El ple de Bonrepòs i Mirambell aprova per unanimitat la creació d'una partida extraordinària per a ajudar al comerç local - Nou Horta\nDivendres, 29 Gener 2021 15:08\tEscrit per Redacció Publicat en Bonrepòs i Mirambell - VAL Vist 194 vegades\nS'ha celebrat la sessió ordinària del mes de gener del plenari de Bonrepòs i Mirambell. Durant la sessió es van aprovar per unanimitat tots els punts, inclosos els dos d'urgència.\nEntre els punts més destacats s'ha aprovat l'acceptació del Pla Resistir, per la qual cosa la localitat rebrà un total de 69.549 euros del fons de cooperació acordat per la Generalitat, els municipis i les diputacions, per a ajudar als autònoms i les xicotetes empreses en la situació econòmica causada per la pandèmia.\nPrecisament, per a fer front a la crisi econòmica derivada de la Covid-19, el plenari ha aprovat una modificació de crèdits per a la creació de la partida "Ajudes extraordinàries al comerç per Covid-19", que es destinarà a sectors afectats per la pandèmia, com és el cas de les perruqueries i gabinets d'estètica del municipi i les bases del qual s'aprovaran d'ací a poc temps.\nMillora de l'accessibilitat i de l'eficiència energètica\nTambé s'ha tirat avant la memòria tècnica del projecte de millora de vorera i accessibilitat en punts d'encreuament i obra civil per a la implantació de fibra òptica, al carrer Gabriel Esteve en el tram de l'avinguda de la Marina i el carrer Ermua, per import de 63.300,96 euros (IVA inclòs), dins del programa d'ajudes de l'IVACE.\nLa sessió també ha aprovat la ratificació de la resolució d'alcaldia sobre el compromís del manteniment de l'adhesió al Pacte d'Alcaldies pel clima i l'energia. En aquest sentit s'ha aprovat sol·licitar les respectives subvencions per al finançament de la millora de l'eficiència energètica del col·legi CEIP Mare de Déu del Pilar per import de 14.435,20 euros (IVA inclòs) i dels vestidors del camp de futbol per import d'11.446,60 euros (IVA inclòs).\nEn un altre ordre de coses, s'ha aprovat que continuarà com a jutgessa de pau Lydia Martínez Álvarez, agraint a la resta la seua participació; l'adhesió del municipi a la Xarxa d'Entitats Locals per al desenvolupament dels Objectius de Desenvolupament Sostenible de l'agenda 2030 i l'inici del procediment de contractació del servei de neteja d'edificis i dependències municipals.\nAixí mateix, s'han reconegut i agraït els anys de servei prestats per l'oficial cap de Policia Local, Pedro Navarro Tendero, que va cessar per jubilació el passat 31 de desembre, concedint-li el Diploma de Jubilació com a reconeixement al personal dels Cossos de Policia Local, per la dedicació d'una vida al servei ciutadà, i la seua missió de defensa, promoció i protecció dels drets i llibertats públiques.\nDes de l'Ajuntament destaquen la bona predisposició de tots els grups polítics que conformen la corporació municipal perquè els projectes tiren avant. L'alcaldessa Raquel Ramiro ha agraït a PP i Compromís les seues aportacions, "que sempre són ben acollides i tingudes en compte per l'equip de govern". "En aquests temps de pandèmia és més important, si cap, remar tots en la mateixa direcció i arribar a consensos pel bé de la ciutadania", ha destacat la primera edil.\nMés en esta categoria: « Bonrepòs i Mirambell dona suport a l'hostaleria local amb la campanya "Gaudim de la vostra cuina a casa"\tBonrepòs i Mirambell substitueix més d'un centenar de senyals verticals »


La secció futbolística de la SCER en procés de renovació - 08/07/2015 » La Cala RTV\nLa secció futbolística de la SCER en procés de renovació\n08 . Jul, 2015 a les 13:49\nLa secció futbolística de la SCER es troba, actualment, immers en ple procés electoral. Així fins al 15 de juliol hi ha temps per presentar candidatures a ser junta directiva.\nCal recordar que fa aproximadament, dues setmanes, el fins ara equip directiu encapçalat per Joel Solé va dimitir. Així es va constituir una Junta Gestora per tal de continuar treballant. Una Junta formada per la única candidatura presentada fins ara. Així si el 15 de juliol no s'ha presentat cap candidatura més, automàticament, passaran a ser junta directiva Carles Pagà, Sergi Quintana, Marc Borràs, Genís Callau i Dani Jerez.\n"És un equip jove de gent amb ganes de treballar i il·lusió. Crec que faran una bona feina. D'altra banda, si es vol presentar alguna altra candidatura hi ha temps fins al 15 de juliol, i, evidentment, serà ben rebuda dins d'aquest procés democràtic", explica el president de la SCER Joan Pere Brull.\nI és que segons Brull l'objectiu de la nova junta és "treballar de valent i estar oberts a tots els suggeriments per aconseguir que el primer equip de futbol de la SCER no només es mantingui a la categoria, sinó, fins i tot pugui pujar".\n0 respostes a "La secció futbolística de la SCER en procés de ..."\nNova Junta de...


El Barça B, campió de la Copa Generalitat contra el Club Patí Vic (2-3) - FC Barcelona\nFC Barcelona 5,692,912\nHomeSeccionsHoquei PatinsFC Barcelona BNotíciesEl Barça B, campió de la Copa Generalitat contra el Club Patí Vic (2-3)\nEl Barça B, campió de la Copa Generalitat contra el Club Patí Vic (2-3)\nEl conjunt blaugrana guanya el Vic en una final vibrant (2-3), amb remuntada inclosa després del 2-0 inicial El porter Octavi Tarrés i els golejadors Ignasi López i Pol Galbàs donen la segona Copa al filial barcelonista\nEl porter Octavi Tarrés va fer un gran partit / FOTO: www.clubpativic.net\nGran remuntada del FC Barcelona en la final de la Copa Generalitat per sumar un nou títol a les vitrines del Club. Les bones intervencions del porter Octavi Tarrés i els gols de Pol Galbàs i Ignasi López, aquest últim en dues ocasions, van permetre als blaugrana sobreposar-se al 2-0 inicial.\nEl partit va estar marcat els primers minuts per la seriositat defensiva i ambdós porters es van lluir per mantenir l'empat a zero. En atac, tant el Vic com el Barça B no tenien claredat d'idees i les defenses s'imposaven al parquet.\nOctavi Tarrés va sostenir l'equip blaugrana en la primera part davant les arribades de Terns, però el porter no va poder fer res per evitar el gol d'Eudald Bover, que avançava el Club Patí Vic en el marcador abans del descans.\nJa en la segona meitat, l'entusiasme dels vigatans es va trobar de nou amb Octavi Tarrés, que va aturar un penal i que va mantenir l'esperança de la remuntada. L'adversari perdonava la sentència. Malgrat tot, el segon gol del Vic va arribar a deu minuts del final en un bon contraatac, un altre cop obra d'Eudald Bover.\nReacció de campió\nLa forta pressió del Barça per marcar va obrir espais i el Vic ho va poder aprofitar. No obstant això, va ser Ignasi López, amb un llançament creuat dins l'àrea, qui va retallar distàncies al marcador per somniar amb la conquesta del títol.\nDesprés d'una jugada en la qual l'adversari va poder fer el tercer gol, de nou Ignasi López va encarregar-se de posar la igualada. El filial blaugrana, doncs, empatava el matx quan quedaven tres minuts per al final.\nLes magnífiques intervencions del porter rival Elagi Deitg van frenar l'empenta barcelonista, però la remuntada es va fer efectiva quan quedava poc més d'un minut per a l'acabament del partit. Pol Galbàs feia el tercer i definitiu gol de l'equip blaugrana. Abans del final, però, Octavi Tarrés es va convertir en l'heroi blaugrana en aturar un penal.\nD'aquesta manera, el Barça B s'enduu un nou trofeu per a les vitrines del Club després de disputar una apassionant final de Copa davant el Club Patí Vic.\nSegona Copa Generalitat per al Club\nEn la tercera edició de la competició, el FC Barcelona revalida la conquesta del títol contra el Club Patí Vic i guanya la seva segona Copa.\nBarça Lassa B – CH Caldes B (4-0): Super Campions!\nCH Juneda – Barça Lassa B (1-1): Campions i ascens\nBarça Lassa B Hoquei Patins: A un triomf de l’ascens


Unió Esportiva Olot » La jornada al futbol base (21 i 22 març)\nLa jornada al futbol base (21 i 22 març)\nNotícies, Cròniques FUTBOL BASE, Futbol FEMENÍ, Cròniques ESCOLA de FUTBOL, Escola de FUTBOL, Actualitat, Futbol BASE\nCom cada dimarts, us portem el més destacat de la jornada al futbol formatiu de la UEO. Aquest cap de setmana els resultats globals han estat de 6 victòries (8 si sumem els dos partits endarrerits de l’Infantil B i el Juvenil B), 2 empats i 3 derrotes. Per entrar més en detalls, llegiu els resums que ens ofereixen els tècnics de tots els conjunts:\nAleví A 2-3 Ripollès\nUn partit més que l’equip olotí deixa escapar en l’últim quart quan en el tenia aparentment dominat per 2-0. Tot i aquest control, el Ripollès va gaudir de bones ocasions al llarg del partit i dues jugades mal defensades, més un golàs des del mig del camp, van capgirar el resultat donant la victòria als visitants.\nBons Aires 0-1 Aleví B\nPartit molt controlat en tot moment, amb diverses arribades dels dos equips. Per part dels Bons Aires, la majoria d’aquestes van ser amb xuts llunyans i sense acostar-se a l’àrea. L’Olot va fer l’únic gol del partit en una bona jugada, un acció que val 3 punts més per sumar-ne 43 a la classificació.\nAleví C 4-4 Doble Set\nLes coses van començar malament quan la UEO va encaixar el primer gol al minut 1 de partit. Els jugadors olotins, però, van fer-se forts en defensa i van neutralitzar totes les jugades d’atac dels gironins en la primera meitat. I quan semblava que el Girona s’emportaria el triomf, els de Delgà i Carré van exhibir tot el seu potencial en la recta final en la qual es va passar de l’1-3 al 4-4 definitiu. I fins i tot van tenir la opció de guanyar si no fos perquè l’àrbitre va xiular el final just quan l’Olot arrencava un contraatac.\nSant Gregori 7-1 Aleví D\nUna jornada en la qual el nostre Aleví D es jugava el poder col·locar-se a la tercera posició de la taula i on els nervis els van jugar una mala passada i no els va sortir res del que tenien planejat. Els tècnics portaven alguns partits avisant de les desconnexions dels jugadors i contra un equip de segon any, físicament superior però més discret tècnicament, va tornar a succeir. L’equip no va mostrar l’actitud que els entrenadors esperaven i el marcador així ho va reflectir amb una desfeta contundent. Cal fer autocrítica dels errors comesos i canviar el xip per continuar aspirant a la zona alta de la classificació.\nArgentona 0-2 Infantil A\nUn aparellament molt disputat durant els 90 minuts i amb les opcions més destacades de la primera part per als de la Garrotxa. A la represa, els locals van serrar les dents i van poder-se avançar en el marcador però després d’una gran jugada, l’Olot es va posar per davant. A falta de 10 minuts per finalitzar el partit, els visitants van sentenciar amb el 0-2 definitiu.\nInfantil B 4-0 Boscdetosca\nUn matx que va corroborar la bona dinàmica dels últims 7 enfrontaments (6 victòries i 1 empat), l’equip es troba en bon moment i això es plasma sobre el terreny de joc. A més, entre setmana també van derrotar a la Cellera (3-0) en partit endarrerit amb domini total i bon joc, només la gran actuació del porter cellerenc va evitar una victòria més àmplia. Aquest cap de setmana, els jugadors entrenats per Farrés i Roure visiten un rival de la part alta (Roses) i si s’aconsegueix el triomf podrien marxar de vacances més a prop dels 4 primers classificats.\nInfantil C 1-2 Bescanó\nEls entrenadors consideren que possiblement va ser un dels partits més dolents de la temporada, i just després d’haver-ne fet un dels millors. No hi ha excuses, l’equip continua entrenant per millorar i mantenir una constància en tots els aspectes del joc. Contra el Bescanó, la intensa pluja va minimitzar la possessió de la pilota de la UEO i va propiciar moltes imprecisions en la passada i alguns desajustaments defensius. Una derrota merescuda contra un rival que, a priori, no havia d’oposar tanta dificultat.\nVilassar 1-2 Cadet A\nMolt bona actuació al camp del líder, el Vilassar, plantejant una primera part molt seriosa amb domini de la pilota i contundència defensiva. Els olotins es van avançar en un córner després de disposar de clares oportunitats. A la segona part, els maresmencs van sortir amb força i es van bolcar a l’atac, aconseguint el gol de l’empat en una acció aïllada. Els de Sánchez i Barranco continuaven mantenint el control i les millors aproximacions fins a culminar una gran victòria amb el segon gol.\nCadet B 6-0 Porqueres\nUn xoc molt controlat per part garrotxina, generant bon joc combinatiu tot i alguna errada a nivell defensiu. Els tècnics destaquen el futbol proposat en fase atacant, en part gràcies a una circulació de pilota bastant precisa i ràpida.\nGirona 1-1 Juvenil A\nGran partit de futbol amb molta intensitat i un ritme de joc altíssim per part dels dos conjunts. Els 20 primers minuts van de ser domini local, però una jugada per la banda dreta va acabar amb centrada i rematada al fons de la xarxa del Girona (0-1). A partir d’aquí, es van veure els millors minuts visitants fins al descans, un període en el qual l’àrbitre va anul·lar un gol als olotins per un dubtós fora de joc. A la represa, els gironins es van bolcar a l’atac en busca de l’empat. L’Olot defensava molt bé i sortia amb perill a la contra. Una d’aquestes accions va acabar amb gol, però novament l’àrbitre el va invalidar per fora de joc. I ja en l’últim quart d’hora, una jugada interminable dins l’àrea va acabar amb rematada local al fons de la xarxa, un gol que l’assistent havia anul·lat i l’àrbitre principal va donar per bo. En els minuts finals va faltar frescor a les cames dels d’Iglesias i Solé, que ja no tenien idees per escollir millor l’última passada i crear perill en contraatac. L’immens desgast va fer que les coses no sortissin com volien els tècnics, que valoren el valuós empat en un camp molt complicat. Un punt que s’ha de fer bo aquest dissabte a les 16h amb la visita del Premià, un altre molt bon equip.\nJuvenil B 3-1 Bàscara\nEl Juvenil B, agafat recentment per Joan Miquel Salavedra, continua en línia ascendent i va sobreposar-se a un gol en pròpia porteria per acabar sentenciant el matx en la segona meitat. Va ser un duel sota una intensa pluja, amb els locals creant les primeres ocasions però sense materialitzar-les. A la represa, el domini dels de casa va ser total i van poder capgirar al marcador, que es va quedar curt i tot. És la 4a victòria en els últims 5 partits (si comptem el triomf per 1-2 contra el Llagostera en partit endarrerit). que ha permès a l’Olot escalar posicions i situar-se 10è amb 25 punts de la classificació del Grup 13 de la Primera Divisió Juvenil.\n– 128 Partits temp 29-03-15 (1)\nEls 40, principals\nProva de foc a Montigalà


