Centre d'Interpretació del Tèxtil | Ajuntament del Pla de Santa Maria\nEl Centre d’Interpretació del Tèxtil (CIT) es troba, juntament amb el Museu Agrícola, dins d’una de les naus de l’antiga fàbrica tèxtil del Pla, construïda per l’empresa Martí, Llopart i Trenchs entre 1916 i 1917.\nL’edifici de la Fàbrica té quatre naus grans, amb teulada a doble vessant, i dotze més amb teulada de dent de serra. Està orientada de nord a sud i els finestrals estan pensats per tenir molta claror però sense que hi entri el sol per no patir massa calor a l’estiu. Aquestes naus s’aguanten totes sobre murs de maó, columnes metàl·liques i cavalls de fusta, que sostenen les teulades.\nAl CIT hi ha diverses màquines centenàries de les emprades en la indústria tèxtil (telers, ordidors i contínues) que, restaurades per José Luis Baldor, antic treballador de l'empresa, es poden veure funcionar.\nTambé hi trobareu informació detallada sobre la història de la Fàbrica i sobre la fabricació de teixits.\nDisposa d’una sala d’audiovisuals on visionar materials il·lustratius.\nComplementa el Museu Agrícola ja que, en conjunt, il·lustren les dues formes de vida del poble durant el segle XX.


Epístoles Paulines - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLes epístoles paulines, o cartes de sant Pau, són el cos epistolar format per les tretze cartes tradicionalment atribuïdes a l'apòstol Pau de Tars. Entre aquestes cartes s'hi troben alguns dels documents cristians més antics que es coneixen, i aporten una visió de les creences i controvèrsies de la Cristiandat dels primers temps.\nSant Pau escrivint les seves epístoles, pintura del caravagisme francès (s. XVI)\nCom a part del Nou Testament, són part del cànon fundacional de l'ètica i la teologia cristianes. Se solen situar després del llibre dels Fets dels Apòstols i abans de la resta d'epístoles.\n1 Cànon inclòs al Nou Testament\n1.1 Contingut de les epístoles\n1.2 Autoria de les epístoles\n2 Altres epístoles atribuïdes a Pau\n2.1 Epístola als Hebreus\n2.2 Epístoles perdudes\n2.3 Epístoles apòcrifes\nCànon inclòs al Nou TestamentModifica\nLes tretze epístoles, en l'ordre en què s'inclouen al Nou Testament, són:\nCarta als Romans Προς Ρωμαίους Epistula ad Romanos Rm\nPrimera carta als Corintis Προς Κορινθίους Α Epistula I ad Corinthios 1 Co\nSegona carta als Corintis Προς Κορινθίους Β Epistula II ad Corinthios 2 Co\nEpístola als Gàlates Προς Γαλάτας Epistula ad Galatas Ga\nEpístola als Efesis Προς Εφεσίους Epistula ad Ephesios Ef\nEpístola als Filipencs Προς Φιλιππησίους Epistula ad Philippenses Fl\nEpístola als Colossencs Προς Κολασσαείς Epistula ad Colossenses Col\nPrimera carta als Tessalonicencs Προς Θεσσαλονικείς Α Epistula I ad Thessalonicenses 1 Te\nSegona carta als Tessalonicencs Προς Θεσσαλονικείς Β Epistula II ad Thessalonicenses 2 Te\nPrimera carta a Timoteu Προς Τιμόθεον Α Epistula I ad Timotheum 1 Tm\nSegona carta a Timoteu Προς Τιμόθεον Β Epistula II ad Timotheum 2 Tm\nEpístola a Titus (o Tit) Προς Τίτον Epistula ad Titum Tit\nEpístola a Filemó (o Filèmon) Προς Φιλήμονα Epistula ad Philemonem Flm\nL'autor de totes tretze epístoles s'identifica com a Pau (Παῦλος). Quatre d'elles són cartes personals (Filemó, Titus, i les dues a Timoteu), mentre que la resta s'adrecen a una comunitat cristiana local de forma col·lectiva.\nContingut de les epístolesModifica\nLes temàtiques general de les diverses epístoles són les següents:\nRomans: va ser escrita des de Corint, vers l'any 56. És de llarg la més extensa de les epístoles paulines, i es considera el llegat teològic més important de l'apòstol. Pau encara no havia estat mai a Roma, però la va identificar com una plataforma per l'expansió del Cristianisme i els adreçà una carta exposant el camí de la salvació a través de Crist.\nCorintis 1: escrita a Efes vers l'any 56, tracta sobre els temes debatuts entre les primeres comunitats cristianes, com el matrimoni, la virginitat, el paper de la dona, la celebració de l'eucaristia o la fe en la resurrecció corporal.\nCorintis 2: escrita a Filipos (anys 57-58). En aquesta carta l'apòstol Pau es defensa de les acusacions que li feien determinats cercles conservadors de Corint, que el qualificaven d'inconstant i irreflexiu.\nGàlates: escrita a Filipos (anys 57-58), és una condemna dels sectors cristians judaïtzants que pretenien restringir l'universalisme del missatge de Crist.\nEfesis: escrita des de Roma (anys 60-61) i adreçada a les Esglésies de l'Àsia Menor, d'on Efes n'era la capital, aprofundint sobre el contingut de l'epístola als colossencs.\nFilipencs: escrita a Efes vers l'any 56, és una carta de caràcter personal. Pau demostra tenir forts vincles afectius amb la comunitat de Filipos, als que agraeix la seva generositat.\nColossencs: escrita des de Roma (anys 60-61), presenta Crist com la figura central de l'Univers i la història.\nTessalonicencs 1: escrita des de Corint vers l'any 52, és possiblement la primera epístola en sentit cronològic i, per tant, el primer text cristià que es conserva. Conté una exposició del nucli del missatge paulí, i els encoratja a reforçar la seva fe i a continuar escampant el missatge de Crist.\nTessalonicencs 2: escrita poc després que la primera carta a la comunitat, és un intent de corregir una mala interpretació d'aquesta en adonar-se que molts entenien que la vinguda del Senyor era imminent.\nTimoteu 1: és una carta de Pau a Timoteu, el seu delegat a Efes, en la que l'aconsella i l'instrueix sobre l'organització de l'Església.\nTimoteu 2: en la segona carta a Timoteu, s'exhorta a no tenir por de predicar sobre el Senyor. Pau pronostica la seva pròpia mort i demana a Timoteu que segueixi treballant.\nTitus: és una carta personal al cap de l'Església cretenca Titus en la que descriu els deures i obligacions dels bisbes.\nFilemó: escrita des de Roma (anys 60-61), és una breu carta personal al magnat colossenc Filemó, intervenint a favor del seu esclau Onèssim. És l'escrit més curt del nou testament.\nLes dues cartes a Timoteu i la carta a Titus, totes elles de difícil datació, són conegudes col·lectivament com les epístoles pastorals, ja que van dirigides a càrrecs eclesiàstics i tracten sobre el paper que ha jugar el lideratge de la comunitat cristiana.\nAutoria de les epístolesModifica\nEls estudiosos moderns estan d'acord que algunes de les cartes incloses en el cànon són pseudoepigràfiques (no van ser escrites per l'apòstol Pau), tot i que no hi ha consens en determinar quines són. Aquestes atribucions podrien ser fetes per deixebles de Pau que exposaven els pensaments del seu mestre i pretenien parlar en nom seu per dotar d'autoritat l'escrit, o falsificacions amb l'objectiu de justificar determinades creences.\nEls experts que analitzen l'autoria de les diverses cartes es basen en criteris com la consistència de l'escrit amb els detalls coneguts de la vida de Pau, la coherència de les tesis amb altres obres d'autoria acceptada, o estudis d'estil i llenguatge.\nHi ha set epístoles l'autoria de les quals és acceptada per la immensa majoria dels estudiosos. Aquestes cartes, amb els anys de composició aproximats més acceptats, són: Romans (55-58), Filipencs (52-54), Gàlates (55), Filemó (52-54), Primera als Corintis (53-54), Segona als Corintis (55-56), i Primera als Tessalonisencs (51)\nDe la mateixa manera, hi ha consens entre els experts que no van ser escrites per Pau les dues cartes a Timoteu, i la carta a Titus.\nFinalment, hi ha divisió d'opinions en relació a l'autoria de les cartes als efesis, als colossencs, i la segona carta dirigida als tessalonisencs.\nAltres epístoles atribuïdes a PauModifica\nL'apòstol Pau segons Rembrandt (v. 1633)\nEpístola als HebreusModifica\nEn alguns manuscrits primerencs del Nou Testament s'incloïa l'Epístola als Hebreus, que és anònima, entre les cartes de sant Pau. Des del principi, però, s'ha qüestionat que Pau fos l'autor de la carta i el consens general la situa entre les epístoles generals.\nExisteixen cartes de Pau de les que es coneix l'existència a través d'una referència inclosa en una altra epístola d'autenticitat confirmada, però que no s'han conservat i per tant no es troben incloses al cànon:\nEpístola anterior als Corintis (prèvia a la primera carta als corints, referenciada a 1 Corintis 5:9)\nEpístola severa als Corintis (entre la Primera i la Segona carta als Corintis, referenciada a 2 Corintis 2:4 i 2 Corintis 7:8-9)\nEpístola anterior als Efesis (referenciada a Efesis 3:3-4)\nEpístola als Laodicencs (referenciada a Colossencs 4:16)\nDiverses epístoles no canòniques afirmen ser escrites per Pau, o han estat atribuïdes a ells. La pràctica totalitat dels experts en rebutgen l'autenticitat. Entre elles s'hi troben:\nTercera carta als Cortintis (fou acceptada com a canònica per l'Església Armena durant un temps)\nEpístola als Laodicencs (versió de la carta referenciada a la carta als Colossencs inclosa al Codex Fuldensis)\nEpístola als Alexandrins\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Epístoles Paulines\n↑ «Epístola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 7 març 2011].\n↑ (anglès) The Deutero-Pauline Letters, Felix Just(accés el 7-3-11)\n↑ (anglès) Apologetic Press: Are There Lost Books of the Bible? (accés el 7-3-11)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Epístoles_Paulines&oldid=28340550»\nDarrera modificació: 30 set 2021 a les 17:27\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 set 2021 a les 17:27.


