Hespèria: de gener 2009\nEdgar Allan Poe a Lletres Ebrenques\nPublicat per Jacme 31 de gener de 2009 a 20:05\nEl passat divendres, a Lletres Ebrenques (el programa d'Antena Caro que us podeu descarregar), el podcast del dia va estar dedicat a Edgar Allan Poe, a rel de l'homenatge. Van escollir el darrer podcast d'asteroide, un poema titulat «Somni» traduït magistralment per l'emigdi. Tot seguit us adjuntem el tall del programa a on surt, amb una nova entrada psicodèlica i futurista que m'encanta!\n[Descarregar el fragment del programa.]\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: literatura, terror\nPòster definitiu de 'Watchmen'\nPublicat per Unknown 30 de gener de 2009 a 8:59\nDesprés de moltes dificultats pel litigi entre Warner i Fox, i d'un rodatge blindat en què les imatges s'han anat servint amb comptagotes, ja és segur que l'esperada adaptació cinematogràfica de Watchmen, considerat el Ciutadà Kane del còmic, s'estrenarà el proper 6 de març. Ahir vam poder veure el pòster definitiu de la pel·lícula a Blog de Cine, i podem dir que ens ha agradat força. Bàsicament, han reaprofitat la imatge que ja havien dissenyat per anunciar la banda sonora original de la pel·lícula, amb música d'artistes tan diversos com Nat King Cole, Janis Joplin, My Chemical Romance, Leonard Cohen o Nina Simone. Al pòster, potser no calia anunciar que Watchmen és una obra del "visionari director de 300", i més sense dir el nom del director (Zack Snyder, que a primera vista ha fet un treball impecable a l'hora de portar les vinyetes al cel·luloide). La veritat és que l'aperitiu del pòster i dels primers vídeos i tràilers que hem vist a la xarxa ens han posat la mel als llavis, i ja tenim ganes que Watchmen arribe a les pantalles, per veure si la pel·lícula està a l'alçada de l'obra mestra del còmic que van crear els genis Alan Moore i Dave Gibbons. De moment, també se sap que el muntatge que arribarà als cinemes durarà 163 minuts, i que després hi haurà la inevitable versió íntegra al DVD, que segur que serà més fidel al còmic. D'altra banda, per seguir tota l'actualitat sobre la pel·lícula us recomanem aquest widget especial que ha posat en circulació la Paramount, que ens dóna accés directe a la informació sobre la pel·lícula, tràilers i altres materials sobre Watchmen, així com un sempre útil compte enrera per a l'estrena del film...\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: ciència-ficció, cinema, còmic, música\n'Érase una vez el espacio' ha tornat\nPublicat per Unknown 27 de gener de 2009 a 12:58\nM'he emportat una bona sorpresa quan he comprovat que la sèrie de dibuixos animats Érase una vez el espacio ha tornat de nou a TVE. En aquest cas, però, no l'emet ni La 1 ni La 2, i que jo sàpiga tampoc Clan TVE, sinó que la televisió pública espanyola ha recuperat aquesta sèrie tan recordada dels anys vuitanta per a TVE Internacional, el seu canal via satèl·lit. En concret, els 26 únics episodis de Érase una vez el espacio es poden veure tots els diumenges al matí, cap a les 10.15 hores, hora de Madrid. La sèrie va ser creada pel cèlebre Albert Barillé per als estudis Procidis, i va ser emesa per primer cop per la cadena France 3 a partir de 9 d'octubre de 1982. A Espanya es va poder veure per TVE, que també va participar en la seua coproducció al costat d'altres cadenes de Bèlgica, Canadà, Itàlia, Japó, Noruega, Holanda, Suècia i Suïssa.\nLlegeix la resta de l'article a Pantalla-Completa\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: ciència-ficció, sèries de televisió\nHespèria a El Punt\nPublicat per Jacme 26 de gener de 2009 a 16:57\nAhir diumenge, a l'edició d'El Punt de les Terres de l'Ebre, en un article dedicat al llibre Ebre blook, impulsat per la Llibreria Serret i editat per Cossetània, hi va sortir una referència al llibre de relats curts de ciència-ficció, que tot seguit us reproduïm:\nUn altre projecte interessant a la xarxa és el bloc col·lectiu de ciència-ficció de l'Ebre Hesperia.cat, que ha organitzat un concurs de relats curts de ciència-ficció, de només 140 caràcters (dues ratlles). S'hi van presentar una cinquantena d'autors. Ara han publicat un llibre digital que recull tots aquests relats, i qui vulga també pot rebre l'edició impresa a casa. El llibre el presentaran aprofitant la tercera trobada de blocaires ebrencs, el 6 i 7 de febrer.\nHespèria a Lletres ebrenques\nPublicat per Jacme 25 de gener de 2009 a 17:24\nSegur que tots coneixeu el programa «Lletres ebrenques», conduït per l'Emigdi Subirats i emès a Antena Caro (i que podeu descarregar a la web). El que suposo que ja no n'esteu tant al cas és que al programa de divendres l'Emigdi va parlar durant una bona estona del llibre de relats curts de ciència-ficció que hem editat i la presentació que vam fer. Moltes gràcies emigdi!\nUs adjuntem el tall del programa en què en parla i, a més a més, si continueu escoltant, us trobareu amb un podcast d'asteroide fet amb un poema del mestre accídia.\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: ciència-ficció, literatura\n'A.I.', una partitura de John Williams\nPublicat per Unknown 21 de gener de 2009 a 18:54\nUn dels aspectes de la pel·lícula Inteligencia Artificial (A.I.) que va provocar menys controvèrsia va ser l'excel·lent partitura de John Williams. Amb tot, la banda sonora que va escriure el músic habitual d'Steven Spielberg no és de les més conegudes de la seua discografia, i és per això que des d'aquí tractarem de reivindicar-la avui com una de les més interessants que ha composat en els últims anys. De fet, la música d'A.I. va suposar la seua 41a candidatura als premis Oscar com a millor banda sonora del 2001, guardó que Williams no guanya des del 1993 amb La lista de Schindler, quan va anunciar que es retiraria i que no composaria més música per a cinema. Per sort, no va ser així, i aquell mateix 2001, Williams també va composar la música d'una altra pel·lícula fantàstica, Harry Potter y la Piedra Filosofal (per la qual també va obtenir la nominació a l'Oscar), i des del 1993 encara ha escrit unes altres 25 bandes sonores més, tot obtenint quatre nominacions més per Atrápame si puedes (2002), Harry Potter y el prisionero de Azkaban (2004), i Múnich i Memorias de una Geisha (2005).\nA la banda sonora d'Inteligencia Artificial, revisió del conte de Pinotxo en què Spielberg va aprofitar un guió del desaparegut Stanley Kubrick a partir d'un relat de Brian Aldiss, el músic nord-americà torna a donar una lliçó de com una partitura cinematogràfica ha de captar l'essència i tota l'emoció d'una pel·lícula, sense deixar de descriure tots els detalls. Com ja sabeu, la música de John Williams suposa fonamentalment la recuperació del so simfònic de les grans orquestres per al cinema, però també té una forta influència jazzística, sons intimistes i alguns tocs folklòrics. Però a Inteligencia Artificial, el músic s'allunya de la seua estructura habitual (que desenvolupa un main theme principal), i a més d'un leitmotiv evocador i memorable (base de la cançó For Always, que als crèdits canten Lara Fabien i Josh Groban) i dels passatges més tendres i dramàtics de l'obra, a la banda sonora d'A.I. també podem trobar exemples molt sòlids de la versatilitat i del bon ofici de Williams, amb temes com The Mecha World, que inclou una descripció angoixant del món mecanitzat dels robots. També són brillants els temes musicals que acompanyen la visita a les ciutats dels dos protagonistes, el nen-robot David i el robot-gigoló Joe. En aquest sentit, la barreja de ritmes i d'estils fa que la música d'Inteligencia Artificial siga una de les més modernes de Williams, amb moments d'un lirisme tràgic (Abandoned in the woods, quan el xiquet és abandonat al bosc, recorda alguns moments d'E.T.) i intents de fragments techno (The Moon Rising). Però especialment estremidor és Where Dreams are born, un tema vocal que és una veritable meravella, a càrrec de la soprano Barbara Booney. En definitiva, una altra gran banda sonora de Williams, que no es troba entre les més conegudes de l'autor. A.I. és molt descriptiva però també es pot gaudir sense les imatges de la pel·lícula o llegint un llibre, i ara podeu trobar-la a molt bon preu en moltes botigues de discos.\n1 comentaris Etiquetes de comentaris: ciència-ficció, cinema, literatura, música\nEdgar Allan Poe · «El corb»\nPublicat per Jacme 19 de gener de 2009 a 19:30\nAvui fa dos-cents anys del naixement d'Edgar Allan Poe, i des d'Hespèria ens sumem a l'homenatge que se li ret arreu dels Països Catalans i la catosfera. Ho fem amb un podcast d'un dels seus poemes més famosos, El corb. Traduït magníficament al francès per Baudelaire i Mallarmé, i un exemple clàssic del romanticisme, és una profunda al·legoria poètica sobre la mort i el seu abisme separador, i el mateix Poe el recitava sovint.\nLa influència del poema ha trascendit els paràmetres purament literaris i podem trobar-lo referenciat en molts aspectes de la cultura popular (per posar alguns exemples variats, els Simpson n'han fet una paròdia, hi ha miniatures de warhammer que s'inspiren en el corb, i fins i tot Lou Reed li ha posat el nom a un dels seus discs).\nLa traducció que hem utilitzat és la de Xavier Benguerel, i la música que l'acompanya és ben romàntica: el Piano Concerto No. 2 in C Minor, Op. 18 - II. Adagio sostenuto, de Serguei Rakhmàninov. La tria ha vingut perquè el compositor rus es va inspirar en un poema de Poe per confeccionar la simfonia coral The Bells i ens ha semblat adequat juntar avui a un i altre romàntic.\nQue disfruteu de la lectura, i moltes gràcies per participar en l'homenatge!\n[Descarregar el podcast.]\nIl·lustració de John Tenniel.\n1 comentaris Etiquetes de comentaris: literatura, terror\nHomenatge a Poe a la catosfera\nPublicat per Jacme a 10:43\nEls adeptes d'Edgar Allan Poe han complit amb la seua paraula i, un a un, van desfilant per la catosfera per retre homenatge al Mestre. Anirem fent pública la llista de les seues ofrenes, i si ens deixem alguna no dubteu en avisar-nos, que l'afegirem!\n> El racó del llibre\n> Raons que rimen\n> Atles particular\n> Castells de cartes\n> De res, massa\n> Cròniques de sota el mugró\n> Coses i altres coses\n> Un racó del meu petit món\n> El racó de les impressions i la memòria\n> Diari d'un llibre vell\n> La maleta sarda\n> L'habitació grisa\n> Tens un racó dalt del món\n> Ariadna al laberint grotesc\n> Des del meu mar\n> Ovelles elèctriques\n> L'altre costat de la lent\n> A l'atzar agraeixo\n> La Marfanta\n> La Rayuela Cosmicómica\n> Poesia infantil i juvenil\n> Quadern d'en Cinto Amat\n> Els ambigrames d'en Txescu\n> Sobre llibres\n> Emigdi Subirats\n> Nessie School of Languages\n> Poemes i lletres\n> Totes les paraules\n> Meo quidem animo\n> Blog de Mònica\n> Fragments manuscrits\n> El bloc d'en Raül\n> Mots emblocats\n> B de llibre\n> Un altre invent\n> Assumpta Morellà\n> Vapors de trementina\n> La panxa del bou\n> Riell Bulevard (1 i 2)\n> el basar de les espècies\n> El país dels Kokamuskes\n> Llibres i lectures (1 i 2)\n13 comentaris Etiquetes de comentaris: literatura, terror\nKutrefacto, a les Nits a l'Àtic\nPublicat per Jacme 16 de gener de 2009 a 18:40\nNo només de textos i pel·lícules fetes viuen els hesperians. A voltes també ens interessem pel món analògic. I és així com esta nit tenim una cita a Amposta, a les Nits a l'Àtic, en què es parlarà del cinema al youtube a les Terres de l'Ebre (i si voleu, via internet around the world).\nPerò la qüestió és que, entre els participants a la taula, hi trobarem gent de la productora Kutrefacto, que realitzen curts de terror. La seua darrera obra és El hijo del naranjo, i tot seguit podeu fer-ne un tastet. Us ho perdreu?\nAquest divendres 16 de gener tindrà lloc una nova sessió del cicle de xerrades Nits a l’Àtic.\nTaula rodona “DEL CINEMA AL YOUTUBE AL NOSTRE TERRITORI“, que comptarà amb:\nÀngel Miñana, estudiant ampostí de cinema i director del curtmetratge Secretos Enterrados, que serà produït per l’Escola de Cinema de Barcelona (ECIB) i que es rodarà en format cinema a Amposta.\nRepresentants de Kutrefacto, productora ebrenca de curtmetratges de terror. El seu darrer treball, El hijo del Naranjo.\nJesús Ferré, ampostí autor del vídeobloc més destacat en català: La cuina de Jesús.\nJordi Antich, ulldeconenc autor de diversos documentals, organitzador de diferents festivals de música i exposicions, actualment treballa d’auxiliar tècnic a TV3.\nPau Itarte, d’Ulldecona, autor del tràiler documental Sin Piedras.\nDia: divendres 16 de gener\nLloc: Consell Comarcal del Montsià, Sala Emili Vives.\n21:15h - 22:15h: Taula rodona\n22:15h - 23:30h: networking amb copa de cava\nMés informació: http://www.atic2.cat/proximaxerrada\nHomenatge a Edgar Allan Poe\nPublicat per Jacme 14 de gener de 2009 a 19:23\nEl proper dilluns, dia 19, farà 200 anys del naixement d'uns dels escriptors "contemporanis" més importants, l'Edgar Allan Poe. Sense ell el conte no seria el mateix (i no parlem ja del gènere del terror!). A la xarxa fa dies que a blocsdelletres es poden seguir els posts dels blocaires que parlen d'ell, i la Societat Catalana de Ciència-Ficció i Fantasia [web i bloc] ha decidit tirar endavant una sèrie de lectures arreu del territori dels Països Catalans.\nDes de les Terres de l'Ebre, Hespèria també se sumarà a estos actes [cartell], però a la nostra manera, i el proper dilluns, a les 19.30, posarem un post especial que tractarà sobre l'obra de l'autor americà.\nAlhora, volem fer una crida a tots els blocaires. No res que no sapigueu fer: què tal si el dilluns 19 escrivim tots un post sobre el Poe? Cadascú a l'estil del seu bloc, de la manera i amb el contingut que més li agrade! I si ens aviseu, aquí mateix, anirem fent una mica de recull de tots els posts!\n24 comentaris Etiquetes de comentaris: literatura, terror\n'Eureka', nova temporada a Sci-Fi\nSi hi ha ara mateix una sèrie de ciència-ficció a la televisió, en el sentit estricte de la paraula, aquesta és Eureka. El canal Sci-Fi estrena aquesta mateixa nit, a partir de les 22.00 hores i en exclusiva, la tercera temporada d'aquesta sèrie ambientada en una població habitada únicament per homes i dones amb una intel·ligència molt per damunt de la mitjana, i que es dediquen a la investigació, els descobriments i els avenços científics. Així, tot i la densitat científica del seu argument, que fa que la sèrie siga difícil de seguir pels que no tenen uns mínims coneixements de ciència i tecnologia, Eureka va aconseguir la passada temporada uns índexs força acceptables d'audiència (2,5 milions d'espectadors setmanals) a la cadena Sci Fi, que va renovar-la per una tercera temporada, emesa l'estiu passat als Estats Units. Els primers vuit episodis de la nova temporada arriben ara a la versió espanyola del canal Sci-Fi, i suposem que més endavant seran emesos en obert a Cuatro. En aquesta nova temporada, els espectadors descobrirem més secrets de la companyia Global Dynamics de la mà del sheriff Carter (Colin Ferguson), però sobretot dels interessants i excèntrics habitants d'Eureka. A més, una de les novetats de la temporada serà la incorporació d'un nou personatge, ja que l'actriu Ever Carradine interpretarà Lexi, la germana independent i rebel del cap de la policia local.\nPublicat per Jacme 13 de gener de 2009 a 20:00\nBenvinguts a Hespèria!\nAvui us presentarem un llibre molt especial, tal i com ja us havíem avançat fa uns dies, i serà per escrit i en podcast. I és especial perquè és fruit de la participació de piulaires i blocaires a un concurs de relats curts de ciència-ficció. Poc es podia esperar que relats de 140 caràcters, al final, es puguessen traduir al format paper!\nAl juliol del 2008 els impulsors del bloc Hespèria vam decidir tirar endavant un concurs de narrativa. S'hi havia de participar mitjançant el twitter, o via correu electrònic, i el relat no podia excedir l'espai que cap en una piulada.\nLa participació al concurs va ser molt més important que la que esperàvem i per això hem decidit transformar la piuladissa en paper, per reconèixer l'esforç literari de tants i tants internautes. Este és, doncs, el nostre regal de Reis Galàctics per a tots vosaltres.\nLa coberta del llibre està il·lustrada amb un fragment de la nostra capçalera, obra de l'artista Kurai-Sawada, a ella li volem fer avui una menció especial per la seua desinteressada col·laboració.\nUs convidem a tots a llegir la resolució del concurs, per saber com es va acabar de coure tot plegat, amb l'obra guanyadora de JM Tibau, i la finalista de l'Aina.\nPer finalitzar, manllevarem unes paraules de la resolució, ja que resumeixen perfectament el que volem dir:\nDescarregar el podcast. Música d'Omars Attack.\nComprar el llibre.\nDescarregar el llibre en format pdf.\nLlegir el llibre en línia.\nAra que hem acabat, si voleu, podeu passar a fer la xerrada tot clicant a «comentaris». Ara mateix estem obrint les ampolles de cava i servint-les. Agafeu-ne una copa, i mentrestant preneu tant de pernil com vulgueu i aneu picant canapès d'aquí i d'allà (no us n'esteu, agafeu-ne tants com vulgueu, que en tenim més!).\nNota per als que aniran a l'Ebrebloc: Hespèria farà una comanda de llibres per tindre'ls de cara a l'Ebrebloc d'enguany, que se celebra del 6 al 7 de febrer a Tortosa i Roquetes. Si us fa mandra demanar directament el llibre, podem portar-vos-ho a les jornades i allí ens aboneu els diners. Heu d'escriure'ns a hesperia@hesperia.cat abans del divendres per poder-ho tindre a temps.\n11 comentaris Etiquetes de comentaris: ciència-ficció, literatura\nInvitació a la presentació en línia del llibre\nPublicat per Jacme 8 de gener de 2009 a 17:52\nHespèria es complau a convidar-vos a la presentació en línia del llibre Relats curts de ciència-ficció que conté els textos participants al Concurs de relats curts de ciència-ficció i que es durà a terme el propvinent dimarts 13 de gener a les 20 h a la web www.hesperia.cat.\nHi sou tots convidats, i us animem a fer còrrer la invitació entre els vostres contactes!\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: literatura\nComunicat als participants del Concurs\nPublicat per Jacme 5 de gener de 2009 a 16:09\nEls Reis Galàctics pareix que enguany arribaran una mica tard. I és que des d’Hespèria estem preparant una edició en paper dels textos participants al Concurs de relats curts de ciencia-ficció, que estarà disponible a lulu.com per uns pocs euros. El motiu d’aquest post és per comunicar-ho als participants i, alhora, fer una crida a tots aquells que no hi desitgen aparèixer: cal que ens ho diguen a l’adreça de correu electrònic hesperia@hesperia.cat. En cas de no rebre cap comunicació per part dels interessats en una setmana, entendrem que tenim el permís dels respectius autors per tal que figuren al llibre.\nPublicat per Unknown 2 de gener de 2009 a 15:43\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: ciència-ficció, cinema, fantasia, literatura, sèries de televisió, terror