Cinc de les víctimes des del 2003 eren menors de 16 anys\nEls crims es concentren en l'època de Nadal i l'estiu i Catalunya és la segona autonomia amb més homicidis\nMadrid - Dimarts, 11/06/2019 - 20:02\nLes xarxes socials van plenes de comentaris en els quals es qüestiona la violència sobre les dones i de reflexions sobre que el problema és que la major part dels agressors són estrangers i, és clar, s’acaba dient ‘que en les seves cultures el masclisme està molt més arrelat que a Espanya’. Però les dades estadístiques desmenteixen els dos plantejaments. Espanya voreja les 1.000 morts per violènciua masclista des del 2003. La xifra oficial es va situar aquest dimarts en 999, després que la Delegació del Govern hi sumés el cas a Alboraia (València) d’aquest dilluns i deixés en investigació l’assassinat d’Ayamonte (Huelva) de dissabte passat. I bussejant en aquestes 999 morts, el resultat és que el 31% dels agressors (317) han nascut a l’estranger i el 66% (667) a Espanya. La resta no consta.\nPer tant, tot i que el percentatge d’assassins forans (aquest 31%) és superior al d’estrangers residents a Espanya (un 10,7% segons les persones inscrites en el padró a 1 de gener del 2019), ni de bon tros supera el d’espanyols. I no només els crims amb resultat mortal desmunten l’estereotip. També les sentències sobre qualsevol tipus de maltractament diuen que el 65% dels condemnats són espanyols. És una cosa coneguda de sobres pels experts en violència sobre la dona, però que una part de la societat, tal com demostren les seves opinions en els mitjans de comunicació, desconeix.\nLa falta de denúncies\nTambé entre les 999 víctimes oficials, el 66% (661) eren nascudes a Espanya i el 32% (320), a fora. L’estadística corrobora, a més, la seva desconfiança cap a les institucions. Almenys 589 assassinades (gairebé el 59%, un 20% no consta) no havien presentat cap mena de denúncia contra el seu agressor, cosa que va impedir a les institucions protegir-les i a elles accedir a una via d'escapament que, potser, hauria evitat la seva mort. Perquè els mecanismes de protecció de les 208 dones que sí que van denunciar (el 20%), per una o diverses raons, entre les quals hi ha les víctimes que en moltes ocasions perdonen els seus maltractadors o refusen declarar contra ells, van fallar. De fet, 645 de les gairebé 1.000 assassinades encara convivien amb l’agressor quan aquest va acabar amb les seves vides. I, només en una ocasió, la denúncia va ser interposada d’ofici.\nLes dades també certifiquen que la majoria de les morts es produeixen al gener, segons els experts perquè el Nadal incrementa els conflictes familiars, i a l’estiu, quan la parella augmenta el nombre d’hores de convivència a causa de les vacances. Així, el juliol encapçala el rànquing, amb 94 crims, seguit del gener, amb 93 i l’agost, amb 89. El mes amb menys morts és l’abril, amb 76. Per anys, l’exercici amb més víctimes va ser el 2008, amb 76 assassinats, i el que menys, l’any passat, amb 47.\nLes Canàries despunten aquest any\nQuant als territoris amb més casos, es corresponen amb les autonomies més poblades. Així, Andalusia se situa al capdavant, amb 198 assassinades del miler, seguida de Catalunya, amb 153. I sense que tingui una correlació amb el succeït en els anys precedents, les Canàries despunta aquest any amb 5 dels 24 assassinats oficials. És difícil determinar els motius d’aquest repunt però Carla Vallejo, cofundadora de Dones Jutges i jutge de vigilància penitenciària a les illes, percep que en aquesta autonomia hi ha una “alta criminalitat sexual i masclista” que podria estar relacionada amb una “degradació dels serveis públics”, que segons la seva opinió “no fan prou èmfasi en l’atenció i la prevenció”.\nFinalment, l’estadística de la Delegació del Govern reflecteix les edats tant de les víctimes com dels agressors, cosa que indica que la mitjana d’edat de les assassinades és inferior, amb cinc víctimes menors dels 16 anys. Tot i així, el grup d’edat amb més casos tant d’elles i ells és dels 31 a 40 anys.


Una avioneta s'incendia després de fer un aterratge d'emergència a Empuriabrava - Diari de Girona\nUna avioneta s'incendia després de fer un aterratge d'emergència a Empuriabrava\nL'aparell va baixar massa ràpid, el tren d'aterratge va topar amb la mitjana de la carretera i la tanca de protecció\ncastelló d'empúries | g.t./e.b. 27.06.2015 | 07:47\nAterratge d'emergència amb incendi de tota l'avioneta a l'aeròdrom d'Empuriabrava. Els dos ocupants van poder sortir de l'aeronau i només una dona va patir ferides lleus i la van evacuar en ambulància a l'hospital de Figueres. Aquesta és la història que van viure ahir una parella de francesos que s'havien enlairat de matinada de Normandia. En cap cas van pensar que no arribarien a l'aeroport de Girona com tenien previst per problemes amb la ràdio i que es quedarien sense l'avioneta.\nAixò és el que els va passar ahir, un aterratge d'emergència que va quedar en un fort ensurt. Una parella francesa, l'home pilotava l'aparell que era de propietat seva i la dona, de 56 anys, va patir una ferida a la cama. Va acabar a l'hospital de Figueres per ferides lleus.\nTot va començar pels volts de quarts de dotze, quan l'aparell que sobrevolava l'Alt Empordà, a l'altura de Castelló d'Empúries, es va adonar que tenia problemes amb la ràdio. Ràpidament el pilot va demanar poder aterrar a l'aeròdrom d'Empuriabrava però per causes que es desconeixen va baixar amb l'aparell massa ràpid.\nAixò va provocar que el tren d'aterratge, per una banda, topés amb la mitjana de la C-260 -carretera que uneix Roses amb Figueres- i també amb la tanca de protecció que hi ha a tocar de la pista de l'aeròdrom. L'aparell va perdre la roda en aquest punt i ja presentava fum al darrere.\nFinalment va aconseguir aterrar i els dos ocupants van sortir ràpidament de l'aeronau. L'aparell, però, va incendiar-se i les flames el van deixar inutilitzable. Arran de l'aterratge d'emergències a l'aeròdrom d'Empuriabrava, tres dotacions dels Bombers, patrulles de la Policia Local de Castelló d'Empúries i mitjans aeris dels Mossos, així com diverses patrulles, es van activar. Els efectius d'extinció d'incendis van sufocar les flames ràpidament tot i la seva espectacularitat. L'aeronau va quedar totalment inservible.\nLa investigació es troba en mans dels responsables dels mitjans aeris dels Mossos d'Esquadra, que van arribar al lloc amb l'helicòpter i ahir van pentinar la pista, que va quedar tancada, així com els espais on va topar l'avioneta per tal de tenir tots els elements del cas.\nL'accident va causar una forta expectació a la zona. Algunes persones es van acostar fins al lloc per veure què havia passat i d'altres, que van veure com el fum sortia a l'altra banda de la carretera, es van aturar, fins i tot, per prendre imatges i saber a què es devia el fort desplegament.\nI és que en aquest tram de la carretera C-260, altament transitada durant els mesos d'estiu, és habitual veure com les avionetes del conegut aeròdrom pugen i baixen de la pista portant i descarregant paracaigudistes. El que ahir ningú esperava és que una altra, que no tenia res a veure amb l'equipament, passés arran de carretera i hi aterrés d'emergència provocant un aparatós incendi.


Notícies - Recoder apel·la a la feina feta i demana la confiança dels veïns de Sant Francesc\nRecoder apel·la a la feina feta i demana la confiança dels veïns de Sant Francesc\nel 12/mai/07 Redacció Eleccions Municipals 2007 PDF\nCiU ha demanat el vot als veïns del barri de Sant Francesc apel·lant a la feina feta. La formació ha fet aquest dissabte una arrossada popular que ha aplegat 300 persones i que ha servit a l'alcaldable, Lluís Recoder, per reiterar el seu compromís de seguir treballant per millorar tots els racons del barri.\nRecoder ha recordat actuacions com l'arranjament de carrers, l'enderroc de l'antic escorxador o la construcció del CEIP Collserola i l'IES Pla i Farreras. L'alcaldable de CiU ha assegurat que seguiran treballant pel barri i posant-se cada dia al costat de la gent.\nQuè ens demana la gent als que estem al capdavant de l'Ajuntament? que estriguem al seu costat. I això és el que he intentat fer durant aquests 8 anys\nTambé el número 4 de la candidatura, Josep Romero, ha manifestat la seva voluntat de seguir treballant pel seu barri i ha demanat el vot per Recoder, de qui ha dit que ja ha demostrat que governa per a totes les persones.


