Mostrant articles per etiqueta: bruixes - Antoni Janer Torrens - Batecs Clàssics\nEl toisó d’or, un obsequi ple de caspa\nLa princesa Elionor ja té a les seves mans el toisó d’or. Felip VI està orgullós de veure com la seva filla llueix un collar d’or que, tanmateix, està ple de caspa. El nom de l’obsequi prové del llatí tondere (“esquilar”, “tondre”); també és conegut com a velló, que deriva de vellus (“llana”).\nEl rei d’Espanya és el màxim representant de l’Orde de Cavalleria del Toisó d’or. Aquesta entitat va ser fundada a la ciutat belga de Bruixes el 1430 per Felip el Bo, duc de Borgonya, amb motiu del seu matrimoni amb Isabel de Portugal.\nL’objectiu de l’Orde de Cavalleria del Toisó era produir un acostament de la noblesa de Bruixes a l’entorn del duc de Borgonya. Per tal d’honrar els seus servidors més lleials s’instituí la concessió d’un gran collar d’or amb el símbol d’un moltó d’or al mig –un moltó és el mascle de l’ovella castrat. Atès que es tractava d’uns institució catòlica, l’animal recordava la llegenda del toisó d’or que Gedeó, un jutge d’Israel, va oferir a Déu en sacrifici per la victòria aconseguida contra la tribu dels madianites. Amb tot, és el mateix toisó d’or que apareix en el mite de Jàson.\nEn extingir-se la dinastia Borgonyesa al segle XVI, l’Orde de Cavalleria del Toisó d’or va passar a mans dels seus legítims hereus, els monarques espanyols. Ara, però, la distinció del collar d’or no s’atorga a fidels servidors del rei com antigament, sinó a aquelles persones que destaquin pel seu talent i noblesa d’esperit. Es concedeix a títol personal, no és hereditari ni transmissible. Així, un cop els seus titulars han mort, ha de ser retornat a la institució.\nEl rei Felip lliura el toisó d'or a la seva filla Elionor amb motiu del 50è aniversari del monarca\nEl toisó d’or en la mitologia grega\nEn la mitologia grega, el toisó estava relacionat amb la història dels dos germans Frixos i Hel·le (l’un home i l’altre dona). Eren fills del sobirà de Beòcia, Atamant, i Nèfele. Després de tenir-los, Atamant havia rebutjat Nèfele i s’havia tornat a casar amb una altra dona anomenada Ino, amb qui tengué més fills. Ino, però, no volia veure ni en pintura els seus fillastres. És per això que persuadí un grup de dones perquè torrassin el gra destinat a la sembra del blat. D’aquesta manera, la terra no produí res.\nAleshores Atamant decidí envià missatgers a Delfos per preguntar a l’oracle la manera sobre com acabar amb aquella infertilitat. Ino, amb tot, subornà els emissaris perquè tornassin amb la resposta que la terra només podria tornar a ser fèrtil si Frixos era sacrificat a Zeus. En sentir això, Atamant, pressionat pels seus conciutadans, portà Frixos a l’altar. Nèfele, però, no podent consentir tal injustícia, actuà a temps i aconseguí lliurar el seu fill, juntament amb la seva filla Hel·le, a un moltó, de llana d’or i amb ales, que li havia enviat Hermes.\nFrixos intenta ajudar la seva germana Hel·le\nL’animal s’endugué volant els dos germans cap a Orient, però durant el camí Hel·le va relliscar i va caure a la mar. Des d’aleshores, per aquest motiu, l’estret fou anomenat Hel·lespont (“la mar d’Hel·le”) -actualment correspon al mar de Màrmara, que uneix el mar Negre i l’Egeu. Frixos va poder arribar a la Còlquida (l’actual Geòrgia), on el rei Eetes el va acollir. Llavors, Frixos va sacrificar el moltó i va oferir la seva llana daurada al rei per agrair-li la seva hospitalitat. Aquest alhora el consagrà a Ares, déu de la guerra, penjant-lo dalt d’una alzina i posant-li un drac com a guardià. Al cel, aquest moltó quedà immortalitzat amb la figura del Zodíac Àries.