la kus kus: de febrer 2014\nbufanda de tardor\nbufanda fina · fine scarf\nAquesta bufanda, ha sorgit d'un tresor de troca trobat al fons d'un calaix, d'unes agulles màgiques XXL que va dur el Tiò i que m'encanten. Tenia ganes de provar-les amb tot tipus de materials, buscava una bufanda agradable, lleugera i fina com un mocador. I l'he trobat...\n"estic estupendu" · he's lovely\nA en Lluc li ha agradat molt, si sent ben guapu, ell deia "estic estupendu", quin trasto, i tenia raò te un tacte molt agradable i una caiguda molt xula.\nL'he fet amb una llana molt fina i unes agulles molt gruixudes XXL, el resultat és molt calat i solta, a part que es fa de seguit i és un començar-la i enllestir-la. Atreviu-vos a lligar talles i mides, aparentment impossibles, els resultats són diferents als esperats i sorprenents.\nllana fina + agulla gruixuda · fine wool + big needle\nPublicat per lakuskus 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: 2014, bufanda, knit, XXL


“Festa means party”: les universitats i la llengua catalana | Articles d'opinió | Plataforma per la Llengua\n“Festa means party”: les universitats i la llengua catalana\nMartí Gasull i Roig Dimarts, 25 de setembre de 2007\nEstem a l'inici d'un nou curs. Darrerament, just abans de l'estiu, va ser un important objecte de debat públic tota la temàtica relativa a l'educació en llengua catalana. És un àmbit molt important perquè va relacionat realment amb la cohesió social de la nostra societat. Avui, però, voldríem parlar de l'ensenyament universitari, un sector molt important pel prestigi i incidència que comporta per a la llengua, i pel seu ús en els àmbits científics i tècnics.\nDes de la Plataforma per la Llengua estem plenament convençuts de la compatibilitat d'una universitat en català i catalana amb l'arribada i intercanvi de professors i estudiants de diferents països. Ho demostren plenament l'elevat nombre d'estudiants que escullen les universitats del nostre país. És més, la llengua catalana esdevé cada vegada més un element d'atracció i d'enriquiment per a estudiants i professors estrangers. Malgrat això, tot i els darrers avanços, les universitats catalanes, i especialment els vicerectorats d'exteriors, encara tenen certes recances en explicar les nostres realitats a d'altres països.\nEn aquesta línia, des de la mateixa Plataforma per la Llengua, i per tal de garantir als nostres estudiants una universitat catalana, creiem que ha arribat el moment de desenvolupar la LUC, la Llei Universitats de Catalunya, per tal que el coneixement, almenys la comprensió, de la llengua catalana sigui un requisit per exercir la docència universitària a Catalunya per tal d'assegurar el dret de l'ensenyament universitari en català, cosa que actualment no és pas així. El desenvolupament d'aquest requisit està totalment en la línia de l'estatut d'autonomia de Catalunya, segons el qual, en el seu article 35, la llengua catalana és llengua vehicular de l'ensenyament universitari. Hem de considerar, a més, que per a la comprensió de la llengua catalana i de les diverses llengües europees existeixen mètodes que l'assoleixen amb menys de 40 hores, mètodes a l'abast de qualsevol persona universitària no nascuda al nostre país, sigui alumne o professor. Per tant, no s'hi val a dir que no és possible: la comprensió del català és exigible a qualsevol professor universitari, vingui d'on vingui, sobretot si es tracta de garantir un dret. Plantegem com a un repte d'aquest curs el desplegament d'aquesta llei.\nD'altra banda, l'experiència de la Plataforma per la Llengua confirma que la situació del català, ben explicada, no només és acceptada pels estudiants nouvinguts, si no que constitueix una motivació en llur estada al nostre país. Els serveis lingüístics de les universitats catalanes estan realment fent molt bé la seva feina d'acollida, oferint tota mena de recursos i facilitats als estudiants per al coneixement de la llengua i per a l'intercanvi lingüístic, i per mostrar-los els valors intrínsecs que hi poden trobar. Es tracta de treballar unes actituds que esdevenen realment positives.\nLa Plataforma per la Llengua, des de fa anys, està treballant conjuntament amb les universitats per a l'acollida lingüística dels estudiants nouvinguts i l'intercanvi cultural, organitzant una setmana plena d'activitats i una festa d'acollida que, amb el nom de "Festa mans party", esdevé una mostra de grups catalans de tota mena, amb una projecció de continguts que fa viure als estudiants nouvinguts la realitat catalana. Fins ara l'assistència d'estudiants de programes d'intercanvi ha estat un èxit. És més, tots els estudiants, vinguin o no a la festa, reben tríptics informatius sobre llengua i cultura. Creiem que podem estar ben satisfets per haver creat un espai comú entre les universitats per tal de treballar aquestes qüestions lingüístiques. Enguany, per exemple, les activitats culturals de l'octubre seran coorganitzades per gairebé totes les universitats catalanes, que ens hem reunit periòdicament per trobar maneres d'enfocar plegats el tema de la llengua a les universitats.


