Les ‘kellys’ de la sabata - El Temps\nLes ‘kellys’ de la sabata\nEl calcer representa el 5,7% de la indústria valenciana, i la zona del Vinalopó n’és la principal productora. És, a més, el cinquè sector exportador. Tanmateix, l’economia submergida continua sent una xacra. Només a Elx, la Generalitat calcula que el 40% de la producció s’hi fa de manera irregular. Les dones, obligades per imperatiu social a dedicar-se a les tasques domèstiques i a contribuir a l’economia familiar mitjançant aquests treballs informals, n’han estat les principals víctimes. Però, després de molts anys de silenci, han dit prou.\nL'aparadora, un ofici en B| Pablo Miranzo\nL’interior de l’habitatge familiar d’Aurora Sales, al barri del Raval d’Elx, està en penombra. Fa temps que arrossega problemes de la vista. “Han sigut molts anys de treballar amb llumeta”, diu aquesta dona que acaba de fer 60 anys i treballa, des dels 13 com a aparadora. Ella i la seua família de set germans es van traslladar des del seu Alacant natal fins a la capital del Baix Vinalopó perquè hi havia feina. El calcer volia mà d’obra intensiva. “Vaig començar treballant a la fàbrica Miguel Hernández. Era una fàbrica molt bona, on et donaven d’alta. Érem 3.000 treballadors!”, rememora amb nostàlgia.\nL’any 1978 es desmantellà l’empresa. Fou el període en què a Elx molts empresaris van detectar els beneficis de descentralitzar el procés productiu. Aurora començà a concatenar fàbriques i tallers, quasi sempre sense contracte que donara fe jurídica de la relació laboral. En arribar-li la maternitat, com tantes altres en aquesta ciutat, passà a treballar des de casa. “Aleshores et pagaven bé, uns 25.000 pessetes la setmana. Aquesta és una feina bonica, és com si feres manualitats”, explica Sales, que, des de fa sis anys, està immersa en una batalla judicial amb l’última empresa on va treballar, que l’ha minada físicament i anímicament. “Em vaig trobar a les portes de la jubilació, amb tres anys i quatre mesos cotitzats i ningú que em volguera contractar”, explica Sales, que se sent represaliada per “haver tingut la valentia de denunciar l’empresa”.\nEl seu cas és extrem, però no deixa de ser una més en aquesta ciutat meridional, bressol de la sabata. A Elx es concentra el 53% de l’ocupació regular del calcer del País Valencià. També a Elda, Petrer o Villena, és l’activitat econòmica més potent. Es tracta, junt amb la ceràmica o l’automoció, d’un dels clústers industrials més notables del país. Segons dades de la Generalitat Valenciana, el sector va facturar l’any passat 2.200 milions d’euros i és el cinquè en exportacions. De la zona del Vinalopó surt calcer amb tant de renom com Kelme, Garbalín, Reebok o Panama Jack. Aquesta àrea és, de fet, la principal fabricant de sabates de l’Estat espanyol.\nI tanmateix, a pesar de la seua importància econòmica, la xacra de l’economia submergida continua esguitant el sector. O més ben dit, n’és “la columna vertebral”, com recalca Josep Antoni Ybarra, professor catedràtic d’Economia aplicada de la Universitat d’Alacant. “La indústria de la sabata no podria existir sense l’economia submergida”, explica.\nUn aparadora fa la seua feina a un taller legal. Forma part del projecte 'Submergidas' del fotoperiodista Pablo Miranzo| Pablo Miranzo\nLa mateixa Generalitat Valenciana calcula que el 40% de la producció del calçat a Elx té lloc de manera irregular. Unes 11.000 persones hi treballen en la clandestinitat. Es tracta, òbviament, de xifres aproximades, ja que la invisibilitat és precisament una de les característiques de l’economia submergida. És un fenomen que afecta tot el sector, però molt especialment les dones, perquè és a elles a qui se’ls ha atribuït, tradicionalment, les tasques considerades de més baixa qualificació. “El treball irregular en la confecció de calçat ha sigut l’opció laboral per a un gran nombre de dones que no tenien altres alternatives. Malauradament l’economia submergida està normalitzada a ulls de l’opinió pública”, explica Carmen Palomar, secretària general de CCOO al Vinalopó, qui abans va ser aparadora. Una enquesta de la Universitat Miguel Hernández encarregada per l’Ajuntament d’Elx, feta pública el passat març, evidenciava una alta tolerància social envers aquest tipus de pràctiques fraudulentes.\nUna mena d’omertà recorre aquestes contrades: tothom ho sap però ningú no ha fet res per evitar-ho. I aquest silenci autoimposat ha perjudicat especialment les dones. Només ara, quan moltes dones s’han vist abocades a una jubilació paupèrrima, s’han decidit a alçar la veu i fer pinya. El passat abril va nàixer l’Associació d’Aparadores i Treballadores del Calcer. A la primera assemblea que convocaren via Facebook assistiren una seixantena de dones. “No ens esperàvem una resposta d’aquesta magnitud. Ens va desbordar”, explica Isabel Matute, que n’és la presidenta. La mobilització de les kellys (les cambreres d’hotel) de Benidorm els va servir d’esperó.\nL’associació “naix per visibilitzar les dones del calcer, maltractades per la indústria i víctimes de l’economia submergida, per combatre la precarietat, generar xarxes de suport i treballar en la millora de les condicions laborals i socials”, proclama el manifest fundacional. El seu és també un procés d’apoderament de qui durant dècades havia assumit com a normal la seua discriminació. “Ens hem adonat que el nostre no és un problema individual, sinó col·lectiu. Estem prenent consciència de la nostra situació”, diu Maite Javaloyes, una de les sòcies, que té 55 anys i malda perquè algú la contracte. Treballa des que tenia 14 anys i tanmateix només n’ha cotitzat 20.\n“Ací hi ha un taller clandestí, no te n’adones? Només amb l’olor ja el detecte”, diu a la interlocutora, mentre passeja pel barri del Carrús. Ací i allà, als baixos de la ciutat, s’hi poden trobar tallers d’aquests. Quan truca a la porta per demanar feina, una xicota d’aspecte oriental apareix darrere de la porta. “No hi ha treball”, li diu en un precari castellà. La mà d’obra immigrant s’ha incorporat cada vegada més a aquest sector manufacturer. L’hora de feina, explica Maite, es paga a 1,5 euros. “Treballem al nivell dels xinos”, es queixa.\nCartells, calendaris i fotografies de la paret d'un dels tallers del calcer| Pablo Miranzo\nUn gènere d’explotació\nLes històries de vida de milers de dones per aquestes contrades, com les d’Aurosa, Isabel o Maite, porten l’empremta de la sabata. Són les aparadores, les que durant dècades han consagrat la seua vida a ajuntar les peces de cuir que formen la sabata. La de les aparadores és una de les quatre fases que requereix l’acoblament d’una sabata (tallar el cuir, aparar, mecànica —en què s’hi dona forma—, i envasat). Són una baula més en la cadena de producció. Es tracta d’una feina que exigeix destresa, precisió i paciència, una tasca al detall intensiva en mà d’obra, gairebé artesanal, que fan exclusivament dones.\nDurant molt de temps tota la fabricació es va fer en les fàbriques, però a partir de la dècada dels 70 el procés es fragmentà. La descentralització des de la fàbrica al taller o al domicili afectà les tasques intermèdies, les més intensives en mà d’obra. La feina de les aparadores es subcontractà a petits tallers regulars en el millor dels casos; clandestins, en el pitjor. D’altres treballaven des de casa. Siga com siga, la cerca de la maximització dels beneficis per part dels empresaris va introduir el Vinalopó en un procés de precarització avant la lettre. Del que es tractava era d’abaratir costos de producció a través de la reducció dels costos salarials. Aquesta àrea del país esdevingué una mena de camp d’experimentació del procés desregulador propi del capitalisme. I per més que l’administració ha intentat intervenir-hi, tot ha continuat igual. El resultat ha estat la submersió total o parcial de l’activitat de moltes empreses i una espècie d’acceptació tàcita per part de tots els implicats, que només ara les aparadores han començat a trencar.\nEs tracta, sobretot, de dones que ara freguen la seixantena, que han passat tota una vida cosint cuir en jornades de 12 hores en condicions molt precàries. Per a moltes dones de la zona del Vinalopó, la confecció de calcer va constituir l’única opció d’inserir-se en el mercat laboral, ni que fora des de la irregularitat. Moltes s’hi incorporaren perquè això és el que havien vist fer a la seua mare, o perquè ho feia la veïna, la germana o la cosina. Ser aparadora era allò natural. Algunes, fins i tot, rebien com a regal d’aniversari, en arribar als 14 anys, una màquina per aparar. Començaven per treballar en tallers clandestins i, quan es casaven i arribaven els fills, continuaven treballant a casa. La feina al domicili els permetia atendre les tasques reproductives sense deixar de banda les productives. Era, en la pràctica totalitat dels casos, un treball en negre, al marge de la legalitat. Les que tenien més possibilitats situaven la màquina en una sala separada de la resta de les estances de la casa; d’altres cosien i encolaven en la mateixa cuina o al menjador. Tot plegat els encadenava a unes jornades maratonianes sense cap reconeixement social ni dret laboral.\nAvui, moltes d’aquelles dones arrosseguen problemes greus de salut. Com s’arreplega en el llibre Zapatos de cristal, editat per Comissions Obreres, les lesions en les extremitats superiors són cosa habitual en el sector: dolors crònics, inflamacions, insensibilitats o limitacions de moviments en tot el tronc superior es troben entre els danys més freqüents. També hi ha registrades, fins i tot, intoxicacions per l’exposició a les coles.\nA Soledad Cano, que avui compta 60 anys i va arribar a Elx procedent de Vitòria, la van operar fa sis anys d’un braç. L’any següent, de l’altre. Té malament el muscle, el túnel carpià i el tendó. “Hem treballat durant molts anys en condicions molt precàries. Ens feien netejar les màquines amb dissolvent i va haver-hi casos en què es van pegar foc. No els preocupaven les condicions de treball sinó que feres la teua feina molt ràpid”, explica Soledad, una de les que s’han apuntat al carro de l’Associació d’Aparadores.\nUna aparadora treballa a un taller de la ciutat del Baix Vinalopó| Pablo Miranzo\nEl reconeixement de les malalties laborals és un dels cavalls de batalla d’aquest col·lectiu. L’altre és que aquest ofici es regule mitjançant algun règim especial, com passa en el cas dels miners, la pesca o l’agricultura. I, sobretot, volen que se’ls reconeguen els anys treballats en negre. Moltes d’elles, després de dedicar més de 40 anys al sector, s’han trobat en la seixantena sense possibilitat d’accedir a la jubilació. Van encadenar feina rere feina sense que ningú els oferira un contracte. Tampoc, però, no el van sol·licitar, conscients que si no acceptaven aquella feina, una altra les substituiria. Les aparadores han estat i continuen estant enganxades a la informalitat. Ara, una vida laboral submergida amenaça d’ofegar-les en la jubilació.\nEn aquest sentit, des de l’associació no s’estan de criticar el paper que han tingut els sindicats, als qui acusen de no haver defensat aquest col·lectiu. “Han mirat cap a un altre costat”, censura Isabel Matute. En el sindicat CCOO, tanmateix, es defensen: “Fa molt de temps que el sindicat dona suport jurídic a les dones que denuncien”, expressa Carmen Palomar, secretària general del Vinalopó, qui no s’amaga de reconèixer les dificultats que té el sindicat per poder incidir en un sector del mercat laboral que és invisible. “Allà on tenim delegats hem intervingut”, afegeix.\nEn aquesta mateixa línia s’expressa Josep Antoni Ybarra, especialista en economia submergida. “Els sindicats són els menys culpables de la situació. Aquí predominen les microempreses i no s’ha de passar per alt que perquè en una empresa hi haja un representant sindical calen almenys 30 treballadors”, explica. La individualització de les relacions laborals, en un context d’asimetria entre capital i treball, ha disminuït les possibilitats dels treballadors d’aliar-se i plantejar reivindicacions salarials i laborals comunes.\nEl pas que han fet ara les aparadores ha servit, precisament, per prendre consciència que els seus no són problemes individuals sinó col·lectius. “El primer dia vam iniciar la reunió explicant cadascuna la nostra història i ens adonàrem que totes havíem viscut el mateix i que ara ens trobàvem en situacions molt paregudes”, explica Isabel Matute. A ella fa temps que ningú no li dona feina, ni formal ni informal. Diu que és el preu per haver trencat el silenci, el preu per voler deixar de ser treballadores en B.\nNomés a Elx, la Generalitat calcula que el 40% de la producció s’hi fa de manera irregular| Pablo Miranzo\nL’economia en negre forma part de l’epidermis d’aquest territori\nLes inspeccions de treball, diuen els interessats, a penes hi tenen incidència perquè molts empresaris prefereixen pagar les sancions abans que abaixar la persiana; d’altres tanquen i porten la producció a un altre taller clandestí. I el conveni del calcer, que reconeix el treball domiciliari és paper mullat, segons critiquen les aparadores. “Posar fi a l’economia submergida requereix un pla integral i un canvi de mentalitat”, assegura Josep Antoni Ybarra.\nPer tal de posar-hi remei, recentment es va constituir la Mesa de l’Economia Submergida, en què participen l’Ajuntament d’Elx, el Servef, els sindicats i la Universitat Miguel Hernández d’Elx. Entre més mesures vol involucrar la policia autonòmica en la lluita contra els taller il·legals i intensificar les tasques d’inspecció. Les aparadores, tanmateix, es miren la mesa amb recel. Consideren que no hi ha una voluntat real d’actuar contra aquesta problemàtica i censuren que no hagen estat invitades a participar-hi com a agent directament implicat en la problemàtica.\nEl 40% de la producció de calcer a Elx és irregular i ocupa 11.000 persones| Pablo Miranzo\nAssociació d’Aparadores i Treballadores\nJosep Antoni Ybarra\nKelly de la sabata\nYolanda García: "No calen campanyes de sensibilització contra la precarietat laboral sinó aplicar la llei"\nLes Kellys de Benidorm reben el guardó de "Les Corts de les dones" per lluitar contra la precarietat\nPer Laura Sánchez\nEl pols de les cambreres de pis contra el Meliá Valencia\nLes cambreres de pis guanyen la demanda contra l'hotel Meliá Valencia


