà en responsabilitat, valors i consciència”, afirmació que conclou el mateix Pigem de manera taxativa: “Mai com avui el món no havia tingut tanta informació i tantes possibilitats. I tanmateix, mai com avui la intel·ligència no havia estat tan a prop del deliri i la humanitat tan a prop del terricidi i del suïcidi”. I afegeix: “S’han fet moltes crides a una transformació de la consciència que ens porti a una relació més sana i ecològica amb el món i amb nosaltres mateixos. Ara ja és clar que ens cal una conversió ecològica global, com diu la mateixa encíclica. Cal que ens adonem que la natura i el cosmos són teofanies, manifestacions d’una realitat que va més enllà del que podem reduir a simples explicacions materialistes”. Per a Pigem ja no valen mitges tintes, ja no val recórrer a un cert tipus d’espiritualitat com qui es pren un analgèsic, sinó que es requereix un esforç sagrat, l’esforç en majúscules de veure’ns amb la capacitat de triar, de deixar inèrcies que ens robotitzen l’ànima i alienen, que ens anul·len com a éssers humans plens. “En la nostra situació actual, no n’hi ha prou d’afegir un vernís d’espiritualitat i valors a la visió materialista que impregna i atordeix el món contemporani. En la nostra situació sense precedents, ens toca optar entre estar al servei del paradigma tecnocràtic o estar al servei de la vida i la llum”, crida Pigem anant a l’arrel, anant al cor.\nDídac P. Lagarriga, Què triem: àngels o robots?, Ara 09/03/2017


Qui és Nil Ruiz, el jove porter que ha fitxat el Barça B\nEl porter de la Damm ha estat el menys golejat del grup 3 de la Divisió d'Honor juvenil\nJordi Montalbo | divendres, 27 de maig del 2022, a les 11.25\nEl FC Barcelona B ha tancat el fitxatge del jove porter Nil Ruiz, provinent del CF Damm. Tal com ha explicat el periodista Marc Marbà de ‘La porteria‘ de betevé i va avançar ‘Relevo’, Nil Ruiz serà nou jugador del filial blaugrana. Als seus 19 anys, Nil Ruiz es convertirà en una de les noves cares de l’equip que entrena Sergi Barjuan. Tot i que el fitxatge encara no és oficial, betevé ha pogut saber que el contracte ja està signat des del mes d’abril passat. Nil Ruiz ha estat el porter menys golejat del grup català de la Divisió d’Honor juvenil, i la seva gran actuació en el duel de Copa del Rei contra el FC Barcelona ha acabat sent clau per acabar vestint la samarreta el Barça.\nNil Ruiz, un porter amb molta personalitat\nNil Ruiz destaca per la seva gran envergadura, superant els 1,90 metres, i la seva personalitat sota pals. El porter del CF Damm té un rècord descomunal defensant la porteria de l’equip que entrena Luis García. Durant aquesta temporada, Nil Ruiz va aconseguir estar un total de 953 minuts sense rebre un gol, i 10 partits consecutius sense encaixar. Tot un rècord absolut al grup III de la Divisió d’Honor juvenil.\nEls grans forts de Nil Ruiz són l’u contra u i el joc aeri en les seves sortides. Un porter que transmet seguretat i que també domina el joc amb els peus, condició indispensable per al filial del Barça. Nil Ruiz és el segon porter entrenat per Luis Garcia a la Damm que fitxa pel filial culer, després d’Alex Ruiz. De fet, al tècnic cerveser i a la Damm, el Barça li ha fitxat dos porters en tres anys, tot un èxit del gran treball de Joan Cañadas, l’entrenador de porters del club barceloní.\n— divisio d'honor juvenil — FC Barcelona\nLes paraules de Joan Laporta que han provocat l’enuig de Leo Messi i el seu pare\nEl tuit del Barça que fa emprenyar alguns aficionats culers\nMiralem Pjanic vol quedar-se al Barça els propers dos anys\nEls impulsors de la moció de censura contra la directiva de l’Europa presenten les signatures\nJordi Méndez torna al Sant Andreu\nPer què el PSG rebutja el fitxatge de Dembélé?\nL’oferta del Barça al Leeds per fitxar Raphinha\nLa carta de Ferran Jutglà per tancar la seva etapa al Barça\nGenís Blasco, el tercer fitxatge del Sant Andreu\nEl despropòsit de l’horari de la final de la Copa de la Reina entre el Barça i l’Sporting de Huelva


Compromís tornarà a rebutjar la pròrroga de l'alarma si el Govern no equipara la inversió a les CCAA | Valencia Extra\nEl diputat de Compromís en el Congrés, Joan Baldoví, ha anunciat que condiciona el seu vot a la sisena pròrroga de l’estat d’alarma al fet que el Govern equipare la inversió en les comunitats autònomes més empobrides perquè puguen fer front a les conseqüències de la pandèmia a través de fons europeus.\nEn un comunicat, ha oferit la seua “última proposta” perquè el Govern cree, a través dels recursos del fons de recuperació de la UE, un fons d’anivellament que equipare a les cinc CCAA per davall de la mitjana en finançament per habitant a la mitjana espanyola: Comunitat Valenciana, Andalusia, Castella-la Manxa, Múrcia i Galícia.\nBaldoví proposa que el Govern distribuïsca 2.337 milions d’euros perquè puguen fer front a la crisi sanitària, social i econòmica “en igualtat de condicions”. “Compromís és l’únic partit que està negociant alguna cosa que és de justícia social i no un ‘que hi ha del meu’. Estem parlant d’igualtat de drets independentment d’on es visca”, ha defensat.\nLa coalició valencianista intenta “per totes les vies possibles i fins a l’últim minut que el Govern entenga que hi ha territoris que parteixen d’una situació moltíssim pitjor”, com va fer amb el fons de 16.000 milions per a les autonomies “i el van rebutjar”.\n“Ara ho intentem a través dels fons europeus i esperem que actue amb justícia”, ha exigit Baldoví, per a advertir al govern de Pedro Sánchez que no tindrà el seu vot aquest dimecres “per a perpetuar un sistema que fa que els hospitals valencians estiguen en pitjors condicions que els altres”.\nCompromís també exigeix que es respecten les competències de les comunitats autònomes i que qualsevol territori puga gestionar l’Ingrés Mínim Vital (IMV) a través d’un conveni amb l’estat, des del moment en què es pose en marxa, com ja ha demanat la Generalitat Valenciana per a evitar duplicitats amb la seua renda d’inclusió.