Amb Brenda el Sant Gabriel somriu (3-0) | Diari de Sant Adrià\nAmb Brenda el Sant Gabriel somriu (3-0)\nBrenda ha marcat i ha assistit I Foto: Bernat López.\nEl Santgra ha viscut un dels partits més plàcids de la lliga, fent un bon treball defensiu.\nPer banda esquerra, Brenda ha mogut a tot l'equip en atac i s'ha exhibit.\nLes blaves sumen la tercera victòria consecutiva a la lliga i apunten a la Copa.\nL'equip s'ha mostrar efectiu en atac i ha marcat en moments claus: a l'inici i al final del primer temps.\n09/03/2013 – La jugadora blava ha liderat el triomf del Santgra contra l’Oviedo, amb un gol i una assistència, i fent un partit quasi perfecte en atac.\nNomés començar, el Sant Gabriel ja va inquietar la porteria de l’Oviedo, sempre generant joc des de la banda esquerra, on Brenda feia el que volia. Després d’una gran jugada personal i d’una passada enrere de la badalonina des de la línia de fons, Villagrasa no arribava a posar el peu per fer el primer (1’).\nA continuació, Lilo tastava els guants de Maru amb un xut que la portera de l’Oviedo va refusar a córner, no sense dificultats (2’). Semblava que el Santgra havia sortit a la gespa del Ruiz Casado exhibint la seva millor versió, i les de Dani Limones trobarien el premi del gol ben aviat.\nBrenda, engaltant un potent xut des de la frontal, perforava la porteria asturiana fent el primer pel Sant Gabriel (6’). Tot i així, després de marcar, les blaves patirien uns minuts de descontrol i l’Oviedo es faria amb el domini de la possessió.\nLes segones jugades sempre queien del cantó visitant, i el Santgra patia per encadenar més de tres passades seguides. En aquest tram del partit, Marimon es jugaria l’expulsió fent una mala sortida i fent caure a una de les davanteres de l’Oviedo, tot i que seria castigada amb la groga.\nLa portera adrianenca aturaria de forma providencial un xut de falta directa, i veuria com Luci errava l’empat de forma incomprensible, desaprofitant una rematada a poc més de dos metres de la línia de gol (27’).\nSuperada la mitja hora, però, el Sant Gabriel tornaria a entrar en escena, amb Brenda portant de corcoll a tota la defensa asturiana. Situada en banda esquerra, la migcampista adrianenca marxava de tothom i buscava amb una pilota rasa a una Lilo que no rematava per poc (35’).\nAbans del descans, la mateixa Lilo enviaria un xut al travesser, i a continuació Marta Villagrasa apareixeria després d’un primer temps gris per marcar el 2 a 0. La capitana del Santgra executava magistralment una falta directa, superant la barrera i traient les teranyines de l’escaire (40’).\nEl conjunt de Dani Limones controlaria el joc fins al descans, deixant a l’Oviedo tocat. Les visitants no aconseguirien inquietar a Marimon en gairebé cap moment, ja que el treball defensiu de Nicart i Patxi anul·lava per complet tot l’atac verd-i-negre.\nJa a la segona part, i després d’uns minuts on l’Oviedo va disposar de diversos córners a favor, el Sant Gabriel va sentenciar, de nou amb Brenda com a protagonista. En una recuperació de Gudiel al mig del camp, la central blava s’incorporava a l’atac obrint a banda per Brenda.\nLa ‘8’ del Santgra marxava de la seva marca i posava l’esfèrica al cor de l’àrea petita, per la rematada al primer toc de Patxi (73’). Poc després, Marimon es jugaria de nou l’expulsió en una sortida en fals, però Lole queia a terra tota sola quan ja havia superat a la portera adrianenca en el mà a mà (76’).\nLes ocasions del Sant Gabriel no s’aturaven i Brenda, pletòrica durant tot el matx, es plantava davant de Maru i rematava massa ajustat al pal esquerre (79’). En els deu darrers minuts no hi hauria més moviments, i l’equip de Dani Limones sentenciarien a plaer.\nDesprés de tres triomfs consecutius, les adrianenques sumen 28 punts i, en funció del resultat del Huelva – Rayo, les blaves tancaran la jornada en novè o vuitè lloc.


Ajuntament de la Garriga/Sol·licitud de tarifa reduïda o tarifació social sobre les quotes mensuals del servei de l'Escola Municipal d'Art i Disseny (EMAD)\nData i hora oficials: 29/11/2021 03:01\nReduccions sobre les quotes mensuals dels serveis de l’EMAD, amb l’objectiu de garantir el dret de qualsevol família a accedir al centre, tot promovent criteris d’equitat, igualtat d’oportunitats i d’inclusió social, alhora facilitar la conciliació laboral de les famílies.\nTant les tarifes reduïdes com la tarifació social s’aplicaran sobre les quotes mensuals dels estudis reglats i tallers anuals de l’EMAD, així com també als monogràfics.\nEs pot consultar tota la informació a l’Ordenança municipal núm. P02, reguladora dels preus públics pels serveis de l’EMAD.\n* Famílies, empadronades a la Garriga, amb més d'un membre de la unitat familiar cursant estudis reglats i/o tallers anuals a l'EMAD (reducció del 25% de la quota, per a cadascun dels membres).\n* Persones jubilades, pensionistes i/o que hagin complert els 65 anys (reducció del 50% de la quota).\n-Tarifació social: podran sol·licitar-ho les persones, empadronades a la Garriga, amb una renda personal mensual que no superi els llindars màxims establerts a l'Ordenança municipal núm. P02, reguladora dels preus públics pels serveis de l'EMAD.\nCertificat d'empresa d'ingressos rebuts durant l'any anterior de tots els membres de la unitat familiar, en el cas de no presentar Declaració de l'Impost de l'IRPF\nPer a les persones jubilades i/o pensionistes, document acreditatiu d'aquesta circumstància\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 27-02-2021 11:16


Noms per a mascotes | Dispensari Veterinari del Vallès\nNoms per a mascotes\nEnviat per Dispensari el dt., 25/01/2022 - 07:05\nTriar noms per a mascotes sovint és més complicat del que sembla, ja que hi acostumen a intervenir diverses variables i cal arribar a un consens entre tots els membres de la família. Fa un temps vam publicar aquest article que ara posem al dia amb l'evolució i les novetats en els apel·latius de les mascotes actualitzats a l'any 2021.\nSi acabeu d’aterrar al món dels animals domèstics, batejar la vostra mascota és una de les primeres decisions que haureu de prendre com a nous propietaris. Els noms per a mascotes sovint tenen a veure amb la raça o l’aspecte de l’animal, però també hi influeixen altres factors. Per exemple, podem triar noms per a mascotes entre els nostres ídols o referents de quatre potes. Als Toby, Max, Kitty, Laika, i Garfield de fa uns quants anys, se'ls uneixen ara Dumbo, Baloo Simba, Nemo, i Bagheera\nTambé ens pot ajudar a escollir la musicalitat de la pronúncia, com Nala, Nela, Lola, Coco, Nina, Nana, Gala i Mimi. O fins i tot les connotacions que hi ha al darrera de cada apel·latiu, Thor, el deu Tro, Zeus, el rei dels déus de l’Olimp i, darrerament, Anubis, déu de la mort. Generalment es trien noms curts, de màxim quatre lletres, més fàcils a l’hora d’avisar la nostra mascota i, curiosament, hi ha una gran coincidència en l’elecció final.\nNoms per a mascotes: gossos\nEn total sintonia amb el Top 10 dels noms de gossos més posats al país, entre els clients canins del Dispensari Veterinari del Vallès del darrer any, els noms de Kira, que va escalant posicions, i ara també versió acabada en o (Kiro) o Luna-Lluna ocupen la primera posició. Sovint identificada amb la feminitat i la fertilitat, la Lluna és un nom de dolces connotacions que s’escau a totes les races de gossa. El segon lloc l’ocupen els noms de Lola per a femelles, i Coco, Max i Thor per als mascles, i en tercer lloc Mia i Noa. A l’altra extrem de la llista, ens han semblat:\nMolt originals i gairebé únics els noms de: Allatra, Lliure, Tofu\nMolt elegants: Chanel, Chloé i Tiffany\nMolt aristocràtic: Byron, Bianca de Atorr, Fender Bubu\nMolt coctelers: Baileys, Vermut, Damm\nMolt divins: Thor, Zeus, Apolo, Atenea,\nMolt musicals: Mozart, Bowie i Clapton\nMolt dolços: Choco, Chuche, Canela, Oreo, Brownie, Mel, Honey, Bimbo, Donette, Dulzón, Nutella, Sweet\nI molt humans: Agustín, Gabriel, José, Lucas, Mario\nRanking dels 10 noms més posats entre els gossos del Dispensari veterinari al 2021.\nNoms per a mascotes: gats\nPel que fa als gats també hi ha coincidències, malgrat que no tan destacades. La primera posició és per Coco un nom que ha guanyat molta força darrerament en el camp de les mascotes. Novament es repeteixen noms com Luna, o Mia, entre ells, sempre hi ha algun Garfield o Simba coneguts protagonistes de dibuixos animats. D’altra banda, entre els més originals hi tenim:\nColson Baker, Hermione, Uxia\nMolt carinyosos: Botitas, Bolita, Copito, Corazón.\nEls que no s'han trencat el cap: Gato, Gatito, Gato de calle, Gatonet, Misifu, Misha, Mixeta, Sin nombre\nUn de diabòlic: el Lucifer\nRanking dels 10 noms més populars per a gats del Dispensari Veterinari del Vallès:\nCan Cuiàs ja torna a tenir veterinariLa Dra. Ivanna Vons visita dimarts i dijous a la tarda. Truqueu per demanar cita!


22 Setembre de 2015\nCoses d'ara Coses de tothom Coses de VxL Optimot\nMatrícula als cursos de català per a adults 2015-16\nDurant el mes de setembre es poden fer les inscripcions als cursos de català per a adults 2015-16. L'horari de matrícula és de dilluns a dijous de 10 a 13 h i, a partir del 17 de setembre, els dimarts i dijous de 16.30 a 19.30 h.\nCurs semipresencial de nivell C2 (superior o D) a Cerdanyola\nDurant aquest curs, el Servei Local de Català de Cerdanyola del Vallès ofereix un curs semipresencial de nivell superior o D en la modalitat Aula mestra.\nInscripció a Parla.cat 100% en línia\nDe l'1 al 16 de setembre es pot fer la inscripció als cursos 100% en línia de Parla.cat.\nEn català, també és de llei és el nom d'una campanya de la Generalitat de Catalunya que té per objectiu fer saber a la ciutadania que es pot fer servir el català en les relacions amb la justídia i els seus professionals amb total garantia jurídica i legal.\nConeguem Ramon Muntaner\nAmb motiu del 750 aniversari del naixement del gran cronista medieval català, una de les actuacions previstes durant l'Any Muntaner serà fer-ne difusió a partir de les xarxes socials.\nTeatre amb descompte a Ripollet\nAlumnes i participants de Voluntariat per la llengua de les poblacions del CNL Vallès Occidental 3 tenen un 25% de descompte en la compra de les entrades dels espectacles que programa l'Associació d'Espectadors del Teatre del Mercat Vell al Teatre Auditori de Ripollet.\nAgafa el micro.cat!\nEl Departament de Cultura posa en línia la primera edició del repertori de cançons per cantar en català Agafa el micro.cat.\nEstiu actiu del Voluntariat per la llengua\nLes parelles lingüístiques aprofiten l'estiu per fer conversa en català. A Sant Cugat s'han trobat a la cafeteria Tarta Ta Tin.\nNovetats al web del Voluntariat per la llengua\nCanvis i innovacions a l'apartat de VxL del web del CNL Vallès Occidental 3.\nI a la tardor... noves parelles lingüístiques!\nCom ja és habitual, durant els mesos d'octubre i novembre tindran lloc les sessions de formació de parelles lingüístiques a les sis poblacions del CNL.\nDe dilluns a dijous de 10 a 13 h i dimarts i dijous de 16 a 18.30 h (execpte Nadal i estiu)