Superdry Trucker Multicolor comprar i ofertes a Dressinn\nTornar a la pàgina anterior | Inici Accessoris dona Gorros i gorres\nSuperdry - Accessoris dona - Gorros i gorres\nDescripció Superdry Trucker\nGorro de camioneta Superdry per a dona. Tant si busqueu una gorra per cobrir aquests dies de pèl dolents o voleu obtenir una mica de protecció contra el sol, la gorra de camioner farà la feina. Aquesta tapa d’estil de beisbol disposa d’una part posterior de malla, un logotip de Superdry per davant i una tanca posterior per ajustar la tapa a la mida del cap.\nFolre: 100% cotó Material: 100% polièster\nFes la compra online de material esportiu sense haver de sortir de casa. Amb dressinn ja és possible! És la teva botiga online especialitzada en material de moda . Volem que gaudeixis del teu temps lliure d’una manera única, per això t’oferim una gran varietat de Gorros i gorres de la marca Superdry. Dóna un cop d’ull a tots els productes de moda que t’oferim en catàleg, com per exemple Superdry Trucker. Dissenyat per donar-te el màxim confort i seguretat mentre estàs practicant el teu esport favorit o les teves activitats diàries.\nCaracterístiques Superdry Trucker\nTecnologias Superdry Trucker\nSostenibilitat Superdry Trucker\n$ 28.81 $17.99\n$ 23.97 $14.99\nSuperdry Script Cap\n$ 23.89 $17.49\nSuperdry Baby Cord\n$ 28.77 $17.99


Ni la de l’església Ni la de fins socials a la declaració d’hisenda\nCullera Laica vol donar a conèixer a la ciutadania la campanya IRPF 2022, la declaració de 2021, d’Europa Laica de denúncia del finançament de l’Església catòlica a través de l’Impost de la Renda, per la qual cosa proposa a la ciutadania no marcar ni la casella de l’església catòlica, ni la de fins socials. Així mateix denúncia la costosa campanya publicitària pagada amb diners públics i orquestrada, any rere any, pel govern i l’església catòlica per a instar els contribuents a què marquen una de les dues les caselles.\nMotius? Tots els impostos han de quedar en la vidriola comuna per cobrir assumptes d’interés general, com són, entre d’altres, els Servicis Públics i d’Assistència Social.\nL’Església deu autofinançar-se i pagar els impostos. Actualment rep de l’estat una quantitat d’aproximadament 12.000 milions d’euros. La casella de Fins Socials desvirtua el deure d’atendre a les finalitats d’interés social, que han de ser definits, decidits i fiscalitzats pel Parlament i formar part d’una política d’estat.\nQui vullga fer donacions a l’Església Catòlica o a Fins Socials que ho pague de la seua butxaca a qui vullga i la quantitat que vullga, però com addicional als impostos que li toque pagar. La citada casella de Fins Socials també servix de doble finançament a l’Església Catòlica gràcies a les seues poderoses i nombroses Organitzacions No Governamentals.


Taules entre Egara i Club de Campo (1-1) i derrota del CD Terrassa davant el Júnior FC (3-1) - Canal Terrassa\nJoan Gutiérrez LópezData: 26/02/18\nEl Club Egara ha empatat a 1 amb el fins ara líder, el Club de Campo, en partit que encetava la segona volta a la Divisió d’Honor. Aquest resultat cedeix el lideratge al RC Polo, mentre que madrilenys i ratllats ocupen la segona i tercera posició, respectivament.\nPartit amb moltes precaucions defensives per part de tots dos equips, amb un Egara que volia combinar, mentre que els de Roberto Gómez buscaven les seves opcions des del penal córner. Xavi Aguilar ha disposat d’una bona oportunitat per marcar i posar per davant els de Siso Ventalló, però el porter visitant ho ha evitat. També Pau Quemada, en un penal, ha pogut fer l’1 a 0, però amb el marcador inicial s’ha arribat al descans.\nA la represa els dos porters han estat més protagonistes, evitant amb les seves aturades que arribés el primer gol. Però abans d’acabar el tercer període Pol Gispert, en un penal combinat, ha posat per davant l’Egara. El Club de Campo ha posat setge a la porteria de Quico Cortès en l’últim quart i ha aconseguit empatar en els darrers minuts gràcies al seu especialista en el penal, Leandro Tolini.\nLa derrota de la jornada ha estat per al CD Terrassa, que ha perdut 3 a 1 amb el Júnior. Els tres gols dels santcugatencs han arribat en el primer quart, sentenciant així el partit. Guillem Saborit, Marcel Malgosa, de penal, i Gerard Garcia posaven coll amunt qualsevol opció de victòria dels de Juanma Mas. A la represa Enrico Elifh ha retallat distàncies, però la falta de punteria del conjunt de Les Pedritxes, sobretot en el penal, ha impedit puntuar.\nEl CD Terrassa es manté setè, amb 10 punts. Disset en té l’Atlètic, que continua cinquè, després de guanyar 0 a 2 el Tenis de Santander.\nTags: atlèticCD TerrassaClub de CampoClub EgaraEnrico Elifhhockeyhoquei herbaJuanma MasJúnior FCLeandro ToliniPol GispertQuico Cortèsroger pallarolsrs tenissiso ventalló


Richard Whately - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1r febrer 1787\n8 octubre 1863 (76 anys)\nEconomista, sacerdot, filòsof i teòleg\nWhatel Richard (Londres, 1 de febrer de 1787 − 8 d'octubre de 1863) és economista i teòleg anglès, arquebisbe anglicà de Dublín.\nVa néixer a Londres, fill del reverend Dr Joseph Whately (17 març 1730 al 13 de març de 1797). Va ser educat en una escola privada a prop de Bristol, i en el Oriel College d'Oxford. Richard Whately va guanyar el premi a l'escriptura d'Anglès a 1811. Va ser elegit membre de Oriel, i en 1814 va ser ordenat sacerdot anglicà.\nA Oxford, va escriure el seu tractat, "Els dubtes històrics de Napoleó Bonaparte," un joc de la ment intel·ligent contra l'escepticisme excessiu aplicat a la història de l'Evangeli. Després del seu matrimoni en 1821, es va traslladar a Oxford, i en 1822 va ser nomenat professor de Conferències Bampton.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Richard Whately\nMany works of Richard Whately @ Google Books.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Richard_Whately&oldid=17928197»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 des 2016 a les 12:27.


Comencen a retirar les barres de combustible nuclear del reactor 3 de la central de Fukushima\nL'operació durarà almenys dos anys i és un pas més en el desmantellament de la planta\n2 min. Tòkio 15/04/2019 12:53\n651x366 Un monitor al centre de control mostra com un robot retira les barres de combustible del reactor danyat / KYODO / REUTERS Un monitor al centre de control mostra com un robot retira les barres de combustible del reactor danyat / KYODO / REUTERS\nL'operadora de la central nuclear de Fukushima ha començat a retirar aquest dilluns el combustible emmagatzemat dins d'un dels tres reactors accidentats de la planta. Un nou pas cap al desmantellament de les instal·lacions, que van patir una greu fuita l'11 de març del 2011 a causa d'un terratrèmol amb posterior tsunami.\nAquesta fase dels treballs de desmantellament al reactor número 3 s'ha endarrerit més de quatre anys des de la data inicialment prevista per TEPCO a causa de les fallades que van patir els dispositius electrònics i robòtics utilitzats en ser exposats a nivells de radiació extrems que resultarien mortals per als humans.\nVuit anys després del desastre de Fukushima, 50.000 persones encara no han tornat a casa\nTEPCO preveu retirar avui set de les 566 barres de diòxid d'urani i MOX (una barreja d'urani i òxid de plutoni) gastades o sense utilitzar emmagatzemades en piscines de refrigeració dins de l'edifici de la unitat 3, i transferir-les a altres piscines ubicades a les instal·lacions de la central de Fukushima Daiichi. Les operacions dins del reactor s'han d'acabar el març del 2021. A les altres dues unitats danyades hi queden un miler de barres més que TEPCO preveu retirar a partir del 2023.\nA part d'aquestes barres, s'ha detectat la presència de restes foses de combustible atòmic al fons del vas de contenció dels reactors 1, 2 i 3, segons s'ha vist a les imatges captades per diversos aparells remots.\nAquests residus altament radioactius són fruit de la fusió parcial de les unitats durant la catàstrofe nuclear del 2011, i tècnicament és molt més complicat retirar-les.\nEls reactors 1, 2 i 3 van patir fusions parcials dels seus nuclis després de quedar-se sense alimentació elèctrica arran del desastre natural de fa gairebé 8 anys. TEPCO ja va completar la retirada del combustible emmagatzemat al reactor 4 de la central, on els danys van ser menors que en les altres unitats. La crisi atòmica de Fukushima està considerada el pitjor accident nuclear des del de Txernòbil (Ucraïna) el 1986.