\nJàson va ser l’heroi que hagué d’anar a la Còlquida a cercar el toisó d’or. Aquella fou la primera gesta mítica del món grec antic. Havia estat un encàrrec que li havia fet el seu oncle, rei d’Iolcos (nord-oest de Grècia), per poder recuperar el tron que li pertocava. L’empresa semblava impossible. El primer que féu Jàson fou construir un vaixell de cinquanta rems que bateià amb el nom Argos (“ràpid” en grec; el seu constructor, però, també es deia així). Aleshores convocà les cinquanta persones més ben preparades de tota l’Hèl·lade. Entre elles, destacaren personatges molt il·lustres en la mitologia com foren Orfeu, Hèracles, i Peleu i Telamó –que foren pares, respectivament, d’Aquil·les i Àiax, els millors guerrers davant Troia.\nLa ruta dels Argonautes\nL'expedició dels argonautes (Costa, 1484-1490)\nCom passà a Odisseu segles més tard amb el seu retorn a Ítaca, l’expedició a la Còlquida que liderà Jàson va estar plegada d’aventures. Un cop arribat a destinació, l’heroi va poder dur a terme la seva empresa gràcies a l’amor que li professà Medea. Filla d’Eetes, rei de la regió, aquesta jove, que era fetillera, l’ajudà en les terribles proves que hagué de superar per poder aconseguir el preuat toisó d’or: junyir uns toros salvatges i sembrar-hi, en el lloc on habiten, les dents d’un drac que matà després que Medea li facilitàs uns filtres per adormir-lo. Aquesta argúcia argumental d’introduir l’aliat –normalment femení- que ajuda l’heroi esdevé habitual en els relats d’aventures.\nJàson i el toisó d'or (Erasmus Quellinus, 1636-37)\nAmb la missió complerta, la jove parella salpà a bord de l’Argos direcció a Iolcos en una travessia igual d’accidentada que la d’anada. En la partida, Medea ja donà bones mostres de la seva sang freda. El rei Eetes intentà perseguir-los, però Medea, veient que el seu pare era a punt d’agafar-los, matà el seu germà Apsirt, esbocinà el seu cos i llançà els trossos a la mar. Així, Eetes s’aturà a recollir els membres del seu fill i després desistí de continuar la persecució per poder enterrar-lo. La de Jàson i Medea, tanmateix, no acabà essent una història amb final feliç.\nL’esquema argumental del mite de Jasòn es pot resseguir en altres aventures d’herois com Simbad (recollides a Les mil i una nits), l’arqueòleg Indiana Jones (A la recerca de l’arca perduda) o fins i tot l’espia britànic James Bond.\nJàson (Gustav Moreau, 1865)\nAquí teniu un fragment de la pel·lícula Jàson i els Argonautes (1963):\nI aquesta és la pel·lícula "Jason i els argonautes" de l'any 2000:\n- La perversa síndrome de Medea\nArticle publicat a l'Ara Balears (22/02/2015)\nL’espectacle de la mort ja s’ha convertit en un acte quotidià de les nostres vides. A l’antiga Roma el poble acudia als amfiteatres a contemplar la sang vessada dels gladiadors i dels primers màrtirs cristians. Durant l’edat mitjana la crema de bruixes i heretges enmig del carrer serví d’escarment per a més d’un. Al segle XVIII la guillotina de la Revolució Francesa seria un altra escenificació pública del terror. La primera meitat del segle XX, marcada per les dues guerres mundials, esdevindria un dels períodes més cruents de la història d’Europa amb més de 70 milions de persones mortes per la follia humana.