Amb la ploma seca: Totalitarisme\nAquesta setmana ha finalitzat amb la polèmica oberta per les declaracions realitzades per l'ex-president extremeny Juan Carlos Rodríguez Ibarra en les que qualificava de "feixista" "totalitari" i "colpista" el president Mas pel procés que aquest s'ha vist a dirigir cap el dret a l'autodeterminació de Catalunya (diguem-ho sense eufemismes d'una vegada).\nLes declaracions d'Ibarra sempre han sigut polèmiques ja que és una persona que, si alguna cosa l'ha caracteritzat, és la seva manca de "tacte" polític o, dit d'una altra manera, la seva sinceritat.\nNo obstant això en aquesta ocasió, com en moltes altres ha pixat fora de test.\nEntendre que dirigir un procés com el català, en el que una gran majoria de la població (el 55% segons el darrer CEO) entén que la independència és la millor solució per al país, és optar per ubicar-se en el feixisme o el totalitarisme és com a mínim, demagògic. La defensa de la Constitució espanyola que fan determinats sectors de l'espanyolisme més ranci és una mostra més d'aquest totalitarisme. El compliment de la legalitat no pot ser mai una excusa per a negar el principi de la democràcia. Si bé les lleis han estat fetes per a ser complides aquestes són humanes i no divines, i per tant, estan supeditades a la voluntat dels homes, que les poden canviar quan aquestes ja no són útils. Concepte que, des de mentalitats tant poc democràtiques com les que mostren els polítics espanyols, és difícil d'entendre.\nLes declaracions d'Ibarra, i altres exabruptes com la destitució del Fiscal General de Catalunya, Martínez Sol, només faran que accelerar el procés i el tancament de les opcions "legals" a una sortida de Catalunya de l'Estat espanyol només faran que donar-nos una major raó i necessitat.\nPotser sí que l'haurem de declarar "heroi indepe"...\nPublicat per dglezcal a 12:12\nEtiquetes de comentaris: Artur Mas, Espanya, PSOE


cinema by Josep Maria Silva - Issuu\nJOAN MARQUÈS CASALS, UNA ESCOLA DE CINEMA. 1.”El perquè de tot plegat”. Tothom és conscient de la importància que la nostra cultura li dona al món de la imatge (tv, còmic, cinema, videojocs, publicitat,fotos, telefonia) , i a la seva iconologia i simbologia omnipresent. La presència visual és massiva a la societat del S.XXI, per tant, des de l’escola, no podem obviar aquest fenomen i hem d’intentar proporcionar eines per tal de fer una lectura activa del ric món audiovisual, i concretament, del cinema . D’una banda, cal formar espectadors actius i intel·ligents, sensibles i, d´altra banda pensem que el cinema pot ser una eina útil i motivadora per treballar transversalment des de les diferents àrees del currículum.Cal una educació de la mirada , per poder comprendre i interpretar la realitat del món que envolta al nen i a la nena; i a la vegada desenvolupar el sentit estètic, crític i analític. Tal com cita MacLuhan, el cinema complementa coneixements, integra idees i llenguatge. El cine pot fer comprendre millor la vida, inicia a nous llenguatges i apropa a la canalla conceptes i valors positius que recolzen el treball escolar. El nostre claustre està molt motivat per realitzar projectes innovadors i propers a l’alumnat i a la societat actual. Per tant, considerem un repte utilitzar el cinema com una eina més d’aprenentatge i gaudir dels seus elements estètics i d’entreteniment. Volem que els nostres alumnes valorin aquest art i que siguin capaços de fer diferents lectures d’un missatge concret. Que no es quedin només amb l’impacte visual, sinó que tinguin recursos per poder anar més enllà: identificar el que ens vol transmetre l’autor, recursos creatius i tècnics que utilitza,l’ estructura de la pel·lícula,etc. El nostre projecte també inclou el fet d’ajudar als alumnes a passar del paper d’espectador al de realitzador o element actiu. Com a escola situada a Terrassa, ciutat immersa en un projecte audiovisual anomenat “Terrassa, ciutat de la imatge”, volem aprofitar l’avinentesa per afegir-nos i utilitzar els recursos que ens proporciona el nostre entorn (estudis cinematogràfics, visita de tècnics a l’escola , l’ESCAC, sales municipals de cinema, etc).\n2.“Les normes de la casa de la sidra” -\nEstudiar les possibilitats didàctiques dels mitjans audiovisuals per l’educació infantil i primària.\nComprendre les possibilitats de les imatges en moviment com element de representació i d’expressió d’idees, sentiments i experiències.\nConèixer els equips tècnics que s’utilitzen a les produccions audiovisuals\nExpressar-se i comunicar-se produint missatges diversos, utilitzant els codis del llenguatge de la imatge.\nIniciar als alumnes en la capacitat de captar missatges implícits que ens arriben a través dels mitjans de comunicació.\nApreciar el cinema com un patrimoni artístic de diverses cultures i països, especialment la cultura catalana.\nMostrar una actitud analítica respecte de la lectura de la imatge i la seva incidència en els mitjans de comunicació.\nEstablir connexions amb els diferents sectors comunicatius en el que la cultura s’expressa mitjançant imatges (còmic, publicitat, televisió, el disseny, el cinema, etc).\nFomentar l’esperit crític, però a la vegada respectar les obres pròpies i les dels altres.\nRelacionar-se amb l’entorn i aprofitar-se de les possibilitats que ofereix el fet que Terrassa sigui la “Ciutat de la imatge”.\nEntendre que el cinema és art, història,emocions, moviment, llengua , fotografia, màgia, música, document i eina de comunicació que es pot treballar a l’escola, i ens permet desenvolupar la capacitat d´empatia.\nAprofitar el cinema com un recurs didàctic i educatiu en els diferents nivells de l’educació infantil i primària i la seva adaptació als dissenys curriculars vigents.\nQue l’alumne sigui capaç de distingir entre realitat i ficció: trucatges, efectes especials, muntatge, actors…\nRepresentar i llegir imatges tot relacionant-les i seqüenciant-les en el temps (el fil narratiu)\nFomentar un bons hàbits de consum audiovisual tant a l’escola com a casa.\nMotivar la participació de les famílies en el treball de projecte audiovisual.\nPer acabar, l’ objectiu principal a nivell d’escola és, que els nens i nenes d’ Educació Infantil i Primària del centre, puguin aprendre a veure cinema; a analitzar-lo, descobrir nous valors;\nvehicular-lo de manera interdisciplinar entre diferents àrees, gaudir del cinema com a espectacle i diversió màgica . Però sobre tot, el cinema ens permet viure emocions, aventures, situacions i ficcions que només a través d’aquest mitjà podem experimentar. 3. “Cinema Paradiso”. Per tal de concretar els objectius anteriorment exposats l´escola realitzaria uns tallers de cinema a tots els cicles educatius.Pensem que seria convenient que la durada dels tallers fos de cinc sessions de dues hores ,realitzats quinzenalment. La idea fonamental d´aquests tallers és que els alumnes de P-3 fins a sisè treballin ,d´una forma coherent i a la vegada acurada, els diferents gèneres cinematogràfics: cinema d ´animació, d´aventures, ciència-ficció, western, musicals, històric, comèdies, drama, policíac, etc... La programació serà biannual i cada cicle es centrarà en dues pel.lícules de gèneres diferents, excepte P-3 que treballarà sempre un curt-metratge d´animació. 1.Tallers de cinema al cicle d´educació infantil. Gènere: El cinema d´animació. Seleccionarem dues pel.lícules i les treballarem biannualment . Primera sessió:projecció de la pel.lícula. Segona sessió:treball sobre els personatges, protagonistes, la història i els valors que transmet. Tercera i quarta sessió:treball plàstic sobre la pel.lícula (dibuix dels personatges, construcció dels escenaris, decorats...) Cinquena sessió: fer una dramatització de situacions jugant amb els personatges que hem construït. 2.Tallers de cinema al cicle inicial. Gèneres: El cinema d´aventures i els musicals. Primera sessió:projecció de la pel.lícula. Segona sessió:treball/estudi dels personatges, situacions i història. Tercera i quarta sessió:treball plàstic sobre la pel.lícula (disfresses, màscares, dibuixos...). Cinquena sessió:petita dramatització de situacions i escenes de la pel.lícula seleccionada.\n3.Tallers de cinema al cicle mitjà . Gèneres: El cinema de ciència-ficció i les comèdies. Primera sessió:projecció de la pel.lícula. Segona sessió:treball sobre els personatges, situacions i la història , el.laboració d´un dossier. Tercera i quarta sessió:treball plàstic sobre la pel.lícula (dibuixar còmics , inventar diàlegs, canviar finals, dibuixar els personatges en paper d´envalar...). Cinquena sessió:dramatització d´esceens de la pel.lícula amb la possibilitat de gravar-les en video i fer una autoavaluació del procés. 4.Tallers de cinema al cicle superior. Gèneres: El cinema històric i el drama. Primera sessió:projecció de la pel.lícula. Segona sessió:treball dels personatges, situacions, història... realització d´un dossier.Parlar del missatge de la pel.lícula i treballar l´esperit crític. Tercera i quarta sessió:treball plàstic sobre la pel.lícula (còmics, canviar diàlegs. Inventar nous personatges, nous finals possibles...). Cinquena sessió:dramatització, gravació, incidint en els recursos tècnics (il.luminació , so, banda sonora, producció...).\nAltres aspectes (a redactar): el cinema a les diferents àrees del currículum, “cinema familiar” amb possibilitat de projectar pel.lícules i fer un cine-fòrum alguns dissabtes a la tarda...\ndocument del guió de cinema


Brussel·les impedeix a Volkswagen portar a Martorell la seva fàbrica de bateries\nRedacció Catalunyapress | dijous, 30 de desembre de 2021\nCadena de muntatge de SEAT a Martorell/ @EP\nLes condicions del PERTE del Vehicle Elèctric i Connectat impedeixen a Volkswagen situar la seva gigafactoria de bateries a Martorell, la seva caserna general a Espanya. La lletra petita fixada des de Brussel·les obliga el consorci propietari de Seat a destinar les seves inversions en capital fix a les regions amb menor renda per càpita. Cosa que impactarà a l'economia de la comarca del Baix Llobregat perquè SEAT representa el 4% de l'economia catalana.\nEL SECTOR AUTOMOBILISTIC VITAL PER A LA COMARCA DEL BAIX LLOBREGAT\nLa implantació de la planta de l'automobilística Seat a Martorell ha transformat completament la realitat demogràfica, social i econòmica dels municipis del nord de la comarca del Baix Llobregat, on s'han implantat moltes proveïdores de la marca catalana així com empreses d'altres sectors .\nEl 22 de febrer de 1993, el Rei Joan Carles i el llavors president de la Generalitat Jordi Pujol van inaugurar la planta de Seat a Martorell, un municipi que aleshores tenia 17.000 habitants enfront dels 28.000 que suma actualment, molts dels quals són treballadors de Seat i de les firmes proveïdores que es van traslladar a la zona per viure més a prop del seu lloc de treball.\nLa Diputació de Barcelona inverteix en empreses i treballadors del sector de l'automoció per ajudar-los en la seva transformació sostenible\nAl seu voltant han crescut en població Martorell, però també Abrera, Esparreguera, Olesa de Montserrat i Sant Esteve Sesrovires. Un creixement que s'explica, en gran part, per la implantació de Seat i altres empreses i perquè el preu més assequible dels habitatges va atreure molts joves de la primera corona metropolitana durant l'època de la bombolla immobiliària.\nSeguint l'estela de Seat, nombroses empreses proveïdores de l'automobilística es van instal·lar a l'entorn de Martorell, principalment a Abrera, que acull 13 empreses que treballen gairebé en exclusiva per a la marca catalana als polígons industrials de Sant Ermengol i del Barcelonès, on ocupen 156.000 metres quadrats de terreny.\nL'ESPANYA BUIDADA GUANYA RELLEVÀNCIA A EUROPA\nEn paral·lel, l'Espanya buidada guanya sencers per acollir la planta de bateries, la gran aposta del gegant alemany que preveu captar prop de 900 milions de finançament públic i mobilitzar inversions per fins a 3.500 milions. La UE ha optat per donar suport al PERTE del cotxe elèctric en dos documents jurídics, tots dos de l'any 2014. Un és el text de directrius sobre ajuts estatals per a la protecció del medi ambient i l'energia del 2014; i l'altre és el marc d'ajuts estatals de recerca i de desenvolupament i d'innovació.\nAmb aquest marc jurídic el Ministeri d'Indústria ha aconseguit 'destopar' els imports dels ajuts públics destinats a l'impuls del cotxe elèctric, però Brussel·les s'ha mantingut contundent quant a la inversió en béns de capital, que ha quedat al marge de qualsevol negociació. En conseqüència, Volkswagen haurà d'aixecar la seva fàbrica de bateries en alguna de les regions afectades per la pèrdua d'ocupació o en què el nivell de vida sigui "anormalment" baix , atès que bona part de la injecció pública procedirà de mecanismes de finançament estructurals com el Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER).\nAixò exclou els grans eixos industrials del nostre país, cosa que deixa fora les CCAA de Catalunya, Madrid, el País Basc i Navarra. També a les ciutats de Saragossa i València. Grup Volkswagen haurà de prendre la decisió aviat, de cara a arrencar com més aviat millor la que promet ser la 'joia' del PERTE de l'automoció , un projecte on el gegant alemany compta amb potents aliats espanyols.\nExtremadura es posiciona com una de les favorites a la licitació per acollir l'esmentada gigafactoria.\nLa publicació aquest dimarts del PERTE conegut com a VEC (Vehicle Elèctric i Connectat) al BOE és el primer pas perquè Grup Volkswagen posi en marxa la seva maquinària, una vegada difoses les condicions per accedir als 2.975 milions d'euros destinats al primer pla de recuperació amb càrrec als fons Next Generation.