Submarí de míssils balístics - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nA la imatge s'aprecia el submarí Le Redoutable , un submarí estratègic francès (actualment en un museu).\nUn submarí estratègic o submarí de míssils balístics és un submarí dissenyat per llançar i transportar míssils balístics intercontinentals per a submarins (com el míssil SS-N-18 rus o el Trident II nord-americà).\nEls primers submarins estratègics havien d'estar en superfície per poder realitzar el llançament dels míssils (alguna cosa molt arriscat en els nostres dies), en canvi, actualment poden llançar els míssils mentre estan submergits a una profunditat menor de 50 metres. Aquests submarins es diferencien dels submarins d'atac en unes quantes qüestions. Mentre que els submarins d'atac estan especialitzats a neutralitzar altres navilis, com submarins enemics i vaixells mercants, i els submarins amb míssils de creuer estan dissenyats per neutralitzar grans vaixells de guerra i objectius tàctics en terra, la missió principal d'un submarí estratègic és la dissuasió nuclear. D'aquesta forma un submarí estratègic està dissenyat per ser indetectable i romandre ocult, en lloc d'instigar i neutralitzar a altres submarins.\nLes sigles SSBN són un codi (conegut com a hull classification symbol en anglès) que la Marina dels Estats Units d'Amèrica imprimeix en els cascos de la seva flota de Submarins estratègics. SSBN són unes sigles en anglès que signifiquen Submarine Ship Ballistic Nuclear o Ship Submersible Ballistic Nuclear que en català significa "vaixell submarí a pripulsió nuclear amb míssils balístics" però que es tradueix com Submarí estratègic, donant per fet que és un submarí de propulsió nuclear. En l'argot de la marina nord-americana aquest tipus de submarins es coneixen com Boomers.\nLes sigles SSN signifiquen un altre tipus de submarí anomenat d'atac ràpid i la N de nuclear.\nA la Marina Francesa els Submarins estratègics tenen el codi SNLE ( Sous-marin nucléaire Lanceur d'engins ), que significa Submarí Nuclear Llança-Míssils.\nAlgunes Marines utilitzen dues tripulacions per submarí per augmentar el temps de patrulles.\nA la Marina Nord-americana es diuen "equip blau" i "equip or".\nA la Marina Real Britànica es diuen port crew i Starboard crew .\nA la marina francesa es diuen "equip blau" i "equip vermell".\n1 Classes de submarins estratègics en actiu\n2 Classes de submarins d'atac en actiu\n3 Classes de submarins estratègics retirats\n4 Classes de submarins estratègics en construcció\n5 Submarins estratègics no nuclears (la majoria retirats)\nClasses de submarins estratègics en actiu[modifica]\nSubmarins Classe Dolphin (Nuclear "Dalila" Míssil de creuer, 1500 km Abast efectiu)\nSubmarins classe Le Triomphant\nSubmarins Projecte 941 Akula (Typhoon)\nSubmarins Projecte 667BDR Kalmar (Delta III)\nSubmarins Projecte 667BDRM Delfin (Delta IV)\nSubmarins Projecte 955 Borey\nSubmarins classe Ohio\nSubmarins classe Vanguard\nSubmarí Classe Trafalgar\nTipus 092 classe Xia\nTipus 094 classe Jin\nClasses de submarins d'atac en actiu[modifica]\nClasses de submarins estratègics retirats[modifica]\nSubmarins classe Li Redoutable\nSubmarins classe Resolution\nSubmarí Classe Astute\nSubmarins classe George Washington\nSubmarins classe Ethan Allen class\nSubmarins classe Lafayette\nSubmarins classe James Madison\nSubmarins classe Benjamin Franklin\nSubmarins classe Hotel\nProjecte 667 Yankee\nSubmarins Projecte 667 A navaga (Yankee)\nSubmarins Projecte 667AM navaga-M (Yankee II)\nSubmarins Projecte 667B Murena (Delta I)\nSubmarins Projecte 667BD Murena-M (Delta II)\nClasses de submarins estratègics en construcció[modifica]\nSubmarí de tecnologia avançada\nSubmarins estratègics no nuclears (la majoria retirats)[modifica]\nEntre els submarins estratègics no nuclears (de propulsió convencional; SSB en anglès) destaquen els submarins soviètics classe Golf ; Xina va adquirir un submarí Golf modificat el 1966, el qual aparentment està encara actiu.\nMíssil balístic intercontinental per a submarins.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Submarí de míssils balístics\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Submarí_de_míssils_balístics&oldid=19672773»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 feb 2018 a les 22:38.


La majoria parlamentària clama contra la sentència del Superm\nTots els partits catalanistes del Parlament opten per no fer "ni un pas enrere" davant els atacs rebuts pel català i per "blindar" el model d'immersió lingüística\nMARC TORO Barcelona 26/06/2012 19:28\nTots grups polítics amb representació parlamentària, a excepció del PP i C's, han lamentat la sentència que ha emès aquest dimarts el Tribunal Suprem (TS) per la què s'elimina la condició de llengua vehicular del català en l'etapa educativa de tres a sis anys. Des de tots els partits s'ha emès el missatge de "no fer ni un pas enrere" i de fer tot el possible per l"blindar" el model d'immersió lingüística.\nDes del grup parlamentari de CIU, el portaveu Jordi Turull ha valorat la sentència com una "mala noticia" i ha assegurat que tant des del partit com des del Govern, la lògica d'actuació davant les conseqüències de la sentència serà la de "no fer ni un pas enrere", igual que han demanat la resta de partits. Turull ha lamentat que s'estigui intentant destruir un "model d'èxit i de cohesió social que ja ha estat abalat per altes instàncies judicials" i ha assegurat que després de la "lectura al detall de la sentència, s'emprendran les mesures que calgui des dels punts de vista polític i legal". En aquest mateix sentit, el cap de l'oposició, Joaquim Nadal, ha demanat des del PSC que s'emprenguin des del Govern totes les "iniciatives de caràcter legislatiu o jurídic" que es tinguin a l'abast, per tal de defensar un model que emana del "cor de l'Estatut".\nICV-EUiA també ha lamentat l'anunci de la sentència, que ha considera "absurda des del punt de vista pedagògic i educatiu". Els ecosocialistes troben que és una "barbaritat" que es segregui als alumnes en funció de la seva llengua d'origen i que es vulgui desmuntar un "model d'èxit" que garanteix perfectament el coneixement del català i el castellà a les aules. Per aquest motiu, la portaveu Dolors Camats, ha demanat al Govern que "deixi de mirar cap una altra banda" i que "blindi" el model d'escola catalana a partir de les mesures judicials i polítiques que siguin necessàries. En aquest sentit però, ha recordat que el contingut dels articles afectats per la sentència del TS, que fan referència als drets lingüístics dels català com a llengua vehicular de l'ensenyament, "continuen vigents" perquè que s'inclouen a l'Estatut, que ja va passar "pel filtre" del Tribunal Constitucional (TC).\nPer la seva banda, la portaveu d'ERC al Parlament, Anna Simó, ha demanat al Govern que "recorri de manera immediata aquesta sentència" i que "no acati ni apliqui" les obligacions que se'n desprenen. En aquesta mateixa línia ha instat a l'executiu a "no menystenir el que tard o d'hora arribarà" la sentència del TC sobre la Llei d'Educació de Catalunya (LEC), pel que també li ha demanat que s'"anticipi" als problemes i que sigui "proactiu". Els republicans consideren que la sentència s'emmarca en el si d'un "atac constant, estratègicament preparat i calculat de judicialització per tal d'atacar al model d'escola catalana"\nDes de SI també s'ha demanat al Govern que "no acati la sentència que liquida la immersió lingüística allà on més es necessita", a les primeres etapes de l'ensenyament on s'ha d'"assegurar el català com a llengua de cohesió social". Així ho ha expressat el diputat de la formació independentista Uriel Bertran, que ha anunciat la convocatòria d'una concentració ciutadana com a mostra de rebuig a la decisió del TS i de suport a la Independència de Catalunya que tindrà lloc demà a dos quarts de vuit del vespre a la plaça Sant Jaume.