Els escolars prioritzen la convivència en la mobilitat\nEl concurs 'Joves i Mobilitat' premia els millors treballs d’escolars sobre seguretat viària i convivència\nEls escolars prioritzen la convivència en la mobilitat RACC\nCada any, quan acaba el curs escolar, el debat sobre si cal fer algun regal als escolars pels resultats obtinguts durant el curs salta a la primera línia de les discussions. Fa un temps, el premi més cobejat era un ciclomotor, i era en aquest moment del calendari quan se’n venien més.\nAvui, en canvi, aquesta classe de vehicles pràcticament han desaparegut, si més no del mercat local; moltes de les marques que els fabricaven ja no existeixen, i l’interès pel que va ser una magnífica escola de conducció per a moltes generacions s’ha esvaït. La dèria pels smartphones ha ocupat el lloc d’honor al podi dels objectes més preuats.\nPerò que això sigui així ara no vol dir que els més joves no vulguin conduir, que ja no tinguin cap sensibilitat per la mobilitat i, cosa que és més important, cap a la seguretat viària. De fet, segons Alberto Caamaño, responsable de les autoescoles del RACC, “l’estiu és la temporada de més feina per als centres de formació dels conductors nous; quan els estudiants acaben els exàmens és quan comencen a preparar-se per a l’examen del carnet de conduir”.\nLa Federació Internacional d’Automobilisme sosté que cada dia moren 3.500 persones al món com a conseqüència dels accidents de circulació, que són la principal causa de mortalitat entre el col·lectiu de persones de 15 a 29 anys a les societats modernes.\nFer de la seguretat a les carreteres una prioritat s’ha convertit en un dels principals objectius d’aquest organisme, que no només es dedica a regular els esports del motor. El Reial Automòbil Club de Catalunya també fa difusió de les quinze normes que promou la campanya #3500lives, i s’afegeix, entre altres accions, a l’organització (juntament amb el Servei Català del Trànsit -SCT- i els departaments d’Interior i d’Ensenyament de la Generalitat) del concurs 'Joves i Mobilitat'.\nEl certamen, que premia els millors treballs sobre seguretat viària i convivència, va néixer el 2008 per incentivar la reflexió sobre la responsabilitat que suposa la conducció de qualsevol classe de vehicle i els riscos que pot comportar.\nEl concurs vol incentivar la reflexió sobre la responsabilitat que suposa la conducció de qualsevol classe de vehicle i els riscos que pot comportar\nDes que van posar en marxa la iniciativa, 15.198 joves d’entre 13 i 17 anys han presentat a concurs 10.272 treballs que han suposat un toc d’alerta i un dibuix transversal i polièdric de la importància dramàtica que té la mobilitat des de molts punts de vista.\nTant el club català de conductors com l’SCT han posat a disposició de les escoles tota mena de materials i eines perquè els professors poguessin promoure la participació dels alumnes en aquesta convocatòria per fer-los entendre que tant la seguretat viària com el respecte per l’entorn on vivim ajuden a combatre la que ja és una autèntica plaga de la civilització actual.\nL’onzena edició del programa 'Joves i Mobilitat' ha motivat aquest any la participació de 1.698 estudiants d’ESO, batxillerat i cicles formatius de grau mitjà que representen 68 instituts i escoles de tot Catalunya.\nestudiants d’ESO, batxillerat i cicles formatius de grau mitjà han participat en l'edició d'aquest any del concurs\nAquests alumnes s’han distribuït en 611 grups de treball, que han sigut monitoritzats per 89 mestres d’aquests centres educatius. El resultat final han sigut 772 treballs presentats, distribuïts en les tres categories de la convocatòria: articles d’opinió (244), anuncis gràfics (326) i videorelats (202).\nLa necessitat de compartir l’espai públic per on ens movem, la seva creativitat i l’adequada tria tant dels formats com del llenguatge adequat per a l’audiència jove a la qual van adreçats els missatges ha sigut el denominador comú de les obres presentades a concurs.\nLucía Magro, Maria Bertran i Maria Manté, de l’Escola Maristes Valldemia de Mataró, han guanyat la primera categoria amb el treball 'Com animals', on comparen els carrers de les ciutats amb la selva. Anna Garnatxe, David Pujol i Laia Palomeras, de l’Institut La Garrotxa, d’Olot, amb l’obra gràfica 'No és només la teva vida', s’han adjudicat la divisió dels anuncis. Finalment, el premi per al videorelat l’han obtingut Joan Coromina i Marc Celeiro, de l’Institut Antoni Torroja, de Cervera, per l’edició de 'Caminem cap a una millor convivència'.


Abril 2008 | La llibreta virtual.\nQuan jo era petit i anava als "hermanus", un cop l’any es feien unes estades d’una setmana aproximadament on convivíem tots els de la classe. S’hi feien excursions, misses, etc.\nAquest matí el pare marista Roger ZP ha tret en Carles malhermano i en Toni trapella a fer una sortida de convivències. La sortida era d’aquelles de bon rotllo, pau i herba, explicar vivències, etc.\nL’excursió volia seguir el recorregut que demà faran els participants a l’Open Natura.\nMentre el pare marista anava comentant les meravelles de la ruta, en Toni i en Carles, però més en Toni, anaven esbufegant darrera el pare marista. De cop el pare marista ha perdut en Toni i abans d’arribar a Collsacreu, on hi ha un avituallament, ha estat en Carles el que també s’ha perdut. El pare marista veient la responsabilitat que li queia a sobre ha tingut a bé a esperar als dos que li anaven darrera, gairebé ja sense esma. S’ha hagut de tirar de la llibreta d’excuses com ara punxar una roda, etc.\nMentre es canviava la càmara en Roger ZP ha tingut un atac de sinceritat i ha confesat que no havia planificat bé la pujada perquè havia volgut aguantar tota l’estona amb el plat del mig i que potser en endavant ho pagaria.\nUn cop ha estat arreglat el reventon s’ha continuat tirant del llibre d’excuses: que si s’havia d’arribar a una hora, que si s’havia d’anar a estendre roba, etc.\nEl pare marista s’ha aborrit. Mentre baixàvem en Roger ZP anava descrivint les meravelloses qualitats de’n Carles i de’n Toni, llàstima que avui no les han pogut demostrar, o no els hi han deixat.\nResum de la sortida: En Roger està molt fort. Comença a agafar la forma. Sortida de tràmit. Marc tremola. En Carles no ha tingut temps d’escalfar el turbo, tot just 14 kms i ja hem tornat. En Toni retorn a les velles sensacions, aquelles que remeten a més entrenament si vol ser quelcom.


El jutge anul·la la semillibertat als presos independentistes - Empordà\nEl jutge anul·la la semillibertat als presos independentistes\nEl jutjat de vigilància penitenciària estima els recursos de la Fiscalia i els polítics tornen a entrar a la presó Bassa i Forcadell continuaran gaudint del tercer grau ja que el magistrat encara no s'ha pronunciat\nddg. barcelona 10.03.2021 | 06:30\nRomeva, Forn, Sánchez, Junqueras i Cuixart, poc abans de tornar a la presó de Lledoners. europa press\nRomeva, Forn, Sánchez, Junqueras i Cuixart, poc abans de tornar a la presó de Lledoners.\nEl jutjat de vigilància penitència va revocar ahir el tercer grau penitenciari que la Generalitat va concedir el mes de gener passat als set presos del procés de la presó de Lledoners: Oriol Junqueras, Jordi Turull, Josep Rull, Raül Romeva, Joaquim Forn, Jordi Sànchez i Jordi Turull, tal com sol·licitava la Fiscalia en el seu recurs.\nSegons fonts jurídiques, el titular del jutjat de vigilància penitenciària número 5 de Catalunya va estimar els recursos del ministeri públic i va tombar el règim de semillibertat als set presos homes, que al llarg d'ahir van tornar a la presó. Fa dues setmanes, el mateix jutge va rebutjar suspendre cautelarment la progressió a tercer grau com va demanar la Fiscalia, i els va mantenir en semillibertat fins a prendre la decisió sobre el fons de l'assumpte, que va publicar dilluns.\nPer contra, l'expresidenta del Parlament Carme Forcadell i l'exconsellera Dolors Bassa continuaran gaudint del tercer grau (que els permet sortir diàriament i tornar a la presó només a dormir, de dilluns a dijous), ja que el jutjat del qual depenen les presons on compleixen condemna no s'ha pronunciat encara sobre el recurs de la Fiscalia.\nLes actuacions, que es poden recórrer davant el mateix jutjat o directament al Suprem, sostenen que la concessió de la semillibertat als presos del procés és «prematura» i «precipitada», tenint en compte les penes imposades (de 9 a 13 anys), i recorda que els interns no assumeixen que van cometre cap delicte, la qual cosa aboca al fracàs el seu tractament penitenciari de reinserció.\nEl magistrat Mariano David García, que està de suplent en el jutjat de vigilància número 5, es va desmarcar així de la decisió de la titular, que el mes de juliol passat va avalar la concessió del tercer grau als presos de l'1-O, encara que el va suspendre a l'espera que el Suprem es pronunciés.\nEl jutge considera «cridaner» que els nou reclusos hagin seguit idèntic recorregut penitenciari, quan l'habitual és que persones implicades en uns mateixos fets tinguin una «evolució diversa i, en conseqüència, una resposta individualitzada».\nEn aquest sentit, dona la raó a la Fiscalia i admet que en l'itinerari dels presos de l'1-O hi ha una «aparença de buidatge de pena, la qual cosa exigeix una especial vigilància perquè això no es produeixi realment i que en tot cas està cridada a ser corregida a través del control» per part dels jutjats i del Suprem.\nDe fet, el jutge es remet a la resolució en què el Suprem va revocar el desembre passat el tercer grau i sosté que, encara que la durada de la pena no ha de ser l'únic criteri a tenir en compte per a una progressió de grau, «ha de transcórrer temps suficient perquè el tractament penitenciari produeixi els seus efectes, la qual cosa s'entén que no ha ocorregut».\nSegons el magistrat, dels informes penitenciaris es desprèn que els interns assumeixen els fets pels quals van ser condemnats i es responsabilitzen d'ells, però aquests «apareixen contextualitzats, minimitzats o justificats».\nA més, en opinió del jutge, la responsabilitat que assumeixen pel que van fer és «de tipus política (en funció del seu càrrec) o moral (en funció de les seves conviccions), però no s'entreveu en ells un mínim d'assumpció de responsabilitat penal en el sentit d'haver fet fallida normes bàsiques de convivència».\n«I no es tracta en cap cas que es produeixi un penediment (figura només prevista en delictes de terrorisme), sinó únicament tenir consciència de la comissió delictiva», precisa. Per al jutge, és «evident» que si un intern no assumeix haver perpetrat un delicte «el tractament aplicat fracassarà en la seva finalitat d'evitar la reiteració delictiva», per la qual cosa conclou que els programes de reinserció no han «tingut el resultat satisfactori necessari».


Els municipis mallorquins no rebran ajudes pels efectes del temporal del passat desembre – Rellevant.cat\n“Municipis de Mallorca no rebran ajudes pels efectes del temporal de desembre i gener a l’hivern passat.\nLa manca de notícies durant mesos de l’estat del procediment, va fer que diferents batles contactessin amb la Delegació del Govern a les Illes que els ha confirmat que els han desestimat la subvenció per no haver presentat les factures pagades abans que es complís un mes de les inundacions.\nDurant tot aquest temps els ajuntaments han dut a terme tota una sèrie d’obres que han volgut paliar els efectes del temporal, així com centenars de particulars que també haurien rebut una carta on se’ls denega qualsevol compensació.\nAdministracions locals i particulars no podran recuperar aquests doblers avançats per la negativa del govern central de concedir les ajudes públiques promeses en el Consell de Ministres del passat 27 de gener, al·legant un formalisme temporal.”\nPer consultar la publicació original a Facebook, clicau aquí.\nEl Dojo Muratore mostra el seu judo a les escoles\nCartellera de cinema del teatre La Unió de Son Servera\n25 de setembre de 2017 Rellevant Successos Deixa un comentari