\nEl segle XXI s’estrenaria amb un canvi de percepció social del mal. L’11 de setembre de 2001 tothom pogué presenciar en directe, des de casa seva, els terribles atemptats de les torres bessones de Nova York. Des d’aleshores vivim anestesiats sobre una realitat, la violència, que ja havíem començat a frivolitzar amb els videojocs més sàdics. Havent-se globalitzat el mal en l’actual societat mediàtica, ja no ens immutam en veure com setmana rere setmana grups terroristes decapiten hostatges o realitzen massacres indiscriminades.\nQui es va interessar per entendre la psicologia del mal va ser Hannah Arendt (1906-1975), una filòsofa alemanya d’origen jueu que el 1951 es va donar a conèixer amb el llibre Els orígens del totalitarisme. El 1961, exiliada als EUA, el diari The New Yorker la va contractar perquè cobrís a Jerusalem el judici d’Adolf Eichmann. Es tractava de l’oficial de la SS, mà dreta de Himmler, que s’havia encarregat d’organitzar les deportacions dels jueus als camps de concentració, d’on la pròpia Arendt havia aconseguit escapar. En una operació força polèmica, violant tots els tractats internacionals, el nounat estat d’Israel, que no participà dels judicis de Nuremberg (1945-49), havia capturat a l’Argentina el malvat tinent nazi per aplicar-li la seva pròpia llei. Dos anys més tard, aquella tasca periodística es publicaria en forma de llibre sota el títol Eichmann a Jerusalem. Informe sobre la banalitat del mal.\nLa pensadora alemanya esperava trobar-se amb l’encarnació de la maldat absoluta. Per a sorpresa seva, però, Eischmann no era un monstre al servei d'un règim criminal, tal com mantenia el fiscal d'acord amb l'opinió pública. Era més aviat un home “terriblement i temiblement normal”, fruit del seu temps i del totalitarisme antisemita que li tocà viure. En el judici, el mateix acusat havia reconegut que ell només havia complit ordres. “Acuso –afirmà- els governants d’haver abusat de la meva obediència”. Per a Arendt, l'únic pecat d'aquell individu havia estat renunciar a la qualitat decisiva de l'ésser humà: la capacitat de pensar. Això la portà a parlar de la “banalitat del mal”.\nEichmann en una gàbia de vidre, durant el judici\nJa a principis del nazisme Arendt havia retret al seu gran mestre i amant Martin Heidegger que hagués desertat de la seva responsabilitat intel·lectual per denunciar les atrocitats del Tercer Reich. És la mateixa postura còmoda i covarda que retrataria el 1951 l'italià Alberto Moravia en el llibre El conformista. Portada el 1970 al cinema per Bertolucci, l’obra té com a protagonista un respectat professor de filosofia que, per una qüestió de supervivència, s'afilia al partit feixista. Segons Arendt, amb la seva claudicació davant els règims totalitaris, aquells intel·lectuals haurien comès un pecat més gran que el del propi Eischmann, que, al cap i a la fi, era un home anodí i pusil·lànime sense cap dilema moral a l'hora d'executar les ordres dels seus superiors.\nAquesta manca de “moral” explicaria la “banalitat del mal” de la filòsofa alemanya, la qual, tanmateix, mai no mantingué que Eischamn es limitàs a obeir ordres. En el llibre, recorda que, en veure que s’acostava la derrota nazi, Himmler recomanà dispensar un millor tracte als reclusos dels camps de concentració. Aleshores el seu subaltern no li féu cas i s’esforçà per continuar amb la Solució Final, eufemisme emprat des de 1942 per al·ludir a l’extermini sistemàtic de la població hebrea. Per a Arendt, actuà així mogut per la set de glòria i pel convenciment que el seu esperit maquiavèl·lic era una manifestació de la seva virtut.