La necessitat de deixar d’entendre ETA en blanc i negre - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nLa necessitat de deixar d’entendre ETA en blanc i negre - Diari de Barcelona\nLa necessitat de deixar d’entendre ETA en blanc i negre\nEs compleix el segon aniversari de la dissolució de la banda terrorista\n“ETA va sorgir d’aquest poble i ara es dissol en ell”. Amb aquestes paraules, en boca de l’històric dirigent de la banda terrorista Josu Ternera, Euskadi Ta Askatasuna (ETA) anunciava ara fa dos anys el “final de la seva trajectòria”, i confirmava que es dissolia. La banda deixava enrere sis dècades d’activitat, i es convertia en un dels actors més influents de l’agenda política i social tant del País Basc com de l’Estat espanyol.\nMalgrat tot, l’anunci va ser rebut amb certa apatia per part d’una majoria social que ja havia desconnectat de la realitat d’ETA des de feia set anys, amb l’anunci del “cessament de la seva activitat armada”. Públicament, ETA desapareixia de la nit al dia, tot i que portes endins sorgia l’evidència d’un conflicte amb ferides que encara s'havien de tancar.\nEl desconeixement juvenil: del silenci al trauma\nUn estudi de la Universitat de Deusto, encarregat per l’àrea de Convivència del Govern basc i publicat el 2017, exposava que aproximadament la meitat dels universitaris del País Basc desconeixien elements tan importants del marc històric de la violència en el conflicte basc com l’atemptat de l’Hipercor de Barcelona, la figura de Miguel Ángel Blanco o l’existència dels GAL, com a grup parapolicial que va atemptar contra ETA.\nENQUESTA JOVES BASCOS\nAquest desconeixement social entre els joves ha estat acompanyat durant dècades d’una nul·la presència als llibres de text i currículums escolars d’ETA, de la violència d’Estat i de la repressió franquista. Una concepció que ha començat a canviar els darrers anys a través d’iniciatives com el ‘Programa de Víctimes Educadores Adi-Adian’, basat en una sèrie de xerrades per part de víctimes del terrorisme als centres educatius, o ‘Herenegun’ (‘Abans-d’ahir’), una proposta educativa impulsada pel Govern basc i recolzada sobre una sèrie documental emesa a EiTB.\nSegons Anna Miñarro, psicòloga clínica i psicoanalista especialitzada en experiències traumàtiques derivades de la violència social i d’estat, aquest desconeixement ha estat introduït, en part, per l’Estat, a través d’un silenci induït que ha creat “un buit impossible d’omplir”, no només en els joves, sinó també en tota la societat. És una concepció que s’ha conformat a partir d’aquell antic mantra de ‘no remoure el passat per no generar més malestar’ -molt utilitzat en temàtica de memòria històrica- i que ha provocat “una dissociació entre allò que va passar i el que hem acabat percebent”.\n“Sembla que ETA sortís com un bolet, quan en realitat el naixement es dona a conseqüència de traumes no elaborats vinculats a violències anteriors —el maltractament i la repressió de la guerra, la dictadura i la transició—, sense les quals és impossible d’entendre”, explica Miñarro.\nTambé apunta que hi ha hagut un “silenci voluntari”, vigent a l’entorn intrafamiliar i constituït com un element d’autoprotecció. Amb tot, el silenci ha acabat ocupant tot l’espai, explica, i ha derivat en un context de bloqueig: “Molts ciutadans poden pensar que els falta recursos per gestionar”.\nAquest estat ha acabat derivant en “situacions traumàtiques que, per la magnitud i l’extensió del conflicte, han estat més persistents i de major entitat, i han marcat un punt d’inflexió en la vida dels pobles i de la seva gent”, comenta Miñarro. Són ferides obertes que han perdurat en el temps i que no s’han quedat en la primera generació —coetànies del conflicte—, sinó que s’han transmès a terceres persones.\nEl recolzament social a ETA\nUn altre dels eixos als quals fa referència l’estudi que ha dut a terme la Universitat de Deusto és el suport que donaven els joves a la violència d’ETA. Així, el 79 % es mostra "bastant” o “totalment” en contra de la seva activitat armada, mentre que només un 2 % se’n mostra a favor. Es tracta d'un paisatge bastant similar al que mostra l’Euskobaròmetre de maig del 2018, en el qual el 81 % de la població percebia la trajectòria de la banda com a “negativa”, i només el 4 % com a “positiva”.\nEUSKOBARÒMETRE MAIG 2018\nUna clara tendència contrària a ETA, especialment des de finals de la dècada dels noranta, amb una minorització progressiva dels suports socials. Una fotografia totalment diferent de la que s’havia dibuixat durant dècades anteriors, en què existia una clara legitimació a l’activitat de la banda armada a la societat basca. Iñaki Markez, psiquiatre i terapeuta, apunta que aquesta “acceptació, més o menys resignada, es feia evident amb l’ocupació d’espais públics, exemplificat amb la presència de fotografies i pancartes en suport de la banda a les festes majors de pobles i ciutats d’arreu del país”.\n“A Euskadi molta gent no dubtava a parlar dels assassinats dels GAL, de la tortura, de la repressió policial o de la dreta feixista, però es resistia a parlar de les accions terroristes d’ETA. Una doble moral pròpia d’una subcultura de la violència”, comenta Markez. Es tracta d'una acceptació implícita de l’activitat violenta de la banda terrorista que significava que les conseqüències eren acceptades com si fossin part del paisatge tradicional.\nEls presos, el conflicte entreobert\nLa política de dispersió dels presos de la banda terrorista continua essent una de les principals vies per les quals es manté el conflicte d’ETA vigent. Segons dades del 2019, hi ha 243 presos dispersats fora del País Basc, 205 a l’Estat espanyol i 36 a França. En aquest sentit, el centre penitenciari que alberga més presos és el de Cadis, a 950 quilòmetres del País Basc, i és el segon més llunyà després d’Algesires.\n“Tenir-los aïllats té com a únic objectiu mantenir un clima social dominat per la por, l’ansietat i el trauma”, comenta Anna Miñarro, que assegura que l’únic que aconsegueix és “victimitzar familiars que no han comès cap delicte”. De fet, els familiars de les víctimes són els grans perjudicats d’aquesta situació, perquè es veuen obligats a recórrer centenars de quilòmetres. Uns viatges que l’any 2015 ja havien costat la vida de 16 persones a les carreteres. “És una qüestió de drets humans. Mantenir la dispersió només dificultarà superar el trauma que tenen els familiars, augmentarà la sensació d’injustícia i facilitarà la perpetuació de la violència”, conclou la psicòloga.\nEUSKÒBAROMETRE OCTUBRE 2018\nAquesta postura és compartida per gran part de la població del País Basc. Segons l’Euskobaròmetre d’octubre de 2018, un 74 % dels bascos estan a favor de l'acostament dels presos, mentre que només un 10 % es mostra en contra. En aquest sentit, un 66 % també voldria afavorir les reinsercions i un 55 % voldria millorar-ne les condicions de presó, inclosos els beneficis penitenciaris. Pel que fa a l'amnistia, el percentatge a favor se situa en el 26 %.\nLa polèmica dels ‘ongi etorri’\nEn relació als presos d’ETA, un dels aspectes que ha generat molta polèmica els darrers anys entre les associacions de víctimes —especialment AVT i Covite— han estat els ‘ongi etorris’ (‘benvingut’, en basc). Es tracta de rebudes a presos de la banda en el moment que surten de la presó, que organitzen amics i familiars als carrers. Es tracta d'una situació que ha generat un fort debat polític i públic pel que fa a la licitud.\nEl passat mes de setembre, diversos partits polítics van demanar que els ‘ongi etorris’ es deixessin de celebrar, ja que dificultaven la convivència als carrers del País Basc. Així, el PP en va sol·licitar la prohibició al govern basc, mentre que el PNB i el PSE van instar els organitzadors a deixar-los de fer. Podemos, per part seva, va demanar als familiars que els limitessin a l’àmbit privat. Finalment, EH Bildu va instar a buscar maneres per poder rebre els presos amb normalitat, alhora que va criticar el circ mediàtic que s'havia generat arran d'aquest debat.\nEn aquesta línia, Markez avisa que aquests actes poden tenir un rerefons de “política bruta” en què l’objectiu no és resoldre el conflicte sinó incentivar-lo. “Hi podria haver una altra elecció d’espais, mediacions, trobades entre víctimes i victimaris o altres iniciatives de reconciliació que caminin cap a la recerca de la veritat i la reparació, però cal una voluntat política per part de governs i autoritats que ajudin a superar estereotips, dignificar les víctimes i superar la violència del passat", apunta el psiquiatre.\nAixí mateix, cal remarcar que “és important tenir en compte que per aquell que torna a casa és terapèutic rebre una acollida solidària i afectiva, la qual cosa no té res a veure amb l'enaltiment del terrorisme”, explica Markez, que afegeix que els presos han d'inserir-se socialment, accedir a una societat que desconeixen, trobar l’equilibri entre el poder, rebre una benvinguda i no fer apologia del terrorisme.\n“És una injustícia flagrant. Són víctimes que no van ser considerades. Al contrari, van ser aïllades i estigmatitzades, i es va permetre que apareguessin dols difícils i, sovint, patològics”, assegura la psicòloga Anna Miñarro pel que fa a les víctimes dels GAL i d’altres grups ultradretans, les quals avui en dia encara no són considerades víctimes del terrorisme en el conflicte basc.\nLa principal raó recau en el fet que es considera que aquestes víctimes havien format part de l’estructura d’ETA, tot i que aquest vincle no hagués estat demostrat en cap moment per una sentència penal. Aquesta situació ha estat denunciada des de fa anys per cercles de víctimes del País Basc, però el resultat ha estat nul. De fet, el Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) va avalar fa un any aquesta decisió, i va rebutjar la possibilitat d’indemnitzar els familiars de víctimes dels GAL com a víctimes de terrorisme.\nCom s’encara el futur?\nAvui, ja sense l’acció armada, és més fàcil el debat social. Iñaki Markez argumenta que “la perspectiva d’una societat més sana i sense ETA és possible, però calen gestos públics i creïbles, que ajudin a dignificar a les víctimes, enterrar els morts i superar la violència del passat”. Es tracta d'un camí que implica fer canvis en la cultura política, que superi estereotips i actituds excloents entre diferents grups.\n“S’ha de deixar enrere tota la bipolarització que tant ha caracteritzat aquestes dècades, i que ha estat la base del conflicte”, apunta Markez. Alhora, explica que “si el trauma psicosocial va ser, o continua essent, un element determinant per a certs sectors que van patir fets traumàtics —com ara assassinats, tortures, segrestos, explosions i seguiments—, no pot ser que en el moment de donar informació aquests quedin exclosos de qualsevol registre”.\nAquesta és la tasca de cara al futur: ser capaços d’instal·lar aquest debat en els àmbits acadèmics i institucionals. Parlar-ne més i endinsar-se en el dolor. Assumir que malgrat ser una fase superada, ETA, el conflicte basc i les seves ferides no són en blanc i negre. Que no són fets del passat, sinó encara ferides per guarir.