Antoni Infante: "Una llengua minoritzada no pot permetre's el luxe d'obviar un terç dels seus parlants" - Poble Lliure\nBy Poble Lliure on 30 abril, 2021 in Entrevistes\nLa campanya, tot i tenir en compte des d’un primer moment la totalitat del nostre àmbit lingüístic, va nàixer al País Valencià. A més a més, és obvi que des d’un punt de vista de les necessitats comunicatives, tenim més urgències. A Catalunya i les Illes hi ha més cobertura en llengua pròpia, ja que gaudeixen de més canals de TV en català, a més de ràdios i premsa tant digitals com en paper. Al País Valencià tenim l’amarga experiència, ja en fa més de deu anys, del tancament dels repetidors de TV3, de la pèrdua del senyal de Catalunya Ràdio i del tancament posterior de Canal9. Aquesta situació de manca de mitjans en català/valencià, no ha pogut estar compensada pels mitjans digitals que cobreixen uns nínxols comunicatius molt concrets.\nD’altra banda, des de la campanya Reciprocitat Ara! estem observant com cada dia que passa, més i més persones i entitats de Catalunya i de les Illes van sumant-se a la campanya de manera força activa. És com si a poc a poc s’adonaren que si una part de la comunitat lingüística no té reconegut un dret, és la totalitat de la comunitat qui ho pateix, o que l’àmbit comunicatiu en català, si no és complet, va en detriment del conjunt. Això encara és més evident quan parlem del present i futur de la nostra llengua comuna. Una llengua minoritària i sobretot minoritzada no pot permetre’s el luxe d’obviar un terç dels seus parlants, ni que la seua indústria lingüística/cultural estiga esquarterada i que s’afeblesca encara més la seua competitivitat enfront d’altres de molt més poderoses que compten amb els seus respectius poders estatals al darrere.\nUna llengua minoritària i sobretot minoritzada no pot permetre’s el luxe d’obviar un terç dels seus parlants\nDoncs podríem dir que poc significatiu. Llevat de persones concretes, el que vam poder constatar des d’un primer moment va ser el seu silenci. Podem entendre la seua embogida agenda i la dinàmica políticament molt complexa que es viu a Catalunya, però pensem que en cap cas és justificable aquest silenci. Podem entendre també, encara que ho puguem compartir o no, certes dificultats per a estendre al Principat una campanya nascuda al País Valencià. Gairebé sempre passa el mateix, ja sabem ho sabem, però aquesta campanya no pretén aconseguir res en exclusiva per al PV, sinó que la reciprocitat és un element i molt poderós que treballarà a favor de tota la comunitat lingüística.\nEn una segona etapa van començar a haver-hi més participació de persones molt significatives de l’àmbit independentista, que des de la campanya agraïm moltíssim, però eren més aviat simbòliques, ens adonàvem que no hi havia cap compromís al darrere dels mateixos partits, tot i que això sí que va afavorir la participació d’estructures partidàries d’àmbits locals o sectorials. Cal dir, però, que tota la responsabilitat no és dels partits. Des de la campanya no vam desenvolupar un treball previ amb ells, perquè des d’un primer moment estava més pensada de cara a la ciutadania. Això ara estem mirant de corregir-ho i ja hem tingut una reunió de treball molt profitosa amb una representació dels grups polítics al Parlament de Catalunya (ERC, Junts per Catalunya, En Comú-Podem i CUP) on vam acordar conjuntament treballar un calendari per la reciprocitat plena.\nDe fet, ERC va ser molt criticada des de Compromís per haver votat al Senat espanyol en contra d’una esmena per facilitar la reciprocitat…\nAixò és una història que crec que cal explicar detalladament. Com sabeu, els Pressupostos Generals de l’Estat (PGE) s’aproven en primer lloc al Congrés. Després passen al Senat per a una segona lectura i votació. Si al Senat s’aprova alguna esmena, els pressupostos han de tornar novament al Congrés perquè s’hi tornen a debatre i siguen aprovats definitivament. Els partits polítics que formen el govern espanyol i alguns dels grups parlamentaris que hi donen suport, garantint-li la majoria, havien acordat no acceptar cap esmena al Senat, per evitar que els PGE hagueren de tornar a la cambra baixa. Sembla que havia sigut molt laboriós aprovar-los amb tota la dreta i la caverna mediàtica a la contra.\nCom que aquest acord no va ser consensuat o compartit amb el senador de Compromís, aquest va presentar tot un llistat d’esmenes, entre les quals la que feia referència al cost del segon múltiplex per al País Valencià. La resta de partits va mantenir el seu acord i els PGE van ser aprovats sense la dita esmena. I d’ací l’embolic i la confrontació mediàtica.\nDes de la campanya Reciprocitat Ara! podríem dir que el problema havia estat previ, ja que hauria d’haver estat presentada aquella esmena al Congrés per part de Compromís o d’ERC o de qualsevol altre partit, i així hauria passat al Senat on hauria estat aprovada i avui tindríem concedit el segon múltiplex i amb ell la reciprocitat.\nCrec que, almenys en aquest cas, el que s’ha constatat, més que diferències d’objectius, és una manca d’estratègia compartida en un tema que ens és cabdal.\nCom que aquest acord no va ser consensuat o compartit amb el senador de Compromís, aquest va presentar tot un llistat d’esmenes\nCal dir, però, que tot i l’èxit polític i mediàtic de la campanya, la reciprocitat encara no l’hem aconseguida. De moment tenim la decisió d’Àpunt d’incorporar-se a Bon dia TV, la plataforma digital conjunta amb TV3 i IB3. És una decisió, però, que a hores d’ara encara no s’ha fet efectiva. També hem avançat prou en el tema de les coproduccions i en la cessió de productes. No és poca cosa, però encara no és la reciprocitat.\nTenim el repte d’aconseguir-ho. Des d’un punt de vista tècnic la podríem tindre demà mateix. Tot depén d’una decisió política.\nPer a la ciutadania en general em sembla que deu ser difícilment acceptable que puguen rebre a casa canals televisius de molts diferents països, o que puguem veure per aquests mateixos canals com la tecnologia humana és capaç d’enviar naus espacials a la Lluna o a Mart, però que no puguem donar una resposta tècnica per a superar els entrebancs que impossibiliten la reciprocitat. Senzillament no és creïble. Si l’Estat espanyol ha acceptat un repartiment de l’espai radioelèctric a l’àmbit europeu que no possibilita el fet de respectar els drets de la ciutadania que parlem català/valencià, cal denunciar-ho fins a superar-ho. Les decisions tècniques són polítiques. Les solucions també.\nSi l’Estat espanyol ha acceptat un repartiment de l’espai radioelèctric a l’àmbit europeu que no possibilita el fet de respectar els drets de la ciutadania que parlem català/valencià\nLes formes de consumir televisió o ràdio van canviant amb el temps, però no minven. La reciprocitat dels mitjans en qualsevol llengua ha de ser garantida per a totes les persones d’un àmbit lingüístic, i ha de ser-ho amb plena normalitat. D’entrada no podem acceptar guetos per molt tecnològics que aquests es presenten. Un tema és potenciar els mitjans dels quals ja disposem per a fomentar la reciprocitat i un altre, al qual ni podem ni volem renunciar, és la d’assolir la reciprocitat plena i la garantia del respecte al drets lingüístics de tota la nostra comunitat catalanoparlant. Internet sí, però reciprocitat plena també!\nLa reciprocitat dels mitjans en qualsevol llengua ha de ser garantida per a totes les persones d’un àmbit lingüístic\nLa Plataforma pel Dret a Decidir del País Valencià ha donat suport a aquesta campanya, tot i que els seus objectius apuntin més a la reivindicació nacional i a la denúncia de l’espoli econòmic. Entre l’una i l’altra, està consolidant-se una alternativa sobiranista valenciana?\nAl País Valencià allò que està generalitzant-se en aquests moments és un cert grau de cabreig en diversos temes. Va coneixent-se el maltractament que patim des dels diferents governs de l’estat en diferents temes. Molta gent ja és conscient que som un país infrafinançat, que tenim un deute impossible de pagar, però que ens detrau molts recursos públics només per anar amortitzant els interessos. Alguns sectors ja són conscients que hem rebut moltes menys inversions públiques que la mitjana de l’estat. També que patim una xarxa de rodalia absolutament insuficient, amb múltiples trens que s’anul·len, amb freqüències poc competitives, etc… També comença a haver-hi coneixement que els salaris de valencians i valencianes és molt inferior a la mitjana, així com les pensions i altres prestacions; que hi ha menys persones treballant al sector públic que a la majoria d’autonomies; que tenim un sistema de salut que fa aigües en molts aspectes, que es malbarata el nostre sòl agrari i forestal, que continuen els plans per ampliar el port de València, etc., etc., però d’això a pensar que s’està consolidant una alternativa sobiranista hi ha un salt de consciència col·lectiva que el nostre poble encara no ha fet. Entre altres raons perquè per a generar aquest salt de consciència, es necessita primer un cert grau de participació en les diverses lluites socials de rebuig a totes aquestes agressions, i això encara no s’està donant massivament.Moltes persones tenen dipositades les seues esperances en el fet que el Govern del Botànic acabarà sent la solució. Soc conscient que aquest pensament és molt irracional, però existeix i s’ha estés el pensament màgic que votant cada cert temps les solucions vindran dels governs. Només una part de la societat, qualitativament molt important, però quantitativament encara minoritària, veu que en alguns temes el Botànic, dissortadament, no forma part de la solució i que en d’altres, a més a més, és part del problema.\nSi les votacions foren en unes setmanes, diria que hi hauria una repetició del que ara mateix tenim. Un bloc del Botànic amb un PSPV-PSOE enfortit electoralment i els seus socis de Compromís i Unides-Podem més minoritzats. I la dreta en recomposició interna. A mitjà termini poden passar més coses, que tot i no canviar en allò fonamental, és possible que poguera marcar una certa tendència de canvi. La possibilitat d’una opció més sobiranista requeriria com a mínim de dues qüestions. La primera un treball sistematitzat des de la societat civil, el sindicalisme, la lluita pel territori i la vida, la cultura, etc., enfortint les lluites contra les agressions a què abans feia referència. Aquestes lluites podrien ampliar el grau de consciència sobre la necessitat d’una alternativa en clau més sobiranista. La segona, seria la necessitat de treballar eixe projecte, amb una visió molt àmplia, amb molta paciència i dedicació i en clau de País Valencià.\nSí, possible és. De fet ja existeix. Però tant ara com en un previsible futur, condemnat a ser més que minoritari, marginal. Perquè “Un valencianisme d’esquerres, republicà i postBotànic, fidel als Països Catalans fusterians… deslligat de qualsevol sucursalisme a Madrid o a Barcelona?”, expressat així, sembla un oxímoron.\nJo crec que no acabem de ser conscients que en tota batalla hi ha qui guanya i qui perd. I si volem preparar-nos perquè un projecte d’eixa magnitud tinga possibilitats de guanyar, hem de fer un recompte de les baixes materials i simbòliques que hem patit i de com reconstruir les nostres bases conceptuals, teòriques i polítiques. Hi ha conceptes que, ens agrade o no, han estat resignificats i manipulats, i quan eixim dels cercles, cada dia més minoritaris, de les persones convençudes, que continuen atribuint el valor primigeni que tenia a un concepte, la majoria de gent, en escoltar-ho o llegir-ho, el que senten és refús. En aquest tema ens passa com a les persones que pateixen alguna drogodependència, que per a poder superar-la primer han de reconéixer la seua dependència.\nSi tenim la voluntat i capacitat de fer aquest reconeixement, sí que serà possible un valencianisme d’esquerres, republicà i postBotànic, deslligat de qualsevol sucursalisme de Madrid o Barcelona, en clau de País Valencià. I en eixe projecte han de tenir cabuda democràtica aquelles persones o entitats que aspiren i treballen obertament perquè es puga concretar en una federació o confederació dels Països Catalans, però que han de tindre clar que per a fer possible “els països” primer cal tindre el “país”. En aquest tema l’ordre dels factors sí que condiciona el resultat. Si anteposem països a país, no tindrem ni els uns ni l’altre.\nEl País Valencià, en aquest tema, no serà especialment diferent del Principat de Catalunya, on, l’independentisme modern, des del seu naixement, allà pels anys 67/68 del segle passat, va anar lligat al concepte de Països Catalans, però quan les circumstàncies i les contradiccions amb l’estat i sobretot la militància d’aquests sectors van aconseguir estendre socialment la idea de guanyar i construir la independència, el concepte va quedar relegat a expressions puntuals i minoritàries. De fet els partits i entitats independentistes del Principat només parlen de Països Catalans quan es refereixen a temes relacionats amb el País Valencià o les Illes. És normal, forma part de la materialitat de la política i això no significa en cap cas, cap renúncia. Per què hauria de ser diferent al País Valencià?\n…però que han de tindre clar que per a fer possible “els països” primer cal tindre el “país”\nUn article a El Temps (“La persistència rupturista de l’esquerra independentista al País Valencià”), exposa que un sector de l’Esquerra Independentista descriu una nova “identitat valenciana” que pretén “aparentar confrontació amb l’Estat i negociar sense transformació.” Però aquesta nova identitat creixent és la que aglutina la denúncia de l’espoli i l’infrafinançament, la defensa de la llengua, la reciprocitat, etc. Què en penses, d’aquesta percepció?\nJo compartisc una bona part de la crítica que es fa a les polítiques no rupturistes ni transformadores dels governs del Botànic. També la descripció que es fa dels problemes econòmics, socials, ecològics, lingüístics, etc. Crec que en eixos temes hi ha un cert avanç sobre els postulats anteriors. Però entre altres temes, crec que no acaben de resoldre el problema de la definició del subjecte polític. De fet en una part de l’article es parla de “contribuir a recuperar la centralitat política del País Valencià en la construcció nacional dels Països Catalans” per acabar dient que “La nostra lluita d’alliberament nacional és una expressió del desenvolupament històric de la lluita de classes en totes les comarques i territoris catalans”. Tornem a la pregunta anterior, a més ara maximalitzada per la desaparició conceptual del País Valencià.\nJo crec que qualsevol projecte de ruptura, transformador o amb voluntat revolucionària, ha d’intervenir des de dins i formant part de la realitat social realment existent, però també sobre la realitat percebuda per les persones i els sectors o les classes que estan cridades a jugar el paper protagonista en els canvis. Si pel contrari descrius la realitat que tu perceps (més enllà de la coincidència o no amb la realitat material), elabores una proclama per a superar-la i fas una crida a acceptar-la com a veritat absoluta, ens podem trobar davant d’una actualització de El flautista d’Hamelín. És com si jo, de València estant, em documente sobre la realitat de Girona, i sobre eixes dades faig una proclama i cride a una manifestació, sense comptar amb la gent de la mateixa ciutat. Em pot vindre bé per als meus propòsits, però crec que serà qüestionable per als propòsits que he proclamat com a objectiu que cal aconseguir.\njo, de València estant, em documente sobre la realitat de Girona, i sobre eixes dades faig una proclama i cride a una manifestació….\nVaig practicar el sindicalisme principalment a CCOO, quan en aquest sindicat encara hi havia possibilitat de fer un sindicalisme de classe, rupturista, assembleari… De fet vaig ser-hi elegit en diversos càrrecs, vaig participar en les negociacions de molts convenis laborals de molts diferents àmbits, vaig participar activament en les lluites que emanaven des de les empreses i sectors i també vaig participar molt activament en les confrontacions internes sobre el model sindical que calia consolidar. Aquesta última qüestió va acabar en una derrota del sindicalisme que aleshores definíem com de “resistència”. Personalment vaig acabar expulsat d’un sindicat on, amb mètodes molt foscos, havia guanyat l’opció d’un sindicalisme cada vegada més vertical, de negociació permanent amb la patronal i molt dependent del finançament governamental, i de gestió laboral tecnificada, neutra i allunyada de la lluita de classes. Algunes de les persones que van destacar en aquella funció extirpadora del sindicalisme de resistència, amb el temps m’han reconegut la seua errada i d’altres n’han acabat també foragitats.\nPosteriorment és quan vam iniciar una nova experiència sindical formant el TUC, que va acabar anys més tard, per una barreja dels efectes de la repressió policial i laboral, i una visió excessivament avantguardista de la nostra realitat nacional i social. En tot cas una experiència formidable i que vam haver d’aguantar, quan ja era evident la seua manca de perspectives, fins que no vam deixar cap persona o col·lectiu del sindicat a la intempèrie sindical. De fet una resta d’aquell sindicat ha continuat i avui forma part d’Intersindical Valenciana.\n….vaig acabar expulsat d’un sindicat on, amb mètodes molt foscos, havia guanyat l’opció d’un sindicalisme cada vegada més vertical, de negociació permanent amb la patronal i molt dependent del finançament governamental…