Taller Mira i toca | Zoo Barcelona\nActivitat pensada per als alumnes de 3r, 4t, 5è i 6è de primària en la qual, d’una manera participativa, es presenten les necessitats dels animals captius, la forma de manejar-los i la importància de no tenir animals salvatges com a animals de companyia.\nTambé es reflexiona sobre la problemàtica del tràfic il•legal d’animals.\nAquesta activitat es fa amb el suport d’animals vius procedents de la nostra col•lecció, que els alumnes observen, toquen i alimenten.\nCal fer notar que les espècies observades en aquesta activitat són aquelles que accepten una manipulació prudent, sempre sens perjudici de la seva salut física i psíquica per tal de preservar-los el benestar.\nPer treure el màxim profit del Taller del Mira i toca del Parc Zoològic suggerim treballar prèviament, a l'escola, els aspectes següents:\nL'activitat Mira i toca del Parc Zoològic dóna a conèixer les característiques principals dels animals domèstics d'una manera participativa i adequada a l'edat dels alumnes.\nAquesta activitat es porta a terme en dues aules especialment equipades: la quadra de les girafes i el Terrari, en les quals l'educador (biòleg) explica als alumnes el plantejament de l'activitat i en supervisa el funcionament.\nEn primer lloc, es fa un itinerari fins a l'aula de les girafes en el qual s'expliquen les diferències entre animal salvatge i domèstic. A l'aula de les girafes els alumnes toquen i alimenten diferents animals domèstics. També observen de ben a prop altres espècies.\nPropostes d'activitats per dur a terme després del Taller Mira i toca del Parc Zoològic de Barcelona:\nEl taller Mira i toca del Parc Zoològic és una activitat pensada per als alumnes de 3r, 4t, 5è i 6è de Primària en la qual, de manera molt participativa, descobreixen les necessitats dels animals domèstics i salvatges.\nINTEGRACIÓ CURRICULAR DE L'ACTIVITAT MIRA I TOCA


Els nuclis de Masriudoms i de l’Almadrava celebraran aquesta setmana les seves festes majors | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEls nuclis de Masriudoms i de l’Almadrava celebraran aquesta setmana les seves festes majors\nFoto d’arxiu de la Festa Major de Masriudoms\nEn honor del seu patró, Sant Jaume, dos nuclis del municipi de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant celebraran, com cada any, les seves festes majors: Masriudoms, del 24 al 28 de juliol; i l’Almadrava, del 26 al 28 de juliol. El programa d’actes de la Festa Major de Masriudoms conté més d’una vintena d’actes per a tots els públics, alguns dels quals s’han consolidat amb el temps i són ja tradicionals, com ara la cercavila, el sopar de germanor, els inflables i altres activitats infantils, el cinema a la fresca, la missa i processó, l’homenatge a la gent gran, el vermut popular al casal o el ball de nit (enguany, a càrrec de l’orquestra Anònima). D’altres seran nous com, per exemple, l’espectacle «Imitant el teu poble», i el «segon Correcases de la Capi», que junt amb la resta de propostes ompliran de vida i bon ambient aquest poble d’interior.\nPer la seva festa major, el nucli coster de l’Almadrava acollirà més d’una desena d’actes també de tot tipus, oberts a tothom. Entre aquests actes, destaquen els adreçats als infants (taller de circ i de bombolles de sabó, espectacle infantil i ball d’escuma, inflables, etc. ) i els tradicionals (les havaneres amb rom cremat, la missa, la cercavila amb els Capgrossos de Vandellòs, l’actuació dels Diables de Vandellòs i el castell de focs artificials). També hi haurà ball, amb l’orquestra RICO RICO, sardinada popular i, com a novetat, correbars, entre altres activitats.