\nEischamn seria considerat com el major assassí d’Europa, tot i que segurament ell no matà amb les seves pròpies mans cap dels 6 milions de jueus víctimes de l’Holocaust. El tribunal israelià el condemnà a mort. Les seves restes foren incinerades i escampades pel Mediterrani per evitar que la seva tomba es convertís en un lloc de peregrinació. A pesar que Arendt no defensà la innocència d’aquell oficial de la SS, la seva autòpsia sobre el mal no va agradar gens als seus compatriotes, que la varen acusar de “pro nazi”. Avui, cinquanta anys després del famós judici i trasbalsats pel terrorisme jihadista, les reflexions d’Eichmann a Jerusalem no haurien de ser ignorades. Tal com assegura el sociòleg Salvador Giner en la seva Història del pensament social, “el que Arendt demostrà és com la mediocritat moral, la covardia dels febles i la fàcil obediència rutinària és el que transforma la gent corrent en mansos braços de la brutalitat i de la barbàrie totalitària”.\nEl calendari ens diu que 27 de gener és Dia Internacional en Memòria de les Víctimes de l’Holocaust.\nPer entendre la ment d'un assassí no us podeu perdre aquest article del filòsof Xavier Antich del diari Ara (03/04/2016) titulat "La racionalitat criminal".\nAquí teniu més informació sobre Hannah Arend.\nAquí teniu fragments de la pel·lícula Hannah Arendt (2012):\nA Sapere aude, la secció de filosofia moderna del programa Múltiplex d'IB3 Ràdio (31/01/2017), reflexion sobre la guerra:\nI aquí teniu un documental molt interessant sobre els descendents dels botxins de l'holocaust que reneguen dels seus pares. Es titula "Els fills de Hitler":\nPer reflexionar sobre el bé i el mal, aquí teniu un àudio del programa "L'ofici de viure" de Catalunya Ràdio (23/06/2013)\nFebrer 25, 2015\nSobre dones i homes\nEn llatí, el concepte de “dona” s’expressava amb dues paraules: femina i mulier. Femina, que en anglès ha donat female i en castellà “hembra”, al·ludia al caràcter sexual del terme en oposició a “home” i equivalia al grec γυνή -d’on tenim ginecologia. Mulier, en canvi, designava la dona adulta en oposició a puella (“nina”).\nTanmateix, d’aquestes dues paraules la més elegant era mulier –convertida en la nostra muller i en castellà “mujer”- ja que femina incloïa l’accepció de “femella” del regne animal, per exemple, canis femina (“cussa”). A diferencia del castellà, el català no ha conservat el cultisme llatí femina. En el seu lloc, tenim dona, procedent del llatí domina (“senyora”), que alhora deriva, curiosament, de domus (“casa”). La mateixa arrel comparteixen madona, donzella i dama –en anglès, dame.\nHelena, la femme fatale que, segons la mitologia, provocà la guerra de Troia (Anthony F. A. Sandys, 1829)\nSi gratam en l’etimologia de femina i mulier ens trobam amb autèntiques sorpreses. Mulier està relacionada amb l’adjectiu mollis (“tou”) la qual cosa vincula la dona amb el sexe dèbil –en castellà, mollis ha donat “molície” com a sinònim de “blandura” o d’afeminat.\nFemina, en canvi, deriva de l’arrel indoeuropea *dhe- (“mamar”, “alletar”), present també en el seu homònim grec θῆλυς (“femella”) i en altres paraules llatines com filius (>fill), fetus (<fetus), fecundus (>fecund), felix (>feliç), fellare (>fel·lació), en l’anglès daughter (“fill”) o en el bosnià dijete (“nin”). Per tant, etimològicament, femina vol dir “la que nodreix amb la seva llet” –el seu diminutiu seria femella, -ae (“doneta”), d’on tenim femella; filius, “l’alimentat amb la llet”; fetus, “el nodrit”; fecundus, “fèrtil”; fellare, “xuclar”, “mamar”. D'altra banda, de filius deriven feligrés (< filii eclesiae, "fills de l'església"), filial, afiliació o la paraula castellana "hidalgo" (< "hijo de algo").