18 de març. Sortida de club | CC Torregrossa\nEnviat per: caiman | 15 Març 2012\n18 de març. Sortida de club\nRECORDEU QUE EL 25 DE MARÇ ÉS L’ÚLTIM DIA PER APUNTAR-SE A LA CALÇOTADA.\n« 11 de març. Sortida de club\n25 de març. Sortida de club »\nPere, no et pots perdre de cap manera un viatge amb una taràntula, una centella, una càrrega de trilita, un caiman i altres especies similars fins un paratge tant idíl•lic com els boscos d’Irati. A més, podràs provar com hidratem el cos el dia abans a base de cervesa i t’asseguro que ho fem a consciència. Davant d’aquesta proposta no pots fallar i acompanyar-nos a Ochagavia i fins i tot si com tu dius ets un escalador ………… podem empentar-te a Larrau i a Errozate, tens que recordar que portem al Chiapuchi que és el millor escalador del segle.\nBy: caiman on 15 Març 2012\nZP. som ciclistes no lingüistes i els bons ciclistes anem tant ràpid que no podem perdre el temps amb collonades, a més el Pompeu no ens veu que ja la colga.\nSimplement que avui, al diari SEGRE, m’han publicat un escrit que vaig fer respecte la cursa de BTT d’Almatret.\nMolt be Celestí l’escrit al Diari Segre, i desprès el Gispert ens dirà que no sabem escriure, però si ens publiquen escrits al Segre Gispert!.\nEs igual si es fan faltes d’ortografia o no, el mes important es que escrigueu al bloc explicant les vostres aventures amb la bici, o simplement explicant qualsevol cosa, així sabem que mireu el bloc.\nJo mateix quant es va fer el bloc en feia moltes de faltes d’ortografia amb català, ara també en faig, però densa que escric al bloc he millorat molt el meu català i no mes per això ja estic content, el que em costa mes es porta un ordre per explicar les coses, per això ja tenim al Ironkit que es un crac explicant les seves aventures amb la bici. A mi em costarà explicar les coses, però estic segur que a uns altres els costarà porta una carretilla elevadora, portar un camió, esporgar un arbre o regular una vàlvula d’expansió d’un evaporador de R22, tothom t’he les seves habilitats.\nQue tothom escrigui com sàpiga però escrigueu al bloc,adéu……\nBy: Carles on 16 Març 2012\nZP “remendon”, saps el que es, no aver escrit mai una paraula amb català, no aver tingut cap classe de català i ficar-te a tremola la primera vegada que bai intentar escriure una petita frase en català, que per ser va ser amb aquest bloc, pues mira ara fai alguna cossa mes que escriure petites frases, i te confirmo que el bloc a segut el meu mestre de català, espiritual i esportiu.\nMe estic donant conte que els diumenges tothom va, una mica a la seva bola, uns fen btt, altres fen marxes de carretera, altes tirades maratonianes, gen corren a peu, etc etc, jo de moment penso se fidel a la ordre dels templaris del CCT i sortir a les 9 de cal Pele, per fer la ruta marcada, i si ni a algun que no en te prou pot donar una volta per Castelldans abans de vindre, mes capa-alla la cosa pot cambiar si la majoria u desi-deis.\nBy: Ramón on 16 Març 2012\nRamón i Carles, teniu tota la rao amb els escrits i les insignificants faltes d’ortografia.\nTan se val les faltes.\nTothom a escriure aquí.\nRamón, jo el diumenge vaig a la cursa dels Bombers, però després ja no en faré cap mes de cursa a peu.\nBy: Taràntula on 16 Març 2012\nDesprés de llegir els escrits del nostre estimat Presi i ara si del GR, estic emocionat i em cauen les llàgrimes. Demano ja, en aquest mateix moment la creu de Sant Jordi per aquest bloc, que ha fet més per la llengua catalana que tots els plans educatius del govern de torn i sé del que parlo.\nEl nostre estimat Ramon té raó quan parla al respecte de les sortides de club, particularment he faltat molt més del que voldria perquè com tots sabeu, estic preparant un repte esportiu important per mi i això implica fer altres coses que anar en bicicleta.\nPenso i vull dir amb convicció (oi que m’ha quedat be), que les sortides dominicals amb els companys del CCT són l’essència del nostre club. Cal mantenir-les i potenciar-les, donat que són el millor antidepressiu que existeix. Per tot això;\nDemano el Nobel de medicina pel nostre estimat CCT i que el Govern de la Generalitat premio la nostra aportació en la reducció de depesa farmacèutica.\nI posat a demanar, també demano el premi Ramon Llul pel nostre estimat Ironquit per les seves extenses i il•lustradores cròniques.\nI el premi Nadal pel nostre poeta i cronista del Segre i inigualable Trilita.\nI la Champions League per tota la resta de lectors del bloc que us patim amb paciència i resignació.\nBy: Caiman on 16 Març 2012\nOstras noi sempre obro polèmiques que si canvis de nom que si ortografia, bé la qüestió és fer bollir l’olla. Apa siau\nBy: ZP on 16 Març 2012\nOstras quant desordre…..\nSembla que corren temps revoltossos….\nTranquils, que les aigues tornaran a fluir pel seu cause.\nAmb els anys, hi han ciclistes que apareixen i desapareixen, que s’ho agafen amb molt ìmpetu i poc despres abandonen, que venen un any si dos no, i repeteixen, agafen, deixen.\nCom les fulles caduques dels arbres, cada tardor és deixen caure per suportar els fred i riguros hivern, i esclaten amb una verdor enlluernadora a la primavera, repetint aquest cicle any rere any.\nHi han anys de plujes, de sequera i altres de vent. Però sempre apreix el bont temps i cal aprofitar-ho companys.\nVull dir, i perdoneu per les metàfores, que passi el que passi aquest super CLUB perdurarà, a pesar de les baixes eventuals de curta o llarga durada.\nSi us serveix d’exemple, porto prop de 40 anys defensan la samarreta del CC Torregrossa, i així penso fer-ho mentre el body aguanti….. de vegades amb més constància i d’altres amb intermitència, així és la vida…….\nque encara no t’has guanyat la medalla d’honor.\nBy: Trilita on 16 Març 2012\nSo, si, el Ramon Llull pel Celestí.\nZP com a incendiari encara ets massa moderat i diplomàtic et falta mol per estar a la meva altura.\nNois ,que fem diumenge, suposo que ruta normal perque noto poc entusiasme amb fer una ruta XL , tindrem que fer una L i guardar forces per VilaFranca\nBy: Lopere on 16 Març 2012\nEncara estic plorant de l’emoció de llegir aquests escrits en aquest bloc.\nBy: Taràntula on 17 Març 2012\nJo aquest diumenge penso fer carretera que ja n’estic cansat de tragar-me tant de pols per les trialeres, a les nou serè al Pelegrí…………\nZP, això no es obrir polèmica, es comentar la jugada, i com molt be a dit el Pere ja et pots espavilar si vols ser incendiari com ell.\nBy: Carles on 17 Març 2012\nNois, et team Juneda (amb realitat no hi ha Cadí ningú de Juneda) surt a 2/4 de 9h davan cal A.Barrufet per anar a buscar al Pedrossa i Gassó a Mollerussa i despres Omells-Rojals , jo m’hi apunto , tenia ganes de fer algo així, si algú mes vol dormir pla a la migdiada ja ho sab ,\nBy: Lopere on 17 Març 2012\nPere, ets un temerari i un inconscient. Hi ha una dita que diu “Vale mas ser cabeza de ratón que cola de leon”. Pobre Pere\nBy: Caiman on 17 Març 2012\nPobre Pere …\nDaré un paperas\nNo tinc cap ganes de passar al davant del Pere com incendiari, ja l’hi deixo a ell. Demà no podré venir amb vosaltres i això que me’n moro de ganes però la meva dona m’ha exigit que l’acompanyi a portar el nen al futbol demà. Bé jo avui ja he fet el meu tomb per no perdre l’estel.la dels cracks (he fet just la meitat de l’ironkid). Igual demà vinc i us acompanyo durant una hora per poder gaudir dels vostres culs.\nHo sento Centelles demà no podré acompanyar-te.\nI del Doc que se’n sap?\nBy: ZP on 17 Març 2012\nOstras, ara que faig..?\nDemà puc venir, però amb qui vaig..??\nQue vols fer Centelles….\nEl que tu diguis jo faré.\nBy: Trilita on 17 Març 2012\nBy: Centelles on 17 Març 2012\nbueno pues encara que costi de creure fins ara no e pogut fer que aquesta maquina pugues escriure el que jo li deia\nescriure podia escriure pero al hora de enviar el misatge es ficave una pagina am blanc am un text curt am ingles que no se que volie dir i a part et treie de internet\nara acabo de llegir tots el comentaris atrasats la polemica de les faltes de ortografia estic d’ acord en que em de mirar de escriure tot el be que puguem desde els que nomes tenim la EGB i que en aquells temps no i avie asignatura de catala fins als que tenen carrera cadasqu fa el que pot el importan es que ens entenguem i escrivim ja sigui be o am faltes, tambe me ai adonat que el Pere nomes que per tocar allo que no sone a part de fer faltes tens que esvrinar el que vol dir\nTrilita dema tenim que anar am Team Juneda deixan apart que la ruta es molt llaminera, tenim que anar a socorrer al Pere perque sino el deixaran fet una piltrafa\nTrilita si veiem que portem un ritme massa fort ja els esperarem i si combe tambe els i farem una espenteta\nAixí m’agrada qu esigueu solidaris amb el Pere i l’acompanyeu, peró només l’heu d’acompanyar, res d’atacar, que l’heu de deixar a punt per un caiman desesperat amb molta gana.\nPer quan un súper team Torregrossa?. Com potser que els junedecs ens passin la ma per la cara?.\nBé obrim polèmica, ei junta que penseu fer amb la proposta de la marxa per carretera organitzada pel CC Torregrossa. Jo penso que s’hauria de programar per la primera setmana de març (no hi ha massa competència de d’altres marxes), no hauria de tenir més de 115 km (així podria fer-la tothom encara que no portés massa entrenament) i uns 1300 de desnivell per Les Garrigues. Vinga opinions, va PERET ajudam i desperta la taràntula i al caiman i al presi.\nPer cert on és el DOC?\nEl que no sé, es on viu el Barrufet….\nDieu-me més o menys on és i allí seré a les 8:30.\nPEReeeee fica’t el fibló del Taran + les dents del Caimàn, jo portaré una malla de lliuta medieval + una coraça d’acer templat…\nEl Barrufet? Entran per Torregrossa una de les primeres cases, el Pedrosa m’ha dit que demà no corren gaire que avui ja an fet 130km\nPere, no corren gaire pel Trilita, però per tu son com un avió i per mi com un cohet.\nRespecte de la marxa, de moment val més no dir res, no fos cas que ……… Els punts suspensius el aclariré més endavant, si s’escau.\nPere, jo de tu demà m’adormiria\nBy: Tarántula on 17 Març 2012\nA mi Tambe em passava aixo Centelles de poder enviar cap comentari.\nBy: Carles on 18 Març 2012\nJo doncs avui estava fet un paquet,semblava el Carles, jo tenia les cames fluixes i ells molt fortes , tot el mati a roda ,he fet tot el recorregut fins a Roijals pero he fet un paper discret,aveure com ho arreglo això per Vilifranca.\nEl Centelles ha fet un paperas proposo canviar li el nom per “Titan”\nEl trilia….. Coll on es el Trilita? ens a fet un amago i a desaparegut de sobte\nBy: Lopere on 18 Març 2012\nPere. ja ets meu i el proper diumenge et mossegaré. Ja tinc ganes d’anar en bicicleta que això d’arrossegar-me per terra em deixa les potes blaides i la panxa rascada.\nQue ha passat amb el Trilita?\nRespecte als comentaris a mi també em va passar i no sé perquè, suposo que devia ser un problema del servidor, però ara sembla que ja està solucionat.\nTots podeu escriure? si algú no pot que m’envio un correu electrònic a jpuig128@xtec.cat\nBy: Caiman on 18 Març 2012\nbueno ja veig que no e sigut sol en aquet affaire de no puguer escriure mes ven dit puguer podia escriure el que no podia fer es enviar\nla jornada de avui am el Team Juneda feie bastant respecte i jo pensava que no i sirien tots pero no tots al complert\nIsidre,Orteu,Andreu,Albert, Pedrosa am un company de Linyola(que per se que portave pocs kmsa aguantat bastan be)Gasso,Trilita,Pere i un servidor\nvagi per devant que el Team Juneda son figues de un altre paner aquesta gent estan un esglao per damunt nostre per no dir dos i aixo que alguns de ells ahir van fer 130kms\na al sortida una mica de embolic per trobarnos uns a els altres ja portavam uns 25km i encara estavam per Puig-gros, enfilem cap Arbeca Omellons i cap a Tarres(teniam que anar per Senan pero a causa del embolic em decidit anar pel dret)tot aixo a un ritme diabolic i per acabar de arreglaro el aire a favor jo no parava de dirlos que guardesin forçes que la tornada serie bastan dura pero res endevant les haches em arrivat a Tarres i el Trilita a anat cap a casa que tenie gent a dinar, Trilita auries disfrutat de Tarres a Montblanch am velocitats de vertigen am puntes de 80 kmh\narrivada a Montblanch i enfilem cap a Rojals cadasqu al seu ritme marxen la crem de la crem i ens quedem el Pere i jo sols al radere tot i que el Pere avui no tenie el dia marxo tot sol i atrapo al company del Pedrosa que avie marxat am el Team i a Rojalons trovem al Orteu que per problemes al genoll a decidit girar arrivada a Rojals omplir aigua menjar una mica i avall que fa baixada jo tot el cami que nomes feia que pensar am la tornada\nsortida de Montblach per la general a fortes ratxes de vent pero tot i que em trobava una mica cansat e decidit donar relleus i mirar de deixar el club a bon nivell i crec onestament que u ai aconsegut ja que e donat relleus fins a casa am gent que esta per sobre meu a nivell fisic i de edat\nla experiencia a sigut bona no em pensaba puguer tornar a casaam aquell ritme i menys donant relleus\nestic molt satisfet de la jornada de avui\nBy: Centelles on 18 Març 2012\nEstic aquí, viu i estalvi, aixó si no he pogut demostrar el meu potencial encara que estic a mig GAS.\nTants galgos i llops m’han deixat ACOLLONIDO…..\nGassó, Orteu, Andreu, Isidre, Pedrosa, Barrufet, Centelles, Pere etc….\nTot ple de cavalls de gran prix…..\nInternament m’he dit, avui pinten bastos, i no tens ni la manilla, ni la sota ni el Rey…… busca alguna excusa que vindran dies millors.\nAvui tenia la celebració de sant Josep a Balaguer, amb familiars de Barna i Valencia etc..\nla dona m’ha amenaçat de que com no estiguis com a màxim a la 1:15 a casa…..\nTota l’estona fent càlculs i no sortien.\nA més hem anat fins a Mollerussa a buscar el Gassó & Isidre, fins a mig camí de Borges per trobar al Pedrosa…\nCada vegada l’aire bufava amb més força i ens tocaria plenament en contra a la tornada.\nVeia que segurament arribaríem sobre les 2.¡¡¡.\nQuant hem entra a la nacional al encreuament amb Tarrés, miro el rellotge de la bici i dic cap a casa.\nM’he confós per que el porto una hora avançat (no he fet el canvi horari) mentre tirava cap a Tarrés m’he adonat de l’hora verdadera.\nLlavors he tirat fins a Montblanc per la nacional, i mitja volta cap a Tarrés, Fulleda, Borges , Juneda.\nSi que puc dir que la tornada tot sol se m’ha fet costosa.\nTambé puc dir. Sr Pere, que l’estona que he anat amb tots plegats no t’he vist fluid en cap moment, a mi mateix tampoc….\nFins i tot en bec capaç de fer un paper digne a la marxa dels Xupitos amb Countrau, primerament tinc que inscriurem.\nBy: Trilita on 18 Març 2012\nO.K….. sabia que el Centelles deixaria el pabelló a l’alçada.\nJa fa molts anys que el conec, i encar que hi hagi tormenta, vents huracanats o pedregades.\nCreix la seva força amb les adversitats, i doblega als elements mentre que l’última gota de suò llisca pel seu front, rebregant les bieles fins l’últim esforç infinit que mai acava…..\nM’esteu deixant acollonit. No sé si tornar. Potser seria millor que no ho fes.\nA part d’això avui m’ha passat una cosa molt curiosa.\nA veure si algú m’ho pot explicar. Com es posible que un Caiman, que sols te 4 potes, i una panxa grossa i que l’arrossega per terra, em foti una pallisa corrent a peu?????? Això a una tarantula que te un munt de potes????????\nQue collons haurà passat??????\nBy: Taràntula on 18 Març 2012\nhe somiat que pujaba rojals a roda del Orteu ,Centelles i companyia… jeje naturalment era un somni….\njo tambe he sortit, pero avui a estat curt i tard….avui tenia feina… hem anat amb la family a plantar arbres…i n’hem plantat quatre!!!…com que tenia que sortir en bici si o si…en acabar…a les 12’45” he sortit de casa sense dinar carregat de barretes i direccio a Juncosa volia fer una volta de 100/110 km en arribar al Vilosell he tirat cap a Vallclara ,Vimbodi,Poblet.L’Espluga de Francoli…..colll…. he tornat a anar cap a Senant la pujada s’ha fet mes dura portant 80km que l’altre dia cuant en potaba 170…i es perque encara estic mitg acostipat i a sobre no avia menjat res prou solid desde les 8 del mati…..uff quina gana…Senan…Omells, L’Espluga calva……punt i apart\nELS MIRACLES EXISTEIXEN!!!!! la pista que va fins l’Espluga es un cami de mala mort, Deu de cel, no hem puc creure que no aiga pinxat…i no portaba la manxa per lo que una punxada i a trucar a la grua….ho he encarat interntant esquivar alguna cosa, pero es imposible per lo que he decidit no afluixar i pasar-ho el mes rapit posible…. grava grosa, pedres, argalls de quitra,sots de totes mides…algu dona mes???? decididament anava mitg fos nomes hem faltaba aixo…als Omellons ,mas de lo mismo aquest cop en forma trabesses a la carretera si…aquells pegats blancs al terra s’hem enconjeix l’anima cuant la roda pica als cantells d’allo…. a la Floresta tambe….un 10 als batlles locals….per fi arribo a casa amb la bici sensera i jo desmanegat….fins a Vilafranca que ens veurem a la sortida..jeje..SALUT\nBy: IRONKID on 18 Març 2012\nSiii, Taran jo sé el SECRET.\nEl Caimàn es llança al terra i es fica un “MONOPATÍ” sota la panxa, llavors amb les potes va impulsant l’artefacte, i amb la cua dirigeix la direcció.\nCosa que les Taràntules no poden fer-ho, per que amb les potes no arriben al terra. A més portes la bossa de verí molt carregda que lastre enormement…\nIronkid, tranqui que soc incapaç de fer el tu fas, ets el meu ídol….\nBy: Trilita on 19 Març 2012\nDoncs, amb monopatí no haurie de valdre\nBy: Taràntula on 19 Març 2012\nAixò a fet el Caiman? Lo del monopati es ilegal anticonstitucional antisportiu i políticament incorrecte, proposo una sanció , que el diumenge surti dos minuts mes tard que els demés …. Bueno que siguin cinc no fos cas que encara em passi.\nBy: Lopere on 19 Març 2012\nFelicitats a, Chiapuchi,Tarantula,Caiman,Punta,Borfa,Ironkit,JR,i a tos els Joseps i Josep Mªs del CCT, i simpatitzants.\nBy: Anònim on 19 Març 2012\nEl anònim de el damunt soc jo.\nBy: Ramón on 19 Març 2012\nEl diumenge, varem ser 6 els templaris que seguirem el ordre del temple del CCT, el Presi, Juanito, Juanillo,Marmo,JR i jo, el Presi es va retirar ja que no es trobava en condicions, varem segui els 5 lluitant contra les inclemències, El Marmo tot fet un “Capitan Trueno” no el podíem seguir al principi, i al final era ell el qui li costava de seguir, el JR cada dia esta mes imponent, i els demés ens defensarem com podi’m.El diumenge esperem que i sigui una mica mes de reforç de cavalleria que obri pas, pro si no i pot ser es-igual, nosaltres continuarem la nostra creuada lluita.\nMoltes gracies Ramón\nHe fet tard, pero felicito a tots el Josep que es conectin al bloc, felicitatssssss……..\nL’anonim soc jo.\nBy: Carles on 19 Març 2012\nEl Ramon esta fet un templari, jo ja me’l imagino amb el cavall i l’espasa, es un templari…\nCagun l’olla Trilita: per quins setous expliques el meu secret. Només el podia esbrinar un tecnòoleg de la teva descomunal alçada. A més, ja demanen sancions per mi, com si fos el Contador.\nPeré: estic esmolant les dents per clavarte-les al cul el proper diumenge entre copa de vi i de cava. Tinc molta gana.\nRamon: Templari o no ets el millor, sort en tenim de tu en aquest club, sense tu no som ningú (com diu la cansó), peró no t’adormis en els llaurels que sembla que el Marmo ha sortit del letarg hivernal i ja ha tornat.\nIronquit: el teu entrenament forma part del meu entrenament. Quan no puc sortit o no en tinc ganes llegeixo la teva crònica i em canso més que en un entrenament normal.\nTothom ha felicitat al Joseps, però només el Ramon ha felicitat un caiman. Gràcies Templari\nBy: Caiman on 19 Març 2012\nfelicitatats a tots el Joseps sort en tenim del Ramon que pensa en tot, fins i tot am el templaris i no com jo que aquesta tarde e parlat am ma germa i no e pensat a felicitarlo\ncontinuo pensant que el Trilita aurie de fer un pensament i dedicas a la poesia no dic que no sigui un bon ingenier pero com a poeta no te rival\nPere no tenies que dir res del teu rendiment del diumenge ja quye ara tutomm esta esmolant el ganivets pensant am am el cava, cerveses i demes liquids\nBy: Centelles on 19 Març 2012\nFelicitats a tots els Joseps que son majoria absoluta al club\nAmb un xic de retard…..\nFelicitats a tots els Joseps ( Josep Maries, Pepes, Pepitos, Bep, Jep, etc), i proposo un brindis amb Vi o Cava….\nNo hace falta decir nada mas……\nRealment vaig girar “el Diumenge”, per no rebre més barró, una retirada a temps és mitja victoria……\nTinc por. El trilita no va fer petar la càrrega el passat diumenge i aixó segur que ho patiem el proper diumenge entre copa i copa pujant algun portet del penedés.\nBy: Caiman on 20 Març 2012\ngracies a tot-hom….teniu l’avituallament pagat a la cursa..je.je…salut\nBy: IRONKID on 20 Març 2012\nM’estic repensant de venir el diumenge a veure vi i cava.\nApuntent mals agüeros.\nJa sabeu …. jo soc mes de cervessa.\nBy: Taràntula on 20 Març 2012\nsi el Trilita no va fer esclata la carrega el diumenge te facil solucio preneulo (dema no que ploura) pero el dijous sirie un bon dia per perque faci esclatar la carrega de dinamita pero preneulo lluny que la onda expansiva no arrivo aqui dalt i sino el podeu fer esclatar nomes ens quede que el diumenge posamos un traje de artificier\nBy: Centelles on 20 Març 2012\nQuina raó tens centelles, quina raó tens…..\nCàgon l’olla…………hir vaig deixar un petit preparat explosiu per secar-se a la tarrasa de casa…….\nVa i es fot a ploure\nBy: Trilita on 21 Març 2012\nBueno al diumenge el Torregrossa Team anirà al la marxa del vi i el cava,l’Anric serà la punta de llança perque es el que està mes amb forma,i els altres farem un paperas,pero si el taràntula ens ha de fer quedar malament proposo deixarlo a la banqueta .\nBy: Lopere on 21 Març 2012\nSegurament faria millor paper a la banqueta. Guardant el vi i el cava.\nBy: Taràntula on 21 Març 2012\nEl Tarantula no mes fa bon paper, cu ant hi ha cervesa.\nBy: Ramón on 22 Març 2012\nSi deixeu al Taràntula a la banqueta es fotra un caixo de cerveses.\nBy: Carles on 22 Març 2012\nTinc la solució del Taran per trencar els cronos en les marxes…\nPodria portar un CAMELBACK de 5 litres de Cervesa a l’esquena.\nSimplement te l’inconvenient que s’escalfa…\nSegons he mirat, la sortida és a les 8h ¡¡¡.\nA quina hora hem de sortir.??\nBy: Trilita on 22 Març 2012\nel Pere es el que te la ma trencada am el que es tarde , pero crec que per anar tranquils sortir a les 6, el mes rapid ancara que una mica mes car es autopista de Monblach a Vilafranca l’ altra opcio es autovia fins a Igualada i agafar la sortida nova a Vilafranca\njo agafare l’ autopista\nBy: Centelles on 22 Març 2012\nCom t’estimen Taràntaula. El Pere et vol deixar a la banqueta, i els altres jajaaaaaaaaaaaaa. Jo et faré companyia a la banqueta, si i només si, em convides a vi i a cava.\nrecordeu que a la nit de dissabte a diumenge a les 02:00 hores heu de possar les 03.00 hores, no sigui que algú comenci la marxa quan ja hagin sortit la resta, molta sort a tots/es.\nBy: lo bonet on 22 Març 2012\nPer anar allí, jo hi vaig de vegades per que tinc amics per allí i em conviden a fer algunes farres.\nHe provat per Igualada i també tot autopista Vilafranca – Lleida.\nFinalment i fetes les comprovacions, és triga el mateix.\nLleida – Igualada -Vilafranca, trigo 1:20′ aproximadament…..\nHi ha una hora i quart de Cami , jo agafo l’autopista a Monblanc .\nJo el dissabte ja aniré a Cambrils per estar aprob de la marxa i aclimatarme i relaxar me .\nNois em penso que tenim al Taran baix de moral, tindríem que animarlo una mica,\nTaràntula!!! L’Anric serà el cap de llança i tu la cua pero tots dos sou iguals d’importants ,ànim!!!\nBy: Lopere on 22 Març 2012\nSi anem per carretera fins Montblanc i allí agafem l’autopista fins a Vilafranca, trigarem, ben bé, 1h i 30′.\nSi voleu podem probar per Igualada i Autovia, que jo no hi he passat mai. Desde Lleida potser pot ser bona, encara que desde Borges, es millor anar fins a Montblanc i autopista.\nPer anar tranquils em de sortir a les 5:45h.\nJo el dissabte tinc una calçotada, de les bones. Jo ja procuraré fer bondat, però podria ser que no em pugues alçar el diumenge. Jo no contava amb el canvi d’hora.\nBy: Taràntula on 22 Març 2012\nPere… que el Tarantula hem perdoni pero la cua de la llança sere jo…Salut