Una guia recull l'oferta gastronòmica de Mataró amb l'objectiu de potenciar i promocionar el sector - Ajuntament de Mataró\nUna guia recull l'oferta gastronòmica de Mataró amb l'objectiu de potenciar i promocionar el sector\ndijous 29 març 2007\nL'Institut Municipal de Promoció Econòmica (IMPEM), juntament amb el Gremi d'Hostaleria i Turisme de Mataró i el Maresme, han editat la "Guia Gastronòmica de Mataró 2007", una iniciativa que recull l'oferta gastronòmica local amb l'objectiu de potenciar i promocionar el sector . La guia, que forma part de les accions incloses en el Pla de Promoció de Ciutat per al 2007, ha comptat amb el suport de la Generalitat de Catalunya.\nL'alcalde, Joan Antoni Baron, ha presidit aquesta tarda l'acte de presentació de la guia, que ha comptat amb l'assistència també de la presidenta de l'Institut Municipal de Promoció Econòmica, Alícia Romero, i el president del Gremi d'Hostaleria i Turisme de Mataró i el Maresme, Antoni Graupera.\nLa guia gastronòmica vol oferir als ciutadans de Mataró i als visitants de la ciutat una eina d'informació i difusió de l'oferta gastronòmica del municipi. La guia recull informació detallada sobre els restaurants i altres establiments del sector, així com dels productes i els esdeveniments gastronòmics que s'hi desenvolupen al llarg de l'any a la ciutat, i de l'oferta que s'hi pot trobar, en especial la d'alimentació, tant pel que fa als mercats com a alguns establiments emblemàtics. Per tal que la seva difusió sigui el mes àmplia possible, s'ha editat en quatre idiomes: català, castellà, anglès i francès.\nEls objectius generals de l'edició de la guia són dinamitzar i potenciar l'oferta gastronòmica local i activar el sector gastronòmic de Mataró mitjançant la creació de nous productes o suports per tal de fer-ho possible. Com a objectius específics, la iniciativa pretén identificar i promocionar l'oferta gastronòmica de Mataró, com a element clau en l'estratègia de posicionament turístic de la ciutat, captar nous consumidors i consolidar els ja existents.\nAmb una producció inicial de 15.000 exemplars, la guia és gratuïta. Es distribuirà en tots els punts d'informació de la ciutat (oficines d'atenció ciutadana, punts d'informació dels centres cívics, oficina i punts d'informació de turisme temporals), als mercats municipals, al Gremi Hostaleria de Mataró i el Maresme, al Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme, al Port de Mataró, a tots els establiments hotelers de la ciutat, a les oficines d'informació d'altres municipis de l'àrea d'influència, i a totes les fires i esdeveniments gastronòmics i turístics en què hi participi Mataró.\nL'edició de la guia ha suposat una inversió de 14.350 euros.\nAquesta tarda també ha tingut lloc la signatura d'un conveni de col·laboració entre l'IMPEM i el Gremi d'Hostaleria i Turisme de Mataró i el Maresme per al desenvolupament del programa d'activitats que l'entitat preveu dur a terme durant el 2007.\nSegons el conveni, l'IMPEM finançarà al Gremi amb una subvenció de 6.000 euros, donarà suport i assessorament tècnic a l'entitat i realitzarà un estudi de viabilitat econòmica de la nova Escola de Restauració i Cambreria de Mataró pel que fa a la implantació de formació del sector de l'hostaleria i la restauració a la ciutat. També col·laborarà amb el Gremi en diferents accions de promoció, com l'elaboració de la Guia gastronòmica de Mataró; es donarà difusió de les activitats que desenvolupi mitjançant l'Oficina de turisme i els punts d'informació turística temporals; es difondran l'oferta gastronòmica de Mataró en certàmens sectorials de turisme on participi Mataró i les actuacions del Gremi o de la seva escola quan col·laborin en accions dutes a terme per l'IMPEM.\nPer la seva banda, el Gremi d'Hostaleria i Turisme de Mataró i Maresme es compromet a destinar la subvenció al programa d'activitats aprovat per l'entitat, a continuar col·laborant en la Fira de Tardor i a participar en les accions de conciliació en el marc de la responsabilitat social de les organitzacions que s'acordin en el marc de la comissió de seguiment que supervisarà l'acompliment del conveni. Aquesta comissió es reunirà al menys una vegada cada 4 mesos.\nEl conveni té vigència fins al 31 de desembre i podrà ser prorrogat per acord exprés de les parts. El pagament de la subvenció es farà per avançat en un 80% de la quantia, i el 20% un cop es justifiquin les accions realitzades.


Col·lecció permanent – Ayuntamiento de Elche\nMuseu de la Festa►\nCol·lecció permanent del Museu de la Festa\nEl Museu de la Festa ocupa part de l’antiga ermita medieval de Sant Sebastià, on es mostra un espectacular muntatge audiovisual que introdueix l’espectador en el Misteri d’Elx.\nA més, ocupa part de l’anomenada “Casa de la Festa”, seu del Patronat del Misteri d’Elx. És ací on se situa la secció expositiva, que reuneix textos explicatius, fotografies, maquetes i diferents peces que formen o van formar part del drama, com ara vestuari i uns altres objectes utilitzats en la representació.\nLa Festa o Misteri d’Elx pot presenciar-se cada any a l’agost: el dia 14 té lloc la primera part o Vespra i el 15, la segona o Festa; i els dies 11, 12 i 13 es realitzen els anomenats Assajos Generals en què s’escenifiquen les dues parts de l’obra separades per un xicotet descans. Els anys acabats en nombre parell s’organitzen unes representacions extraordinàries amb motiu de l’aniversari de la proclamació del dogma de l’Assumpció, que va tindre lloc el 1950: els dies 29 i 30 d’octubre, assajos generals, i l’1 de novembre es representa la primera part de matí i la segona, a la vesprada.\nAtés que només era possible conéixer el Misteri en aquelles dates i dins de l’aforament limitat de la basílica de Santa Maria, per tal de mantindre viva al llarg de tot l’any la presència d’aquest singular drama assumpcionista, Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat, i per a mostrar les seues principals característiques i atractius, va nàixer el Museu Municipal de la Festa que, organitzat en col·laboració amb el Patronat del Misteri d’Elx, va ser inaugurat el 4 d’agost del 1997, dins de la celebració del Bimil·lenari de la Ciutat. Va ser reconegut com a Museu per la Direcció General de Patrimoni Cultural de la Generalitat Valenciana el 6 de setembre del 2000 (DOGV 3860, 19-X-2000).