\nEl 1486 dos monjos dominics van publicar a Alemanya Malleus Maleficare (“Martell de les bruixes”), un exhaustiu tractat sobre la caça de bruixes que, durant 200 anys, va servir de base a la Inquisició per dur a la foguera milers de dones acusades de bruixes. Se les considerava pervertidores, insaciables i causa de la desgràcia dels homes. El llibre recollia una falsa etimologia, del tot misògina, de Sant Agustí (segle IV) sobre la paraula llatina femina. Al seu parer, provenia de fides (“fe”) i de minus (“menys”). La dona, per tant, seria “la que té menys fe”.\nPer referir-se al concepte home, el llatí tenia l’adjectiu mas, maris i el substantiu vir, -i –el seu equivalent grec és ανηρ, d’on deriva misàndria, l’aversió al gènere masculí. Mas, maris ens ha donat paraules com mascle, masculí, marit, maridatge i, en anglès, male (“mascle”) i marriage (“matrimoni”), en francès mariage -resulta curiós que en la nostra llengua aquest concepte derivi del llatí mater, la qual cosa ens indica la finalitat reproductora que temps enrere tenia per a la dona la unió conjugal. Segons alguns filòlegs, el francès mariage hauria donat nom als típics cantants mexicans, els “mariachi”, que toquen a les noces i altres festes amb violins, arpes, guitarres i trompetes.\nUn altre derivat de mas, maris també podria ser Mart, el déu de la guerra; no debades, a l’antiguitat es tractava d’una pràctica associada al gènere masculí. I de Mart tenim marcià –sinònim d’extratrerrestre-, l’adjectiu marcial i els noms propis Marc i Martí.\nL’altra paraula llatina per a home, vir, -i, podria estar emparentada amb uis, uis (“força”), que ha esdevingut una gran font de derivats: violar, violència, vindicar, venjança, viril, virtual, reivindicar, vigor i desvetllar (“treure la son”, “perdre la son”, del prefix des- i el verb vetllar, el qual prové alhora del llatí vigilare, “estar despert”, “vigilar”, derivat de vigere, “tenir vida, vigor”, “estar desvetllat”.\nAdam i Eva (Lucas Cranach)\nDe vir, -i també tenim virtut. A l’antiga Roma ser virtuós era sinònim de ser masculí. I, en la mentalitat romana, ser masculí significava dominar. En primer lloc dominar els propis impulsos, però també dominar els altres: esposa, amants, fills, esclaus, etc. La qualitat que, en canvi, ennobleix la dona no és la virtut, sinó la pudicitia, la castedat, la puresa. I a la resta dels mortals només els queda l’obediència.\nEl tòpic diu que tot marit ha de ser viril i tot un senyor. Aquesta paraula prové del llatí senior, -oris, comparatiu de senex (“ancià”), que s'anà substantivant per a designar els ancians de la comunitat, del senat, els superiors, fins a suplantar dominus (“amo”) –és una llàstima que avui la societat ja no valori l’experiència dels ancians i els margini per considerar-los senils. En francès aquest llatinisme es manté ben viu en el terme monsiur (“senyor”, literalment “el meu senyor”), i, en anglès en el títol nobiliari de Sir –la seva versió femenina, Lady, igual que Lord, és d’origen anglosaxó.\nSi continuam amb el tòpics no podem estar-nos de dir que, en la llengua de Shakespeare, hem d’esperar que tot Sir sigui també cavallerós, galant, és a dir, un gentleman. Mentre que el lexema final d’aquesta paraula (–man) és d’origen germànic, gentle prové del llatí gentilis, que significava “persona que pertany a una gens determinada”, és a dir, a una de les famílies romanes respectades. D’altra banda, a diferència de madona, amo no derivaria directament del llatí. Segons el gran filòleg Joan Coromines, és un mot procedent de l’hispano-llatí amma “dida”, “mestressa”.