L'Ajuntament de Sagunt obté un superàvit provisional de quasi 3 milions en 2016\nInicio Valencia El Camp de Morvedre L’Ajuntament de Sagunt obté un superàvit provisional de quasi 3 milions en...\nPepe Gil, regidor d'Hisenda de Sagunt\nDes de l’equip de govern de Sagunt es preveu invertir este superàvit en inversions financerament sostenibles i crear ocupació.\nL’Ajuntament de Sagunt ha presentat un superàvit provisional de 2.899.401 euros durant l’exercici 2016, a espera de que la SAG i el Consell Agrari presenten les seues dades. Des de l’equip de govern es destaca que l’import s’ha obtingut «sense deixar d’atendre els compromisos de projectes, obres i altres acords contemplats en els pressupostos de l’exercici anterior», tal com informa el regidor delegat d’Hisenda, Pepe Gil.\nDel total del superàvit caldrà descomptar 357.000 euros destinats a cobrir factures de serveis i subministraments contractats amb empreses que, si bé pertanyen a l’exercici anterior, han sigut presentades enguany per les mateixes. Per este motiu és necessària l’aprovació del que es denomina administrativament reconeixement extrajudicial de crèdits.\nEl regidor d’Hisenda, Pepe Gil, ha destacat “la bona gestió que s’està fent des de l’Ajuntament de Sagunt, ja que tots els compromisos que teníem acordats s’han complit”. A més, ha explicat que el consistori “sí s’ajusta als criteris i polítiques de dèficit que vénen marcats. Som les administracions locals les que realment estem controlant la despesa, perquè l’Estat està incomplint sistemàticament els dèficits que es marca”.\nPel que fa a les previsions d’inversió del superàvit, a més de solucionar possibles deutes amb els bancs, es contempla destinar els diners a inversions financerament sostenibles. Des de la delegació d’Hisenda també aposten per una major ocupació, ja siga a través de plans d’inversió directament gestionats per l’Ajuntament o bé a través de licitació amb empreses.\nArtículo anteriorLa Mancomunitat Camp de Túria premia a los mejores deportistas de la comarca\nArtículo siguienteCavalcada del Ninot 2017 a Paiporta


El Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre han registrat una caiguda de l'atur aquest mes de març de 1.312 persones. D'aquesta manera es trenca la tendència a l'alça dels darrers mesos i la xifra d'aturats...\nAquest dijous al matí s'ha fet la presentació de l’Informe de conjuntura econòmica, corresponent al darrer trimestre de 2020, organitzada per les Cambres de Reus, Tarragona, Tortosa i Valls. En aquest...\nL'atur continua pujant al Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre, però aquest mes de febrer passat ho ha fet a un ritme inferior. Segons dades del Ministeri de Treball, 493 persones més s'han inscrit com a...\nL’IMFE Mas Carandell ha contractat set persones en situació d’atur, en contractes de nou mesos, en el marc dels Plans d’experienciació laboral recentment aprovats i subvencionats pel Servei Públic...\nL'atur ha continuat creixent aquest mes de gener al Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre. Segons les dades del Ministeri de Treball, durant l'últim mes de l'any es van registrar 1.604 persones desocupades...\nL'atur ha continuat creixent aquest mes de desembre al Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre a un ritme, fins i tot, més accelerat que el passat novembre. Segons les dades del Ministeri de Treball, durant...


Com ha d'entrenar la ment i les emocions un esportista? | NacióManresa\nCom ha d'entrenar la ment i les emocions un esportista?\nEl coach Xavier Garcia presenta dimarts a Manresa el seu llibre "Entrenament i emocions de l'esportista i els que l'envolten"\nper Redacció, 19 d'octubre de 2013 a les 13:00 |\nAquesta informació es va publicar originalment el 19 d'octubre de 2013 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nEl proper dimarts 22 d'octubre, a les 20 hores, es portarà a terme la presentació del llibre "EntrenaMENT i EMOCIONS de l'esportista i els que l'envolten: claus per entendre'ns i inspirar-nos" del coach Xavier Garcia. L'acte tindrà lloc a la sala d'actes del Centre Cultural del Casino de Manresa. A la presentació hi intervindran el periodista Òscar Herreros i l'entrenador Dídac Herrero. L'acte, organitzat per l'Associació Coaching C7, és gratuït i obert a tothom.\nGarcia en el llibre explica que "la ment i les emocions també s'entrenen, com qualsevol múscul, o l'utilitzes o el perds. Si no afines la tècnica la perds, si no aprens a mentalitzar-te o a ajudar a que l'esportista amb qui et relaciones aprengui a mentalitzar-se, també estàs perdent aquesta possibilitat". L'autor afegeix que "la ment i les emocions són el límit o l'impuls per transformar el talent en rendiment". I en un context on físic i tècnic estan treballats al límit en tots els nivells competitius, "el factor diferenciador del rendiment és la gestió mental-emocional".\nAquest llibre és per qualsevol persona relacionada amb l'esport. Sempre amb l'esportista al centre de la mirada, tant pot resultar útil i interessant al pare, directiu o entrenador com al propi esportista.Tot el contingut és inspirat a partir de l'experiència de Xavier Garcia com a esportista, entrenador professional de bàsquet, formador d'entrenadors, director tècnic d'escola, de club, coach d'esportistes, entrenadors i pares. I també amb el complement tècnic de formacions de coaching, on ha pogut aprofundir en l'essència de les relacions entre les persones, i amb un mateix. L'autor, Xavier Garcia és coach professional certificat ACC i entrenador especialista en lideratge de persones i equips.\nPer altra banda, l'entitat també organitza el curs "Allibera el teu potencial i aconsegueix els teus objectius a través del coaching" a càrrec del coach Jordi Simon, que comença dimarts. El taller, inclòs dins les Aules de Cultura de l'Ajuntament de Manresa, es portarà a terme al Casal de les Escodines fins el 7 de novembre, tots els dimarts i dijous de 19.30 a 21.30 hores. L'objectiu del curs és ajudar a definir els objectius personals i professionals correctament i treballar en un pla d'acció realista, per tal d'assolir-los en un temps determinat. Encara queden places disponibles per participar en aquest curs. Així mateix, també estan obertes les inscripcions pel cursos "Gestió del temps: habilitats d'organització i planificació", "Autoestima't amb llenguatge i pensament positiu", "Com captivar el teu públic" i "Posa't en marxa, 2014 oportunitats per a gaudir del teu dia a dia!".\nEsports, presentació llibre, Xavier Garcia, coaching7, coaching


El Consorci Sanitari del Garraf, l’HUB i l’ICO signen dos acords de coordinació de l’atenció mèdica i quirúrgica d’alta especialització\nL’Atenció Primària assumirà el seguiment a llarg termini dels pacients amb apnea del son Eufemio García, el primer malalt a Catalunya amb un cor artificial de llarga durada\nEl Consorci Sanitari del Garraf, l’HUB i l'ICO signen dos acords de coordinació de l’atenció mèdica i quirúrgica d’alta especialització\nEl Consorci Sanitari del Garraf (CSG), l’Hospital Universitari de Bellvitge (HUB) i l’Institut Català d’Oncologia (ICO) han signat dos acords per a la coordinació dels fluxos urgents i no urgents de pacients mèdics i quirúrgics complexos que necessiten una atenció altament especialitzada.\nL’acte de signatura va tenir lloc el passat 20 de febrer a l’Hospital-Residència Sant Camil de Sant Pere de Ribes. Per part de l’HUB, hi va participar el Dr. Xavier Corbella, gerent territorial de l’Àrea Metropolitana Sud, acompanyat del Dr. Sebastiano Biondo, cap del Servei de Cirurgia General i Digestiva. El Dr. Albert Salazar, director mèdic de l’HUB, i el Dr. Biondo han estat els responsables de consensuar amb els seus homòlegs del CSG la cartera de serveis que oferirà cada centre en cirurgia general i, especialment, en el diagnòstic i el tractament del càncer de recte.\nEl criteri general dels acords és que el CSG assumirà, com fins ara, tots els processos quirúrgics i mèdics que es poden resoldre en un hospital de referència i derivarà a l’HUB i l’ICO tots aquells pacients que precisin d’una activitat assistencial complexa. En aquests últims casos, els acords detallen els protocols de derivació, definits en base a una anàlisi de la pràctica diària del procés assistencial.\nPer part del Consorci Sanitari de Garraf, va signar l’acord el Dr. Josep Lluís Ibáñez, gerent del CSG.\nDins del nou Pla de Salut de Catalunya (2011-2015), una de les línies estratègiques és l’organització del terciarisme, que determina els centres on es donaran les prestacions d’alta complexitat. Amb aquests acords, es genera el compromís que tot el terciarisme que es fa a l’Hospital Universitari de Bellvitge es posa a disposició dels centres del Consorci Sanitari del Garraf, de manera que s’eviten desplaçaments de pacients a altres centres com ara l’Hospital de Sant Pau i l’Hospital Clínic de Barcelona.\nEls acords garanteixen que els pacients derivats del Garraf siguin atesos en el mateix interval d’espera que els mateixos pacients de l’HUB i l’ICO. D’aquesta manera, s’assegura la màxima rapidesa en la programació de proves, es reforça la continuïtat assistencial abans i després de la prova o el tractament, i s’evita que els pacients s’hagin de desplaçar per realitzar gestions administratives.\nA més, es facilita l’establiment d’una relació més fluida entre els professionals mèdics de les dues institucions a través de professionals d’infermeria gestors de casos per a cada especialitat o per a cada prestació, com, per exemple, en el cas del càncer de recte, que són els referents per al pacient durant el seu tractament. Això significa que algunes proves es podran fer en un centre (per complexitat) o en un altre (per rapidesa), tot evitant duplicitats i escurçant tot el possible el procés diagnòstic i terapèutic.