La tecnología i Jo: Un manifest del "remix"\nUn manifest del "remix"\nAhir ja molt tard vaig trobar començat aquest documental a TV3. Hi surten Cory Doctorow i Lawrence Lessig entre altres.\nDe Cory Doctorow puc dir que es un dels blogers mes importants de la blogosfera, escriptor de ciència ficció i un enamorat de la lectura. Publica els seus llibres de la manera tradicional, publicats en edicions de paper i versions electròniques o digitals. Els publica llicenciats amb Creative Commons i els seus editors tradicionals no tenen cap problema amb les edicions amb paper o electròniques de pagament. De fet s'estalvien la publicitat ja que els pots descarregar i si t'agrada comprar el llibre tradicional o electrònic.\nLawrence Lessig, defensor i estudiós del copyright, dels seus abusos per part dels lobbys i grans productores i editorials. Crític de les ampliacions del copyright, de les multes exhorbitants que s'apliquen en les sentencies contra els "infractors del copyright". I de les abusives tarifes, que s'han de pagar, si un creatiu sigui quina sigui la seva disciplina audiovisual vol emprar fragments d'altres "artistes".\nNo el vaig veure sencer, però el que vaig veure es força interessant. Dura una hora i mitja, s'expliquen les opinions de Cory Doctorow i de Lawrence Lessig, d'una manera molt clara i sencilla. A vam si avui vespre el puc veure sencer. I si els veis ja em direu que trobau.\nPublicat per Santiago Benejam Torres a 13:06\nEs pot veure sencer al web de tvc.\n18 d’abril de 2009 a les 14:05\nPrecisament es l'enllaç que havia posat a l'article.\n18 d’abril de 2009 a les 17:15\nHola sbenejam, som en d1d4c :)\nSembla que ja l'han tret de l'arxiu, sospitosament:\nAquest vídeo ha estat retirat dels nostres arxius. Sisplau, elimina aquesta adreça dels teus preferits. Quedarà fora de servei en breu. Et preguem que disculpis les molèsties."\n... i ens han deixat açò:\n30 d’abril de 2009 a les 15:10\nAh, per cert, si t'ha agradat el documental, també et molarà aquest altre:\n30 d’abril de 2009 a les 15:14\ncopioypego ha dit...\nMirau què he trobat:\n... i baixa a 300!\n30 d’abril de 2009 a les 15:53\nHola d1d4c, quan de temps, no es sospitós els lleven al cap d'uns dies.\nEl Lawrence Lessig que surt al documental te llibres i articles molt interessants.\n30 d’abril de 2009 a les 21:48\nAh, ok, ok. Idò és que som un conspiranòic, jeje\nBé, respecte a açò dels videos de tv3, veig que en realitat segueixen estant accesibles... només que una mica més amagats. Ah! i es poden reproduir externament (codi incrustat).\nSi alguna vegada vols recuperar un video antic de tv3 o posar-lo al blog, ja ho saps, només et cal el # de referència ;)\n13 de maig de 2009 a les 18:16\nTorna a estar al 3alacarta:\n15 de maig de 2009 a les 18:07\naquest documental m'ha obert la ment d'una manera que no imaginava que pogués obrirse\n20 d’agost de 2009 a les 3:03\n17 de desembre de 2009 a les 18:15


La desigualtat salarial de gènere disminueix 0,6 punts entre 2019 i 2020 i se situa en 19,9% en la Comunitat Valenciana\nCliment ha explicat que "l'objectiu és contribuir a visibilitzar la bretxa salarial, analitzar les línies d'actuació i mesures implementades per a eliminar-la i avaluar l'efectivitat d'aquestes"\nEconomía 27 de febrero de 2022 Redacció\nAmb motiu del Dia de la Igualtat Salarial, que se celebra aquest dimarts a Espanya, la Conselleria d'Economia Sostenible ha publicat l'informe 'Desigualtat, bretxa salarial i de gènere en la Comunitat Valenciana', per a l'elaboració de la qual s'ha comptat amb la col·laboració de la Càtedra d'Economia Feminista de la Universitat de València. S'han utilitzat fonts estadístiques de l'Agència Tributària o de l'Enquesta d'Estructura Salarial Anual.\nEl conseller ha explicat que "l'objectiu és contribuir a visibilitzar la bretxa salarial, analitzar les línies d'actuació i mesures implementades per a eliminar-la i avaluar l'efectivitat d'aquestes".\nSegons Climent, "per a superar la diferència de retribució, la segregació horitzontal i vertical i els estereotips sobre les funcions i els sectors feminitzats laboralment, és necessari mantindre un marc d'accions, tant legislatives com no legislatives, a diferents nivells, i diferenciar entre les discriminacions salarials i les diferències de retribució basades en factors aliens a la discriminació directa i indirecta.\nEn aquest sentit, és important continuar fomentant la corresponsabilitat d'homes i dones en les tasques familiars i incrementar els esforços des de tots els àmbits per a conscienciar a la societat en matèria d'igualtat de gènere".\nLes principals conclusions que llança l'estudi són les següents:\n- La bretxa salarial no s'ha incrementat a conseqüència de la crisi econòmica derivada de la COVID-19. La bretxa estimada en 2019 era del 21,5% en la Comunitat Valenciana i del 21,6% en el conjunt d'Espanya. En 2020, aquests valors van ser del 19,9% i del 20,3%, respectivament.\n- Les diferències retributives de gènere són majors si es considera la bretxa salarial anual, i menors si es considera la bretxa salarial per hora. En 2019, any previ a la pandèmia, en la Comunitat Valenciana la bretxa salarial en salari mig anual encara se situava en un 21,2%, mentre que a Espanya era d'un 19,5%.\n- En termes de salari/hora, els valors de la bretxa salarial eren del 11,1% i del 10,3%. Aquest fet s'explica en part per la diferència en la incidència de la jornada parcial entre home i dones.\n- La bretxa salarial augmenta amb l'edat i és major en la contractació indefinida que en la temporal.\n- Per sectors, l'ocupació de les dones es concentra activitats econòmiques del sector serveis i indústria. En la Comunitat Valenciana la bretxa és lleugerament major en el sector industrial que en serveis, com a element diferencial respecte al total d'Espanya.\n- A major especialització i responsabilitat del lloc de treball menor bretxa salarial de gènere.\n- Segons el nivell salarial (nivell retributiu), la bretxa salarial de gènere és notablement major en els nivells salarials més baixos. A més, existeix també major desigualtat salarial entre les dones que entre els homes.\n- Un dels factors que influeix en la bretxa salarial són les diferències en les taxes d'activitat, ocupació i desocupació. Segons l'Enquesta de Població Activa, per al període 2006-2021, tant en la Comunitat Valenciana com en el conjunt d'Espanya continuen existint diferències desfavorables a les dones, encara que s'han anat reduint al llarg d'aquest període.\n- La incidència de la desocupació de llarga duració afecta més a dones que homes, i persisteix la segmentació horitzontal (amb sectors i branques d'activitat més feminitzats i altres, per contra, més masculinizados) i vertical (nivells i tipus d'ocupació millor retribuïts segueixen tenien-do presencia majoritària masculina).\n- La inactivitat per causa "labores de la llar" i la incidència de la jornada parcial continua sent molt major en el cas femení, la qual cosa indubtablement està lligat a la persistent "bretxa de cures". És a dir, la major dedicació femenina a activitats relacionades amb els cuida-dues, moltes vegades de manera informal i no professionalitzada i, per tant, mal retribuïda.\nEn aquest sentit, la crisi sanitària derivada del COVID-19 no sembla que haja tingut un impacte directe en matèria de bretxa de gènere quant a participació en el mercat laboral, però sí que l'ha tingut en termes de bretxa de cures (en haver suposat major sobrecàrrega de temps i responsabilitats de cures per a les dones) i quant a desigualtat social.\nBretxa Salarial climent conselleria d'economia sostenible igualtat salarial


QUÈ T'ANAVA A DIR: Un imatge idealitzada del país d'origen\nLes persones originaries del Nord d'Àfrica tenen la costum de parlar molt bé dels seus governants tot i que saben que el seu interlocutor no és ni un espia ni una cosa rara. La veritat és que defensen aquell seguit de dictadors que de mica es van apropiar dels països del Nord d'Africa i que de mica en mica les joves van desallotjant dels seus palaus inexpugnables. Realment aquesta propaganda que fan del seu país tot i ser persones que suposo que intueixen les maldats dels seus cabdills sempre els deixen molt bé. Una cosa a tenir en compte per moltes persones que no fem el mateix quan parlem del nostre país.\nEl Vendrell Apunts personals, immigracio


Cambra de Girona convoca una fira del treball per a joves - Regió7\nCambra de Girona convoca una fira del treball per a joves\nL’esdeveniment es farà en format virtual demà i oferirà feina en diversos sectors\nUna fira del treball realitzada a Puigcerdà consell cerdanya\nLa Cambra de Comerç de Girona ha anunciat l´organització de la cinquena edició de la fira d´ocupació juvenil, TreballemGI, la qual es farà excepcionalment e manera virtual. La fira se celebrarà el proper dia 16 de desembre, de les nou del matí a les sis de la tarda a través del portal firavirtual.treballemgi.cat, segons han anunciat els organitzadors.\nL´esdeveniment va dirigit als joves i està organitzat per la Cambra de Comerç de Girona amb la col·laboració de la Diputació de Girona, la Generalitat de Catalunya, l´Ajuntament de Girona, la Universitat de Girona i del Servei d´Ocupació de Catalunya. L´objectiu és «ajudar a la inserció i orientació dels joves, facilitant-los el contacte amb empreses i entitats que estan interessades en incorporar joves», segons han apuntat des de la Cambra. Així, els joves que hi assisteixin virtualment hi trobaran un espai amb empreses de sectors com els serveis, la indústria, la hostaleria, la logística, l´alimentació o el tercer sector interessades en la contractació de personal.\nEl president de la Cambra de Comerç de Girona, Jaume Fàbrega, ha destacat que «les fires anteriors han donat uns resultats excel·lents de manera presencial i confiem que en el seu format virtual que aquell nivell de participació i resultats continuï en la mateixa línia». La fira permetrà als joves consultar ofertes de treball en diversos àmbits professionals de més de 35 empreses que hi participaran oferint múltiples llocs de treball.