\nLes noves tecnologies possibiliten la contemplació d’un impactant audiovisual en què un apòstol virtual guia els visitants i dóna a conéixer els aspectes més destacats del Misteri, el seu origen, els seus valors artístics, les seues arrels religioses i populars. Fins i tot reviu un dels moments més espectaculars de l’obra: l’aparició de l’aparell aeri conegut com núvol o mangrana.\nLa secció expositiva aproxima al coneixement de la celebració mitjançant una sèrie de panells que combinen breus textos explicatius amb fotografies antigues i modernes del drama assumpcionista, cartells i diferents objectes que són testimoni del seu intens passat. Part de la caracterització dels cantors i del vestuari utilitzats entre el segle XIX i els nostres dies; instruments musicals que van ser usats en l’Araceli, cor angèlic on la Mare de Déu puja al cel; maquetes i peces de les tramoies; recreacions d’alguns dels principals moments del drama assumpcionista; obres artístiques i històriques, i uns altres elements permeten, de manera sorprenent i amena, la comprensió de la importància del Misteri d’Elx.\nEl Museu Municipal de la Festa està enclavat al carrer Major de la Vila, carrer principal de l’antic traçat urbà medieval que enllaça l’Ajuntament de la ciutat amb el palau dels Altamira, senyors feudals d’Elx. Concretament, ocupa l’ermita de Sant Sebastià, construïda el 1489, d’estil gòtic català, dedicada al sant protector contra la pesta i que va ser la seu de la Confraria de la Mare de Déu de l’Assumpció, encarregada d’organitzar el Misteri d’Elx fins que, el 1609, se’n va fer càrrec el Consell de la ciutat. En aquesta ermita va ser venerada la imatge de la Mare de Déu de l’Assumpció, patrona d’Elx, fins al seu trasllat definitiu a la basílica de Santa Maria, el 1648. També custodiava els vestits i la resta d’efectes necessaris per a la celebració del Misteri i era el lloc on assajaven els cantors fins a la construcció de la Casa de la Festa contigua. Va ser dessacralitzada com a conseqüència dels esdeveniments viscuts a la ciutat al febrer del 1936. I en els anys setanta i huitanta del segle xx, va ser seu del Patronat del Misteri.\nLa façana de l’ermita és de carreu, de parament llis amb un sol arc de mig punt sobre la clau del qual s’obri un nínxol que conté la imatge del sant titular, actualment una còpia, ja que l’original es custodia a l’interior del mateix museu. L’ermita està formada per una nau i tres capelles a cada costat. Sobre la clau de l’arc de la porta, en la part interior, hi havia una làpida de marbre blanc on es llegia en lletres daurades “Se restauró esta ermita el año 1882”. L’altar major estava col·locat en la testera de la capella major que, posteriorment, es va convertir en un barandat corregut, en afonar-se el presbiteri original. El titular d’aquest altar era la Mare de Déu de l’Assumpció, i es va construir el 1588. Aquesta titularitat va romandre al llarg del temps: en l’únic testimoni gràfic que es conserva d’aquesta ermita abans de la seua dessacralització, veiem com el retaule de l’altar major està ornamentat amb un gran monograma marià. Des de la creació de la Confraria de l’Assumpció, la sagristia d’aquest oratori primer i després tot ell, va servir de vestidor a les persones que exercien els papers del Misteri, d’ací que el seguici inicial de les celebracions continue partint d’aquesta ermita. S’hi custodiaven, a més, els vestits i efectes de la representació sacra, de manera que gràcies als inventaris del segle xvi podem conéixer amb detall la riquesa i l’evolució d’aquests.\nEl museu ocupa també part de l’esmentada Casa de la Festa. Aquesta va ser construïda en la seua primera fase, el 1988, mitjançant conveni de col·laboració entre l’Ajuntament d’Elx i la Conselleria de Cultura, Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana, com a seu del Patronat del Misteri d’Elx. S’alça sobre l’antic hospital de la ciutat, que conserva alguns elements decoratius, com ara una finestra renaixentista. Està concebuda per a donar cabuda a les sales d’assaig dels cantors, reunions i treball administratiu del Patronat, arxiu, sala d’exposicions, magatzems i unes altres dependències destinades a reunir el patrimoni i els efectes necessaris per a preparar el drama assumpcionista que, abans, estaven disseminats en diferents locals.\nUna segona fase, alçada el 1992, es va concebre com una ampliació de l’espai cultural de la Casa i la seua distribució interna ja es va traçar per a donar cabuda al Museu de la Festa. Tant l’ermita de Sant Sebastià com la Casa de la Festa són propietat municipal i estan incloses en el catàleg d’edificis protegibles de la ciutat.\nL’experiència entre els visitants del Museu, que sumen uns 10.000 anuals entre forans i locals (uns 150.000 des de la seua inauguració, atés que el 2006, any en què la Dama d’Elx va estar exposada a Elx, les visites es van duplicar) és molt positiva. Entre les visites habituals cal destacar una gran presència d’escolars per als quals el museu constitueix habitualment el primer contacte amb el drama il·licità.\nCentre de Documentació del Museu Municipal de la Festa\nOcupa part de la planta superior del Museu. Està dedicat a la recopilació i posada a disposició dels investigadors els materials bibliogràfics, documentals i audiovisuals relacionats amb el Misteri d’Elx. La descripció d’aquests materials, juntament amb els reunits per l’Arxiu del Patronat del Misteri d’Elx, pot consultar-se a través de la pàgina web de l’esmentat organisme (www.misteridelx.com), especialment les publicacions, contingudes en una base de dades que permet accedir-hi per autor, títol, any i matèria, i que inclou una regesta de cada treball que facilita la recerca bibliogràfica. A més, s’hi inclouen llistats de cartells, impresos menors, material gràfic, audiovisual i registres sonors. La documentació referida a la “Junta Nacional Restauradora del Misterio de Elche y de sus Templos” (1939-1948) i una part destacada de la col·lecció de retalls de premsa referits a la Festa entre 1939 i 1974, han estat digitalitzades per la Càtedra Misteri d’Elx de la Universitat Miguel Hernández d’Elx i es poden consultar a través de la seua pàgina web (catedramisteri.umh.es) i, també, de l’apartat Arxiu de la web del Patronat del Misteri. Per mitjà d’una base de dades consultable en el Centre de Documentació, es pot accedir també a la descripció dels documents de l’Arxiu del Patronat.\nResponsable: Joan Castaño García\nTelèfon: 966 658 088. Ext.: 2229