4.3. Els residus industrials\n4. Altres residus\n2. Residus: Definició i classificació\n2.1. Això és un residu, o pot ser no\n2.2. La dificultat d'establir una classificació\n3. La gestió dels residus municipals\n3.1. Generem molt residus\n3.2. Els abocadors no controlats: l'impacte ambiental dels residus\n3.3. Reutilització i reciclatge: recuperació dels residus\n3.4. On fa cap realment la brossa?\n3.5. El compostatge de la fracció orgànica dels residus\n3.6. Avantatges i inconvenients de la deposició controlada i de la incineració dels residus\n3.6.1. Els dipòsits controlats\n3.6.2. La incineració dels residus: les plantes de valorització energètica\n4.1. Els residus de l'activitat agrícola i les dejeccions ramaderes\n4.2. Els residus de la construcció\nLa Revolució Industrial va suposar un punt d’inflexió en les relacions entre els grups humans i el medi natural. La capacitat d’alteració del segon per part dels primers va augmentar espectacularment en paral·lel al desenvolupament humà. Ara bé, aquest desenvolupament va ser possible gràcies a la industrialització. La mecanització va comportar la concentració de la mà d’obra i la centralització dels processos de producció en una fàbrica. Aquesta mecanització juntament amb el nou sistema de treball que trenca amb l’encarcarament del treball artesanal i del sistema gremial, va permetre la producció de tot tipus de béns, inclosos els de consum, a gran escala.\nLa indústria és una activitat econòmica molt variada però amb un denominador comú: la constant invenció i millora de la maquinària (avenços tècnics), així com també la innovació tecnològica amb l’objectiu d’augmentar la producció i la productivitat, millorar la qualitat del producte i rebaixar els costos de producció. Uns avenços dels quals s’han vist beneficiats la resta de sectors econòmics, com ara una agricultura més mecanitzada i amb uns majors rendiments (fertilitzants), uns mitjans de comunicació i transport que ens permeten desplaçar-nos i comunicar-nos arreu del planeta i una àmplia gamma de productes (químics i farmacèutics), la majoria dels quals han comportat canvis espectaculars i molt positius en el dia a dia dels grups humans que en tenen accés. Ara bé, la industrialització també té la seva part negativa en forma d’alteració i degradació del medi ambient. La contaminació d’origen industrial acostuma a ser severa.\nLes indústries ocupen espai i necessiten matèries primeres, recursos naturals i fonts d’energia, cosa que ha comportat la sobreexplotació dels mateixos. A la vegada en molts casos les innovacions en la millora dels processos de producció no han tingut en compte les repercussions ambientals fruit d’aquests processos: generació d’una major o menor quantitat de productes residuals (sòlids, líquids i gasosos) que contaminen en major o menor mesura l’entorn (aire, aigües i sòls) i que tenen importants repercussions sobre la fauna i la vegetació així com també sobre l’espècie humana.\nVarietat d’indústries és igual a varietat de productes residuals que segons la seva tipologia necessitaran un determinat tipus de tractament. Aquesta gran heterogeneïtat ve donada per la gran quantitat de matèries primeres utilitzades en els diferents processos industrials. La major o menor quantitat d’aquests residus dependrà també d’aquests processos i de les mesures establertes per tal de reduir la seva generació.\nAlguns d’aquests residus són altament contaminants pel medi ambient si no es realitza una gestió adequada. Són els anomenats residus especials, subproductes que contenen alguna substància que els confereix el qualificatiu de perillosos (Directiva 91/689/CE), en tenir alguna o més d’una de les següents característiques: explosiu, comburent, inflamable, irritant, nociu, tòxic, cancerigen, corrosiu, infecciós, teratogènic, mutagènic o ecotòxic. La mateixa Directiva europea llista els productes constituents dels residus que els fan perillosos, 51 en total, entre els que s’hi troben l’arsènic, l’amiant, el mercuri, el plom o els hidrocarburs. S’ha de dir però, que no únicament l’activitat industrial genera aquest tipus de residus.\nL’activitat industrial genera una important quantitat de residus gasosos que són emesos a l’atmosfera juntament amb partícules sòlides. La classificació dels contaminants atmosfèrics és diversa i pot tenir en compte la seva composició química (partícules sòlides, compostos del carboni, compostos del sofre, compostos del nitrogen, compostos halogenats i oxidants fotoquímics), o bé la seva procedència (primaris i secundaris). El contaminants primaris d’origen industrial són, majoritàriament, fruit de la combustió de matèries primeres.\nL’aigua és utilitzada en alguns processos industrials per rentar o dissoldre materials, a la vegada que també per elaborar productes. Fruit d’aquesta utilització l’aigua perd les seves propietats i es contamina (canvis en la seva composició i en les seves característiques) degut a la incorporació de substàncies químiques. Exemples d’indústries on aquest fet succeeix són la indústria extractiva, la indústria del ciment, la indústria química o la indústria paperera. El problema és quan aquesta aigua residual, sense cap tipus de depuració, és dipositada directament sobre el sòl amb la possible afectació dels aqüífers o bé sobre cursos fluvials i fins i tot al mar mitjançant emissaris submarins. I el mateix succeeix si són els residus sòlids els que són abocats directament a rius, mars o sòls.\nUn producte residual de l’activitat industrial altament tòxic i perillós i que augmenta la seva concentració a mesura que es puja en la cadena tròfica és el mercuri (Hg). Un episodi molt conegut de contaminació greu d’origen industrial per mercuri és el que es va produir a la ciutat japonesa de Minamata. En aquesta localitat costanera hi havia una fàbrica de productes químics que l’any 1932 va començar a utilitzar catalitzadors de mercuri en determinats processos. Els residus generats, amb restes de mercuri, eren abocats directament al mar sense cap tractament i des de 1950 es va utilitzar un canal de drenatge que desembocava a una badia tancada. La població d’aquesta zona tenia com a principal font d’alimentació el peix de la badia. El mercuri es va concentrar als sediments del fons de la badia i va entrar a la cadena alimentària a través del peix consumit i que tenia importants concentracions d’aquest contaminant. Durant els anys 50 del segle XX els habitants de la zona van començar a trobar-se malament de salut amb símptomes similars que en alguns casos van suposar la mort. L’any 1957 es va prohibir pescar a la zona, però no va ser fins deu anys més tard que es van tancar les línies de producció responsables dels vessaments (Vegara et al., 2004).\nA casa nostra s’ha de destacar la contaminació del riu Ebre a l’alçada de Flix, on l’abocament de forma continuada i fins l’any 1995 de residus generats en una indústria química va comportar la contaminació dels sediments acumulats al fons del riu. La veu d’alerta va sorgir l’any 2004, quan un estudi del CSIC va revelar que hi havia unes 700 mil Tm de sediments tòxics amb presència principalment de mercuri i compostos organoclorats. Aquest fet va suposar una important alarma social per la possible contaminació de la vegetació i la fauna del riu, a la qual cosa s’ha d’afegir que l’aigua del tram baix de l’Ebre s’utilitza per regar, així com també en surt la concessió del minitransvasament cap al camp de Tarragona utilitzada per consum urbà, industrial i turístic. La solució adoptada ha estat extraure aquests sediments del riu.\nQueda clar que les aigües residuals generades per la indústria s’han de tractar i depurar abans d’introduir-les de nou al medi natural. Ara bé, també es pot donar el cas d’un vessament accidental. Un exemple és el trencament el dia 25 d’abril de 1998 de la reclosa de contenció de la bassa de decantació d’una mina situada a la localitat andalusa d’Aznalcóllar i que va comportar un important vessament d’aigua i llots tòxics, afectant greument el riu Guadiamar i una àmplia zona molt a prop del Parc Nacional del Coto de Doñana.\nD’aquesta manera, tant les aigües, com els sòls, la vegetació, la fauna i la salut humana es poden veure afectats per la disposició o el vessament incontrolat dels productes residuals de l’activitat industrial. La cadena tròfica en el seu conjunt es pot veure alterada per la concentració d’aquests contaminants en les diferents anelles. Alguns d’aquests contaminants són bioacumulatius, com ara els metalls pesats o els hidrocarburs halogenats. A la vegada també es pot produir una biomagnificació, és a dir, les concentracions d’un producte químic augmenten amb el nivell tròfic en una cadena alimentària.\nHem deixat pel final els residus nuclears. La radioactivitat és un fenomen físic que presenten certes substàncies i que consisteix en l’emissió de partícules o radiacions procedents de la desintegració de determinats nuclis que les formen. Aquesta radioactivitat pot ser natural o artificial. D’aquesta manera, un residu radioactiu és qualsevol material o producte de rebuig per al qual no està previst cap ús, o bé que està contaminat amb radionúclids en concentracions o nivells d’activitat superiors als establerts per les autoritats competents (ENRESA, 2008) i que poden ser d’activitat baixa, mitjana o alta. La gran majoria de residus nuclears són d’activitat baixa i mitjana.\nUna font de residus radioactius, tot i que no l’única (activitat minera, aparells de raig X o radioteràpia en instal·lacions radioactives d’ús mèdic, armament nuclear, etc.), són les centrals nuclears, les quals són una font molt important de producció d’energia. Com tots els residus, els nuclears també s’han de gestionar adequadament, per la qual cosa necessiten un tractament i una deposició determinats.\nUn primer procés és l’emmagatzematge en piscines dissenyades per a aquesta finalitat dins de la mateixa central nuclear; a continuació es traslladen a instal·lacions de tractament o bé es dipositen en magatzems definitius. Ara bé, es necessita trobar un lloc amb materials adequats i que sigui geològicament estable. És a dir, els residus nuclears han d’estar aïllats del seu entorn per barreres tant de tipus tecnològic (càpsules hermètiques i construcció d’un embolcall de material impermeable) com de tipus geològic (s’estan fent estudis amb argiles, granits, basalts i roques salines).\nI l’estabilitat geològica del terreny? Qui pot garantir aquesta estabilitat per al període de milers d’anys que és la vida dels materials radioactius d’alta activitat?\nActualment a Espanya sols existeix el centre d’emmagatzematge de residus radioactius de baixa i mitjana intensitat a El Cabril (Còrdova). L’administració central (ENRESA) està buscant un emplaçament per ubicar-hi un dipòsit de residus nuclears. És a dir, es vol concentrar tots els residus generats en les nuclears espanyoles en un únic emplaçament: el magatzem temporal centralitzat. Diversos municipis d’Espanya, entre ells Ascó (Ribera d’Ebre) han presentat la seva candidatura. Tot i que en principi la candidatura d’Ascó va quedar descartada, la decisió final ha quedat posposada. Una decisió que pot comportar una contestació social important, ja que per les seves característiques una bona part de la societat no vol aquest tipus d’instal·lacions prop de casa.\nFigura 20. Imatge de la Central Nuclear Vandellòs II (Baix Camp)\nFotografia: Observatori del Paisatge de Catalunya\nPerò a més dels residus, les centrals nuclears porten associat un risc d’accident amb l’alliberament de radioactivitat a l’exterior. Un de molt important va ser el que va succeir a la planta de Three Mile Island, prop de Harrisburg (Pennsilvània, EUA) l’any 1979. Però el veritable desastre va arribar el 26 d’abril de 1986 amb l’accident nuclear ocorregut en un dels reactors de la central nuclear de Txernòbil, a Ucraïna. Molt més recent és l’accident nuclear ocorregut a la central japonesa de Fukushima el dia 11 de març de 2011 com a conseqüència d’un terratrèmol i el tsunami associat. L’aigua del mar va deixar inutilitzats els sistemes de refrigeració.\nCal recordar que a casa nostra el dia 29 d’octubre de 1989 es va produir un incendi a la central nuclear Vandellòs I (Tarragona) que va estar a punt de provocar un accident de repercussions inimaginables. La situació d’emergència es va produir per que una part dels sistemes de refrigeració del nucli van fallar. Aquest accident va suposar el tancament de la central i el seu actual procés de desmantellament.


La Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, en coordinació amb la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, desenvolupa a Alacant unes jornades divulgatives de protecció de patrimoni i béns d'interés cultural dirigides als agents mediambientals de la província.\nLes jornades d'informació s'imparteixen dimarts i dimecres d'aquesta setmana a aquest col·lectiu destinat a la protecció i conservació de la naturalesa. Són les primeres jornades que es realitzen i han estés una gran acceptació, ja que assisteixen tots els agents en distints torns.\nL'objectiu és que els agents coneguen en profunditat diferents aspectes legislatius relacionats amb la Llei de Patrimoni Cultural, així com la ubicació dels espais patrimonials protegits més importants i les eines de consulta per a conéixer la situació i l'estat de conservació en què es troben.\nLes ponències són impartides pels tècnics de la direcció general de Cultura i Patrimoni i pels agents de la Policia autonòmica dedicada a l'atenció i vigilància del patrimoni cultural.\nS'abordarà la regulació del patrimoni cultural en l'ordenament jurídic espanyol i les classes de béns i figures de protecció en el patrimoni cultural valencià; els tipus i la gestió del patrimoni arquitectònic, etnològic, paleontològic i subaquàtic; el patrimoni moble i de museus, així com els moviment de fons de museus i béns mobles.


La dona i la psicoanàlisi. GiDona - ULP-Gi Universidad Libre Popular de Girona-Asociación de Psicoanálisis de Girona\nLa dona i la psicoanàlisi\nEls primers pacients (analitzants per a ser precisos) de Freud van ser dones mogudes pel desig de saber sobre els seus malestars i símptomes. L’aleshores jove metge vienès volia comprendre, per una banda, per què els arsenals terapèutics de la psiquiatria i la psicologia eren inoperants per curar aquelles dones sofrents i, per altra banda, anhelava descobrir quelcom que és incommensurable i absolutament fugisser a la metodologia emprada en la física i la química: el funcionament de la psique humana. El desig de Freud no era altre que curar els símptomes patològics de causa psíquica que es manifesten en el cos, en el pensament i/o en les conductes, i per això va donar la paraula, per primera vegada en la història, a la dona. Aquest canvi de paradigma va possibilitar el naixement de la psicoanàlisi.\nFreud sabia escoltar com ningú altre. Tan és així què la seva singular escolta, el desig de no domini (atenció flotant, neutralitat psicoanalítica) i l’estudi rigorós d’allò que relataven els analitzants, li van permetre elaborar la ciència de la subjectivitat humana què és la psicoanàlisi. En altres paraules, l’escolta psicoanalítica i la ètica (del ben dir del símptoma) van possibilitar al primer psicoanalista desvetllar què era i com funcionava l’inconscient i el desig humà alhora que crear l’original dispositiu terapèutic psicoanalític per a les afeccions psíquiques, unes afeccions poc menys que inabordables des dels altres discursos.\nFreud va descobrir les lleis de l’inconscient, què l’inconscient determina tot allò que som, pensem, desitgem i fem, sense excepció, totes les persones, i que aquest, tot i ésser desconegut per moltes persones, és una instància de naturalesa lingüística i pulsional que es manifesta en la superfície mateixa del discurs del parlêtre, per exemple en els lapsus, els somnis, els malestars del cos i les conductes, en paraules de l’eminent psicoanalista parisenc Jacques Lacan (París, 13 d’abril de 1901-ibídem, 9 de setembre de 1981). O sigui, què l’ésser humà es conforma en allò que és per les influències de l’Altre familiar (la seva família) i l’Altre sociocultural i polític (la societat, la cultura i la política d’on neix i es desenvolupa una persona determinada). Com deia el dramaturg i poeta anglès William Shakespeare (Stratford-upon-Avon, batejat el 26 d'abril de 1564 del calendari julià- 23 d'abril de 1616 del calendari julià; 3 de maig de 1616 del calendari gregorià) a un amic «No saps quant hi ha de la teva família i entorn en allò que penses, desitges i fas.» Es pot afegir que l’ésser humà és un subjecte del llenguatge, del desig i del gaudi, i un ésser que té fonamentalment en les prohibicions edípiques la condició de la seva normalitat.\nL’aportació de la psicoanàlisi a l'emancipació, la salut i la dignitat de les dones\nD’ençà les primeres tesis feministes de la modernitat, formulades durant la Il·lustració sota l’aixopluc ideològic del pedagog Jean Jacques Rosseau (Ginebra, 28 de junio de 1712-Ermenonville, 2 de julio de 1778), fins a l’empowerment, de la mà del neoliberalisme, s’han fent servir aprofitades tècniques persuasives què no van a l’arrel de l’emancipació de la dona i la seva equiparació social i laboral respecte els mascles.\nTot i que la situació de les dones en l’actualitat és lluny de la ideal, ni s’han solucionat la misogínia estructural, la discriminació, la bretxa salarial, ni l’assetjament sexual, ha millorat notablement, en diversos aspectes, en els àmbits familiar, social, educatiu, empresarial, econòmic i polític des de la publicació de De l'Égalité des hommes et des femmes (1622), de Marie Le Jars de Gournay, De l'Egalité des deux sexes (1673), de François Poullain de la Barre, A Vindication of the Rights of Woman (1792), de Mary Wollstonecraft, la Convenció de Seneca Falls a Nova York de l’any 1848, l’aparició a Anglaterra de les suffragettes, terme depreciatiu encunyat pel Daily Mail al 1906 per designar a les activistes pels drets civils liderades per Emmeline Pankhurst desde WSPU (Unió Social i Política de les Dones), organització que va fundar l’any 1903, la publicació dels llibres Le Deuxième Sexe (1949), de la filòsofa defensora dels drets humans Simone de Beauvoir, The Feminine Mystique (1963), amb el que Betty Friedan va guanyar el premi Pulitzer l’any 1964, Sexual Politics (1970), de la nord-americana Kate Millett, The Dialectic of Sex: The Case for Feminist Revolution (1970), de la canadenca Shulamith Firestone, i l’article Becoming the Third Wave, de Rebecca Walker, qui va fundar el 1999, amb Shannon Liss, la Third Wave Action Foundation, entre d’altres obres i esdeveniments destacables.\nLa clínica psicoanalítica subratlla què, tot i les millores aconseguides per a les dones, els discursos ideològics i la seva impostura, lluny d’assolir la desitjada emancipació de la dona, generalment promouen una nova alienació, en aquest darrer cas a alguns dels ideals neoliberals de la època de l’imperi de la tecnociència. Així és per a més glòria d’un amo que gaudeix de la plusvàlua generada en allò que incentiva. En no poques ocasions, allò què va malament, s’agreuja: moltes teràpies sense fonaments científics, basades en la suggestió directe o indirecte i, per tant, pernicioses per a la salut i la intel·ligència, han ressorgit en la societat postmoderna. Una de les causes fonamentals d’aquest fenomen és el declivi generalitzat de la cultura.\nPerò no tot està en contra del subjecte humà descobert per Sigmund Freud. El dispositiu terapèutic psicoanalític permet a les persones deslligar-se del narcisisme i dels seus efectes morbosos. La psicoanàlisi també possibilita la supressió dels símptomes patològics i advertir les limitacions de la filosofia pràctica, els discursos religiosos i espirituals, la pedagogia, la farmacologia, la psicologia cognitiva-conductual, etc., etc., que, ja sigui per la bona fe i/o el desconeixement de la gent, recorren als ideals, a la suggestió i a l’adoctrinament. Per aquestes raons, la psicoanàlisi és l’únic discurs que salvaguarda la dignitat ètica i epistemològica del desig humà.\nDones rellevants en la psicoanàlisi\nEntre les dones que han contribuït a la emancipació i la salut de les dones cal destacar aquí a Lou Andreas-Salomé. L’alemanya Katharina Lorenz, dirigida per Cordula Kablitz-Post, ha donat vida, en una pel·lícula estrenada el 2016, però amb poquíssima distribució a Espanya, a la psicoanalista nascuda a Sant Petersburg l’any 1861. Salomé va tenir amistat amb Nietzsche, va ser amant del poeta Rainer Maria Rilke i de l’escriptor Paul Ree, i es va casar amb el professor de lingüística Carl Friedrich Andreas. Va conèixer a Sigmund Freud al 1911 i immediatament va decidir dedicar-se a l’estudi i la pràctica psicoanalítica, activitat que inicià al 1915. Es va convertir en una de les poques dones que formaven part del Cercle Psicoanalític de Viena. Entre les seves produccions intel·lectuals destaquen l’estudi i investigació del narcisisme i la sexualitat femenina.\nLa psicoanalista Helen Deutsch (1884, Polonia; 1982, Massachusetts) va ser la primera investigadora especialitzada en la psicologia de la dona i en l’estudi de la sexualitat femenina. Formada per Sigmund Freud i Karl Abraham, va ser una reconeguda psicoanalista a Cambridge, Estats Units. Per aquest motiu fou elegida, al 1975, membre de la American Academy of Arts and Sciences. El seu llibre The psychology of women. A psychoanalytic interpretation (1944) va constituir la principal referència psicoanalítica per als treballs sobre la dona de Simone de Beauvoir.\nAnna Freud (Viena, 1895-Londres, 1982) va ingressar a la Societat Psicoanalítica de Viena, al 1922, com a psicoanalista de nens, gràcies al seu treball Relació entre fantasies de flagel·lació i son diürn. Al 1925 va impulsar la formació del Kinderseminar, un seminari d’investigació sobre psicoanàlisi aplicat a la pedagogia destinat a psicoanalistes, educadors i treballadors socials. Posteriorment va treballar en la creació de centres de reeducació, escoles bressol, i la primera escola per a nens seguint els principis psicoanalítics. També va donar classes a la Facultat de Dret de Yale i va rebre els doctorats honoris causa de les Universitats de Viena, Columbia, Harvard i Franckfort.\nMartina Klein (Viena, 1882-Londres, 1960) va quedar fortament impressionada per la potència de la psicoanàlisi per entendre les persones, la societat i la cultura en escoltar a Sigmund Freud pronunciar el seu Lines of Advances in Psychoanalytic Therapy. Al juliol del 1919 va ser acceptada com a membre de la Societat Psicoanalítica Húngara pel seu treball Der Familienroman in statu nascendi. Al 1922 es va convertir en membre associada de l’Associació Psicoanalítica de Berlín. Al 8è Congrés Internacional de Psicoanàlisi va exposar la tècnica de l’anàlisi amb nens petits. Va contribuir a la comprensió del desenvolupament infantil i va fundar l’Escola Anglesa de Psicoanàlisi.\nKaren Horney (Alemanya, 1885 - Nova York, 1952) fou una psicoanalista neofreudiana formada amb Karl Abraham i Hanns Sachs. Al 1912 presentà un treball sobre l’educació sexual dels nens i, al 1914, la seva tesi de doctorat sobre el traumatisme físic com a causa de la psicosi. Al 1915 va ser nomenada secretària de l’Associació Psicoanalítica Alemanya. Algunes de les seves idees, alienes a la psicoanàlisi, varen conformar, en part, l’humanisme feminista. La seva destacable aportació a la psicoanàlisi fou advertir, al seu èxit de vendes The Neurotic Personality of Our Time (1937), el paper que té en les neurosi la sensació de desemparament els primers anys de vida.\nMarie Bonaparte (1882, Saint-Cloud - 1962, Saint-Tropez), neboda néta de Napoleó Bonaparte i princesa de Grècia i Dinamarca, va contribuir, amb la seva riquesa, al desenvolupament de la psicoanàlisi i a donar-lo a conèixer arreu del món. Va decidir fer-se psicoanalista després d’analitzar-se amb Sigmund Freud per curar-se de frigidesa. Anys després va ajudar al primer psicoanalista, i a la seva família, a fugir dels nazis. Aquests esdeveniments històrics van ser portats al cinema per Benoît Jacquot, amb Catherine Deneuve com Marie Bonaparte, i Heinz Bennet com Freud, a Princesse Marie (2004). Posteriorment, va finançar la traducció de les obres de Freud a l’anglès per James Strachey (Standard Edition), va formar part del grup dels dotze membres fundadors de la Societé Psychanalytique de Paris (SPP) al 1926 i de la Revue française de psychanalyse al 1927.\nLa psicoanàlisi, contra el narcisisme, i les impostures de la nostra època, per una vida digna\nUna de les característiques de la nostra època és el bombardeig que pateix el subjecte descobert per Freud. La variant postmoderna del discurs de l’Amo coneguda com discurs capitalista produeix missatges i objectes incessantment, objectes i idees que ven fent servir tota mena de tècniques de màrqueting per fetitxitzar una mercaderia que és brossa obsoleta tant bon punt és adquirida.\nMolts discursos de l’actualitat no només impulsen a les persones a consumir irreflexivament, amb la promesa de que els objectes que oferta el mercat de consum proporcionen la felicitat i la realització personal, fins i tot a ser el teu propi amo. Entre les propostes destaquen els gadgets tecnològics, cotxes, màsters, viatges, reptes esportius, inversions en projectes estrafolaris, teràpies imaginàries, etc. Per la via d’insuflar aire al narcisisme dels poc advertits, el discurs capitalista crea la il·lusió d’equiparar el pobre amb el ric, un pobre què en no poques ocasions esdevé un esclau dels deutes, i fa consumir a les persones en el consum fins fer-les esclatar amb el gaudi de la pulsió de mort.\nContra les impostures de la nostra època, i per no caure en les trampes dels discursos ideològics i del narcisisme, res millor que l’anàlisi d’aquest l’amo absolut que és l’inconscient, quelcom què només proposa el revés del discurs de l’Amo que és el discurs psicoanalític.\nQuè la psicoanàlisi sigui una pràctica del cas per cas, i el seu mètode la paraula aliena a la suggestió, no és un caprici, atès que està determinada pel descobriment d’allò què és inconscient i les pulsions, és a dir, d’allò que s’ha anomenat la condició humana i els gaudis creats a la mida de la mateixa.\nÉs una evidència demostrada dia a dia que la psicoanàlisi permet dissoldre els símptomes de causa psíquica (depressió, angoixa, addiccions, problemes de parella, trastorns de la sexualitat, dificultats en l’educació dels fills, dificultat d’aprenentatge, inhibició, anorèxia, bulímia, fòbies, trastorns psicosomàtics, etc., etc.) d’una forma efectiva i per sempre, alhora que, fruit del mateix tractament, es milloren les competències en altres dimensions de la persona i, àdhuc, s’incrementa la capacitat per gaudir d’una vida digna.