Tens un racó dalt del món (tv): 2020\nPublicat per Jesús M. Tibau a 10:58 0 comentaris\nComença la 12a temporada de Tens un racó dalt del món, a Canal 21 Ebre. Després de la interrupció forçada de la passada temporada, a causa de la pandèmia, reiniciem l'emissió de programes amb alguns canvis.\nParlarem amb alguna de les persones convidades a través de videoconfència. En aquest cas, amb Ester Galindo, de La 2 de Viladrich, que ens recomanarà llibres.\nDesprés, des del plató, parlem amb Montse Castellà del llibre Zoraida Burgos Matheu, que ha escrit sobre l'autora tortosina, publicat per Onada Edicions.\nAbans, Montse ens cantarà una cançó És circular lo temps del propi enyor, del seu 4t disc, amb lletra de la pròpia Zoraida Burgos.\nEl programa passa a emetre's els dimarts a les 20.00 hores, concretament els dies 22 i 29 de setembre.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 10:57 0 comentaris\nDesprés de la interrupció de la gravació de programes de Tens un racó dalt del món, a Canal 21 Ebre, el passat mes de març, tornem a gravar aquest setembre, amb l'inici de la 12a temporada.\nAmb el bagatge de més de 250 programes emesos, i més de 380 persones convidades, recomencem amb la mateixa il·lusió.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 8:35 0 comentaris\nÀngel Burgas ens visita aquesta setmana a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre.\nFem un breu repàs a la seva llarga trajectòria especialitzat en literatura juvenil, amb tres llibres: L'anticlub, un llibre clau a la seva carrera, Kamal i els alfabetistes, on mostra la seva visió de l'humor, Ohio, el seu llibre juvenil més recent, una distopia.\nDesprés ens centrem en el seu llibre més recent, adreçat a públic adult, Els dies del Rainbow, amb un local nocturn dels anys 80 com a rerefons, però amb la dificultat d'estar ubicat a un poble petit, inspirat en el Broadway de Jesús (durant el programa sovint confondrem els dos noms). Més comentaris sobre el llibre i la lectura d'un fragment en aquest enllaç.\nAbans, l'il·lustrador Ignasi Blanch ens recomanar cinc llibres recents il·lustrats per alumnes seus:\nLota la Catxalota, del col·lectiu Rosa Sardina; Tantes dites, tantes rimes, de Fran Nuño i Jan Barceló; Ningú com jo, d'Ignacio Chao i Eva Sánchez; Núvols al cap, d'Elena Val; i Nico et Ouistiti, de Nadine Brun-Cosme i Anna Aparicio Català\nI les seccions De pel·lícula, Cites literàries i Nanopoemes\nEl programa s’emet el 22 i 29 d'abril, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 12:37 0 comentaris\nErnest Redó ens visita aquesta setmana a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre. Mestre, compositor i cantant de la banda de rock Obscens, i escriptor, amb ell recordarem el seu primer llibre, la novel·la Per si obres la porta, però sobretot comentarem el recull de contes que acaba de publicar, Continuem?, amb fotografies de Carles Carreras i Parera.\nAquest llibre, amb contes breus, microcontes, nanocontes, i poesies, ens mostra situacions d'aparent quotidianitat que de cop i volta esclaten (com els seus protagonistes) i prenen un rumb que, com a mínim, no és l'habitual.\nTendresa, sarcasme, crítica social i política, temes d'actualitat i temes de sempre.\nAbans, Mercè Gonzàlez, estudiant de Móra d'Ebre que l'any passat va guanyar el primer premi de Catalunya d'un conegut concurs de joves talents d'una coneguda marca de refrescos, ens parlarà d'aquest relat i del primer llibre que la va marcar com a lectora, Els pilars de la terra, de Ken Follet.\nEl programa s’emet el 8 i 15 d'abril, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 14:12 0 comentaris\nAquesta setmana a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre, dediquem el programa a Trinitari Fabregat, escriptor i activista d'Alcanar nascut el 1912, autor de la novel·la Els jardins ignorats, que, com tants altres, va partir la Guerra Civil i l'exili, i del que l'any 2019 es va commemorar el 25è aniversari de la seua mort amb diversos actes al seu Alcanar natal, que molt especialment va organitzar el nostre convidat d'avui, Tomàs Camacho que, entre altres coses, també ens parla de la Mostra Oberta de Poesia a Alcanar.\nAbans. Isabel Herrada ens parlarà del Club de lectura reminista i del Club de lectura d'àlbums il·lustrat, que coordina a la Biblioteca de Tortosa, i del seu projecte vital Ales de papallona, on uneix dos temes vitals a la seva trajectòria: la literatura i la salut mental.\nEl programa s’emet el 25 de març i l'1 d'abril, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 9:01 0 comentaris\nSobre Jon Gras a Tens un racó dalt del món\nAquesta setmana a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre, dediquem el programa a Jon Gras, autor rapitenc que ens vas deixar el 2015 amb 30 anys, en motiu de l'edició del llibre Poemas en papel arroz, 43 poesies en la seva versió original en català o castellà, i la seva versió en chilango.\nDel llibre i de l'autor en parlarem amb Josep Juan Segarra i Eduardo Margaretto, així com també de les seves activitats de Poesia, surf i kaiak, i desl docuretrats, del primer, i de la tasca editorial del segon, a través de la col·lecció L'Escrita, on l'any passat edità el llibre Dona poesia, i també del 3r certamen de Ràpita Poètica.\nAbans haurem començat el programa amb les recomanacions literàries de tres alumnes de l'Institut Deltebre: Alexia Arasa, Alba Murica i Andreua Guart, que recomanen Buenos días princesa, de Blue jeans, El diari d'Anna Frank, i Els pons de Madison County, de Robert James Waller.\nAcabarem el programa amb Carme Abril, professora del mateix Institut, que reivindicarà el paper de la dona a la literatura.\nEl programa s’emet el 4 i 11 de març, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 13:15 0 comentaris\nToni Villalobos és el convidat aquesta setmana a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre.\nComentarem la seva trajectòria com a escriptor especialitzat en literatura infantil i juvenil, materialitzada en sis llibres, i també de la tasca com a mestre, dues facetes que sense cap mena dubte s'han complementat i enriquit mútuament.\nAbans, parlem amb Fuensanta López de la seva passió per Federico García Lorca, que l'ha portat, entre altres coses, a formar el grup Lorquianas a Amposta.\nEl programa s’emet el 19 i 26de febrer, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 2:28 0 comentaris\nJesús Serrano és el convidat aquesta setmana a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre.\nParlarem dels últims llibres i de les seves dues facetes com a escriptor.\nPer una part, la seva vessant infantil, sempre amb voluntat d'apropar la història local als més petits de casa, aquets cop amb el llibre Bruixa!, il·lustrar per Jordi Alfonso.\nD'altra banda, la seva vessant de narrativa per a adults, amb el llibre Perdedors, que guanyà el premi de novel·la breu de Verònica La cartonera, que té l'originalitat que està editat amb tapes de cartró reciclat i que cada exemplar és únic.\nTambé parlarem amb Gonzalo Luna, de la seva trajectòria vital que l'ha portat de Perú, a través de diversos països, fins a Barcelona fa 20 anys, i que ha acabat a Tortosa, empès per al seva voluntat d'aprendre català i les dificultats que tenia per fer-ho a la ciutat comtal, ja que va llegir que a les Terres de l'Ebre és on el percentatge de catalanoparlants és més alt. Ens explicarà les seves múltiples activitats com a voluntari, cantant, i ens recomanarà un dels seus llibres preferits, El petit príncep.\nTambé recomanarem , com a novetat, la nova novel·la de Maria Carme Roca, A Bàrcino, i el llibre Contes per telèfon, en motiu del centenari de Gioann Rodari.\nEl programa s’emet el 5 i 12 de febrer, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nAquesta setmana, a Tens un racó dalt del món de Canal 21 Ebre, parlarem de la novel·la Savage coast, de Muriel Rukeyser, amb la seva traductora, Eulàlia Busquets.\nAbans parlarem del llibre El cant de les plantes, amb Joan Maria Romaní , que també ens recomanarà Els llops sempre tornen, de Jaume Albert Ollé.\nTambé recomanarem l'antologia poètica de Joan Gras, Poemas en papel arroz. i en homenatge a l'escriptiora que en sha deixat recentment, Isabel-Clara Simó, llegirem un fragment del seu llibre La salvatge.\nEl programa s’emet el 22 i 29 de gener, a les 21 hores, i en diverses repeticions durant dos setmanes.\nPublicat per Jesús M. Tibau a 11:22 0 comentaris


Rebomboris del pa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRebomboris del pa\n28 febrer 1789\nEls rebomboris del pa van ser una revolta popular espontània contra la puja del preu del pa que es produí a Barcelona el 28 de febrer de 1789. El moviment s'estengué durant uns quants dies adquirint una gran violència. Finalment fou sufocat pel capità general de Catalunya, Francisco González y de Bassecourt, comte d'El Asalto, mitjançant una forta repressió.\n1 Els aldarulls\n2 La repressió\nEls «rebomboris del pa», «revoltes del pa» o motí del pa de 1789 a Barcelona i altres ciutats de Catalunya com Mataró, Vic o Sabadell es corresponen a revoltes similars que van ser comunes a l'Europa moderna fins al segle xix. Aquestes es produïen a partir d'una crisi de subsistències ocasionada per les males collites i que provocaven un augment en el preu del pa. S'ha de tenir en compte que el pa representava una part important de la dieta popular. Quan els proveïdors augmentaven els preus dels productes quotidians, i particularment del pa, la població se sentia amb el dret moral a rebel·lar-se. Les protestes també podien ser degudes a l'escassetat i alça de preus d'altres productes, com la carn o l'oli, tal com també es va veure en aquest cas. Eren protestes populars amb un caire polític, perquè hi havia una preocupació per la corrupció en els mercats i perquè la pressió social significava una reducció del preu i fins i tot podia significar una redistribució econòmica en la localitat. Es tracta de la política dels exclosos, on les dones van tenir un paper primordial.\nCom en altres revoltes de tipus similar, als «rebomboris del pa» de 1789, les dones van tenir un paper decisiu, particularment en començar les mobilitzacions, l'esclat de les quals va ser espontani. Les dones van encoratjar els homes a afegir-se a la protesta, segons recull el Baró de Maldà, que descriu tota la revolta en el seu Calaix de sastre. La revolta va venir també a conseqüència de l'alliberament del comerç dels cereals (1765). El «pastim» municipal de Barcelona (la fleca central) va ser lliurat al gremi de flequers l'any 1768. La reserva pública només existiria com a provisió. L'ajuntament tenia menys marge de maniobra davant l'escassetat i la carestia tot i que fins llavors havia intervingut intentant passar el pes de les pujades als més acabalats, el que li produí tensions amb els grups de poder. La privatització del «pastim» es va completar uns dies abans de la revolta.\nEls «rebomboris» van començar el dia 28 de febrer de 1789, dissabte, després de tres pujades relativament seguides del preu del pa, i que suposava un increment del 50% respecte del mes d'agost anterior, per la qual cosa ens trobem en un ambient previ d'agitació. Les classes populars eren, a més, les més afectades, perquè era el pa morè el que es veia més afectat pel que fa al preu i la qualitat pel nou edicte de la Real Audiència. L'edicte aprovava l'augment de preus i no s'utilitzava la reserva municipal per mantenir-los. Segons el Baró de Maldà, «s'alborotà de mala manera lo poble baix, passant a cremar a totes les barraques del pa i lo Pastim». També diu que el poble demanava la rebaixa del preu al de l'any anterior, és a dir, cinc sous la lliura. La revolta es va dirigir particularment contra el capità general, Comte de l'Asalto, i els arrendataris, particularment Torres i Companyia. Les persones revoltades tenien la intenció de cremar les seves cases. El Comte de l'Asalto va enviar tropes i va fer formar la cavalleria davant de casa seva, al Pla de Palau, fugint després cap a la Ciutadella. El diumenge la revolta va aplegar més gent. La manifestació, que demanava abaixar el preu del pa i alliberar els detinguts del dia anterior, es va trobar amb la cavalleria amb resultat de diversos ferits i morts pels sabres dels militars. L'escrit del capità general concedint la rebaixa del preu del pa, més la por de la població, van apaivagar la revolta. Però els aldarulls van continuar a la tarda i les protestes es van estendre contra l'augment dels preus de la carn, el vi i l'oli. Les dones i homes havien escapat del Pla de Palau es van dirigir cap a la catedral, amb ànims de continuar i estendre l'amotinament i alguns van tocar a sometent. Tanmateix s'aconsegueix calmar els ànims i es rebaixen els preus de la carn, el vi i l'oli. Més de vuit mil persones van intervenir en la revolta. Un cop es va acabar es va desfermar la repressió.\nDesprés de dies des que acabaren els aldarulls, es va destituir el capità general, comte de l'Asalto, que va ser substituït per Francisco Antonio de Lancy, comte de Lacy. Aquest va rebre l'ordre de no respectar les concessions donades als revoltats i es va convertir en l'artífex de la repressió. A Barcelona es van deportar unes 90 persones, moltes d'elles nouvingudes, i es va condemnar a mort cinc homes i una dona, que van ser executats el dia 28 de maig del 1789 a la Ciutadella. La sentència va ser considerada excessiva fins i tot pel Baró de Maldà. Aquell dia un percentatge considerable de la població barcelonina va sortir de la ciutat en senyal de protesta. La dona era Josepha Vilaret, de sobrenom «la negreta», casada amb un criat i mare de dues criatures. Segons el Baró de Maldà, una dona de l'aristocràcia va pagar un hàbit de monja per enterrar-la, i no va ser esquarterada com els altres reus. Al cap d'un any un particular va pagar un ofici solemne en memòria dels executats.\n↑ «Rebomboris del Pa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 «Lluitar per viure: els motins del pa (rebomboris del pa de 1789)». Institut Català de les Dones (Generalitat de Catalunya). [Consulta: 21 agost 2013].\n↑ 3,0 3,1 D'Amat i de Cortada, Rafel. Calaix de sastre I. Barcelona: Curial, 1988, p. 204-214. ISBN 84-7256-291-3 [Consulta: 20 agost 2017].\n↑ MATA, Jordi. «La Barcelona dels Borbó». Sàpiens [Barcelona], núm. 120 (setembre 2012), p. 50-54. ISSN 1695-2014\nIrene Castells i Oliván, «Els rebomboris del pa de 1789 a Barcelona», a Recerques, núm. 1, (1970), pp. 51-81.\nCristina Borderías, Mercè Renom, Dones en moviment, segles XVIII-XXI. Barcelona: Icària, 2008.\nVicenç Pascual i Rodríguez, El baró de Maldà, materials per a una biografia. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2003.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rebomboris_del_pa&oldid=29116570»\nRevoltes a Catalunya\nEsdeveniments del 1789\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 gen 2022 a les 18:04.