Entrevista a Fran Ferri: “La visibilitat és el primer pas en la lluita per la igualtat” – Page 3 – Queer Magazine\nEl col·lectiu LGTB i les retallades a la Comunitat Valenciana\nQM: Creus que, amb l’actual crisi econòmica, molts joves que es veuen forçats a tornar a casa dels pares, tornen també dins dels armaris?\nFF: Tornar a casa, a un poble on encara hi haja una visió més tancada de la homosexualitat, els pot portar a tornar a entrar en l’armari. És una qüestió que afecta a la llibertat personal, i crec que està causant-los infelicitat. Associacions com ara AMPGyL (Associació de Mares i Pares de Gais i Lesbianes) elabora una guia per orientar als joves per dir als seus pares que són homosexuals. I una de les coses que recomanen es tindre una certa seguretat econòmica, per si de cas els pares no poden acceptar-ho, perquè no tingues que dependre econòmicament d’ells en aquest moment. Ens trobem en una època en la qual aquesta seguretat econòmica es fa cada vegada més difícil per als joves. I és molt dur que molts joves s’hagin de mantindre dins de l’armari per una qüestió econòmica.\nQM: Què creus que heu aconseguit en la lluita pels drets LGTB des que vas ser triat com a diputat?\nFF: Estem prou contents perquè ja tenim assolides un noranta per cent de totes les nostres propostes. Amb el tema del VIH, per exemple, hem fet un seguiment de totes les subvencions, hem estant treballant colze a colze amb CALCSICOVA (Coordinadora de les Associacions de Lluita contra la SIDA de la Comunitat Valenciana), que fan un treball molt bó i que estalvia diners a la mateixa administració que no fa més que retallar-los. Hem estat molt pendents però, malauradament, s’han eliminat molts plans de la lluita contra el VIH, encara que les estadístiques diuen que la xifra d’infectats pel virus creix exponencialment. I resulta que, quan més esta creixent entre la gent jove, més se està retallant en prevenció.\nEl tema del turisme LGTB l’hem tractat a través de preguntes parlamentàries. Va ser curiós perquè l’ Institut d’Estudis Turístics del País Valencià va fer un estudi de tots els possibles nínxols a potenciar en el sector turístic, i un d’ells era el LGTB. Això venia en l’informe de l’ Institut, però després, en la proposta que es fa a la Generalitat exclouen el turisme LGTB.\nQM: I què és el que encara et queda per fer?\nFF: Segurament el que ens queda per fer és la llei contra la discriminació per motius d’ homofòbia i transfòbia. També pensem en fer una llei integral sobre la transsexualitat, que ja està present en altres territoris com a Navarra. Hi ha moltes iniciatives, com ara la legislació del canvi de nom, que ja es troben a la llei d’identitat de gènere del govern socialista. Però les competències en Sanitat són de les comunitats autònomes, i una de les qüestions pendents és la gratuïtat de tot el procés de tractament de les persones transsexuals.\nQM: Com penses que han afectat les retallades en Sanitat a les persones transsexuals?\nFF: Han afectat com a qualsevol persona que ha de tindre un tractament crònic. Si a banda de la greu crisi que patim, hem de fer un copagament en els tractaments, potser hi haja molta gent que no puga seguir tot el tractament que requerix el canvi de sexe. Són tractaments que han de ser diaris, no es pot faltar, i potser els haja afectat també la vaga de les farmàcies que van restar tancades perquè no rebien els diners. Actualment, l’assessorament psicològic que necessiten aquestes persones no està tampoc cobert per la Seguretat Social.\nQM: Com a activista, i com a polític…com creus que es pot ajudar al col·lectiu LGTB des de l’àmbit polític?\nFF: La política està per sol·lucionar els problemes, encara que segons les enquestes del CIS, la gent pensa que els polítics som un problema. Jo crec que el que més problemes genera és, precisament, que no hi haja política. No s’està fent política en majúscules, que seria parlar, escoltar la gent, i deixar que siguen els moviments socials els que ens indiquen quines han de ser les nostres propostes. La política en majúscules no és tancar-nos al Parlament a discutir, perquè al final tots sabem el que va a passar: el PP, amb la seua majoria absoluta, dirà que no a tot. La política amb majúscules és xafar el carrer, parlar amb els col·lectius, parlar amb la gent, i intentar, mitjançant les institucions, transformar aquesta problemàtica en iniciatives que puguen ajudar. No tot es pot resoldre per mitjà de les institucions, però sí que podem ajudar.\nThis entry was posted in Entrevista and tagged 17maig, 17mayo, AMPGyL, Bloc Jove, CLGS, Compromís, Corts Valencianes, discriminación, diversidad, diversidad afectivo-sexual, educación, educación en la diversidad, FELGTB, Fran Ferri, jóvenes, jóvenes sin armarios, joves sense armaris, LGTBfobia, lgtbi, política, recortes, retallades. Bookmark the permalink.\n← Asilo político y homosexualidad: Perseguidos por ser gays\nQueer entrevista a Cain Q : Quatro Questiones →


Wikiloc | Ruta CAN PACOLI-CAN MOLINES-PONT DELS DOBLES-CAN COIA-CAN MERCADER- FORN DE VIDRE-CA N'OBERT-27-SEP-14\nCAN PACOLI-CAN MOLINES-PONT DELS DOBLES-CAN COIA-CAN MERCADER- FORN DE VIDRE-CA N'OBERT-27-SEP-14\nVista 1380 vegades, descarregada 21 vegades\nHola nois, avui dissabte i això vol dir sortida a la muntanya, ens hem de trobar a casa d’en Toni a les 7 del matí, en Toni, en Jordi i jo.\nSortim en cotxe direcció a la Palanca de Cruïlles, agafen el camí que ens porta a Can Pacoli, on deixarem aparcat el cotxe.\nEns dirigim cap a Can Molines, encara és fosc i clic Clic poca llum.\nSeguim camí cap a el Molí de Can Molines, on parem a fer una ullada, agafem camí cap al pont dels Dobles i Clic clic la foscor no em fa por.\nCaminem fins a l’entrada de la Pedra Poua, esta tapada d’esbarzers, i en Jordi que no hi havia estat mai, pal en mà, pim pam pim pam i s’obra camí fins arribar-hi.\nQueda camí i hem de seguir, arribem a la resclosa de Can Molines, Clic clic pedres de contenció.\nSeguim camí cap al Molí de Can Coia, tot seguint la riera del Mas Mates arribem fins a trobar la font i el forn de rajols de Can Mercader. Clic clic aigües vermelles.