El Consell se suma al Dia Mundial de les Persones Refugiades amb un acte de desplegament d’una pancarta i un escrit en suport de les persones refugiades\nData : 20/06/2017\nEl Consell Insular de Menorca s’ha sumat al Dia Mundial de les Persones Refugiades amb el desplegament d’una pancarta a la seva façana i la lectura d’un escrit, a càrrec de la presidenta Maite Salord, en suport de les persones refugiades.\nA continuació reproduïm l’escrit:\n“L’any 2000, l’Assemblea General de les Nacions Unides va instituir el 20 de juny de cada any com el DIA MUNDIAL DE LES PERSONES REFUGIADES.\nAl llarg dels darrers anys, les crisis migratòries i els desplaçaments forçats de milions de persones han augmentat a tot el món, i d’una manera especial al nostre entorn, a la Mediterrània i a Europa, a causa de l’agreujament de la guerra i els conflictes polítics a la regió d’Orient Mitjà i a Àfrica.\nEl Consell Insular i els Ajuntaments de Menorca fa més d’un any que treballam junts, amb el Fons Menorquí de Cooperació, per dissenyar un pla d’acollida, perquè a Menorca volem acollir, i també hem donat suport a diverses accions de sensibilització.\nPerò tenim un problema per poder convertir les intencions en acció, i és que les fronteres d’Europa cada vegada estan més tancades.\nAmb l’excepció d’uns pocs estats del nord d’Europa, la gran majoria d’estats de la Unió Europea es troben molt lluny de complir els seus compromisos d’acollida de persones refugiades.\nEspanya es va comprometre a acollir 17.337 abans del 26 de setembre de 2017.\nA dia d’avui, només n’han arribat 1304, un 7% del total compromès.\nPer açò, durant els propers mesos el Consell i els Ajuntaments de Menorca intensificarem les accions d’incidència política i el suport a les iniciatives de les plataformes i grups ciutadans que demanen que s’obrin les fronteres i es creï un passatge segur perquè les persones refugiades arribin fins aquí.\nAvui, Dia Mundial de les Persones Refugiades, feim dues accions per intensificar la pressió política davant el govern espanyol i els altres governs europeus.\nLa primera acció és el penjament d’una pancarta a la façana del Consell Insular, amb el lema “MENORCA AMB LES PERSONES REFUGIADES. VOLEM ACOLLIR”. La nostra intenció és no treure-la fins que Espanya hagi complert amb els seus compromisos internacionals.\nAl mateix temps, posam una pancarta-comptador, just a l’entrada del Consell Insular, on cada dia actualitzarem la informació:\n-\tEl número total de persones refugiades que Espanya es va comprometre a acollir.\n-\tEl número de persones que falten per arribar.\n-\tEl número de persones arribades el dia anterior.\n-\tEls dies que falten fins el 26 de setembre, que marca el termini del compromís adquirit amb Europa i amb el món.\nLa segona acció que feim avui serà a les 19 hores a l’Ajuntament des Castell, on representants del Consell Insular i dels 8 ajuntaments llegirem una Declaració Institucional que serà aprovada per tots els plens de les nostres institucions entre juny i juliol.\nD’acord amb aquesta Declaració, si a finals de setembre Espanya continua sense complir aquests compromisos, una delegació del Consell Insular i dels 8 Ajuntaments de Menorca demanarem una reunió personal amb el President del Govern Espanyol, per exigir-li un canvi en la política espanyola d’acollida de les persones refugiades, i per dir-li que a Menorca estam a punt per començar a rebre gent.\nMenorca és una societat oberta, tolerant i generosa, i per açò avui deim, en nom de tots els menorquins i menorquines, que VOLEM ACOLLIR”.\nMaó, 20 de juny de 2017\nOrdenació Territorial i Turística


El desbloquejador que desbloquegi bon desbloquejador serà\nBloquejar o desbloquejar la situació política, aquesta és la qüestió que dirimeixen les opcions sobiranistes i algunes que no ho són sobre el paper que han de jugar al Congrés i al Senat els diputats i senadors que surtin elegits per Esquerra Republicana, Junts per Catalunya i Front Republicà. I això com si els diputats i senadors de les altres candidatures no tinguessin també l’obligació, l’interès o la capacitat de desbloquejar el conflicte català.\nD’entrada, cal descartar com a possibles desbloquejadors els partits que alimenten el conflicte cada dia. PP, Ciutadans i Vox necessiten el conflicte per sobreviure o, fins i tot, podria dir-se que viuen del conflicte, per tant el seu interès en desbloquejar és zero. Guanyin o perdin les eleccions, continuaran amb l’“a por ellos”, perquè si parlen d’economia o de corrupció estan perduts. Encara no se’ls ha sentit dir a les caps de llista de PP i Ciutadans per Barcelona ni una sola proposta per millorar les condicions de vida dels catalans i sí, en canvi, diverses amenaces.\nTothom sap que el conflicte no es resoldrà mentre hi hagi presos i exiliats. Després potser també hi haurà baralla, però ja serà la convencional\nDe la resta de contrincants m’atreviria a dir que tots volen desbloquejar, però no tots estan disposats a fer el que cal per superar l’atzucac en el qual ens trobem. Òbviament qui té més interès a desbloquejar la situació i obrir noves perspectives polítiques i sobretot vitals són els que més estan patint aquesta situació tan indesitjable. O sia, el exiliats i els presos. El PSOE i Podem també volen desbloquejar, però no tant per raons humanitàries, sinó perquè consideren que els convé políticament per deixar la dreta sense arguments.\nTothom sap que el conflicte no es resoldrà mentre hi hagi presos i exiliats. Després potser també hi haurà baralla, però ja serà la convencional. Així que no cal fer gaire cas de les proclames sobiranistes que diuen que la prioritat no és la llibertat dels presos i el retorn dels exiliats sinó que el que de debò es important és l’autodeterminació. Això està molt bé, queda molt èpic dir-ho, però, amb tots els respectes, en cap cap cap que es pugui negociar l’autodeterminació o la independència amb els líders sobiranistes podrint-se a la presó.\nAixí que el gran desbloquejador serà qui sigui capaç de resoldre la situació de presos i exiliats. I un altre dada òbvia: la solució de presos i exiliats només pot venir de l’Estat. Fins ara, l’establishment polític i mediàtic català, també interessat en desbloquejar i passar pantalla del procés, només ha fet que pressionar els partits sobiranistes perquè es rendeixin i, sobretot, perquè es carreguin Puigdemont, que és el principal trasbals espanyol. Tanmateix, la rendició dels líders no resoldria res de res. Al contrari, més aviat donaria ales als grups més radicals per liderar la reacció i aquest cop segurament no hi hauria tantes precaucions per no trencar papereres.\nSi de debò volen resoldre la situació, les elits antisobiranistes catalanes haurien de tenir el coratge de demanar a l’Estat que prengui la iniciativa. Si no ho fan, i si el Govern espanyol no entén que amb presos i exiliats no hi haurà estabilitat política que valgui, hauran de ser els sobiranistes mateixos qui forcin el Govern espanyol a entendre-ho i a prendre les mesures per resoldre la situació. I això només serà possible si els sobiranistes són determinants en nombre de diputats i, a més, ferms i audaços.\nI llavors arribem al gran dilema estratègic. Una opció seria que els diputats i senadors sobiranistes ajudin Pedro Sánchez a governar per desbloquejar la situació política i establir un clima de confiança que permeti negociar una solució pels presos i els exiliats. L’altra opció és fer que Pedro Sánchez tingui en compte, d’entrada, com una condició per poder governar de manera estable el fet de trobar una solució política pactada pels presos i els exiliats. Al capdavall, si Pedro Sánchez guanya i governa, quan abans es tregui de sobre el problema català millor per ell, per molt que l’escridassin els adversaris de la dreta, perquè resolt o encarrilat el conflicte català, després podrà governar amb tota tranquil·litat. En canvi, si ho allarga, serà com alimentar les feres que només pensen a devorar-lo.\nSe. Barbera, coincideixo amb la seva analisi pero auguro una actuacio rabiosa dels nacionalistes. Miri la historia: els castellans mai negocien. Nomes aixafen sense pietat l‘adversari o perden (que es el resultat mes habitual). En politica la idiosincracia s‘imposa. Amb Castella no hi ha solucio pactada possible. Llastima.\nSr. Barbeta, el que es Espanya és veurà més aviat que alguns pensen: Un estat fallit. El conflicte català els va de perles, primer per guanyar vots i segona i mes important per culpar el catalans de tots els mals que vindran. Farem el paper dels nous jueus, mentres la realitat s'amaga a la gent, els tenen entretinguts disparant i cremant ninots. Per a Catalunya la independència és una cuestio de supervivencia com a societat avançada si les elits catalanes unionistes no ho veuen ho pagarem\nT,ha faltat dir La Independencia. Que ells siguen alliberats es de justícia, la independència es la democràcia del 1/0. El govern que eixca d,aquestes eleccions i no resolga el conflicte te els dies comptats. Si Sanchez no pot fer govern amb cs/ pp. I li cal els vots dels catalans tornarà a convocar eleccions.\nLa única forma de desbloquear el conflicto es montando un pollo mayúsculo en cataluña que fuerce la negociacion. El psoe si fuera necesario pactará con pp. todo por la razón de estado de la sacrosanta unidad de España. Lo demás es engañarse\nCrec que això no va d'encarrilar. Madrid depèn econòmicament de la seva colònia catalana per sobreviure. Aquest és el motiu que des de Madrid no surti cap desbloquejador. No ens hem d'encarrilar, ens hem de descolonitzar!\nNo ho comparteixo aquesta visio de desbloqueig.....la finalitat de tots aquests anys no es ni pot ser treure els presos i el retorn dels exiliats.....es que es pugui votar en referéndum acordat o ja el vam fer......si us plau.....sr Barbeta:que el dit no li tapi la lluna\nesto es más divertido!\nGràcies per l'aclariment Yago\nFrancesc J. Els pronoms, febles o no, hi son per a substituir quelcom que no s'explicita a l'oració. En el cas present està ben explicit que el que no hi cap en cap cap és 'que es pugui negociar...' No abusem dels pronoms febles que tant embelleixen la nostra llengua. Tant es pot pecar per defecte com per excés.