Nous vídeos mostren la pallissa de mort dels Mossos d’Esquadra a Juan Andrés Benítez | Rereguarda en Moviment\nAquesta és la pallissa que la versió oficial nega mentre els veïns coincidien en denunciar. Veient aquestes imatges és evident que culpar dels cops i la mort de Juan Andrés a la petita baralla veïnal anterior o a un possible intent d’autolesió és un cas més de cinisme i impunitat policial.\nTant els mossos agressors com els que hi eren a la vora han ocultat la veritat del que va passar fins ara, i consten visites intimidatòries dels mossos a les veïnes per forçar-les a esborrar tot enregistrament del que va succeir. Alguns materials sí van ser eliminats per por a les represàlies policials. Però, com podem assegurar ara, no van aconseguir fer desaparèixer tots els vídeos que aquella nit van enregistrar com van donar una pallissa de mort a Juan Andrés Benítez.\nRecordem que els sindicats policials, el Sindicat de Mossos d’Esquadra (SME-CCOO) i el Sindicat de Policies de Catalunya (SPC), van emetre comunicats defensant l’acció dels mossos, a més de fer insinuacions discriminatòries relatives a l’estat serològic de la víctima. També els donaven tot el suport legal que necessitessin. S’hauran de veure les cares amb l’acusació particular, interposada per la germana de Juan Andrés.\nimpunitat, Juan Andrés Benítez, mossos d'esquadra, Raval, violència policial


Aquest cop no estàvem gaire centrats\n9 mar 22 En Mim, que debutava, i la Clowdy van patir una mica en la prova de Can Roja\nPer en Mim avui -el dia del seu debut- no era el millor dia. Ens hem perdut i hem arribat in extremis, hem estat els últims en sortir ... i sense reconèixer! Però, bo i això, la pista anava prou bé fins que en Mim ha decidit que era més important ensumar que seguir la pista. Total, que tot ensumant ha passat pel mig de l'eslàlom i s'ha eliminat. A la segona volta anava molt millor però, un salt al revés també ens ha eliminat.\nLa Clowdy tampoc tenia un bon dia. Al primer recorregut se li va atravessar l'eslàlom i al seguir la pista van ser eliminades. En el segon recorregut just a l'inici hi havia un balancí que li feia força por a la gossa i, ni que va aconseguir superar-lo ja va seguir la pista desconcentrada.


A Barcelona, sigui quin sigui el barri on us passegeu, assegureu-vos que hi ha alguna cosa per veure. Des de les joies del modernisme fins a l'arquitectura contemporània, a través dels mercats, els tresors de l'antiga ciutat romànica i medieval o dels parcs, tot encoratja el descobriment.\nLa història de Barcelona remunta a l'època neolítica.\nA finals del segle I a J.C era una colònia romana amb el nom de Barcino i durant més de 200 anys, va estar sota dominació musulmana. Més tard es va convertir en un comtat de l'Imperi carolingi i la residència habitual de la corona d'Aragó.\nLa fructífera època medieval va fer de Barcelona un centre econòmic i polític de la Mediterrània occidental, i el Barri gòtic n’és un preciós testimoni.\nDesprés d'un període de decadència, el segle XX va inaugurar una important transformació urbana a la ciutat. Un dels arquitectes més reconeguts d’aquesta època va ser el català Antoni Gaudí, autor d’obres conegudes internacionalment co la Casa Milà (també anomenada Pedrera), la Casa Batlló o la Sagrada Família.


El relleu a l'alcaldia de Figueres suma més de quatre mesos en suspens - Empordà\nEl relleu a l'alcaldia de Figueres suma més de quatre mesos en suspens\nL'oposició critica el «desgovern» dels cinc regidors del PDeCAT i reclama un batlle amb dedicació exclusiva a la ciutat\nANNA FONT/DdG 16.10.2018 | 09:22\nL'alcaldessa, Marta Felip DDG\nL'alcaldessa, Marta Felip\nEl relleu a l'alcaldia de Figueres s'ha allargat més del que es preveia i des que Marta Felip va anunciar a principis de juny que deixaria el càrrec per passar a ser secretària general d'Empresa i Coneixement de la Generalitat, han transcorregut més de quatre mesos. Malgrat que aleshores ja va dir que no seria un relleu immediat -la data s'havia emplaçat passat l'estiu-, la renúncia encara no s'ha formalitzat ni hi ha data per al ple de relleu.\nPer la seva banda, l'oposició reclama un alcalde que tingui dedicació exclusiva i conviden Marta Felip a agilitzar la seva renúncia. Malgrat les discrepàncies ideològiques entre les formacions, coincideixen en criticar el «desgovern» del mandat del PDeCAT, amb cinc regidors, i reclamen canvis.\nEl traspàs d'alcaldia s'ha allargat inicialment per disputes internes relacionades amb el relleu. El segon a la llista, Francesc Cruanyes, va considerar que ell podia ser el proper alcalde però el partit va preferir que el càrrec recaigués en el candidat a les eleccions municipals, Jordi Masquef. El problema s'hauria resolt amb la renúncia de Cruanyes a ser alcalde, però la renúncia continua sense fer-se efectiva.\nL'altre entrebanc que encara no han esquivat és el d'aconseguir els onze vots de la majoria absoluta necessària en una primera volta de votacions (en cas que cap dels regidors aconsegueixi els vots, automàticament el càrrec d'alcalde recau en la llista més votada i seria aleshores quan Cruanyes renunciaria i cediria la vara a Masquef).\nL'oposició coincideix amb que el PDeCAT està intentant assegurar aquests suports per evitar qualsevol imprevist en la correlació de forces. Tot i això, els grups municipals neguen haver mantingut converses amb el Govern al respecte.\nD'altra banda, tampoc s'ha acabat de consolidar la proposta del PSC de crear un govern de concentració alternatiu. «Totes les opcions estan obertes i, si en aquests moments hi hagués un candidat sòlid, parlem-ne», assegura el regidor no adscrit Manel Toro. De fet, Toro integrava la posició número 3 a la llista de CiU, per davant de Masquef, comparteix el programa electoral del Govern i considera que també té algun dret a l'alcaldia.\nL'oposició té clar que l'equip de govern no està unit i que la ciutat en paga les conseqüències. «Portem amb aquesta incertesa molts mesos i l'alcaldessa no pot delegar les seves funcions en els altres, Figueres necessita dedicació absoluta», insisteix des de Cs Héctor Amelló.\nPer la seva banda, la portaveu del PP, Maria Àngels Olmedo, va més enllà i carrega contra la delegació de responsabilitats en Jordi Masquef: «Significa que l'alcaldessa no està fent la seva feina i que ha primat els seus interessos». En relació amb això, el PSC es queixava la setmana passada que Masquef actua com alcalde davant l'absència de Marta Felip sense haver estat nomenat per cap ple.\nEn canvi, per CExF, el «declivi» es remunta al 28 de gener de 2017, quan es va trencar el pacte de govern entre CiU i PSC. Ara, «no és tan important qui hi ha d'alcalde, sinó el seu projecte», diu Òscar Vergés.\nAl respecte, els cupaires consideren que la renúncia «s'hauria d'haver agilitzat des del primer moment», un ajornament que denota, al seu parer, que «Marta Felip no confia en la gent que l'ha de substituir», diu el portaveu de la CUP, Toni Garcia.\nEn canvi, el grup municipal d'ERC és el que s'ha mostrat menys dur en les seves declaracions. «Portem quatre mesos de rumor en rumor i no contribuirem en aquest xou. El relleu està en mans de l'alcaldessa», va assegurar Agnès Lladó, qui també demana que es compleixin els compromisos adquirits amb els figuerencs.\nLa renúncia, a la tardor\nL'alcaldessa Marta Felip manté que plegarà a la tardor, però sense concretar més. «He sigut clara en la meva voluntat de renunciar a l'alcaldia, però també vaig dir que no ho faria de qualsevol manera, sinó que em prendria el temps necessari per fer una transició amb tranquilitat», responia Felip en el darrer ple municipal d'octubre arran d'un apregunta de la CUP. «Aquest Govern municipal, que som 5, estem portant amb gran esforç i dedicació tots els temes que concerneixen la ciutat. Em prenc el temps necessari per poder tancar els expedients que jo porto directament», insistia Felip.\nL'Estat suma 514 morts per coronavirus les últimes 24 hores i 6.584 nous casos.


Serra: " Renunciar al mercat de la resta d'Espanya no és positiu "\nSerra: "Renunciar al mercat de la resta d'Espanya no és positiu"\nL'empresari defensa que tant a les empreses com a la política, quan hi ha problemes "no cal donar la culpa als altres, sinó centrar-se en buscar solucions per a millorar les coses", i es mostra en contra d'"els arguments de confrontació" que genera el pla secessionista de Mas.\n10.04.2015 12:05 h.\nEl presidente del Grupo Catalana Occidente, José María Serra - youtube.com\nEl president de Catalana Occident, Josep Maria Serra, ha afirmat aquest divendres que "en aquest moment, renunciar al mercat de la resta d'Espanya no és positiu per a les empreses catalanes", en al·lusió a que el pla secessionista promogut per Artur Mas dificulta els negocis quan empra l'argument del maltractament a Catalunya.\nEn una conferència sobre l'estratègia de l'asseguradora catalana a PWC, Serra ha lamentat que "dir que se'ns tracta malament, quan vas a casa d'un client, no ajuda molt a les empreses catalanes".\nL'empresari ha afirmat que el mercat natural de les empreses catalanes és la resta d'Espanya, i ha posat l'exemple que és més fàcil vendre a Saragossa que a Perpinyà, i ha afegit que les companyies catalanes encara compten amb una imatge de rigor i serietat a la resta de l'Estat.\n"No cal donar les culpa als altres"\nSerra ha defensat que tant en les empreses com en la política, quan hi ha problemes "no cal donar la culpa als altres, sinó centrar-se en buscar solucions per millorar les coses".\nL'empresari tampoc és partidari d'"els arguments de confrontació" que genera l'anomenat 'procés sobiranista', però ha afegit que, encara que aquests no ajuden als negocis, de moment tampoc ha detectat efectes negatius rellevants.


(S'ha redirigit des de: Kantià)\nImmanuel Kant [AFI: ɪˌmɑnʊ̯ɛl ˈkʰantʿ] (22 d'abril del 1724 - 12 de febrer del 1804) fou un destacat filòsof prussià. Fill d'un modest guarnicioner, Immanuel Kant va ser educat en el pietisme. El 1740, va ingressar a la Universitat de Königsberg, la seva ciutat natal, com a estudiant de Teologia, on va ser alumne de Martin Knutzen, qui el va introduir en la filosofia racionalista de Leibniz i Wolff i li va imbuir, així mateix, l'interès per les ciències naturals, en particular per la mecànica de Newton. Al llarg de la seva vida, Kant no va arribar a allunyar-se mai més d'un centenar de quilòmetres de la seva ciutat natal, per la qual cosa la seva existència va transcórrer pràcticament en la seva totalitat a la seva ciutat natal. La única excepció, va ser quan va residir per uns mesos a Arnsdorf on treballà com a preceptor, activitat a la qual es va dedicar per guanyar-se la vida després de la mort del seu pare (1746).\nFilòsof, antropòleg, físic, bibliotecari, escriptor, pedagog, professor d'universitat i matemàtic\n(1784) Answering the Question: What is Enlightenment?\n(1785) Groundwork of the Metaphysic of Morals\n(1793) Religion within the Bounds of Bare Reason\n(1797) The Metaphysics of Morals\nOrigen del criticisme i les preguntes kantianesModifica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Immanuel_Kant&oldid=22053819»\nLast edited on 6 oct 2019, at 22:10


The Homestead Corbett Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPirumadara, Distt.Nainital,Corbett Park, Altres, Corbett, Índia, 244715 - Veure al mapa\nMés informació sobre The Homestead\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Corbett, no busqui més enllà de The Homestead. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThe Homestead ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, servei d'habitacions, servei de bugaderia, biblioteca.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, telèfon, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. The Homestead és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Corbett.