\nDesprès d’una estona, apareix davant nostre Can Mercader, ens endinsem a les seves runes, tot i els advertiments d’en Toni, però la nostre curiositat ens fa entrar i trobar una magnifica peça de la casa, tot sigui dit, no tenim clar si és una premsa d’oli o de vi, bé doncs teniu una foto per aclarir-ho.\nCaminem una mica més i allí està, tot majestuós amb els tentacles mirant el Cel com demanant morir al mar, és el pop de les gavarres.\nAnem cap al forn de Vidre de Can Mercader, difícil de veure però es pot intuir. Seguim cap al gorg de la riera de Can Matas, lloc a on farem un mos i descansarem una mica. Clic clic, aigua que no has de veure deixa-la corre.\nAgafem camí de tornada, passem per les runes del vell Mas de Can Font, està més net d’esbarzers que l’últim cop. Busquem el opus espigatum d’una de les parets, allí està , aquest cop ha costat menys.\nCaminem fins a Can Coia, el que més ens motiva es trobar el seu pont, en trobem un, però és de ciment, te truc, sota hi ha el pont de pedra, preciós. Clic clic quedem retratats.\nDe tornada passem per Ca n’Obert , parem a fotografiar al Càdec immens, seguim cap a Can Llobet i arribem al cotxe.\nTornem a casa d’en Toni i com sempre la Mari ens te preparat un bon vermut i unes cerveses per aplacar la set.\nAdéu i fins la propera\nEL POP DE LES GAVARRES ( SURO DE CAN MERCADER )\nCÀDEC DE CA N'OBERT\nCAN FONT VELL\nMOLÍ DE CAN MOLINES\nENTRA PEDRA POUA\nFORN DE RAJOLS DE CAN MERCADER\nFORN DE VIDRE DE CAN MERCADER\nGORG DE LA RIERA DE CAN MATAS\nPONT DE CAN COIA\nPOU DE CAN COIA\nRESCLOSA DE CAN MOLINES\nRIERE DE MAS MATES\nHem trobat a faltar a la Damisela\nClic Clic, bona foto a la papellona de l'arboç\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta CAN PACOLI-CAN MOLINES-PONT DELS DOBLES-CAN COIA-CAN MERCADER- FORN DE VIDRE-CA N'OBERT-27-SEP-14 https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/can-pacoli-can-molines-pont-dels-dobles-can-coia-can-mercader-forn-de-vidre-ca-nobert-27-sep-14-7905391 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


En una època en què les dones no tenien accés al coneixement, Hipàtia d’Alexandria va aconseguir obrir-se camí en el món de la ciència i va arribar a ser respectada per la seva saviesa. Considerada per molts la primera dona científica de la història, va ser, a més, una extraordinària mestra, filòsofa i inventora. Els seus descobriments són una font d’inspiració per a tots els que estimem el saber.\nTant el registre de la narració com les il·lustracions estan adequats a escolars amb una franja d'edat entre 6 i 11 anys. El text i les imatges s'asseguren de tractar temes didàctics transversals als àmbits d'activitat del personatge, especialment aquells relatius a la ciència, els drets de les dones, la importància del coneixement i la igualtat de gènere, de cara tant a la lectura en família com a l'ús en centres escolars i al reforç al programa educatiu.\nLes pàgines finals del llibre contenen un annex sobre els drets de les dones en l'Antiguitat, la biografia resumida del personatge i altres personatges destacats.\nAmb la col·lecció Unicorn, des Vegueta Edicions volem fer la nostra particular aportació al projecte universal més apassionant que existeix, el de l'educació infantil i juvenil. Com una vareta màgica, l'educació té el poder d'il·luminar ombres i fer prevaler la raó, els principis i la solidaritat, impulsant la prosperitat. Genis de la Ciència, la nostra sèrie de biografies de científics i inventors, pretén aproximar els infants a aquells grans personatges l'estudi, disciplina i coneixement han contribuït al desenvolupament i la qualitat de vida de la nostra societat.\nLes nostres publicacions volen donar suport a la tasca de creadors, pedagogs i mestres, sense l'esforç i generositat seria impossible el miracle de la transmissió del saber que, com el foc d'una torxa, ha de progressar i acréixer cada vegada que passa d'una generació a la següent . Sense l'encomiable lliurament d'aquests professionals i sense la curiositat innata de la gent gran còmplices -tots els nens i nenes als quals ha picat alguna vegada la xinxa prodigiós de la lectura-, molt poc del que fem tindria sentit.\nText: Victor G. Tur\nIl·lustracions: Mar Azabal\nHipatia. 2ª Edición\nHipàtia · Català


UEFigueres.cat - L'Ajuntament de Vilafant obre la porta a la secció de futsal de la FEF\nL'Ajuntament de Vilafant obre la porta a la secció de futsal de la FEF\nData: 2012-10-26 19:47:00\nLa Fundació Esportiva Figueres i l’Ajuntament de Vilafant han signat aquest migdia un conveni de col·laboració mitjançant el qual la secció de futbol sala de l’entitat blanc-i-blava podrà fer ús de manera regulada del pavelló municipal d’esports de la població altempordanesa. D’aquesta manera, l’equip que milita a la Divisió d’Honor catalana s’entrenarà a Vilafant durant dos dies a la setmana –dimarts i dijous a la nit, a banda de disputar, els dissabtes a la tarda (de 19 h a 21 h) els partits de lliga en què se l’assigni com a local. El conveni, que ja ha entrat en vigor, tindrà una durada d’un any i es prorrogarà automàticament una vegada finalitzi aquest termini sense necessitat d’adoptar un nou acord.\nLa Fundació, que ara competirà amb el nom comercial de Vilafant FS, veu d’aquesta manera com s’amplien les seves opcions de creixement, atès que una de les seves directrius de futur passa per ampliar la secció de futbol sala amb el naixement d’equips de base. A més, s’ha compromès a organitzar un torneig de futsal abans de 2013, promocionar també aquesta disciplina a les escoles del municipi i fer les gestions necessàries amb la Federació Catalana de Futbol Sala perquè aquesta es decanti per Vilafant com a seu de la celebració de la Copa d’Europa de Clubs de Futbol Sala. L’acord l’han escenificat aquest migdia l’alcaldessa de Vilafant, Consol Cantenys, i el president de la Fundació, Jordi Pujol, en un acte protocolari de signatura del conveni que també ha comptat amb la presència del president de la Unió, José Antonio Revilla; el vicepresident, Eduard Vinagre; el regidor d’Esports vilafantenc, Francesc Gaspar; el principal patrocinador comercial, David Zurita, i l’entrenador de l’equip, Jaume Abulí.\nA la imatge, d'esquerra a dreta; Jaume Abulí (entrenador), David Zurita (patrocinador), Francesc Gaspar (regidor d'Esports de Vilafant), Jordi Pujol (president FEF), Consol Cantenys (alcaldessa de Vilafant), José Antonio Revilla (president UEF) i Eduard Vinagre (vicepresident UEF).\nAquesta notícia ha estat llegida 1753 vegades.