WPA3, nou protocol Wi-Fi per a una major seguretat i connectivitat - Microblau\nHome News WPA3, nou protocol Wi-Fi per a una major seguretat i connectivitat\nDesprés de catorze anys utilitzant el mateix protocol de seguretat Wi-Fi, el WPA2, la Wi-Fi Alliance ha presentat el WPA3, un nou estàndard de xifrat per a una major protecció de les xarxes\nA escala personal, permetrà als usuaris prescindir de paraules de pas impossibles i interminables, ja que gràcies al protocol Dragonfly, inclús quan el teu router tingui una paraula de pas tan débil que no compleixi amb els estàndards, serà segur. A nivell empresa, WPA3-Enterprise oferirà connexions amb encriptació de 192 bits, proporcionant protecció addicional a l’hora de transmetre dades sensibles.\nA més a més de les millores en l’àmbit de la seguretat, aquest protocol permetrà configurar les xarxes Wi-Fi des del telèfon mòbil o tauleta, podent prescindir de l’ordinador gràcies a l’anomenat Easy Connect. Aquest sistema també està pensat per a la imminent incursió de la internet de les coses (IoT), podent escanejar codis QR amb les dades de la xarxa Wi-Fi per posteriorment enviar-los a dispositius IoT i configurar-los.\nTindrem WPA3 als nostres routers quan els fabricants, els desenvolupadors de software i les companyies dotin els seus productes i serveis d’aquest nou estàndard de xifrat. Després d’evidenciar que el WPA2 és completament insegur, s’espera que a principis de l’any vinent s’instauri el WPA3 i es millori el grau de protecció de les xarxes Wi-Fi.


Si no descansem bé, anirem malament de ventre | ets el que menges\nL'alteració del son podria tenir un efecte advers en les funcions intestinals\n10 de febrer 2021 | Actualitzat el 5 de juliol 2021 per Marcello Soi\nLa primera pregunta en relació amb la femta és quantes vegades al dia anem al lavabo. En la majoria dels casos, la resposta és: una. Normalment, al matí, com a resposta a senyals hormonals, sona l’alarma que ens indica que és hora d’anar al lavabo.\nLa següent pregunta és com són les nostres femtes. Hi ha diversos factors que influeixen en la forma i el color, però un de no tan conegut és la qualitat del son. Quan dormim correctament s’activa un moviment regular de l’intestí que dona als excrements la forma i el color perfecte marró xocolata. En un món perfecte la textura de la femta seria un 3-4 de l’escala de Bristol (com a la infografia de sota -part superior-).\nSi la vostra escala de Bristol és un 6 o un 2 (com les que es mostren a la infografia -part inferior-), pot ser que no estigueu descansant bé. La falta de son causa problemes intestinals, i els problemes intestinals poden perjudicar el vostre son. Un peix que es mossega la cua.\nSi aneu a dormir tard i comenceu a tenir problemes per anar al bany, si ja no aneu de ventre com un rellotge, penseu que no esteu sols i que no dormir de la manera adequada pot espatllar la primera caca del matí.\nQuan dormim massa o molt poc el nostre cos es posa fora de control. Perquè, en el fons, dormir és un detector del funcionament del vostre intestí.\nDormir bé evitarà molts malestars digestius i si hi ha una malaltia gastrointestinal de base o una síndrome d’intestí irritable (que sabem que té un gran component emocional) les coses només poden anar a pitjor.\nEls símptomes de la síndrome d’intestí irritable, que poden ser restrenyiment, dolor o diarrea matutina, augmenten quan la qualitat del son de la nit anterior és dolenta i disminueixen quan heu dormit millor.\nEls horaris de feina irregulars ja no són només una realitat per als metges i infermeres. Amb la globalització, també els treballadors de les indústries accepten horaris de feina que canvien la rutina habitual del son i trastoquen els cicles circadians, que per naturalesa ens porten a estar actius de dia i dormir de nit.\nEn un estudi de 60 infermeres que treballaven en horaris nocturns, es van trobar molts més símptomes de restrenyiment que en les companyes del torn de dia.\nJa sabem que l’alteració dels ritmes biològics dels treballadors de torns nocturns pot acabar provocant molèsties gastrointestinals. Basant-nos en aquestes observacions, plantejo la hipòtesi que l’alteració del son podria afectar les funcions intestinals en individus sans.\nEstudis com els de les infermeres suggereixen que la privació del son podria predisposar fins i tot al dolor abdominal, que és molt típic en la síndrome de l’intestí irritable.\nQuan no dormim, mengem pitjor i anem pitjor de ventre\nQuan esteu mancats de son, el vostre cervell allibera més quantitat de grelina, l’hormona que dona gana.\nA més, quan no es dorm, queda afectada la capacitat de judici, i per això estareu més predisposats a consumir menjar escombraries. Si mengeu ultraprocessats i deixeu de banda aliments més saludables -i això es converteix en un hàbit-, el vostre intestí pot començar a tenir problemes. Aquesta és una raó per la qual podria aparèixer disbiosi i també episodis de diarrees i caques pastoses.\nÉs important que es duguin a terme més estudis, i més ben planificats, per definir els efectes de les alteracions del son i sobre com el respecte o no dels cicles circadians pot influir en les funcions intestinals. La nostra experiència clínica, de moment, ens diu que, si no dormim, les caques se’n van cap als extrems de l’escala de Bristol.\nBacteris intestinals, el nou disruptor del son\nLa manca de descans afecta la microbiota intestinal perquè la microbiota també segueix els ritmes circadians i canvia en funció de les hores de llum i de foscor. Quan la microbiota s’altera, augmenta la inflamació, canvia la textura de la femta i, fins i tot, podria aparèixer síndrome de còlon irritable (alternança de restrenyiment i diarrea).\nSi volem dormir millor, cal revisar l’alimentació\nLa part positiva és que, si dormir malament afecta la microbiota, si la recuperem la podríem modular i, d’aquesta manera, millorar el nostre descans.\nVoleu donar aquest pas? Si necessiteu recuperar el vostre descans i la vostra salut, us acompanyo a fer-ho al programa online Apaga’t insomni. Entre d’altres coses, treballarem junts per millorar el son a través de l’intestí.


TodoRunners Ràdio TodoRunners Ràdio #80: Hell Canyon Run - TodoRunners Ràdio\nTodoRunners Ràdio #80: Hell Canyon Run\nOct 21, 2019 José Luis Robel Notícies, Portada, Ràdio 0\nJa disponible un nou podcast de TodoRunners Ràdio, edició número 80: Fem entrevista a Carles Aguilar, periodista i runner, sobre el seu nou repte solidari, Hell Canyon Run. Programa ja emès i disponible amb La Xarxa Comunicació Local i Esports Ràdio.\nHell Canyon Run, entre el 2 i 3 de novembre, és el nou repte solidari del runner i periodista Carles Aguilar. 24 hores per la Vall de Laguart, d’Alacant, i després pujarà els 6.873 esglaons. A més, recaptarà diners per la Fundació Alzheimer Catalunya i parlem amb el seu director, Ignasi Ferer.\nFem la Pròxima Cursa, amb El Tast de Granollers. 5 o 10 km, una prova, que serveix per començar a preparar la Mitja de Granollers. Entrevistem el seu responsable, Toni Cornellas.\nAgenda de curses i notícies destacades amb els rècords a les maratons masculina i femenina.\nàudios, entrevista, Radio\n(Àudios) Últims dorsals d'El Tast de la Mitja (Àudio) Neix la Trail Val d'Aran amb el segell UTMB


Detenen un conductor en un control gràcies al gest de socors per violència masclista - Regió7\nLa dona que ocupava el vehicle va mostrar la mà tancada amb el polze sota els dits, un senyal que s’ha popularitzat recentment\n26·11·21 | 16:54\nImatge recurs de la detenció d'un home Arxiu\nLa Guàrdia Civil ha detingut un home per un suposat delicte de violència masclista a Càceres gràcies al gest de socors que va fer la seva dona quan viatjaven en un vehicle amb un nen menor d’edat i van ser aturats pels agents en un control policial. Durant el transcurs de la identificació, la dona va fer un gest amb la mà tancada i el polze sota els dits, ha informat la Guàrdia Civil en un comunicat.\nUn dels agents es va adonar ràpidament del gest i, en tractar-se d’un senyal de socors per una suposada situació de violència de gènere, el guàrdia civil el va convidar a baixar del vehicle i passar a la furgoneta oficial. La dona va manifestar als agents que estava sent amenaçada pel seu marit, el conductor del vehicle, i que dies abans l'havia agafat del coll en diverses ocasions per qüestions familiars.\nEls agents de l’Equip d’Atestats i Informes de Plasència van activar el protocol d’ajuda a la dona i van avisar immediatament a la Central 062 per un suposat delicte de maltractament per violència de gènere.\nAl lloc es van personar agents de la Guàrdia Civil pertanyents a Ceclavín (Càceres) que van detenir el conductor del vehicle com a suposat responsable dels fets. El detingut va ser traslladat fins a Moraleja (Càceres), on van ser instruïdes les diligències per un suposat delicte de maltractament per violència de gènere.


Reserveu la vostra visita i apropeu-vos a conèixer col·legi Maria Rosa Molas | Col·legi Mª Rosa Molas\nAl col·legi Maria Rosa Molas «la persona és el més important»\nUna formació acadèmica realista, actualitzada, innovadora i atenta a les necessitats de cada alumne\nper Redacció 15/02/2021 08:00h | Actualitzat a 2021-02-15 10:00h\nAmb el millor dels reptes que és l’educació dels infants, el projecte educatiu del col·legi Maria Rosa Molas ofereix una educació globalitzada on l'acompanyament a l'alumnat i el seu desenvolupament humà i intel·lectual és un dels punts forts de l'escola.\nEmmarcat en un context cristià i humanitzador, el col·legi Maria Rosa Molas té presència a la ciutat de Reus des de fa més de 100 anys.\nTreballen amb dues línies per curs des de P3 fins a quart de l’ESO, a més d’un CFGM de Gestió Administrativa i Sistemes Microinformàtics i Xarxes.\nTambé ofereixen una àmplia oferta formativa basada en l’educació en valors; una atenció personalitzada a l’alumne; la innovació constant, l’adquisició de llengües estrangeres i l’aplicació de les noves tecnologies.\nAlumnes d'Educació Secundària Obligatòria a classe | Col·legi Mª Rosa Molas\nAl centre s'ofereix una formació acadèmica realista, actualitzada, innovadora i atenta a les necessitats específiques dels i les alumnes, on es dona resposta als reptes educatius del segle XXI amb entorns especialitzats per a les diferents etapes educatives i amb un estil pedagògic propi.\nApliquen la codocència — dos docents treballant conjuntament amb el mateix grup classe — en moltes de les matèries i en les diferents etapes, a més de tenir una orientadora per etapa, per tal de treballar necessitats específiques de l'alumnat.\nAquesta metodologia permet atendre l'alumne d'una manera més personalitzada i donar resposta fomentant una educació de qualitat.\nA infantil, una etapa clau pel desenvolupament de l'infant, treballen per projectes amb treball manipulatiu i tallers d'aprenentatge. D'aquesta manera, les nenes i els nens aprenen sent els mateixos protagonistes del seu procés amb una premissa clara: «ser i sentir» són tan importants com el «saber».\nA primària i ESO continuen amb una línia de treball cooperativa on l'alumne és el centre i on es pot mostrar lliure per opinar i construir en comunitat per tal d'anar formant-se alhora que es transforma.\nAlumnes del col·legi Maria Rosa Molas a un taller | Col·legi Mª Rosa Molas\nLa llengua anglesa també adquireix una rellevància significativa en l'aprenentatge dels alumnes. Des de P3 fan matèries complementàries en anglès, i més endavant, a l'ESO, s'afegeix el francès. D'aquesta manera es reafirma la importància de l'adquisició de les llengües, la comunicació i la socialització en un món globalitzat i actual. A més a més, el col·legi Maria Rosa Molas és centre certificador de Cambridge.\nLes complementàries són claus en el seu dia a dia i ofereixen una àmplia varietat basada en les necessitats actuals i en l'ampliació de les intel·ligències múltiples. Per exemple, reforcen el gust per la lectura a partir del Pla Lector, potencien habilitats mentals estratègiques amb Escacs i els tallers de Programació, fan Storytelling i Speaking per tal de fomentar el diàleg en llengua anglesa, potencien la part emocional amb el Taller d'Intel·ligència Emocional i un llarg etcètera concretat en les diferents necessitats i realitats de cada etapa.\nAlumnes del col·legi Maria Rosa Molas jugant a escacs | Col·legi Mª Rosa Molas\nUn complement significatiu de l'oferta educativa de l’escola Maria Rosa Molas és l'estada a l'empresa pels alumnes de CFGM Dual. Aquest mòdul dona als joves l’oportunitat de treballar unes hores en una empresa i tenir així el primer contacte amb el món laboral. L’escola té vinculació amb més d’una vintena d’empreses, fet que els avala com a centre de qualitat.\nLa implicació de la comunitat educativa, compromesa, cohesionada i estable, és clau per al bon funcionament de l’escola, on la màxima premissa és que «la persona és el més important». Així doncs, l’acompanyament personal de l’alumne, l'atenció a les necessitats acadèmiques, l’escolta activa i l’orientació psicopedagògica fan que estudiar al col·legi Maria Rosa Molas sigui la clau de l’èxit. I tot això, envoltat d’un ambient acollidor i familiar on pares i docents s’uneixen per «fer escola».\nSi voleu conèixer el col·legi Maria Rosa Molas i veure les instal·lacions, ja podeu reservar la vostra visita omplint el formulari que trobareu al web — mariarosamolas.org — o bé per telèfon al 977 312 749.\nEns vols conèixer? Som el Col·legi Maria Rosa Molas de Reus.. https://t.co/VTtp8IqNeU\n— Col_Maria Rosa Molas (@MareMolas_Reus) February 1, 2021