NÚMERO NEGRE | BLOC D'EN FRANCESC PUIGCARBÓ\nFrancesc Puigcarbó 17.11.13 Publica un comentari a l'entrada\nL'han anomenat el "número negre" i és una edició especial en la qual no hi ha ni rastre de les fotografies que habitualment poblen la portada del diari francés. Com veureu a la portada d'aquest dijous (a dalt), Libération sempre sol incloure almenys una gran imatge, està en aquesta edició òrfena d'elles i en pàgines interiors els espais que solen reservar per a les fotografies s'han deixat "voluntàriament" com "marcs buits". El diari, que des dels seus inicis ha estat precursor del fotoperiodisme i que sempre està molt atent a tot el que passa al seu voltant, pretén així remarcar la importància de la fotografia per el periodisme. I és ben cert, la imatge del diari sense cap fotografía és fa prou estranya.\nActualment sembla que no es pot donar cap noticia sense encapçalar-la amb una fotografia, amb la immediatesa en que es pot fer la foto i baixar-la de seguida a qualsevol mitjà digital. Igualment passa amb els vídeos, i és que tot és imatge, que és el que ens recordava Liberation en la seva portada del dijous passat.


La coordinadora Gai-Lesbiana demana el vot contra el PP La República\nEl secretari general de la Coordinadora Gai-Lesbiana de Catalunya, Antonio Guirado, ha fet una crida a la comunitat homosexual i al conjunt de la ciutadania perquè rebutjin “els principis caducs i discriminatoris” del PP a través de les urnes. Aquesta és la primera reacció de la comunitat gai a les afirmacions d’Alberto Fernández Díaz, candidat popular a l’alcaldia de Barcelona, que deia que una parella homosexual no era equiparable a una heterosexual i, per tant, no podia ser considerada com una “família”.\nGuirado ha emplaçat aquells “que vulguin viure en una societat justa, lliure i democràtica” i que defensin els valors del “respecte, el progrès social i la igualtat” a votar “aquells partits que els promoguin, i no aquells que els ataquin”, referint-se als populars.\nSegons Guirado les propostes de l’alcaldable del PP són “anticonstitucionals, il·legals i antidemocràtiques” perquè insisteixen en la discriminació dels gais i les lesbianes. “Una societat com la nostra ha de defensar totes les famílies, sense exclusions”, ha reblat.\nRetirar els textos homòfobs\nAprofitant l’ocasió, el secretari general de la Coordinadora Gai-Lesbiana ha reclamat al Ministeri d’Educació i Ciencia espanyol i a la Conselleria d’Educació la retirada dels “textos homòfobs i discriminatoris” que contenen els nous llibres de l’assignatura d’Educació per a la Ciutadania.\nSegons Guirado, l’assignatura hauria d’estar inspirada “en la difusió dels millors principis ètics de respecte, justícia social i valors democràtics” per afavorir una “educació sana i integradora”.


TarraBooK — Tarragonès\nLa comarca del Tarragonès\nEl Tarragonès està situat en el curs inferior dels rius Francolí i Gaià. Els seus 60 km de costa, amb platges de gran qualitat, juntament amb el clima benigne i poc plujós, fan del Tarragonès un lloc de gran interès per als visitants. Tarragona, la capital de la comarca, compta amb un extens i ric patrimoni romà; un acollidor casc antic; el Serrallo, un originari barri marítim, i el Balcó del Mediterrani, un mirador amb espectaculars vistes al mar. Les activitats econòmiques se centren al voltant del turisme i la indústria petroquímica, la més representativa de la comarca.\nEl Tarragonès constitueix una de les tres comarques administratives en què es troba dividida la comarca natural del Camp de Tarragona. La capital és Tarragona. Amb una extensió de 318,86 km2, és la més petita d’aquestes tres comarques. Situada al NE de la plana, té la forma aproximada d’un ...\nEl Tarragonès fou una zona força poblada durant l’època romana a causa sobretot de la presència de la ciutat de Tàrraco. La romanització s’estengué per una bona part del territori comarcal, com ho proven les restes romanes que s’han trobat a diversos indrets. Posteriorment, Tàrraco sofrí diverses ...\nL’activitat agrària té una importància molt reduïda al Tarragonès i, a més, retrocedeix des de fa anys. La comarca presenta un relleu força trencat i, per tant, és poc apte per a la instal·lació agrícola. De l’altra, les terres de la façana costanera i de la vall del Francolí són ocupades, en part ...\nLa ciutat de Tarragona aplega el major nombre d’entitats culturals, entre les quals destaquen el Centre d’Estudis Tarraconenses Ramon Berenguer IV (1952) i la Societat Arqueològica Tarraconense (1844), l’entitat amb més solera. Entre els altres centres que configuren la cultura de la resta ...\nEl poblament prehistòric al Tarragonès no és tan ben documentat com el de la resta del Camp de Tarragona, però les troballes fins ara localitzades permeten de suposar que seguí el mateix procés general. Confirmen aquesta hipòtesi els jaciments de Salou (Pla del Maset), de Constantí (les Gavarres) i també les coves ...


Nom del tràmit Reserva d'aparcament per a persones amb discapacitat.\nObjecte Per fer aquest tràmit, cal tenir prèviament la targeta d'estacionament de persones amb discapacitat (color blau).\n-\tFotocòpia de la targeta d'aparcament per discapacitat (vigent).\n-\tFotocòpia del permís de circulació del vehicle pel qual demana d'estacionament.\n-\tAdreça on volen la plaça. En cas de demanar-la en una altra adreça que no sigui el domicili habitual, s'haurà de justificar el perquè i presentar documentació acreditativa (escola, centre de treball, etc.).\nQui el pot demanar Qualsevol persona interessada titular de la targeta d'aparcament de vehicles per a persones amb discapacitat i mobilitat reduïda.\nCONDUCTOR: Persones amb certificat amb un mínim de 33% de grau de discapacitat.\nTITULAR NO CONDUCTOR: Persones amb el certificat amb un mínim de 65 % de grau de discapacitat.\nEn ambdós casos han de superar el barem de mobilitat reduïda.\nEmpadronades a la ciutat o que acreditin que treballen a Sabadell.\nC. de Pau Claris, 100 2a planta (08205) Sabadell.\nTargeta d'aparcament per discapacitat (vigent).\nDocumentació acreditativa de la ubicació: Targeta d'aparcament per discapacitat (vigent).\nDocumentació acreditativa de la ubicació


Alba | pessigollesipetons\nPublicat el 11 Juny, 2017 per Alba\nPer setmana Santa vam llogar una autocaravana i vam passar uns dies genials al Valle de Benasque, a Huesca. Ens va agradar tant l’experiència de voltar amb la casa a sobre que, quan vam tornar, vam començar a estudiar diferents possibilitats. Evidentment, a nivell econòmic, no ens podíem permetre comprar una autocaravana, així que vam començar a mirar caravanes de segona mà. I, com tot, ens vam adonar que això de les caravanes és un món, que n’hi ha de diferents mides, pesos, distribucions, preus…Primer de tot calia saber quin pes podia arrossegar el nostre cotxe. El que vam tenir clar aviat, després d’endinsar-nos en el fabulós món de les caravanes, és que en volíem una petita, fàcil de portar i maniobrar i, el més difícil, que fos de 5 places!\nDesprés d’uns quants dies i algunes desil·lusions (ja que vam anar a veure caravanes molt velles o atrotinades) finalment vam ensopegar amb la Rita!! Va ser com un amor a primera vista! Una caravana de la marca Moncayo de més de 25 anys i amb la distribució ideal: una taula convertible en llit doble i una llitera triple! El preu ens va encaixar i de seguida vam veure les possibilitats de reformar-la al nostre gust: un toc de pintura, canvi de les cortines i les coixineres antigues, canvi dels llums i un terra nou efecte fusta! Finalment l’hem portat a fer una revisió i aviat farem la primera sortida a la platja amb la Rita!\nEls antics propietaris la van pintar per fora amb aquestes flors…A nosaltres no ens acaba de fer el pes, així que només ens quedarà pintar-la per fora: Voleu veure l’abans i el després??\nI aquí algunes imatges del making-off:\nPublicat dins de Sin categoría\t| 4 respostes\nPublicat el 6 Juliol, 2016 per Alba\nEls avis i àvies d’avui en dia són moderns, polifacètics, aventurers, treballadors, engrescadors i súper motivats. Jo no tinc un record gaire meravellós dels meus avis, més ben dit, no recordo els meus avis fent el que fan ara els meus pares i els meus sogres amb els nostres fills/es. Bàsicament perquè la relació que teníem amb ells era d’anar-los a visitar i prou, però ni jugaven amb nosaltres, ni ens venien a buscar a l’escola, ni venien a casa a fer-nos de cangur perquè els meus pares poguessin anar, per exemple, a un concert, ni feien la infinitat d’activitats que fan els avis i les àvies d’ara.\nSegurament eren altres temps, les relacions familiars eren diferents, i la generació dels meus avis (que van patir misèries, una guerra, una postguerra i l’emigració de la seva terra per buscar una vida millor) dista molt de la vida que ha tingut la generació dels meus pares.\nEn qualsevol cas jo tinc un record dolç dels meus iaios (que així els hi dèiem a casa), la imatge que m’ha quedat a la memòria és la d’unes persones a les quals sempre vaig veure velletes, que ens estimaven i ens acollien a casa seva però amb els que no vam tenir la relació que forgen molts avis amb els seus néts en l’actualitat.\nJa sigui per necessitat, pels horaris impossibles dels pares i mares, per la temuda arribada del període de vacances escolars o per pròpia iniciativa, els avis i les àvies d’ara estan molt presents en la vida de moltes famílies.\nEn el nostre cas tenim els avis a 100 quilòmetres i això fa que no puguem comptar amb ells qualsevol tarda de la setmana, ni que els puguem anar a visitar d’imprevist, o que ens puguin anar a buscar els nens a l’escola si s’han posat malalts. A canvi, però, tenim uns avis súper entregats, que sempre que poden ens vénen a visitar, que es queden a casa a dormir si els necessitem, que ens obren les portes de casa seva de bat a bat i que, perquè no dir-ho, es desviuen pels seus néts.\nQuan vam tenir el nostre primer fill vaig patir el síndrome-de-la-mare-perfeccionista-que-no-vol-que-els-seus-pares-malcriin-al-seu-fill. Sobretot ho vaig patir amb els meus pares perquè els meus sogres ja tenen més rodatge (5 fills i 14 néts) i són més coherents amb la seva responsabilitat d’avis. Però els meus pares en convertir-se en avis van com embogir una mica, tenien pressa per quedar-se el nen a casa a dormir, volien fer infinitat de coses amb ells, contínuament els compraven coses totalment innecessàries i, perquè no dir-ho, els encantava malcriar-los. En un primer moment em va molestar molt, de fet encara em va durar amb el segon fill…Però amb el temps, amb l’experiència i gràcies també al testimoni d’altres pares i a articles que he llegit sobre el vincle pares/mares-fills me n’he adonat que no cal fer-ne un drama. Que si a casa els avis miren la tele més del que nosaltres els permetríem a casa, tampoc passa res. Que si el iaio els compra els cromos i les xorradetes que nosaltres mai els compraríem, tampoc n’hi ha per tant. Que si una iaia els dóna xiclets i l’altra els compra galetes que nosaltres no comprem, tampoc és tan greu. Que si els nens saben que anar amb els avis o amb els iaios és una cosa una mica especial i diferent, tampoc és dolent.\nAl principi em xocava, i fins i tot em feia enfadar, que el meu pare tingués aquesta actitud amb els meus fills. I un dia em va dir: “A vosaltres us vaig educar perquè éreu els meus fills, però als meus néts em toca malcriar-los perquè per educar-los ja esteu els pares”. I en realitat, una mica de raó té.\nEn el fons aprens a no ser tant estricta, a ser més permissiva, a permetre’ls l’espai i el moment de fer d’avis a la seva manera, malgrat no compartir totes les decisions que prenen ni totes les actuacions que fan. I a poc a poc vas afluixant la corda, intentes entendre’ls, veure’ls amb uns altres ulls, restablir els vincles del passat (el record del que havien estat els teus pares) amb el present (que són els avis dels teus fills). I acceptant-los, acceptant-nos els uns als altres, la convivència és menys tensa i més fluïda.\nNomés em queda agrair, des d’aquest petit-espai-trosset-de-mi que és el blog, la dedicació immensa, l’estima profunda i la cura responsable que tenen tant els meus pares com els meus sogres amb els nens. Perquè gràcies a ells, als avis d’ara, els pares i les mares d’avui en dia tenim la vida una mica més fàcil.\nPublicat el 12 febrer, 2016 per Alba\nAvui fa 5 anys que vaig sentir la teva pell damunt la meva per primera vegada, vaig veure els teus ulls preciosos i em vaig sentir la mare més feliç del món. Avui fa 5 anys que vam ser pares per segon cop i que el teu germà va deixar de ser fill únic per convertir-se, per sempre, en el teu germà gran, a qui tant admires. Avui fa 5 anys que vam descobrir que estimar no té límits i que el nostre cor té capacitat infinita per repartir amor…\nAl teu costat hem après a caminar sense pressa, a embadalir-nos amb els teus arguments, a cultivar la paciència, a estimar-te cada dia i veure com ens omples de vida…Un segon fill et permet pendre’t les coses amb més calma, perquè ja tens l’experiència del primer i saps que ni tot és tan greu ni res és tan fàcil.\nAmb la sort de tenir un germà més gran, ens ha fet la sensació que tot ho has fet abans: vas caminar abans que en Guim, vas començar a parlar molt més clar de seguida, vas aprendre a anar amb bicicleta molt aviat i ara ja vols començar a llegir com el teu germà. I és que tenir algú per sobre t’anima a superar-te molt més que quan ets un de sol. Això ho hem constatat. I ara em pregunto si el teu germà petit també tindrà aquestes ganes boges d’assemblar-se a tu…