Atles de mortalitat a la Unió Europea | Blog del CRAI Biblioteca de Farmàcia i Ciències de l'Alimentació\nSessions de formació d’usuaris a la Biblioteca →\nFa uns quants dies s’ha actualitzat l’Atlas on mortality in the European Union, publicació de l’Eurostat, l’Oficina d’Estadística de les Comunitats Europees. Està basada en dades que comprenen els anys 200-2004, ja que es tracta d’una actualització de la mateixa publicació editada l’any 2002 i que recollia dades del període 1994-1996.\nL’atles descriu les causes de mortalitat dels països membres de la Unió Europea i dels països candidats a formar-ne part, amb l’excepció de Turquia.\nLes dades estan agrupades pels següents criteris:\nregions de les Comunitats Europees\nTambé es descriuen les diferències en els factors de risc per explicar les potencials diferències entre els perfils de mortalitat. L’obra inclou un gran nombre de mapes que ajuden a veure gràficament la distribució de les dades.\nAquesta entrada s'ha publicat en Farmàcia i etiquetada amb atlas, atlases, atles, estadísticas, Estadístiques, European Union, mortalidad, mortalitat, mortality, statistics, Unió Europea, Unión Europea. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Política de privacitat - La botiga de Sàpiens Publicacions\nInformació general de la seu electrònica o lloc web botiga.sapienspublicacions.cati dels seus continguts\nbotiga.sapienspublicacions.cat està gestionat per l’empresa SAPIENS SCCL (Sàpiens Publicacions), amb CIF F-64074982, i té la seva seu al carrer Premià, 15. 2a planta, 08014, de Barcelona.\nbotiga.sapienspublicacions.cat té la seva seu electrònica a l’adreça www.sapiens.cat, sense perjudici que puntualment o de manera permanent hi pugui haver altres adreces que també permetin accedir als continguts i serveis prestats mitjançant el lloc web botiga.sapienspublicacions.cat.\nEls continguts i elements gràfics que formen part del lloc web botiga.sapienspublicacions.cat són de titularitat exclusiva de Sàpiens Publicacions o de terceres persones físiques o jurídiques que n’han autoritzat l’ús a botiga.sapienspublicacions.cat. Els continguts del lloc web són objecte de propietat intel·lectual, amb les excepcions previstes en l’article 13 del Reial decret legislatiu 1/1996, de 12 d’abril, pel qual s’aprova el text refós de la Llei de propietat intel·lectual. Per tant, qualsevol ús o reproducció que les persones usuàries facin d’aquests continguts o d’altres que es puguin incloure en el futur, s’ha de fer seguint les previsions i respectant les limitacions de la normativa esmentada.\nbotiga.sapienspublicacions.cat explicita una reserva de drets amb caràcter general respecte del conjunt dels continguts difosos en el lloc web que són objecte de propietat intel·lectual i industrial.\nLa presentació d’una pàgina del lloc web en una finestra que no pertany a botiga.sapienspublicacions.cat per mitjà de ‘framing’.\nLa inserció d’una imatge difosa al lloc web en una pàgina que no és de botiga.sapienspublicacions.cat mitjançant ‘in line linking’.\nL’extracció d’elements del lloc web que causi perjudici a botiga.sapienspublicacions.cat conforme a les disposicions vigents.\nL’ús comercial dels continguts del lloc web botiga.sapienspublicacions.cat.\nSàpiens Publicacions es reserva el dret d’instar les accions, els procediments i les mesures cautelars procedents previstos en la legislació de propietat intel·lectual, amb relació a la comissió d’infraccions de la normativa sobre propietat intel·lectual per part dels usuaris. Les infraccions que es cometin amb motiu de la utilització fraudulenta de la informació i dels continguts del lloc web botiga.sapienspublicacions.cat poden comportar les sancions legalment previstes, en especial, en el codi penal (articles 270 i següents).\nD’acord amb el que disposa l’article 24 del Reglament de la LOPD, també podeu formular les vostres sol·licituds d’accés, rectificació, cancel·lació o oposició utilitzant altres mitjans, sempre que aquests permetin acreditar l’enviament i la recepció de la sol•·icitud i que aquesta sol•licitud contingui els elements especificats en l’article 25.1 del RLOPD.\nEn la seva seu electrònica, botiga.sapienspublicacions.cat no utilitza galetes (cookies) o altres mitjans de naturalesa anàloga per al tractament de dades personals que permetin la identificació de persones físiques concretes, usuàries de la seu electrònica. L’ús d’aquests mitjans es reserva exclusivament per recollir informació tècnica per facilitar a les persones usuàries l’accessibilitat i l’exploració segura i eficient de la seu electrònica de botiga.sapienspublicacions.cat.\nAquest lloc web fa servir les eines de mesurament d’audiència de Google Analytics, que permeten analitzar el comportament i el perfil dels visitants anònims amb l’objectiu de millorar el funcionament del web. Aquest mesurament utilitza galetes (cookies) de terceres parts. Pot accedir a la política de cookies en aquest enllaç http://www.sapiens.cat/ca/politica-cookies.php\nSàpiens Publicacions no es fa responsable de la informació o dels continguts d’altres pàgines web a les quals remet o amb les quals enllaça el portal botiga.sapienspublicacions.cat.


Castellinaria Orroli Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLoc. Perdu Accraxiu, Orroli, Orroli, Itàlia, 08030 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Castellinaria\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Castellinaria és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Orroli. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Orroli. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, nevera, caixa forta a l'habitació a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Castellinaria la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Orroli.\nDescompte a Castellinaria


Ens convertim en “experts” dels aparells del nostre cos (6è Primària) – CIDE\nInici / Actualitat / Ens convertim en “experts” dels aparells del nostre cos (6è Primària)\nEns convertim en “experts” dels aparells del nostre cos (6è Primària)\nAprendre ciències naturals d’una forma divertida i entretinguda és un dels objectius de l’activitat que han fet a 6è de Primària per entendre el funcionament dels diferents aparells del cos humà com són el circulatori, el digestiu, l’excretor i el respiratori.\nEn grups cooperatius varen formar diferents “grups d’experts” on cada membre havia de convertir-se en un expert en un dels aparells. Això sí, per arribar a dominar la informació, varen haver de fer una important recerca d’informació sobre el tema i tot tipus de murals i dibuixos que mostraven com funcionava el seu aparell.\nUn cop tots ho havien preparat, els alumnes han posat en comú els seus descobriments amb el seu grup. D’aquesta forma, han après com funciona el seu aparell, però també s’han convertit en petits mestres per un dia, ja que han hagut d’explicar als seus companys el seu funcionament.\n6è aparells aprenentatge coo aprenentatge cooperatiu circulatori excretor experts grups grups d'experts primària respiratori TC Treball cooperatiu\t2017-02-16\nAnterior A 5è de Primària aprenen a fer un cens de població\nSegüent A Infantil descobrim els animals en anglès amb cançons


Hotel Central Bamberg Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPromenadestrasse 3, Bamberg Oest, Bamberg, Alemanya - Veure al mapa\n"Modern room with balcony, excellent breakfast, easy walking..."\nBarri Bamberg Oest Gartenstadt Bamberg Town Center Wildensorg\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bamberg, Hotel Central és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Centre de la ciutat / Àrea de Vianants, Casa ETA-Hoffmann, Sammlung Ludwig Bamberg.\nEl Hotel Central, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, premsa, servei de bugaderia, neteja en sec.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bamberg, el Hotel Central és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Agència de Viatges especialitzada en confeccionar viatges amb sentit per tot el món. Viatges a mida, petits grups amb guia acompanyant, viatges d’autor, expedicions, viatges per nuvis, viatges d’empresa, viatges fotogràfics, viatges sostenibles... són part de les possibles opcions viatgeres que oferim des de fa més de 20 anys.\nEns apassiona viatjar i compartir amb els nostres clients lo viscut, experimentat i sentit. Cada persona que configura l’equip de Tarannà manté al dia la seva professionalitat i a més , s’uneix a altres valors com són la responsabilitat i l’entusiasme. El viatger d’avui dia és una persona que vol viure a través del viatge experiències gratificants, que el connectin amb la naturalesa, la vida, altres cultures, l’art, el descobriment o el més pur descans... i aquest és el nostre repte, complir-lo i fer-lo realitat.


MGC Insurance, Mútua d'Assegurances i Reassegurances a Prima Fixa (en endavant, MGC) és una entitat asseguradora degudament inscrita amb el nº M0379 en el Registro Administrativo de Entidades Aseguradoras de la Dirección General de Seguros y Fondos de Pensiones del Ministerio de Economía y Hacienda, i inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, Volum 40.161, Foli 128, Full B-34.759, amb domicili a Barcelona, carrer Tuset, nº 5-11, i NIF nº V-08846644 (dades de contacte: 93 414 36 00 - bustia@mgc.es).\nAixí mateix, els continguts del web són propietat exclusiva de MGC i no poden ser reproduïts o distribuïts, ni totalment ni parcialment, sense el seu consentiment, comprometent-se l'usuari a fer un ús correcte dels mateixos, d'acord amb la normativa vigent, la bona fe i l'ordre públic.\nAl mateix temps, l'usuari es compromet a no utilitzar el web amb finalitats fraudulentes, així com a no realitzar actes amb l'objectiu d'impedir, de qualsevol manera, la normal utilització i funcionament del mateix.\nEls enllaços mitjançant links que apareguin al web, ofereixen a l'usuari la possibilitat de conèixer altres fonts d'informació alienes a MGC, sobre les quals aquesta no ostenta cap tipus de responsabilitat.\nIgualment, l'usuari accepta que MGC no serà responsable de cap conseqüència, dany o perjudici que es derivi de l'accés al web o de l'ús de la informació que conté, inclosos els accessos a altres matèries mitjançant les connexions amb aquest website.\nMGC declina qualsevol possible responsabilitat derivada d'interferències, interrupcions, virus informàtics, avaries telefòniques o desconnexions en el funcionament operatiu del sistema electrònic, motivades per causes alienes a MGC.


El vigent campió ja torna a fer por\nEl Barça Regal recupera el ritme i esclafa un València sense temps per preparar-se\nÀLEX GOZALBO 25/05/2012 00:00\n260x366 Pete Mickael imposa la seva llei amb una esmaixada davant Pietrus. / ALBERT OLIVÉ / EFE Pete Mickael imposa la seva llei amb una esmaixada davant Pietrus. / ALBERT OLIVÉ / EFE\nEl València Basket mai ha guanyat un partit de play-off al Barça Regal, que ahir va trigar una mica a treure's la son de les orelles, però que quan ho va fer no va deixar cap opció a un rival esgotat físicament i que, a més, es va presentar al Palau Blaugrana sense gairebé temps per preparar la sèrie de semifinals.\nEl València Basket, que 48 hores abans s'estava jugant la vida contra el Lagun Aro GBC, va arribar mort a Barcelona. Sense temps per celebrar el retorn a les semifinals de la Lliga Endesa, els jugadors que entrena Velimir Perasovic van pujar dimecres a un autobús. I sense temps no van poder treballar com cal un partit d'aquest nivell contra un rival físicament superior. Esgotat i sense cap trampa tàctica treballada més enllà d'una defensa d'anticipació als pivots i una zona 2-3, l'equip valencià es va convertir en la víctima perfecta d'un Barça Regal que va deixar les coses clares amb un contundent parcial de 23-4 amb què va tancar el primer quart.\nAcusat d'haver perdut la capacitat ofensiva i de dependre en excés d'un Joan Carles Navarro que ahir va trigar 13 minuts a sortir a la pista, el Barça Regal va respondre amb un partit elèctric, jugat a un ritme engrescador. En part induït per l'arriscada defensa que proposava Velimir Perasovic, molt agressiva en la marca de les línies de passada, i en part motivat per un bon plantejament de Xavi Pascual, l'equip blaugrana va saber córrer. Com abans, quan era feliç sobre una pista de bàsquet i en el primer que pensava és a anar cap a cistella.\nRecuperada la verticalitat, Víctor Sada va retrobar algunes sensacions que semblava haver oblidat, va arriscar amb bones assistències i es va penjar de l'anella rival a la mínima oportunitat contra un rival massa tou per discutir res al vigent campió de la competició.\nAmb el partit ja resolt i la renda local per sobre dels 30 punts, el València Basket va endreçar una mica el seu joc, però ahir mai es va creure capaç de guanyar al Palau Blaugrana. Velimir Perasovic tindrà ara dos dies per preparar amb cara i ulls el segon partit de la sèrie, que es preveu més igualat.