Arranca la Setmana de la Paella amb la participació de 17 restaurants\nEls comensals podran gaudir d’un menú tancat a un preu de 20 euros\nDel 6 al 17 de juny torna la ‘Setmana de la paella’ a València, la segona edició d’una iniciativa en què un total de 17 restaurants de la ciutat de València, Pinedo, El Saler i El Palmar, oferiran un menú especial el protagonista del qual és el plat valencià més reconegut internacionalment. Es tracta d’un certamen organitzat per l’Associació Wikipaella i que està inclòs en l’Agenda Gastronòmica de la ciutat, coordinada per Turisme València a través del Programa VLC Gastronomia. Ja es poden realitzar les reserves a través de la web www.semanadelapaella.com.\n«Gaudir d’una paella a València suposa delectar-se i compartir, en majúscules, no solament la mateixa paella valenciana, la seua elaboració i degustació, sinó també l’ambient distés, acollidor i familiar que ho embolica», ha exposat la regidora Gómez en la presentació d’aquest esdeveniment que ha tingut lloc en el restaurant Marina Beach València i en què també ha assistit el president de l’Associació Wikipaella, Guillermo Navarro, i representants de les marques col·laboradores d’aquestes jornades, cerveses Amstel, Denominació d’Origen Arròs de València i Artica Publicidad.\nDurant 12 dies, els comensals podran gaudir d’un menú tancat que inclou amanida especial de la casa, paella valenciana o arròs a banda, una Amstel Oro i unes postres a un preu de 20 euros per comensal, amb un mínim de reserva per a dues persones. Alguns restaurants ofereixen, a més, un entrant de la casa que completarà un menú de 30 euros.\nEn aquesta edició participen els restaurants de València: El Famós, Casa Carmela, El Racó de la Paella, La Herradura, Casa Ripoll, Marina Restaurante del Marina Beach, La Marítima de Veles e Vents, Ca Duart, Goya Gallery, Palace Fesol, La Cigrona, Levante Valencia i Albufera SH Valencia Palace. Així mateix, participen: el restaurant Casa Borrás (Pinedo), Casa Carmina (El Saler), i els restaurants El Redolí i La Sequiota del Palmar. Dels 17 restaurants, tots distingits per Wikipaella, quatre (El Famós, Casa Carmela, El Racó de la Paella i El Redolí) han sigut reconeguts com a ‘Cullera de Fusta’, el màxim guardó de l’associació per cuinar a llenya.\nTots els restaurants compten amb el reconeixement de Wikipaella, a través d’un segell que garanteix l’autenticitat de la paella valenciana tradicional per la seua recepta, elaboració i servici. Aquest segell s’atorga gràcies a la participació dels usuaris, els qui aporten a través de les xarxes socials suggeriments i comentaris sobre locals, que des de l’Associació Wikipaella corroboren a través d”inspectors’.\nWikipaella és una associació sense ànim de lucre que treballa pel coneixement i el reconeixement de les autèntiques paelles de la Comunitat Valenciana, aquesta labor és possible gràcies a la col·laboració dels seus usuaris i als seus ‘socis amics’ cerveses Amstel, Denominació d’Origen Arròs de València, Paelles Garcima, Fundació Turisme València i l’Agència Valenciana de Turisme.


L'Hospital del Mar, pioner en l'ús de la radioteràpia per curar arrítmies del cor - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Hospital del Mar, pioner en l'ús de la radioteràpia per curar arrítmies del cor\nLa tècnica s'aplica quan no són viables els tractaments habituals i els pacients es veuen abocats a un trasplantament\nL'accelerador de radioteràpia amb què s'ha operat per primera vegada un pacient a l'Estat espanyol acn/laura fíguls\nL'accelerador de radioteràpia amb què s'ha operat per primera vegada un pacient a l'Estat espanyol\nL'Hospital del Mar és el primer de l'Estat i un dels primers del món que utilitza la radioteràpia per tractar arrítmies del cor. Aquesta tècnica pionera ja s'ha aplicat en un pacient. La iniciativa és fruit de la col·laboració entre els serveis de Cardiologia, Oncologia Radioteràpica i Radiologia, i permet tractar els pacients que han rebut els tractaments habituals sense èxit i es veuen abocats al trasplantament cardíac. L'aplicació d'aquesta tècnica per al tractament de les arrítmies té el seu origen als Estats Units, on s'ha utilitzat en una vintena de casos. S'aplica una dosi molt elevada de radiació en una sola sessió a la zona del cor on s'origina la disfunció per crear una cicatriu a l'àrea i eliminar així l'arrítmia.\nEn concret, s'apliquen 25 Grays, quan la dosi habitual és de 2 Grays per tractar els casos de càncer. L'Hospital del Mar és un dels pocs centres de l'Estat que poden aplicar aquesta tècnica gràcies a la tecnologia que té al seu abast, que permet definir el moviment causat al cor i a la respiració i fer aquesta intervenció sense lesionar altres òrgans i estructures pròximes al cor. Es tracta d'una intervenció de curta durada, només 30 minuts, sota la supervisió d'un cardiòleg per fer front a possibles complicacions.\nEls pacients que se'n poden beneficiar són malalts amb patologia epicàrdica, és a dir, en els quals l'arrítmia té l'origen a la zona exterior del múscul cardíac. També aquells amb patologies isquèmiques en què la lesió se situa a la zona externa, pacients amb afectació cardíaca per malaltia de Chagas o d'altres amb alguna afecció isquèmica en fase de cicatriu que afecta l'epicardi i a la qual no es pot accedir des de l'interior. En tots aquests casos la zona a tractar és de difícil accés mitjançant les tècniques habituals per cateterisme.\nEl primer pacient tractat és un home de 64 anys que pateix una patologia anomenada displàsia arritmogènica del ventricle dret, en la qual el múscul cardíac es veu substituït per teixit adipós, i en aquest es produeixen de forma més fàcil arrítmies ventriculars. En aquest cas ja s'havia sotmès sense èxit a tres ablacions per intentar resoldre el problema, l'última l'octubre passat. El malalt portava inserit un desfibril·lador al cor per evitar aturades, però l'aparell ja no era útil a causa del dany que la malaltia havia generat en el múscul cardíac.\nLa intervenció es va fer el 21 de desembre i fins ara les arrítmies han desaparegut del tot, sense efectes secundaris a causa de la radiació. Amb aquesta tècnica la resposta a la radiació és més lenta i els efectes positius triguen una mica més. Aquest cas és el segon amb aquesta patologia tractat al món amb radioteràpia.\nLa displàsia arritmogènica del ventricle dret és una malaltia rara, d'origen desconegut i descrita originalment fa només 42 anys. Se'n desconeix la incidència exacta, tot i que és més habitual en homes i té una prevalença més alta en atletes i esportistes.\nEl moviment del cor\nEl cap del Servei d'Oncologia Radioteràpica de l'Hospital del Mar, Manel Algara, ha explicat que durant tot aquest procés han treballat especialistes en oncologia, radioteràpia i cardiologia. Després de fer un escàner en quatre dimensions van poder constatar que la zona que calia tractar es movia tres mil·límetres a causa de la respiració i el batec. Llavors es va planificar per on havia d'entrar la radiació per evitar afectació d'altres zones, com el pulmó o la resta del cor.\nAlgara ha destacat que la tecnologia que té l'Hospital del Mar permet tractar sense filtre, el que fa que es pugui aplicar la radiació de forma molt més ràpida. En aquest cas, es va aplicar una dosi molt elevada en només quatre minuts. Allargar aquest tractament en el temps hauria estat difícil pel que fa al control del moviment.