Antsu-Jaani Tourism Farm Padaste Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSuuremoisa, Padaste, Padaste, Estònia, 94733 - Veure al mapa\nMés informació sobre Antsu-Jaani Tourism Farm\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Antsu-Jaani Tourism Farm és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Padaste. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Antsu-Jaani Tourism Farm, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcacotxes, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, despertador, nevera, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Antsu-Jaani Tourism Farm.\nCal que informeu el Antsu-Jaani Tourism Farm de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Una Catalana a Suècia: de juliol 2007\nO potser hauria de dir "vinc". Cap a Catalunya, cap a la Península Ibèrica. Cap al país de les boires. A fer vacances. A estar amb la familia. A veure les amigues. A carregar piles. A recuperar la pàgina per on anavem perque m’he perdut.\nEstaré uns quants dies sense escriure. Espero que em trobeu molt a faltar. Espero que us hagueu acostumat a llegir els meus posts d’edició irregular i que d’aquí a quinze dies em torneu a visitar aquí en aquest lloc tant inconcret que és casa vostra, a la vostra feina, al vostre cafè internet, al vostre portàtil, allà on sigui, perque segur que tindré ganes d’escriure i no penso deixar la feina inacabada. Tancat per vacances fins el 15 d'agost. Au, cuideu-vos molt.\nPublicat per Teresa a 10:42 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Boires, temps lliure, viatges\nA vegades em passa que tinc unes ganes molt intenses de menjar alguna cosa que a Suècia és impossible o molt difícil de trobar. Per exemple anxoves de l'Escala. O llonganissa de Vic, o panellets i castanyes per Tots Sants, o xoriço o butifarra o pernil salat bo d'Extremadura o un manxego curat. I ara que s'acosta la data per viatjar a Catalunya només penso en peix. Sardines a la brasa, musclos al vapor, calamarsets o xipirons gambes a la planxaaaaaaa ai la boca s'em fa aigua ........................\nQuin delit. I és que aquí a Suècia, sí que hi ha molt peix però...\nSalmó, areng, gambes congelades, anguila fumada, surströmming (peix literalment podrit) (!) sí. Per començar el peix del Bàltic no és peix d'aigua salada. L'aigua del Bàltic és una barreja de dolça i salada i el meu paladar ha decidit que és fastigosa i per tant l'espècieque hi neda ha de tenir algunes variants propies del medi on viu. Per altra banda als suecs tot el que té closca els agrada més aviat poc. Els musclos, les poques vegades que els veig a la botiga em fan l'impressió que porten setmanes col.locats allà i que ningú s' els mira. I el peix que es ven com a fresc a mi no m'ho sembla i explicaré perque. Jo no dic que no ho sigui. Probablement ho és però no en tinc cap garantia. El venen tot filetejat i sense espines, sense pell, sense cap, sense poder-li mirar a la cara i als ulls al pobre bitxo que et vols cruspir, sense veure-li les ganyes vermelles que són signe de fresc. Quan veig un espectacle tan trist a mi s' em passen les ganes de menjar peix fresc. Sort que ja vaig esmolant les dents per la setmana que vinent. Em penso posar les botes.\nPublicat per Teresa a 21:24 5 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Boires, Gastronomia, Suècia\nFa una setmana més o menys que el President d’Espanya, en Rodríguez Zapatero, va anunciar que donaria 2.500 Euros per infant nascut a partir del dia 3 de Juliol d’enguany. Hi ha hagut molt de rebombori amb aquest tema, sobretot per com ho farà el govern per liquidar aquesta ajuda, via la declaració de la renda o d'una altra manera... No ho he seguit exhaustivament però si que he llegit alguns articles i forums relacionats on la gent del carrer opina. Siguem realistes. És una mesura realment extremadament positiva pel conjunt de l’Estat. És una de les poques coses bones que s’han fet ultimament a Espanya de veritat. I què fa la gent? Doncs va i es queixa. La gent que per sort o per desgràcia ja tenen els fills grans o que no han esperat per a poder tenir aquesta avantatge econòmica se senten estafats i no "guanyadors" d'aquesta loteria, i com que ells no ho poden disfrutar doncs no ho troben bé. Com es pot ser tan malvat? Lamentar-se de la sort que tenen els altres. O, com que jo no ho he tingut, que no ho tingui ningú. Gelos, rabia, enveja del vei ... immaduresa?\nPer una vegada que Espanya intenta posar-se a l’alçada de països on la natalitat, la familia i les ajudes socials són recolzades de manera important, la societat, el poble, el pare o mare de familia que veu com ha hagut de pujar la seva familia amb esforços i entrebancs, enlloc de tenir una alegria en veure que Espanya millora, doncs no, a sabotejar i a queixar-se. Realment és que tenim l’enveja a la sang. Aquest color verdós d’oliva que molts ibèrics tenim a la pell quan ens posem una mica morenos deu ser per culpa d’això. De nou la mateixa paraula : burros!\nPublicat per Teresa a 11:17 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Boires, Debat\nLa meva primera novela integrament en suec, com no, de Henning Mankell. Es titula Italienska skor i es va publicar l'any passat. Me l’estic polint en questió de dies. Està escrita d’una manera tan senzilla que es fon com un gelat.\nUna vegada una profe de literatura ens parlava de la dificultat d’escriure de manera que quan el lector llegeix li resulti molt senzill i que semblés que havia estat fàcil d'escriure i ens posava l'exemple de Flaubert amb la seva Madame Bovary, i deia però que en realitat al darrera d’aquesta aparença de simplicitat hi havia moltes hores d’escriptura i lectura i de reescriptura i de relectura. Mankell aconsegueix aquest efecte de lectura natural, fluida i extrafàcil. Per altra banda també penso que el suec és un idioma que juga amb avantantge si es vol potenciar la senzillesa i l’ús mínim de paraules. El que en català es diu amb 20 paraules, en suec es pot dir amb 10 i a més a més, curtes. Estalvi energètic d’un pais fred, fred.\nPublicat per Teresa a 10:22 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Literatura, Procès d'Aprenetatge, temps lliure\nAvui és l’aniversari de dues persones importants per mi. Una és la meva germana, que sempre tindrà un paper important en la meva vida. Li he fet un regal que trigarà tres setmanes en descobrir... ! L’altra persona és la Cristina, una catalana que viu a la mateixa ciutat que jo a Suècia i que malauradament per mi, però afortunadament per ella, s’en torna a Catalunya aquest setembre. Ha decidit juntament amb el seu xicot tornar a la seva terra estimada amb la seva familia, els seus amics i on molt probablement fara una carrera professional molt més prometedora que les oportunitats que se li havien plantejat aquí a Suècia, que eren més aviat magres i poc atractives comparades amb el ventall que se li presenta a casa. La trobaré molt a faltar perque encara que no ens hem vist cada dia, saber que era aquí, molt a prop de casa, era un fet molt reconfortant i durant aquest primer any en aquest pais ella ha sigut molt important per mi. Ha estat un vàlvula d'escapament quan he volgut parlar amb algú (i en català), o senzillament passar per casa seva o ella per casa meva i fer una xerrada prenent un tè i explicar-nos les novetats. Li desitjo moltíssimes felicitats i molt d’èxit tant a ella com al seu xicot. Grattis på din földelsedag i molta sort guapíssima “porque tu lo vales”!!!\nPublicat per Teresa a 16:19 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Boires, Dones guapes\nFa dies que no escric amb suficient constància. Un motiu es que hem estat de vacances i segons el temps que ha fet hem improvisat bastant i a ultim moment hem decidit fer alguna cosa. L’altra motiu es que a partir d’aquesta setmana i fins que vagi a Catalunya de visita, he de fer tota la planificació anual dels 4 cursos (nivells) que tindré a partir de la tardor. Em fa gràcia perque les escoles parlen de la tardor quan en realitat l’escola començarà el 23 d’agost que per mi és ple estiu! Però aquestes coses les tenen els suecs, van avançats. Si has quedat a les 7, doncs a les 7 menys cinc minuts estan esperant a fora la porta per trucar el timbre. O per no trobar cua surten a les 5 del mati ( per carreteres que no passen ni 10 cotxes per hora). O com del periode escolar que va desde gener fins a juny en diuen “vår termin”: termini de primavera, ja és ser optimista parlar de primavera el mes de gener a Suecia!!\nDe moment he preparat dos cursos, que necessitaran molts retocs perque jo puc dir missa, que els equips de treball de les escoles m’ho destirotaran tot amb les seves setmanes temàtiques, examens nacionals i dies especials que per algun motiu desconegut els alumnes no tindran classe perque hauran fet qualsevol altra activitat planificada en un esquema general de l’escola que a mi problablement no m’hauran informat o sigui que mentre estic en plena concentració pensant: -què més poden fer els alumnes que sigui interessant, divertit, didàctic?, em ve al pensament: I perque coi faig tot això si al final haure de suprimir la meitat del contingut que estic preparant??? Pero necessito fer-ho. Encara sóc molt novata amb l’ofici de l’educacio. I he de confessar que tinc panic a entrar a l’ aula i que les hordes estudiantils em devorin amb les seves mirades i grunyits i jo em quedi palplantada sense saber ni que fer ni que dir.\nSense exagerari honestament: fa una mica de cosa els primers dies, pero ho porto bé. M’ajuda que els alumnes son comprensius amb mi ( el meu suec els fa llastimeta pobres) i a sobre s’ho passen bomba perque sempre faig molta broma. La meva fama de xistosa s’ha extès a l’escola i aquest curs que ve tots s’han apuntat a estudiar espanyol! Ai mare, la que hem liat!\nPublicat per Teresa a 15:49 8 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Costums, Ensenyament, Feina i altres animals\nPublicat per Teresa a 11:17 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Teresa a 17:49 12 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nÉs molt important! Cal treure’s les sabates al rebedor de casa, i a tots els rebedors de totes les cases quan es va de visita. Aquesta no és una costum exclusiva de Suècia. Tots els països escandinaus procedeixen de la mateixa manera i jo diria que a altres paisos d’Europa també, sobretot a llocs on plou molt i el carrer pot estar moll o enfangat. Certament és una pràctica intel.ligent. Amb aquesta costum les cases no s'embruten ni la meitat del que s’embruten a Catalunya i Espanya. A més, en treure’t les sabates tens la sensació d’haver acabat la jornada i realaxr-te de veritat i desconectar. Per suposat a la canalla els encanta anar descalços. I a l'hivern amb la calefacció sota el parquet és molt agradable caminar només amb mitjons. Com que els mitjons es mostren tot sovint a les botigues hi ha un gran ventall de possibilitats mitjonils: llargs, curts, amb mosta, amb ratlles, amb borletes i llacets. Tot el que us pogueu imaginar. Quan vas de visita has de procurar dur uns mitjons decents, sense forats perque serà la primera cosa intima que hauràs d'ensenyar a casa de l'altra gent. Deixant a part el tema dels mitjons, i acostumats a treure's i posar-se un munt de roba al mateix lloc de la casa, les vivendes estan habilitades comodament amb aquesta finalitat, amb rebedors amplis amb molts penjadors i sabaters per a poder deixar abrics sabates, barrets i paraigües i el que faci falta.\nPublicat per Teresa a 18:52 5 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nContinuem de vacances amb un temps fastigós però no per això deixem de fer algunes de les coses que haviem pensat.\nDimecres vam anar a Kalmar, la pluja no va impedir en absolut fer la visita guiada al castell que és impressionant. Aqui veieu la cambra del rei, un dels millors espais del castell, tot i que el més espectacular és la vista exterior. Ens va agradar molt. La ciutat està bé, petitona, un centre amb molta vida comercial i agradable de passejar. Ahir vam anar a Jonköping, ... de compres ( no us dic el que vam comprar! Però es troba en aquesta botiga), de lunch, de fika a casa d’uns amics, de passeig pel moll del llac, que més que un llac sembla un mar, i finalment vam acostar-nos a Gränna. Un poble on l’únic que fan és uns caramels preciosos que es diuen polkagrisar i que la canalla es torna boja per ells. És un llogarret idil.lic petit i ben conservat a la vora del llac Vättern. Al mig del llac hi ha una illa habitada, Visingsö. Aquest llac és tan enorme que per mi s’escapa de la idea de llac, és molt gran amb onades i tot. I el més curiós és que no és el més gran de Suècia, una mica més a l’oest hi ha el llac Vännern que encara és molt més gran. Un país de grans dimensions!\nPublicat per Teresa a 11:28 7 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Suècia, temps lliure\nHem estat uns dies fora de casa. Ens n’hem anat al “pueblu”. A cals sogres. Però sense sogres... jeje. A cuidar el gos mentre ells estaven de viatge. L’entorn on viuen és molt bonic al final d’una de les badies més endinsades del Bàltic i tot i que ha fet molt mal temps hem passejat pel camp, amb l'excusa de treure el gos . Vam intentar anar a veure un “alce” però no hi ha hagut sort. Fa quatre anys que volto per Suècia i només he pogut viure la fama que té aquest bitxo. Encara mai la seva presència. Però hem vist cérvols, esquirols, i una parella de grues aturades enmig d’un camp. Són uns ocells migratoris que costen de veure a la Peninsula Iberica. Diria gairebé més grans que les cigonyes i aquesta parella tenia les plomes d’un color gris tirant a blau que impressionava.\nHa fet molt mal temps però tot i així hem pogut jugar a Kubb alguna estona i jo m’he tornat una jugadora passable, després de les pèssimes actuacions anteriors. El Kubb és un joc que diuen que ve de l’illa de Gotland, dels vikings, i vistes les peces i la seva simplicitat es pot endevinar que és un joc molt antic. Per si esteu interessats aqui us deixo aquest link.\nPublicat per Teresa a 17:20 1 comentari: Enllaços a aquest missatge