Inici > Docència i Recerca > Informació acadèmica > Mobilitat > Anuncis i convocatòries\nErasmus Pràctiques 2021/2022: obert segon termini de sol·licituds.\nObert el segon termini de sol·licitud Beca Erasmus Pràctiques per al curs 2021-2022, modalitat A (practiques curriculars) i modalitat B (recent titulats). De l'1 al 21 d'octubre de 2021 ambdós inclosos. Les sol·licituds es tramiten a través de Seu Electrònica UV en el procediment "Expedient Erasmus Pràctiques 2021-2022" Més informació ací: https://go.uv.es/erasmus/practicas\nÉs vosté docent en una escola o institut i li interessa promoure les cultures democràtiques a les aules de tota Europa?\nL'Aliança Universitària Europea FORTHEM dóna la benvinguda a nous socis i reforça la seua xarxa amb les administracions locals i les cambres de comerç de les diferents ciutats implicades en l'Aliança.\nEnllaç a la pàgina de FORTHEM\nAquest intercanvi d'un semestre de duració combina estudis relacionats amb la teua disciplina amb un programa temàtic especial anomenat Resiliència, Qualitat de Vida i Canvi Demogràfic.\nAccés a la informació en la web de FORTHEM\nAdquireix experiència en la vida laboral\nPròxima reunió de FORTHEM per a les regions a Magúncia\nDel 22 al 24 de setembre de 2021, FORTHEM celebrarà la seua primera gran reunió, en la qual participaran els responsables de la política i l'economia locals, així com nous socis.\nEnllaç a la retransmissió de l'esdeveniment\nL’Escola d'Hivern, que se celebrarà els dies 18 i 19 de novembre 2021, ofereix als estudiants la possibilitat de participar en línia en diferents sessions que tractaran temes relacionats amb la senyalització cel·lular. Els estudiants de l'Aliança FORTHEM poden inscriure's a l'escola d'hivern des del 18 de setembre fins al 12 de novembre.\nL'Escola d'Estiu Girls4STEM conclou amb èxit\nGirls4STEM Summer School\nLa Universitat de Tardor en la JGU està oberta als estudiants de FORTHEM\nEls estudiants de totes les universitats de l'Aliança FORTHEM, entre elles la Universitat de València, poden inscriure's en la Universitat de Tardor organitzada per la Universitat Johannes Gutenberg de Magúncia, JGU, fins al 15 de setembre a les 12.00 CET.


La UEFA ajorna l'Eurocopa fins a l'estiu del 2021 - Regió7\nLa UEFA ajorna l'Eurocopa fins a l'estiu del 2021\nLa final de la Lliga de Campions passa al 27 de juny i la de la Lliga Europa al 24 del mateix mes\n17·03·20 | 13:23\nL'Eurocopa 2020, ajornada fins al 2021 REUTERS\nEn una reunió telemàtica, avui, entre les 55 federacions que configuren la UEFA, es va decidir el que ja s'especulava feia uns dies, l'aplaçament de l'Eurocopa un any. Aquesta mesura està pensada sobre l'escenari que les competicions de clubs, com la mateixa lliga espanyola, puguin tornar aquesta mateixa temporada, després d'haver interromput la seva activitat pel coronavirus. Així, posposar el campionat europeu de seleccions, permet que tant les lligues com les competicions europees (Lliga de Campions i la Lliga Europa) puguin trobar dates durant l'estiu per poder-se acabar.\nDe tota manera, el canvi de dates de l'Eurocopa entra en conflicte amb el Mundial de clubs 2021 perquè coincideixen, tot que l'acord entre la UEFA i la FIFA sembla imminent per trobar una solució.\nL'Associació de Clubs Europeus (ECA) ha mostrat el seu suport a l'aplaçament destacant el compromís de tot el futbol europeu per a esmorteir les conseqüències provocades per la pandèmia. El president de l'ECA, Andrea Agnelli va ressaltar que Europa s'enfronta al seu més gran desafiament en aquesta generació.\nTambé ahir, i seguint els passos de la UEFA, la Conmebol va anunciar que la Copa Amèrica 2020, també prevista entre el juny i el juliol d'aquest any, a Colòmbia i Argentina, ha quedat traslladada als mateixos mesos de l'any que ve. El president de la Conmebol, Alejandro Domínguez va apuntar que es tracta d'una mesura extraordinària per a una situació inesperada , malgrat considerar que no era senzill prendre una decisió com aquesta, amb tanta trascendència.\nLa UEFA ha decidit ajornar fins al 27 de juny la final de la Lliga de Campions i fins al dia 24 la de la Lliga Europa, després de les reunions celebrades avui amb federacions, els clubs, les lligues i els sindicats davant la pandèmia de coronavirus per la qual també ha posposat fins al 2021 l'Eurocopa programada per any.\nLa final de Champions estava prevista pel dissabte 30 de maig a Istanbul i la de la Lliga Europa pel dimecres 27 de maig a la ciutat polonesa de Gdansk.\nL'ajornament de l'Eurocopa fins l'any que ve permet endarrerir pràcticament un mes les finals de les competicions de clubs, tot i que aquestes estan paralitzades a l'espera que l'extensió de la malaltia remeti, segons va exposar la UEFA en la seva trobada amb les parts implicades.\nPel que fa a la final de la Champions femenina, aquesta també ha estat aplaçada però sense data.


Nutcase Cream Matte Street Blanc comprar i ofertes a Bikeinn\nNutcase Cream Matte Street\nDescripció Nutcase Cream Matte Street\nLa tercera generació del nostre casc Nutcase Sport Street està certificat segur tant per al ciclisme i el patinatge. Hem pres les millors característiques de la nostra línia original dels cascos i els va utilitzar per millorar el disseny i funcionament al llarg: grans dissenys que li permeten expressar la seva personalitat única, una closca llisa contornejada, menor pes, major ventilació i sistemes addicionals de coixinets per adaptar una varietat de mides de cap. El carrer L'esport és segur per sortir en la seva bicicleta amb seguretat i estil.\ncoixinet de la barbeta tova de luxe per a major comoditat\nNo esperis més i compra Nutcase Cream Matte Street! A bikeinn tots els productes de la secció Proteccions té la total garantia de Nutcase. Comprant a la nostra botiga de ciclisme, et beneficiaràs de tots els avantatges de pertànyer a la nostra comunitat de ciclisme. Fes la compra avui mateix i rep Nutcase Cream Matte Street en unes hores a casa.\nCaracterístiques Nutcase Cream Matte Street\nTecnologias Nutcase Cream Matte Street\nSostenibilitat Nutcase Cream Matte Street


Posem a disposició de les cooperatives un repositori de recursos que, amb el nom de Cercles.Coop, vol donar resposta a l’impuls de digitalització dels processos participatius de les cooperatives.\nCercles.Coop és un repositori de recursos elaborat conjuntament amb les Federacions de cooperatives, un equip jurídic i un tecnològic i està configurat pels següents materials:\nGuia de recomanacions jurídiques per preparar, convocar i celebrar les reunions societàries.\nGuia de recursos i necessitats tecnològiques.\nPlataforma de votació virtual.\nManual d’administrador de la plataforma de votació.\nCercles.Coop està concebut perquè les cooperatives adaptin els recursos que oferim a les seves necessitats. Tots els recursos són vius: els millorem i els adaptem als canvis.\nCercles.Coop neix per donar resposta a la digitalització dels processos participatius en les cooperatives i empreses o organitzacions de l'economia social i solidària, més enllà de la necessitat generada per la situació actual. És un projecte que ha vingut per quedar-se i créixer. És un projecte que neix d'un treball col·laboratiu per esdevenir un projecte d'intercooperació al servei de les cooperatives.\nArran de l’emergència sociosanitària causada per la COVID-19 el desenvolupament tradicional de les reunions dels òrgans socials de les cooperatives s’ha vist alterat. Les reunions i actes presencials s’han hagut de substituir, en la majoria de casos, per reunions i actes virtuals.\nEn aquest sentit, des de CoopCat, en coordinació amb el Registre de Cooperatives de Catalunya, vam desenvolupar una normativa de caràcter excepcional per permetre la celebració de reunions dels òrgans socials atesa la situació que vivim. A través del Decret Llei 19/2020 i de forma excepcional, les cooperatives poden dur a terme reunions dels òrgans socials, fins a 31 de desembre de 2020 per videoconferència, encara que llurs estatuts socials no ho prevegin. A través d’aquest decret també s’estableixen mesures que permeten facilitar el desenvolupament i celebració d’aquestes reunions.\nAtenent que es disposa, doncs, d’un marc normatiu per dur a terme les reunions, el següent pas era dotar les cooperatives de les eines necessàries per celebrar-les amb les garanties jurídiques requerides pel que fa, principalment, al sistema de votació i participació de les sòcies, tal i com estableix la normativa vigent. Així neix Cercles.Coop.