Camp d'aprenentatge Garrotxa » BENVINGUT INSTITUT NICOLAU COPÈRNIC\nBENVINGUT INSTITUT NICOLAU COPÈRNIC\nTenim comptabilitzat que veniu 45 alumnes i 4 acompanyants. Si això no és així hauríeu de parlar directament amb l’Alberg Torre Malagrida (972-26-42-00), així com comentar-los si teniu algun problema alimentari i si voleu saber la distribució d’habitacions.\nFareu Besalú pel vostre compte. Dinareu d’entrepà.\nUs vindrem a rebre a l’alberg a 2/4 de 4 a l’alberg per fer-vos la introducció i benvinguda; a continuació anireu a fer la descoberta d’Olot.\nEl divendres anireu a visitar les colades a Sant Joan les fonts i Castellfollit. Cal que el vostre autobús sigui a l’alberg a les 10 del matí per portar-vos a fer la visita.\n- Visita a Besalú pel vostre compte\n- 15:00: Presentació a l’alberg\n- 15:00Caminada per la fageda d’en Jordà\n« BENVINGUDA ESCOLA DR. JOAQUIM SALARICH\nBENVINGUDA ESCOLA JACINT VERDAGUER »\nData : 12 setembre 2000\nCategories : 10- Institut Nicolau Còpernic\nCap resposta\tUna resposta a “BENVINGUT INSTITUT NICOLAU COPÈRNIC”\nMestres de Grans Marta Mata (22:08:00) : Us recordem que aquest és el bloc del Camp d’Aprenentatge.\nSi voleu veure les fotos dels vostres fills/es podeu anar a la web de l’escola Marta Mata i accedir a l’apartat de Blocs (el de Grans).


Habitatges al carrer Gurb, 47-49, Vic, Habitatges al carrer Sant Francesc, 104-106, Habitatges al carrer Sant Pere, 73 i 77, LOm, LOsona\nEdificis civils. Cases entre mitgeres. Consten de planta baixa i tres pisos. La façana presenta un eix de composició descentrat. Cada edifici presenta un portal ampli darc de mig punt amb carreus i portals laterals daccés als habitatges. Als piso ...\nEdificis civils. Conjunt de dues cases contigües, entre mitgeres, amb estructures molt similars, encara que estiguin cobertes amb ràfecs diferents. la planta shi obren dos grans portals rectangulars amb llindes de pedra i datades i dos petits por ...\nAl número 73 del carrer Sant Pere hi ha una casa mitgera de planta baixa i dos pisos, coberta a dues vessants amb teula àrab. la planta shi obre un portal rectangular amb ornaments arrebossats, motiu que es repeteix en totes les obertures. la par ...\nEdifici civil. Masia de planta quadrada coberta a dues vessants malgrat tenir diferents trams de construcció i diverses alçades. El mur de tramuntana és sostingut per grossos contraforts. La façana és orientada a migdia i correspon al cos més ele ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants, amb el carener perpendicular la façana, orientada a migdia. Presenta un gros portal rectangular amb finestres que es reparteixen al primer i segon pis. la part esquerra shi adoss ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular la façana, protegida per una volta que aguanta el terrat. Al davant hi ha un portal i un murs que tanquen la petita lliça que shi forma al davant. A ...\nEdifici civil. Masia de planta basilical amb el cos central cobert a dues vessat i els laterals a tres. La façana es troba orientada a migdia, la part esquerra hi ha un cos afegit amb arc rebaixat la planta baixa i la part superior shi obre una g ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular, coberta a dues vessants i orientada a migdia. Consta de planta baixa i dos pisos. Laccés la planta baixa es realitza per sota una volta de creueria que condueix a un portal rectangular. A nivell del pri ...\nEdifici civil. Masia de planta basilical, orientada a llevant, on hi ha un portal rectangular amb una llinda de roure. El cos central consta de planta baixa i un pis. Annexionat la part esquerra de la casa hi ha un altre cos que es troba semi der ...\nEdifici civil. Masia de planta quadrada, coberta a quatre vessants i amb una llanterna al centre de la construcció la qual shi obren badius i és coberta a quatre vessants. La façana es troba orientada a migdia i presenta un portal darc de mig pun ...\nEs tracta duna gran masia de planta rectangular, amb el carener perpendicular la façana i coberta a doble vessant de teula. Consta de planta baixa, pis i golfes. La porta dentrada és un arc adovellat de mig punt i està al costat dret de la façana ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants. És una casa de grans dimensions. La façana es troba orientada a migdia i té un portal dovellat. Consta de planta baixa, primer i segon pis, els quals ubiquen balcons i golfes res ...\nEdifici civil. Masia orientada a migdia. És de planta rectangular i coberta a dues vessants, amb el carener paral lel la façana, que presenta un portal rectangular amb la llinda de roure. És una casa de petites dimensions que consta només de plan ...\nEdifici religiós. Capella de nau única adossada al cos de la casa natal de Sant Miquel dels Sants, avui convertida en convent. Laccés la capella es pot fer per linterior de la casa, pel primer pis, o bé pel carrer de Sant Miquel. La façana seguei ...\nEdifici civil. Casa entre mitgeres que consta de planta baixa i tres pisos i coberta amb teula aràbiga a dues vessants. la planta shi obre un portal gran la part esquerre amb llinda de roure i un portalet la dreta, més petit i amb llinda de fusta ...\nEdifici civil. Casal de planta rectangular de grans dimensions que es troba en el pla del Toneu, a prop de Sant Sebastià, des don es veu tota la Plana. A través dun túnel saccedeix a un espaiós jardí que envolta la casa. la part dreta de la façan ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants, amb el carener paral lel la façana, que té un portal rectangular. Consta de planta baixa i dos pisos. Hi ha un cos rectangular adossat la casa i orientat a tramuntana en el qual ...\nMasia de planta quadrada amb un cos quadrat afegit la cara sud. La teulada és de teula àrab a dues vessants i consta de planta baixa, pis i golfes. Els materials són: pedra recoberta parcialment amb argamassa i embigats de roure. Té la façana pri ...\nMasia composta de tres edificacions: el Bartrilí, una cabana i el Casot casa del pastor. La casa principal és de planta quadrada amb una orientació al sud, des don domina el nucli antic de Vidrà, donada la seva posició encimbellada, fet que compo ...\nCasa de planta rectangular amb teulada de dues vessants i amb lentrada principal al sud. Té planta baixa, pis i golfes. Té un accés secundari per la part de tramuntana, on es construïren unes escales i un petit pati els anys cinquanta del segle x ...\nLa Vila Vella és un mas a uns 2 km a loest del nucli de Vidrà catalogat a lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una masia de grans dimensions, els murs de la qual, de la mateixa manera que la seva lestructura, reflecteixen el se ...\nMasia de planta rectangular, amb la façana principal al sud-est. Consta duna planta baixa destinat a hàbitat i cabana i dun sol pis destinat a hàbitat i petita galeria oberta. Els materials constrictius emprats són la pedra lligada amb argamassa, ...\nCasa de planta rectangular de planta, dos pisos i golfes. Té uns cossos afegits la cara sud, consistents en dos espais de volum cúbic que flanquegen lentrada principal. La teulada és de dues vessants i de teula àrab reformada al 1983. la part sud ...\nConstrucció de planta rectangular amb teula àrab i de dues vessants. Té la façana principal al sud, precedida per una era. Consta de planta baixa, destinada a magatzems i corrals, i dun pis i golfes. la part de llevant hi podem veure un contrafor ...\nMasia de planta rectangular 13x6 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta i dos pisos, i un cos de totxana de planta i primer pis adossat la façana E. Sobserven diverses etapes constructive ...\nMasia de planta rectangular 25x7 coberta a dues vessants amb el carener paral lel la façana situada a migdia. Sobserven diverses etapes constructives i presenta grans ràfecs a les façanes Si N. Consta de planta i dos pisos, i presenta un cos ados ...\nMasia de planta rectangular 12x6 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta i primer pis. La façana principal presenta un portal rectangular amb carreus i llinda de granet gris treballat i tr ...\nMasia de planta rectangular 14x5 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta, primer pis i presenta una altra casa, Can Ponet 9x5, adossada al sector nord. La façana principal presenta la plan ...\nMasia de planta rectangular 14x5 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta, primer pis i golfes. La façana principal presenta la planta una finestra i tres portals rectangulars: el de més a ...\nMasia de planta rectangular 20x7 coberta la part més antiga a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia, i una part més nova finals del segle passat coberta a una vessant que desguassa a migdia. Consta de planta i prim ...\nMasia de planta rectangular 13x4 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta i primer pis. La façana principal presenta la planta un portal rectangular darc escarser amb dovelles i carreus de ...\nMasia de planta rectangular 9x5 amb un cos 7x5 adossat a lE en funció de pis, construït amb totxana i arrebossat amb pòrtland. Coberta a dues vessants pis inclòs amb el carener perpendicular la façana de migdia. Consta de planta i primer pis. La ...\nMasia de planta quadrada 12x11 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta, dos pisos i golfes. La façana principal presenta un portal central darc de mig punt adovellat amb gres dovella centr ...\nEdifici civil. És una masia de planta rectangular 12x15 coberta a dues vessants amb el carener paral lel la façana, situada a migdia; consta de planta i dos pisos. La façana principal presenta un portal darc rebaixat, i dos amplis finestrals la p ...\nMasia de planta rectangular 11x9 Garatge. Edifici de planta rectangular 13x6 cobert a dos vessants amb el carener paral lel la façana de migdia. Presenta diverses etapes constructives. Consta de planta i un primer pis utilitzat com a habitatge. L ...\nEdifici civil. Masia de planta gairebé presenta un petit queixal a langle NE quadrada 15x15 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana encarada a migdia; consta de planta i dos pisos. La façana S está tancada amb un mur amb re ...\nMasia de planta rectangular 18x8 amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Shi observen diverses etapes constructives, i presenta un cos de corts de totxana 14x4 adossat al sector O de la masia que està unit a una nau moderna granj ...\nMasia de planta rectangular 7x9 assentada sobre el desnivell del terreny que dóna la riera, i coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana de ponent. Consta de baixos, planta i primer pis. La façana principal presenta la planta ...\nMasia de planta rectangular 20x15 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana de migdia. Sobserva un afegit més nou la façana nord. Consta de planta i tres pisos. La façana principal presenta un portal rectangular central darc ...\nMasia de planta rectangular 12x8 coberta a dues vessants amb el carener perpendicular la façana situada a ponent, presentant petits ràfecs amb rajoleta i teula. Consta de planta, primer pis i golfes. La façana principal presenta la planta un port ...\nMasia de planta rectangular 13x8 que forma un petit angle en el sector E habitatge i coberta a dues vessants amb el carener paral lel la façana de migdia. Està adossada parcialment al terraplè de la carretera. Consta de planta i primer pis, i pod ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular 11x4 coberta a diverses vessants, però amb el carener perpendicular la façana E sector més enlairat on hi ha lera encaironada; consta de planta i primer pis. La façana E, té dos nivells i presenta un por ...\nMasia de planta rectangular 14x9 amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta i primer pis. La façana principal, davant de la qual hi passa el camí danar al Pujol, presenta un portal darc de mig punt amb emmarcaments ...\nMasia de planta rectangular 19x9, coberta a dues vessants la de llevant més extensa amb el carener perpendicular la façana situada a migdia. Consta de planta i primer pis i golfes; les obertures són de gres vermell i groc. Shi observen diverses e ...\nMasia de planta rectangular 30x20 coberta a tres vessants amb el carener paral lel la façana situada a ponent i un aiguavés la façana S. Assentada sobre el pendent del terreny, consta de planta i dos pisos, un cos de porxos 15m adossat la façana ...\nEdifici civil. Masia de planta rectangular 8x12, amb diversos cossos adossats en el sector S, coberta a dues vessants amb el carener paral lel la façana principal encarada a migdia; està assentada en un pendent en direcció E-O, prop de la riba dr ...\nEdifici civil. Masia de planta gairebé quadrada 17x18, coberta a tres vessants amb el carener principal perpendicular la façana situada a migdia. Es troba adossada la muntanya formant un talús amb pendent direcció S. Consta en la major part, de p ...\nMasia de planta quadrada 12x11 coberta a dues vessants amb el carener paral lel la façana situada a llevant. Consta de planta i dos pisos. La façana principal, adossada parcialment al pendent del terreny donant a peu de primer pis presenta un por ...\nMasia de planta quadrada 12x12 coberta a quatre vessants presentant una llucana a sota el carener. La façana més utilitzada és la façana situada a tramuntana, i està adossada parcialment al pendent del terreny donant a peu de primer pis. Consta d ...\nMasia de planta gairebé quadrada 17x19 coberta a quatre vessants, una de les quals la central és de grans dimensions i desguassa la façana principal de ponent; les cobertes laterals un xic més alçades són cobertes a tres vessants. Està edificada ...\nCasa pairal al carrer Sant Josep, 12 ..