Endinsa't a la cultura del vi a Alella - Hotel Arrey\n18 març Endinsa’t a la cultura del vi a Alella\nPosted at 11:50h in Sense categoria\tby\tadmin\nAlella, població ubicada al Maresme i a prop de la ciutat de Barcelona, és coneguda per la seva Denominació d’Origen a més de ser un lloc inigualable on viure per la seva agradable microclima i la seva qualitat de vida excel·lent.\nLa Denominació d’Origen Alella (D.O. Alella) produeix excel·lents vins i és àmpliament coneguda a tot Espanya, així com al mercat internacional. Els vins més característics i coneguts d´aquesta zona són els blancs, secs i/o afruitats.\nLa varietat de raïm més típic de la D.O Alella són la Garnatxa Blanca i la famosa Pansa Blanca, coneguda també per Xarel·lo.\nLa Garnatxa Blanca és freqüentment utilitzada per a l’elaboració de vins rosats, frescos i lleugers, barrejat amb Pansa Rosada i Merlot.\nEl famós cep Ull de Llebre (Tempranillo), produeix un vi negre afruitat i suau, gràcies a la seva llarga exposició al sol, destacant pel seu característic color robí.\nEts un amant del vi? Si la resposta és afirmativa, heu de saber que l’Hotel Arrey Alella es troba en una zona enoturística, on podeu combinar la vostra estada amb activitats com La Ruta del Vi D.O. Alella.\nSelecció dels cellers on produeixen els millors vins catalogats amb la D.O. Alella del Maresme\nRespon al desig del matrimoni Josep Maria Pujol-Busquets i la seva dona, Cristina Guillén, d’elaborar vins i caves ecològics d’alta gamma dins de la DO Alella i la DO Cava. El Celler Alta Alella es troba al bell mig del Parc Natural de la Serralada Litoral, amb unes increïbles vistes al mar Mediterrani i molt a prop de la ciutat de Barcelona.\nEntra les vinyes, hi ha el Celler de Bouquet Alella, una masia del segle XV. Produeix tota una gamma de vins tranquils, ecològics i de producció limitada, elaborats a partir de les varietats de raïms autòctons i seguint procediments tradicionals.\nLa finca disposa de 13 hectàrees de vinyes plantades des de fa més de 25 anys i avui cultivades amb tècniques ecològiques, situades als municipis d’Alella, Teià i Vilassar de Dalt (DO Alella).\nAquest Celler modernista familiar de 1906, va ser dissenyat per un deixeble del genial Gaudí, Jeroni Martorell. Sota la marca MARFIL, Alella Vinicola comercialitza els famosos vins blancs amb DO Alella a tot el món, amb un gran reconeixement internacional. Situada a 15 quilòmetres de la ciutat de Barcelona, Alella Vinicola elaboren unes 90.000 ampolles anuals d’una dotzena de vins i ofereix també diverses activitats on descobriràs la cultura del vi.\nCeller Joaquin Batlle\nA Tiana, a 308 metres d’altitud, el celler Joaquim Batlle està enterrat al centre d’una finca de tres hectàrees d’extensió orientada al sud-est, amb vinyes plantades a arracades i terrasses de terrenys pedregosos. La producció i l’elaboració es desenvolupa al voltant de tres varietats autòctones: Garnatxa, Pansa i Picapoll, totes sota la Denominació d’Origen Alella i procedents d’agricultura ecològica.\nUbicada al Maresme, entre vinyes velles i boscos de l’interior de la Serralada Litoral que divideix la D.O. Alella, trobem el Celler Raventós d’Alella. Aquest celler va produir la seva primera anyada el 1981, i des de llavors, ha creat un model de viticultura sostenible.\nEl caràcter innovador, avantguardista i internacional del celler ha donat uns vins en constant evolució, mantenint al màxim el respecte pel producte natural i la identitat de la zona.\nTast de vins de la Terra de la Pansa Blanca, relaxants passeigs per les vinyes, pícnics i ioga entre vinyes, sopars sota la lluna plena, calçotades, esmorzars de forquilla, tasts offshore, visites a autèntics cellers romans i/o modernistes, increïble gastronomia … I molts plans més!\nA l’Hotel Arrey Alella et facilitem tota la informació i activitats disponibles perquè gaudeixis i espremis al màxim la teva estada a Alella, un oasi al costat de Barcelona que has de conèixer!


El Centre d’Observació de l’Univers camí d’assolir un nou rècord de visitants\nFins a finals del mes de juny han passat pel centre més de 14.000 visitants d’arreu del territori\nEl Centre d’Observació de l’Univers (COU) va camí d’assolir un nou rècord de visitants. Fins a finals del mes de juny han passat pel centre més de 14.000 visitants, tenint en compte que la temporada de més afluència de públic comença ara durant els mesos de juliol i agost, aquesta xifra es converteix en un nou record de visitants fins al moment de tota la història del centre.\nDurant l’any passat més de 30.000 visitants van passar per les instal·lacions ubicades a Àger, que al llarg de la seva història han vist com la procedència dels visitants s’ha anat diversificant.\nTot i que bona part de públic prové de les comarques lleidatanes així com de l’àrea metropolitana de Barcelona, cada cop més els gironins i gironines s’acosten fins a la comarca de la Noguera per poder gaudir d’una observació del cosmos des d’un dels cels més clars del territori.\nDes de la direcció del centre esperen mantenir aquest ritme de visitants fins al final de la temporada d’estiu gràcies a activitats com les visites diürnes o els concerts de música sota les estrelles que ajuden a que el nombre de visitants vagi en augment.


Activitat de natura: Construïm menjadors per a ocells a l’entorn de la llacuna d’Ascó - Ascó - Terres de l'Ebre - 23/05/2021 | agenda activitats Terres de l'Ebre, Priorat, Matarranya i Maestrat\nActivitat de natura: Construïm menjadors per a ocells a l’entorn de la llacuna d’Ascó\nLloc: Sortida des de l’embarcador d’Ascó amb el llaüt Lo Roget\nFarem una passejada amb el llaüt Lo Roget fins a l’embarcador de Vinebre, un cop allà ens dirigirem, acompanyats amb els tècnics de la Reserva Natural de Sebes, a la llacuna d’Ascó on realitzarem l’activitat.\nDescobrirem quines son les espècies d’ocells que tenim prop de casa nostra i construirem una menjadora per apropar-los i poder-los observar als nostres jardins. La construcció de les menjadores, és relativament senzilla però aporta grans beneficis, ja que contribueix a mantenir població determinades espècies La llacuna d’Ascó està situada al marge esquerre del riu Ebre, aigües avall d’aquesta població, i té una superfície aproximada de 0,6 hectàrees.\nEs tracta d’una zona separada del curs principal del riu Ebre que corresponia a una antiga platja de còdols. La manca de circulació d’aigua ha fet que en els darrers anys s’hagi anat cobrint de macròfits que gairebé ocupen tota la làmina d’aigua. Aquesta llacuna té un potencial molt alt per a determinades espècies de fauna i i flora autòctones.