Sol·licitud de títol - Facultat de Geografia i Història - Universitat de Barcelona\nTaxa per al curs: 218,15€. - (Pendent actualitzar la taxa per al curs 2021-22) (consulteu les bonificacions/exempcions)\nLlengua d’expedició del títol de grau\nD’acord amb la normativa d’usos lingüístics de la UB, el títol de grau s’expedeix en versió bilingüe català/castellà. Traducció a altres idiomes\nImportant: recordeu que tots el documents han d’estar vigents, sinó el tràmit de sol·licitud del títol quedarà aturat\nAbans de començar el tràmit de sol·licitud de títol del grau heu d'haver rebut un correu electrònic de la Secretaria d’Estudiants i Docència indicant-vos que esteu en disposició de sol·licitar el títol de grau.\nSol·licitud únicament en línia.\nSi no podeu accedir a través de l'enllaç facilitat, dirigiu-vos al MónUB > Identificador i contrasenya > Sol·licitud títol grau.\nDonar d’alta la sol·licitud de títol de grau\n1. Opció tràmit totalment telemàtic:\nEn realitzar l’alta de la sol·licitud heu d’autoritzar a la Universitat de Barcelona a efectuar les consultes necessàries del DNI/NIE i el carnet de família nombrosa (expedit per l'administració catalana).\nUn cop verificat el tràmit per part de la Secretaria, l’alumne rebrà un correu electrònic amb l’avís notificant-li que disposa del document del resguard del títol dins del seu Espai Personal.\nEls alumnes de col·lectius especials i els alumnes amb carnet de família nombrosa d'una comunitat autònoma diferent a la catalana, cal que una vegada realitzat el tràmit totalment telemàtic aporteu a la Secretaria d’Estudiants i Docència original i fotocòpia del document acreditatiu vigent per poder finalitzar el procés. (Temporalment mitjançant cita prèvia – opció “Tràmits presencials grau”)\n2. Opció tràmit parcialment telemàtic:\nEn cas de NO autoritzar a la UB a realitzar les consultes i un cop finalitzat el tràmit a aplicatiu, cal presentar la documentació requerida a secretaria mitjançant cita prèvia – opció “Sol·licitud del títol de grau”.\nDNI vigent/passaport vigent, en el cas d’alumnes estrangers (2 còpies). El passaport és obligatori en el cas de no tenir la nacionalitat espanyola.\nEn el supòsit que tramiteu el títol d’una altra persona, cal que la persona autoritzada presenti l’autorització signada de la persona que autoritza.\nEl fet de no acudir el dia/hora sol·licitat comporta l’anul·lació de la cita prèvia i caldrà que es demani novament.\nCas particular: Sol·licitar el títol de grau si s’estan cursant pràctiques extracurriculars\nEn el cas que estigueu realitzant pràctiques extracurriculars, la Secretaria d’Estudiants i Docència enviarà el correu electrònic que inicia el tràmit de sol·licitud de títol de grau un cop les hagueu finalitzat, malgrat que ja hagueu superat la totalitat dels crèdits del pla d’estudis.\nImportant: el pagament s’ha d’efectuar en la mateixa sessió que s’ha donat d’alta la sol·licitud de títol. En cas contrari la Secretaria d’Estudiants i Docència pot trigar uns dies en rebre la confirmació de pagament i el tràmit queda aturat.\nDonada la situació d’excepcionalitat provocada per l’alerta sanitària i les possibles restriccions de mobilitat, es recomana que escolliu l’opció de totalment telemàtic, el pagament amb targeta bancària i que el finalitzeu en la mateixa sessió.\nQuan el títol arribi a la Secretaria de la Facultat, rebreu una notificació al domicili que consti en els nostres arxius.\nEl títol de grau l’haureu de recollir personalment, prèvia identificació acreditada mitjançant DNI/passaport/NIE. Serà possible autoritzar una altra persona a realitzar aquest tràmit de recollida, únicament mitjançant un poder notarial.\nEn el cas que tingueu la residència fixada fora de la província de Barcelona, es pot sol·licitar la tramesa del títol a la Delegació del Gobierno-Alta Inspecció d'Educació o Subdelegació del Gobierno o a l'Oficina Consular més propera al vostre lloc de residència. Aquest servei comporta el pagament previ d’una taxa per la despesa de la tramesa del títol. En aquest cas heu de sol·licitar-ho enviant un correu electrònic a: secretariagih@ub.edu\nRecollida del SET (Suplement Europeu del Títol)\nEl SET (Suplement Europeu del Títol) es podrà recollir amb una autorització (part inferior de la notificació enviada a l’alumne omplerta) i còpia del DNI de l’alumne de la UB. La persona autoritzada ha de presentar original i còpia del seu DNI.\nHeu d’enviar un correu electrònic a secretariagih@ub.edu per sol·licitar cita prèvia per lliurar còpia del DNI/passaport (vigent) i pagar novament la taxa de sol·licitud del títol oficial. L'import serà el vigent en el curs acadèmic en què es demani el duplicat.\nEn el cas de pèrdua del títol, també caldrà pagar la taxa de publicació de l’anunci al BOE.\nConsulteu tota la informació al web de Gestió Acadèmica .


Picas afronta el repte del Makalu amb guies de luxe - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPicas afronta el repte del Makalu amb guies de luxe\nEls veterans Camprubí i Vinyoli, que acaben d'escalar els pics d'aproximació que afronta la ultrafondista, van fer el cim de la mateixa muntanya el 1976\njordi agut/redacció 21.04.2017 | 07:50\nNúria Picas es va reunir amb Camprubí i Vinyoli, ahir, a Kàtmandu arxiu particular\nLa ultrafondista manresana establerta a Berga Núria Picas va arribar ahir a Kàtmandu per tal de completar el que no va poder fer fa dos anys per culpa d'un terratrèmol, el cim del Makalu, de 8.480 metres d'alçada, el cinquè més alt de la Terra. Picas fa aquesta expedició acompanyada del manresà Xavi Batriu i del berguedà Salva Figueras, i ahir van poder saber de primera mà quin és el camí que els espera. Qui els ho va explicar no va ser qualsevol, sinó els dos veterans expedicionaris manresans que van fer el Makalu per la mateixa via el 1976, Jordi Camprubí, de 68 anys, i Jordi Vinyoli, de 60.\nTots dos acaben d'ascendir tres dels cims que Picas haurà de fer en el camí cap al Makalu. Han dut a terme una dura travessa per tres colls alts i complicats, el Sherpani Col, de 6.200 metres; el West Col, de 6.150, i l'Amphu Labsta Col, de 5.845. Ahir, l'expedició de Camprubí i Vinyoli i la de Picas van coincidir, i els primers van explicar les característiques del terreny als seus successors.\nAixí, segons va explicar ahir Picas a Regió7, «hem comprat totes les coses que ens feien falta i hem trobat Camprubí i Vinyoli, que ens han explicat la ruta que hem de fer, passant pels tres colls, que ells van fer a l'inrevés. Un cop els haguem superat, arribarem al camp base avançat del Makalu. Aquest dijous al matí agafem l'avió de Kàtmandu a Lukla i comencem el tresc de l'Everest, que durarà uns catorze dies».\nPicas no dubta de titllar de «bons consellers» els dos veterans expedicionaris, que van fer els tres cims després de començar la travessa a la ciutat de Taplejung. Després van anar al camp base del Kanchenjunga, de 8.586 metres, el tercer cim més alt del món i fronterer amb el Sikkim.\nA continuació, Camprubí i Vinyoli van passar pel camp base del Makalu, el cim que tots dos van fer el 1976 i les últimes etapes del qual van transcórrer pels tres colls abans esmentats, que van trobar amb condicions difícils de neu i glaç. Per tal d'ascendir-hi van fer falta instal·lacions de cordes fixes i altres elements de seguretat. Esperen ser a Manresa diumenge.


Abu l-Ghazi Khan III - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAbu l-Ghazi Khan III\n1804 (53/54 anys)\nMuhammad Rahim Bahadur Khan I\nAbu l-Ghazi Khan III fou khan titular de Khivà vers 1791 a 1804. Era fill de Ghaip Khan, governant d'una part de la Petita Horda Kazakh, i khan de Khivà vers 1745 a 1760 i potser altre cop de 1774 a la seva mort el 1791.\nSota Ghaip Khan els khans van perdre el poder efectiu que va quedar en mans dels seus Inaks, una mena de primers ministres, caps de la tribu Kongrat i governadors d'Hazarasp. Abu l-Ghazi apareix esmentat per primer cop en el viatge a Khiva del doctor rus Blankennagel (que va arribar a l'octube del 1793) i hi va restar fins al 1794; però al ser fill de Ghaip Khan s'ha suposat que aquest havia tornat al tron fins a la seva mort el 1791 i l'havia succeït el seu fill en aquesta data. Howorth diu que els khans entre vers el 1756 (quan encara era khan Ghaip) i el 1793 no es coneixen. En tot cas no van tenir cap paper polític i per aquesta època cal referir-se als inaks, sobretot Muhammad Amin Inak que va governar de vers el 1755 al 1772 (fou successor del seu pare Ishmed Biy), i Iwaz Inak (1772-1804). A la mort d'Iwaz el 1804 fou elegit el seu fill Kutlugh Murad Beg que va refusar l'elecció, i llavors fou elegit el seu germà Iltazar Inak, que al cap de sis mesos va deposar al khan, al que va pagar una pensió i el va enviar a les terres dels seus kazakhs, i es va proclamar khan al seu lloc reunint les funcions de khan i inak.\nHauria estat restaurat breument el 1806 a la mort d'Iltazar Khan (abans Iltazar Inak) en la guerra contra Bukharà, quan els bukharians van nomenar com Inak a Kutlugh Murad Beg, però els corasmis van proclamar khan al germà petit de Iltatzar, Muhammad Rahim Bahadur Khan I, i aquest va acceptar el nomenament (l'elegit era el seu germà), el que no va donar opció a Abu l-Ghazi Khan III.\nNo s'esmenten les circumstàncies i data de la seva mort.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abu_l-Ghazi_Khan_III&oldid=23321425»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 abr 2020 a les 18:36.