El projecte Reminiscència i Futbol de la Fundació Salut i Envelliment de la UAB, adaptat a l’Argentina - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nEl projecte Reminiscència i Futbol de la Fundació Salut i Envelliment de la UAB, adaptat a l’Argentina\nEl projecte “Reminiscència i Futbol”, impulsat per la Fundació Salut i Envelliment i inspirat per un projecte desenvolupat a Escòcia, ha servit de base a l’Argentina a través de la col·laboració entre la revista “El Gráfico”, que enguany celebra el seu centenari, i l’associació de lluita contra l’Alzheimer ALMA.\nL’associació argentina ALMA (Asociación Lucha contra el Mal de Alzheimer) i la revista esportiva “El Gráfico” han impulsat una edició especial d’aquesta publicació, una de les més antigues i respectades a tot el món en l’àmbit de l’esport, en motiu del centenari de la seva fundació. Aquesta edició especial inclou una selecció de 10 articles sobre fites històriques del futbol argentí, amb exercicis d’ estimulació cognitiva i reminiscència basats en les fites futbolístiques argentines. La FSIE-UAB té un rol destacat d’assessorament en la implementació d’aquest projecte a l’Argentina.\nAquesta iniciativa està basada en el projecte original de la Fundació Salut i Envelliment UAB, realitzat l’any 2015 en col·laboració amb la revista “Líbero” i l’agència LOLA MullenLowe. En aquella ocasió es va publicar una edició especial de la revista amb exercicis, fotografies i articles destinats a estimular la memòria de la gent afectada per la malaltia a través dels records generats per les grans fites esportives espanyoles.\nPodeu seguir el desenvolupament del projecte a través del seu perfil a Instagram i la seva pàgina web.\nA l'Àrea de Relacions Internacionals, d’acord amb les indicacions de les autoritats sanitàries per tal de contenir la covid19, us atendrem en línea a les següents adreces:


El govern argentí afluixa en el setge a la petroliera YPF\nLa presidenta argentina, Cristina Fernández, va rebaixar ahir la bel·ligerància contra YPF, filial de Repsol. Això va fer que les accions de la petroliera argentina es revaloritzessin un 17%.\nARA BARCELONA. Actualitzada el 02/03/2012 00:00\n260x366 La presidenta del govern de l'Argentina, Cristina Fernández. / MARCOS BRINDICCI / REUTERS La presidenta del govern de l'Argentina, Cristina Fernández. / MARCOS BRINDICCI / REUTERS\nLes accions de la petroliera YPF, controlada per l'espanyola Repsol, es van disparar ahir al mercat de Buenos Aires després que la presidenta argentina, Cristina Fernández, afluixés la pressió sobre la companyia durant l'obertura del nou curs legislatiu.\n"Prendrem les mesures necessàries per garantir el proveïment de combustible", va dir Fernández en el seu discurs davant l'assemblea legislativa, que havia aixecat gran expectació pels insistents rumors, sense confirmació oficial, sobre suposats plans d'intervenció o fins i tot de nacionalització d'YPF.\nDesprés de la seva menció a YPF, les accions de la companyia van començar a pujar al parquet fins a revaloritzar-se un 16,8%.\nFernández va retreure a YPF la "terrible caiguda" en la producció experimentada en els últims anys. Les crítiques del govern argentí a YPF van motivar aquesta setmana una marató de negociacions, incloses converses al més alt nivell i una visita llampec a Buenos Aires del ministre espanyol d'Indústria, José Manuel Soria.\nD'exemple a empresa criticada\nRepsol YPF, que fins l'any passat era exhibida pel govern de Fernández com un model d'empresa participada per capital espanyol i argentí, va començar a atreure les crítiques de la Casa Rosada al desembre. L'executiu argentí responsabilitza l'empresa dels problemes de proveïment de combustible, de caiguda en la producció i falta d'inversions.\nYPF, participada per Repsol en un 57,43% i pel grup argentí Petersen en un 25,4%, és un dels principals inversors a l'Argentina, el primer contribuent a hisenda, el primer productor d'hidrocarburs i dóna feina a 13.500 treballadors.\nLa BBC busca públic a Barcelona per fer un debat sobre la independència\nJosep Maria Nadal: “Em dol que Cercas justifiqui la violència quan d’ell vaig...\nLa fiscalia de l'Audiència Nacional estudia com suspendre les activitats de l'ANC...\n"PP, PSOE i Cs ultimen la presa de control de la Generalitat", portada de l'ARA\nPodem insisteix a impulsar un front democràtic per al procés constituent\nMay utilitza Facebook per al diàleg amb Europa


Doctorat en Humanitats - Doctorats - ( UPF )\nPrograma de doctorat de l'Escola de Doctorat de la UPF, regulat pel RD 99/2011 PREINSCRIPCIÓN\nDURADA DEL PROGRAMA DE DOCTORAT\nEl termini per presentar la tesis doctoral és de tres cursos acadèmics des de l'admissió, amb possibilitat d'una pròrroga d'un curs acadèmic.\nPresentaci�Requisits d'admissi�Web del doctorat Programa amb la Menció de Qualitat de l'Agència Nacional d'Avaluació de la Qualitat (ANECA) Beca de Recerca de la Bibliotheca Mystica et Philosophica Alois M. Haas. Convocatòria 2016 oberta\nEl doctorat en Humanitats orienta cap a la recerca des d'una perspectiva interdisciplinària, amb la intenció d'assolir un coneixement global de les problemàtiques fundamentals de les ciències humanes i especialment pel que fa a l'art, la literatura i el pensament. Objectius formatius\nEl doctorat en Humanitats té com a objectiu formar els investigadors altament qualificats per iniciar una carrera docent i investigadora en el món científic i acadèmic, o bé iniciar una carrera professional en el món de les arts i la cultura. La finalitat del doctorat consisteix en la realització d'una tesi doctoral, un treball dirigit per un professor del programa de doctorat que ha de ser original i propi sobre un tema concret dins de les línies de recerca proposades.\nEls continguts del doctorat en Humanitats estan determinats pels projectes de recerca, que són els que determinaran les línies de recerca.\nDurant el primer curs de doctorat els estudiants han d'assistir a les activitats organitzades per l'Institut Universitari de Cultura i el Departament d'Humanitats. Es tracta de seminaris, conferències o col·loquis en els quals participaran professors convidats. L'organització d'aquestes activitats que es refereixen a les àrees temàtiques pròpies del doctorat té la intenció d'estimular els doctorands a interessar-se per àmbits que no tinguin a veure d'una manera directa amb les seves pròpies recerques.\nActivitats formatives: Seminari Permanent de Formació en Humanitats\nDefensa del Pla de Recerca Anual\nSeminari de Temes Avançats en Humanitats\nArt europeu i cultures no occidentals\nEdició filològica de textos literaris\nElaboració del mite\nEstètica i filosofia política\nLa subjectivitat en els gèneres literaris i performatius\nHistòria de les escoles filosòfiques\nHistòria dels moviments artístics\nImatge, símbol i visió\nIntertextualitat i reescriptura\nLiteratures de tradició europea\nMite, literatura i creença religiosa en el món antic i supervivència\nPoètica i retòrica: estratègies de lectura\nRelacions entre filosofia i literatura\nRepresentacions culturals: qüestions i identitats de gènere\nTeoria i història de la recepció literària\nCompetències que s'han de demostrar un cop finalitzat el programa\nEs tracta que el doctorand aprengui a interpretar textos i imatges, s'iniciï en la recerca de fonts primàries (imatges o text) i secundàries (bibliografia). Ha d'aprendre a relacionar i associar les diverses fonts (artística, literària i filosòfica), a plantejar hipòtesis de treball, a saber estructurar-les i a expressar-les.\nRecerca, docència universitària i gestió cultural.


Aquest dia fa cinquanta anys - Fundació Yannick i Ben Jakober\nGaudeixi aquí del nostre tour virtual mentre espera a la reapertura del museu. Anar al tour virtual\nAquest dia fa cinquanta anys\nAquest dia fa cinquanta anys, un mateix divendres 17 d’abril de 1970, Domenico Gnoli (3 de maig de 1933-17 d’abril de 1970) va morir de càncer a Nova York quan només tenia 36 anys.\nNo podia assolir el seu 37è aniversari amb 17 dies, com ho feia Rafael Sanzio (6 d'abril de 1583 - 6 d'abril de 1620) morint el mateix dia que va néixer el mateix mes d'abril.\nCom Rafael Sanzio i malgrat una vida tan curta, havia complert el seu somni de pintar com ho testimonia la seva trajectòria. També ens ha deixat un immens llegat artístic. Entre les seves darreres obres realitzades el 1967 destaquen les il·lustracions actualment tràgiques, que va fer per a una reimpressió del llibre de Daniel Defoe, "A Journal of the Plague Year" publicat per The Heritage Press, The George Macy Companies el 1968, «Ser Observacions o Monuments dels fets més remarcables, tant públics com privats, ocorreguts a Londres durant la darrera gran visita del 1665. I escrits per un ciutadà que va continuar durant tot el temps a Londres. "\n“Ara recentment presentat al públic per James Sutherland, de Londres i Berkshire, i embellit amb notables il·lustracions de Signor Gnoli, de Roma. Durant un Diari de la Plaga de l'Any, Domenico Gnoli va crear vuit pintures de pàgines completes, cadascuna d'elles dominada per una tonalitat ombrívola i plàstica -creua, morera, oliva, morat- que captura l'horror i la bogeria d'aquell període terrible. "\nPublicat per primera vegada el 1722, el text de Defoe és una novel·la, però historiadors i epidemiòlegs l’han elogiat com un informe exacte de la vida a Londres durant la “Gran Pesta”. Un narrador de mitjana edat fa una enquesta gràfica i completa de la vida dins d’una ciutat assetjada per una pandèmia molt més horrorosa que la que ens enfrontem avui en dia. L’objectiu de Defoe en aquesta novel·la va ser didàctic. "He fixat aquest detall tan completament", afirma el narrador, "perquè no ho sé, però pot ser que arribi un moment als que vénen després de mi, si es veuen afectats per la mateixa angoixa". Un diari pretén elaborar un esborrany que les generacions futures poden seguir davant d'aquestes circumstàncies tan calamitàries.\nAquests dibuixos s’exposen a l’espai Domenico Gnoli a msbb.