El ple municipal de la setmana passada va aprovar per unanimitat el nou Protocol local per a l’abordatge de les situacions d’emergència social. Es tracta d’una document elaborat pels Serveis Socials Bàsics de l’Ajuntament en xarxa amb la resta d’actors implicats en l’atenció a les persones en situació de vulnerabilitat: serveis sanitaris i de salut mental, cossos policials, administració de justícia i institucions especialitzades en gent gran, entre d’altres.\nLa regidora de Serveis Socials, Gemma Rosell, va explicar que el document “substitueix el Protocol d’Emergències Socials de 2003, incorporant nous serveis que en aquell moment no existien i adequant-ne el contingut a la legislació vigent”. I més concretament a les lleis 1/2004 sobre mesures de protecció integral contra la violència de gènere, la 12/2007 de Serveis Socials i la 14/2010 del dret i les oportunitats en la infància i adolescència.\nObjectiu: la dignitat personal\nL’objectiu principal del Protocol és garantir un nivell de vida digne a qualsevol persona dins el terme municipal de Teià en l’àmbit de la protecció personal, la salut, l’allotjament, la higiene, la roba, l’alimentació i el transport. A aquest efecte s’estableixen quins han de ser els circuits d’actuació que permetin activar i coordinar els diferents agents que directament o indirectament han de prestar atenció en situacions d’emergència social. Com a eina de treball útil per a aquests professionals, el document defineix cinc supòsits d’intervenció amb múltiples variants:\nTranseünts: Persones o famílies que estan de pas, no empadronades al municipi, i amb necessitats bàsiques no cobertes.\nVíctimes de violència de gènere, física, psicològica o sexual, incloent-hi les amenaces, coaccions o privacions que aquests actes comporten.\nMaltractament infantil: Infant o adolescent objecte de violència física o psíquica, privat dels seus drets per acció o per omissió, per part dels progenitors i/o tutors.\nCrisi psiquiàtrica: Persona amb un trastorn de la conducta que esdevé un perill per a la seva integritat física, per a altres persones o per a l’entorn.\nPèrdua d’habitatge per sinistre: Situacions de pèrdua de l’habitatge habitual a causa d’un sinistre sobrevingut o inesperat (enfonsament, incendi, inundació...).\nPer tal d’enfortir el treball conjunt entre els diversos agents i desenvolupar plans d’acció específics, es constitueix una Comissió de Seguiment. Coordinada per l’Àrea de Benestar Social de l'Ajuntament, la Comissió està formada per l’Àrea Bàsica de Salut del Masnou-Ocata-Teià, Càritas Parroquial, la Policia Local i els Mossos d’Esquadra.


ubicació | inici\nEls campaments Naturem 2016! es realitzaran en el terreny d’acampada i les instal·lacions d’Irehom, l’Institut de Recerca Holística de Montserrat. Un espai que neix de la necessitat d’estudiar els nous paradigmes als que cal fer front aquest S.XXI. des d’una perspectiva holística, és a dir, oberta, integral, sinèrgica i creativa.\nSi en voleu conèixer més sobre Irehom, entreu a www.irehom.org\nPer arribar a la finca de Casasaies seu d’Irehom, el primer que haureu de fer és acostar-vos a la zona de Manresa i especialment a la Carretera del Bruc BP-101. Per accedir a aquesta carretera ho podeu fer des de Manresa per la C-37 o des del Coll del Bruc per la A-2, si sortiu des de Barcelona o rodalies.\nUn cop agafeu la carretera del Bruc, just abans d’arribar al restaurant “Ca la iaia” (km11 aprox.) si veniu des de Manresa, veureu una casa de color crema a l’esquerra de la carretera amb un cartell groc gran que hi posa “Hípica Montserrat”. Si veniu des del Bruc, la casa us quedarà passat "Ca la iaia". Agafeu aquest camí de terra i just després (20m) heu d’agafar el camí que queda a la dreta. Seguiu per la pista uns 2km. Veureu un cartell de bassa de bombers en un encreuament, heu de passar per l’esquerra i al cap de 1km ja sereu a Casasaies-Irehom. Durant el trajecte pel camí de terra trobareu cartells d’Irehom en els punts claus. Si esteu atents no us podeu perdre.\nPer veure la ruta des de Manresa, cliqueu AQUÍ\nPer veure la ruta des de Barcelona, cliqueu AQUÍ


L'Institut Basc Etxepare i l'Institut Ramon Llull col·laboraran en la difusió de l'èuscar i el català - Actualitat - Institut Ramon Llull – Llengua i cultura catalanes\n30/03/2018. La coreògrafa María Muñoz balla ‘Bach’ a la Filharmònica de París\nLa ballarina María Muñoz torna a representar a França l’espectacle ‘...\n26/03/2018. Un any després, es consolida la presència catalana a la Fira del Llibre Infantil i Juvenil de Bolonya\nTot és a punt per la nova edició de la Fira del Llibre Infantil i Juvenil de Bolonya q...\n22/03/2018. Presentació del programa de TV3 "Katalonski"\nEl 22 de març, a les 22.35, TV3 estrenarà “Katalonski”, una producci&oacut...\nL'Institut Basc Etxepare i l'Institut Ramon Llull col·laboraran en la difusió de l'èuscar i el català\nSant Sebastià, 25/05/2011\nL'Institut Basc Etxepare i l'Institut Ramon Llull han signat aquest dimecres al migdia un conveni que té com a finalitat establir les bases de la col·laboració entre ambdues institucions en programes i activitats que tenen com eix la promoció i difusió de la llengua i la cultura basques i catalanes.\nTots dos instituts, juntament amb responsables de Política Lingüística de la Xunta de Galícia, exploren la possibilitat de dur a terme accions conjuntes per a la projecció exterior de les seves llengües i cultures.\nLa directora de l'Institut Basc Etxepare, Aizpea Goenaga, i el director de l'Institut Ramon Llull, Vicenç Villatoro, han explicat en roda de premsa a Sant Sebastià els termes del conveni signat per aquestes dues institucions que comparteixen objectius.\nL'Institut Ramon Llull, consorci creat per la Generalitat de Catalunya i el Govern de les Illes Balears el 2002, té com a finalitat la projecció exterior de la llengua i la cultura catalanes en totes les seves modalitats i formes d'expressió. La relació entre l'Institut Etxepare i l'Institut Ramon Llull va començar amb una primera trobada a Barcelona, l'octubre passat, en què es van analitzar les possibilitats de col·laboració que avui prenen forma amb la signatura del conveni corresponent.\nGoenaga ha lloat la feina realitzada en els darrers anys per l'Institut Ramon Llull i ha assenyalat que es tracta "d'un referent important" per a l'Institut Etxepare.\nAixí mateix, ha afirmat que per desenvolupar la seva tasca de difusió, l'Institut Etxepare ha de "teixir xarxes i fomentar el diàleg amb altres cultures".\n"Construir xarxes, crear complicitats i fomentar la col·laboració és fonamental. Des que l'Institut s'ha posat en marxa hem dedicat un gran esforç a aquesta tasca i aquest conveni fruit d'això", ha afirmat Goenaga.\nDe la seva part, el director de l'Institut Ramon Llull, Vicenç Villatoro, ha subratllat la "bona sintonia" existent entre ambdues institucions i ha indicat que la col·laboració entre elles "va més enllà de l'intercanvi d'experiències".\n"Cadascú tenim el nostre objectiu, projectar la nostra llengua i cultura, però també tenim objectius comuns i, a més, estem d'acord en la forma d'aplicar els nostres objectius concrets", ha dit Villatoro. "Projectar significa donar la imatge d'una Península Ibèrica multicultural i multilingüe, que es vegi com una realitat plural i no homogènia, i que per tant, tots nosaltres sortim", ha afirmat. "Hem d'explicar un mateix relat, i si ho diem de forma coral, ens sentiran més".\nExisteixen sinèrgies importants entre ambdós instituts, que centren la seva mirada a l'estranger, i s'espera que la col·laboració obri noves portes per a la difusió de les llengües i cultures respectives.\nEl conveni té una vigència de quatre anys i permetrà que les dues institucions treballin plegades en aquelles activitats que tinguin com a finalitat la promoció i difusió de l'èuscar, el català i les seves respectives expressions culturals i artístiques.\nEl conveni amb l'Institut Ramon Llull és el cinquè que signa l'Institut Etxepare amb entitats que considera estratègiques per desenvolupar la seva activitat. Anteriorment ha establert contactes amb EITB, l'Instituto Cervantes, la Filmoteca Vasca i Euskaltzaindia/Real Academia de la Lengua Vasca.\nAccions conjuntes entre Catalunya, Galícia i el País Basc\nD'altra banda, responsables de l'Institut Etxepare i l'Institut Ramon Llull han tingut una reunió de treball amb el responsable de Política Lingüística de la Xunta de Galícia. La finalitat és estudiar actuacions conjuntes en la projecció internacional de les llengües i cultures pròpies del País Basc, Catalunya i Galícia, consolidar la presència d'aquestes llengües als programes acadèmics d'universitats estrangeres i promoure activitats culturals a tres bandes.\nEntre els projectes que les tres institucions tenen entre mans hi ha el de crear minors o especialitats en llengües ibèriques que incloguin el català, l'èuscar i el gallec. Cada cop són més les universitats que, trencant la idea de l'hispanisme clàssic, contribueixen a donar a conèixer tota la diversitat cultural de l'Estat i la Península Ibèrica, oferint classes de català, èuscar i gallec. Les xarxes de lectors de l'Institut Etxepare i de l'Institut Ramon Llull és una clara mostra d'aquesta tendència.\nA la reunió hi ha participat Aizpea Goenaga, directora de l'Institut Etxepare; Vicenç Villatoro, director de l'Institut Ramon Llull; Anxo Lorenxo, responsable de Política Lingüística de la Xunta de Galícia; Xoan Rivas, subdirector de Política Lingüística de la Xunta de Galícia; Andreu Bosch, director de l'Àrea de Llengua i Universitats de l'Institut Ramon Llull, i Mari Jose Olaziregi, directora de Promoció i Difusió de l'èuscar de l'Institut Etxepare.\nAquest dimecres han signat un conveni a Sant Sebastià