Entrevista al músic, director, i compositor, ÓSCAR NAVARRO, que avui vespre dia 3 de novembre, a l’Auditori de Manacor dirigirà a la Banda de Música de Manacor a un concert monogràfic sobre la seva obra. – Rellevant.cat\nEntrevista al músic, director, i compositor, ÓSCAR NAVARRO, que avui vespre dia 3 de novembre, a l’Auditori de Manacor dirigirà a la Banda de Música de Manacor a un concert monogràfic sobre la seva obra.\nA l’hora de realitzar l’entrevista al compositor, es desconeixia que el tercer concert de la V temporada de la Banda de Música de Manacor, els beneficis del mateix es destinaran als damnificats per la torrentada del Llevant mallorquí.\nÒscar, a més d’excel·lent músic, director, i compositor tens un talent especial. Tens antecedents familiars en el món de la música?\nNo tinc antecedents, sóc el primer de la família. Vaig començar a estudiar música als 8 anys i el meu primer mestre va ser Alberto Alcázar.\nVas aconseguir el Premi Extraordinari de grau elemental i Menció Honorífica i el Premi Extraordinari amb Matrícula d’Honor al final dels teus estudis Superiors en la especialitat de clarinet?\nAl Conservatori Superior “Oscar Espla” d’Alacant.\nOn va ser el seu primer concert com a solista?\nEl meu primer concert va ser amb la Unió Musical L’Artística del meu poble Novelda.\nQuan vas decidir estudiar composició i dedicar-te a ella?\nHo vaig decidir en l’any 2005 aproximadament quan vaig conèixer el meu Mestre Ferrer Ferran. A partir d’aquí, deixi el món del clarinet a poc a poc per entrar de ple en el món de la composició.\nA quina edat vas compondre la teva primera obra?\nAls 17 anys aproximadament.\nLa professió de compositor no sembla fàcil. En què t’inspires a l’hora de compondre?\nBé, certament no és una professió fàcil. La meva inspiració ve del treball diari. Hi ha dies més productius i dies menys. Lamentablement, en els dies que corren no hi ha massa temps per poder esperar la inspiració. Hi ha vegades que ve i altres que no. A l’hora de crear nova música, em sol agradar inspirar-me en històries o llocs.\n¿Admires a algun compositor?\nPer descomptat! Claude Debusy, Maurice Ravel, Leonard Bernstein, John Williams …\nQuins consells donaries als joves que s’interessen per la composició?\nQue la il·lusió i perseverança és el motor en què aquest món de la composició. Si treballen amb il·lusió i ganes de créixer, el camí serà molt més fàcil. Si només pensen en l’èxit, llavors el camí serà molt més dur.\nAquest any ha estat especialment intens i carregat d’actuacions nacionals i internacionals. Quines han estat més importants o especials per a tu?\nCal destacar la meva recent estrena a Los Angeles de la meva III Concerto per Clarinet, a més dels meus concerts d’estiu amb la meva orquestra “Oscar Navarro Symphony Orchestra” on vam estrenar noves obres i portem la meva música a tots els públics.\nA més, la meva música sonarà aquest any (el dissabte 27 d’octubre) en el famós Teatre de L’Escala de Milan, cosa que em fa molt feliç.\nEn el món del cinema, també cal destacar nous projectes, com el llargmetratge Nord-americà en el qual estic treballant “The name partner”, a més de projectes de curtmetratges i animació.\nCom definiries el moment professional que et trobes actualment?\nDoncs crec que em trobo en un gran moment de creixement personal i professional. La meva música, cada dia s’obre camí en grans llocs on conec grans professionals. En aquest ofici, el més important és mantenir-te actiu i que la teva música arribi a tots els racons del món. Això és una cosa que està passant i ara toca gaudir del moment i seguir treballant per seguir creixent.\nHas residit als EUA, va crear que actualment vius a Espanya. Hi ha molta diferència entre els músics americans i els espanyols?\nSí, actualment visc a Espanya (Madrid), encara que sòlc viatjar molt a Europa i EUA Sobre la diferència entre músics americans i espanyols, la veritat és que els músics són músics vagis on vagis. Als Estats Units la mateixa manera que en tots els llocs on viatjo, hi ha músics bons i músics menys bons. Als Estats Units s’aposta molt pel talent, sense diferenciar raça, sexe … cosa que de vegades es troba a faltar aquí a Espanya.\nOn es viu més la música?\nEn tots els llocs es viu la música a la seva manera. Potser aquí a Europa tenim més tradició i ja des de nens estem en contacte amb la música, a més de ser un continent molt ric en opcions musicals (bandes, orquestres, grups de cambra, etc.).\nAnem a parlar de Mallorca i de la teva pròxim concert amb la Banda de Música de Manacor. Ja has estrenat alguns projectes aquí,oi?\nSí, de fet he adreçat a la Banda Municipal de Palma de Mallorca, amb ella vam estrenar la versió per a banda de la música que vaig fer per a la pel·lícula, La Mula, també he realitzat aquí estrenes de noves obres. I l’Orquestra Simfònica de les Illes Balears, va interpretar la meva II Concert per a Clarinet en l’any 2017, al costat de la directora Alosa de la Parra.\nEls components de la Banda de Música de Manacor esperen amb il·lusió el concert monogràfic sobre la teva obra. Són obres d’extrema dificultat per a una banda amateur. Pots explicar una mica les obres d’aquest concert ?\nBé, la veritat és que és una selecció molt variada, amb un repertori difícil que crec serà un gran repte per a la banda. Als músics els encanten els reptes, i si a més és una música amb la qual gaudeixen tocant, no es pot demanar més. Dins el repertori hi ha obres ja consagrades com Libertadores o L’Arca de Noe, a més d’un concert amb solista de gran dificultat. Crec que tant els músics com el públic van a gaudir amb un repertori atractiu tant musical com visual.\nConeixes a la Banda de Música de Manacor. Has vist algun vídeo de la banda?\nNo, no la coneixia fins ara. No he vist cap vídeo.\nPer cert Óscar, a més de bon compositor ets un home molt elegant. Els joves components de la banda m’han demanat que et pregunti. On compres les elegants camises que sols portar?\nJajajaja! És una pregunta que em solen fer molt. No tinc una botiga en particular, simplement és un estil que m’agrada i allà on les veig les compro.\nApunts biogràfics: Óscar Navarro músic, director, i compositor\nÓscar Navarro, va néixer a Novelda (Alacant) el 15 de juny de 1981. Estudia Composició i Direcció en la “Allegro Internacional Music Academy” de València amb el qual va ser el seu principal Mestre i amic Ferrer Ferran, passant a ser seleccionat posteriorment per la prestigiosa “Universitat del Sud de Califòrnia”, (USC, Los Angeles) per a realitzar l’especialització en Composició per a Cinema i TV. Navarro ha realitzant enregistraments de la seva música en grans estudis de Los Angeles com Capitol Records, Paramount Pictures o Warner Bros En acabar els estudis, va ser guardonat amb el premi “Harry Warren Endowed Scholarship for Scoring for Motion Pictures and TV” com l’alumne més destacat de la seva promoció.\nA dia d’avui, Óscar Navarro posseeix nombrosos premis nacionals i internacionals de composició, i la seva música és interpretada i estrenada a grans sales de concerts de tot el món per grans formacions Orquestrals i bandístiques com The Cleveland Orchestra (Ohio, EUA) , Louisville Symphony (Kentucky), Princeton Symphony (New Jersey, EUA), The Hollywood Studio Orchestra (Los Angeles, EUA), Jove Orquestra Nacional d’Espanya (JONDE), Royal Band of the Belgian Guides (Bèlgica ), University of Minnesota Duluth Concert Band, North Texas Wind Ensemble, University of Boston Concert Band, Banda Municipal de Madrid, etc … Oscar Navarro, és assíduament convidat per realitzar xerrades i Master Class sobre la seva música en diversos Festivals i Universitats com la “Chapman University” (Orange Co, EUA.), “II Congrés Internacional de Bandes de Música de Medellín” (Colòmbia), Màster Class a la “University of Southern Califòrnia” (Los Angeles, EUA) i University of Minnesot a Duluth.\nHa estat guardonat amb el premi “HOLLYWOOD MUSIC IN MEDIA AWARDS” (Los Angeles) a l’apartat de Música Clàssica, i la seva música per a cinema ha rebut nombroses nominacions entre les que cal destacar “X Premis de la Crítica Musical Cinematogràfica”, “Món BSO Awards “,” XIII Premis Goldspirit “,” Hollywood Music in Media Awards “i al febrer 2014, és Nominat al PREMI GOYA de l’Acadèmia de Cinema Espanyol amb la BSO per a la pel·lícula “La Mula”.\nDurant la seva carrera professional, Navarro ha rebut encàrrecs musicals per a l’Orquestra de Vents de l’exèrcit de Mar, Terra, i Aire de Brussel·les, Certamen Internacional de música d’Altea (Alacant), Institut Valencià de la Música (València), Jove Orquestra de la Generalitat Valenciana, Ciutat de Downey (Els Àngels), “José-Franch Ballester & Friends” (Nova York) entre d’altres, i dirigit diverses orquestres simfòniques i Orquestres de Vent destacant la Banda Municipal d’Alacant, Banda i Cor de la “Xarxa de escoles de Medellín “(Colòmbia) dirigint la seva reeixida obra” Les Set trompetes de l’Apocalipsi “per a Orquestra i cor amb més de 350 músics a l’escenari, Orquestra de la Ràdio de Kíev, Orquestra Simfònica de Macedònia, Orquestra Simfònica de Tenerife, Orquestra Filharmònica de Requena (València), Orquestra Clàssica Santa Cecília (Fundació Excelentia), Universty of Minnesota Dulith Concert Band, European Royal Ensemble i Orquestra Simfònica d’Espanya .\nL’any 2016 va crear la seva pròpia orquestra la “Óscar Navarro Symphony Orchestra”\nDel 2016, a dia d’avui la seva feina i treball com a compositor ha estat intens, estrenat 26 noves obres i consagrant-se a nivell mundial com un dels millors compositors joves aconseguint nombrosos èxits i reconeixements.\nConcert de Santa Cecília de la Banda de Música Local de Son Servera i acte de lliurament de la Medalla d’Or de la Vila a la banda\n3 de novembre de 2018 Magdalena Ordinas Entrevista, Música Deixa un comentari


¿Algú vol que morin paraules? - Maria Rodríguez Mariné\n¿Algú vol que morin paraules?\n¿Algú vol que morin paraules? Irene Gutiérrez Algado\nNo. Esclar. Ningú vol que morin paraules. Però passa a les millors famílies. Quan m’embrutava la cara menjant, la meva àvia (ma iaia) sempre em deia “Torca’t”. L’altre dia em va sortir dir-ho a una de les meves filles i no sabia què li estava demanant. Ara diem que és un dialectalisme, ho diuen aquí o allà, però sembla que en algun moment va ser d’ús general. El DCVB no la situa en cap territori concret. Hi ha llocs, separats del meu poble fins i tot per mar, on encara es torquen amb torcaboques. Amb què voleu que ho facin, si no?\nInteractiu: Re|mot - Quina paraula catalana t’agradaria recuperar?\nPenso en ma iaia, que va morir aviat farà quinze anys, i em venen al cap un munt de paraules, expressions, maneres de dir que continuen en el meu català passiu i que de tant en tant treuen el cap. “Aquí tot va a la xamberga”, diu un dia ma mare a mitja partida de cartes. Ni semències d’on ha sortit això (aquesta altra preciosa expressió tampoc; ni tan sols la recull cap diccionari!). És així, avui no hem de menester segons quines expressions, han deixat de ser d’ús habitual. No quedem d’avui en vuit, sinó d’aquí una setmana (de petita sempre em preguntava per què no deien “d’avui en set”, si faltaven set dies…). I no apariem la motxilla de la quitxalla per anar a estudi. Ni tan sols ajudem la gent gran a llevar-se la rebeca. I, alerta, que no són paraules que hagin caigut en desús perquè l’objecte o el concepte al qual es refereixen hagin desaparegut, va que no? La rebeca en el seu dia (no tan llunyà, unes quantes dècades) va ser un neologisme, i ara ja és un arcaisme.\nGairebé totes les altres senzillament han estat substituïdes per paraules d’ús més general, considerades “més estàndard”, vulgui dir el que vulgui dir això (i sovint vol dir més semblants a les equivalents castellanes). Alguns experts alerten d’una progressiva simplificació de la llengua (no tan sols de la catalana, esclar). Tampoc cal ser tremendista: sempre podem dir que igual que moren paraules també en neixen. Per exemple, mitja vida professional intentant proposar una alternativa catalana a la peineta i res. Aixecar el dit (del mig)? Possible, però llarg i amb poca gràcia, certament. I fer la botifarra és un altre gest. Doncs, ves per on, ara tots els nens en diuen fer la buti. I fot-li que és de Reus!\n¿Serà només una moda o els meus besnets també faran la buti? ¿Sabran (ja ni em plantejo si ho utilitzaran) què vol dir torcar? Les incerteses formen part inextricable de la fascinació que sentim molts per la llengua i la vida de les paraules. Ara tocaria dir que és a les nostres mans conservar el patrimoni lingüístic, que els parlants som els que decidim com parlem, una idea tan romàntica com tramposa. Tant se val, sabem que en part és així, i de tant en tant sí que podem nedar contra corrent, sobretot si recuperar paraules ens relliga amb el nostre passat més íntim i ens ajuda a mantenir vius els que ens han llegat tant.\n'Mots remots: un article fet amb les vostres paraules', l'article d'Ignasi Aragay


José Corbacho, presentador de la Nit de l'Esport de Roses - Empordà\nL'acte de reconeixament dels esportistes rosincs és aquest divendres a les 20.30 h en el Teatre Municipal\nEMPORDA.INFO 04.12.2015 | 10:42\nJosé Corbacho MEDIASET\nAquest vespre a partir de les 20.30 h, el Teatre Municipal de Roses acollirà la celebració de la "IV Nit de l'Esport" organitzada per l'àrea d'Esports de l'Ajuntament de Roses. Durant l'acte, que serà presentat per l'actor José Corbacho, es donaran a conèixer els guanyadors de les 5 distincions convocades enguany: a l'esportista més destacat/ada de l'any, a l'equip més destacat, al títol de promoció de l'esport, al títol de projecció esportiva i a la trajectòria esportiva.\nAmb aquest acte Roses ret homenatge per quart any consecutiu als seus esportistes i reconeix la trajectòria i mèrits assolits per rosincs i rosinques durant la darrera temporada en l'àmbit de l'esport. El lliurament de distincions anirà acompanyat d'exhibicions esportives del grup "Papis i Mamis" i estudi de dansa hip hop 2 del Gimnàs Roses i del grup d'activitat física per a la gent gran.\nEls finalistes que optaran a "Esportista més destacat" són el taekwondista Joan Jorquera, el jugador de futbol platja Ismail Chaabouchi i la jugadora de bàsquet Anna Jòdar. En la categoria "Equip més destacat", es troben l'equip Juvenil A de l'Agrupació Esportiva Roses, el Júnior Masculí A del Club de Bàsquet Roses i l'Equip Surfcàsting Duo del Club de Pesca Esportiva Roses.\nEn reconeixement pel treball realitzat en la "Promoció de l'Esport", són finalistes l'Associació Excursionista de Roses Cabirols, el Club d'Atletisme Roses i el Club Ciclista Roses, mentre que en la categoria "Projecció Esportiva" opten al premi la jugadora de bàsquet Laia Moya, el jugador de voleibol Ferran Morató i Oliver Pérez, jugador d'escacs. Per últim, el corredor Xavi Llamas, el jugador d'hanbol Eduard Berta i el triatleta Juan Carlos del Barrio, optaran al títol de "Trajectòria Esportiva".


Mosquits - Salms\nPer Josep PorcarDimecres, 3 juliol, 2002Sense comentaris\nInici » Entrades » Mosquits\nMoltes zones de sèquia, bassa i toll, marjals del País Valencià, s’han queixat repretidament de la gran quantitat de mosquits durant aquest primer mes de l’et,stiu. És conegut a Castelló el cas de la seua marjaleria, on els veïns ja han posat el crit en el cel i, més encara, han mamprès l’insult contra tots els ecologistes que s’han oposat a les tradicionals fumigacions argumentant danys a l’ecosistema. ¿Per què no ho mamprenen contra l’administració, que és la que ha d’iniciar campanyes de protecció, tant humanes com animals? (Per què ara els han legalitzat villes, massets, xalets i alqueries?). Raó tenen els ecologistes. I raó tenen els veïns en queixar-se de l’atac de mosquits. La coordinadora ecologista Gecen fa front des de fa anys als ajuntaments d’Almassora, Castelló, Benicassim i Orpesa, aconsellant la reducció dels tractaments aeris, perquè atempta contra altres espècies animals que no mereixen la mort. Però tampoc podem dir als habitants de les marjaleries que «qui no vullga pols que no vaja a l’era». La mancança de depredadors i l’abundància de menjar no permeten controlar les poblacions de mosquits, que creixen fins a extrems indesitjables. A més, la seua proliferació està renyida amb la nostra concepció cultural de qualitat de vida.Aquests insectes, no únicament poden produir picadures, afecten a les collites i també poden contaminar l’aigua o els aliments, actuant directament o indirecta com a transmissors de malaties. Les administracions de govern (i com a molt els veïns irresponsables amb l’ecosistema) són els culpables d’aquest atac de mosquits, perquè han permés l’existència d’abocadors incontrolats, xarxes de canals en mal estat, una caòtica disposició dels contenidors t,de fem, una falta d’higiene en solars abandonats i punts insalubres que els mosquits aprofiten com habitat perfecte…\nEntrada anteriorLa bicicleta\nEntrada següentFusters de versos