\nLa felicitat de l'home\nDiferents cànons de masculinitat\nEl concepte de masculinitat ha canviat al llarg del temps. Basta observar un retrat oficial del rei Lluís XIV de França, del segle XVIII. El monarca porta una llarga perruca, mitges, sabates de taló alt i adopta la postura de ballarí, recolzant-se sobre una enorme espasa. Avui seria titllat d’efeminat. Al seu temps, però, Lluís XIV era paradigma europeu de la masculinitat i la virilitat.\nEn ple segle XXI seria impensable que tot un president d’Estats Units com Barack Obama sortís retratat com Lluís XIV. Ara els governants no vesteixen d’una manera tan extravagant.\nCom veis, parlar del gènere humà dóna –que no dona- molt de si. Res a veure, però, amb les converses dels primitius tertulians de l’abominable programa de Tele5 “Mujeres y hombres y viceversa”.\nAquí teniu un capítol del programa científica de "La 2" "tres14" dedicat a les diferències entre homes i dones.\nAquest article parla sobre si avui en dia té sentit la cavallerositat.\nAquest àudio parla sobre la sexualitat en el llenguatge.\nPer a més informació, aquí teniu un interessant àudio del programa "En guàrdia", d'Enric Calpena, de Catalunya Ràdio, dedicat al cos i la sexualitat durant l'edat mitjana.\nEn aquest enllaç trobareu informació sobre les dones gregues. I aquest altre enllaç parla sobre les dones més destacades de la mitologiag grega.\nA Sapere aude, la secció de filosofia moderna del programa Múltiplex d'IB3 Ràdio (09/03/2018), reflexion sobre el feminisme a partir de la cita de Simone de Beauvoir: “No es neix dona, s'arriba a ser-ho”:\n- Lucrècia, la primera veu del #MeToo (#EgoQuoque)\nGener 8, 2014


El gimnàs del CEIP Sant Mateu de Riudecanyes estarà llest a finals d'any\nL'escola ja va col·locar la primera pedra el passat mes de maig.\nLes obres s’han adjudicat per 199.650 euros\nActualitzada 30/08/2018 a les 12:39\nL’empresa Edificacions i Reparacions Tarraco SL serà l’encarregada de l’execució de les obres del futur Gimnàs del CEIP Sant Mateu de Riudecanyes. Així ho ha determinat la mesa de contractació que, adjudicant les obres aquest passat 23 d’agost, dóna llum verd a aquest projecte necessari per al municipi. L’import econòmic d’adjudicació ascendeix a un total de 199.650 euros, dels quals el govern de la Generalitat de Catalunya n’aportarà 50.000 i la resta serà assumida per l’ajuntament de Riudecanyes amb recursos propis.\nL’empresa adjudicatària iniciarà els treballs en breu i les previsions passen per tenir-les enllestides abans de finalitzar aquest any 2018. El futur gimnàs, que tindrà una superfície de 450 metres quadrats i s’ubicarà a un terreny annex a l’edifici del centre educatiu, serà un espai polivalent que també podrà utilitzar el consistori de Riudecanyes i les entitats del municipi per algunes activitats en horari extraescolar, a més de la mateixa escola.\nLa primera pedra del futur gimnàs es va col·locar just abans d’acabar el curs passat, al mes de maig, i s’hi va incloure una capsa del temps que contenia diversos objectes per a recordar la data, com ara dibuixos i fotos, un diari del dia i objectes diversos vinculats al col·legi i al món educatiu.\nA més, l’acte de la col·locació de la primera pedra va coincidir amb l’acte que organitzava l’AMPA del CEIP Sant Mateu de Riudecanyes, que va consistir en una pintada d’un mural de la pista de l’escola.\nComenta el contingut : El gimnàs del CEIP Sant Mateu de Riudecanyes estarà llest a finals d'any


Muntatge de cadira pujaescales SOCIUS a Alcantarilla, Murcia - Válida sin barreras - Valida Muntatge de cadira pujaescales SOCIUS a Alcantarilla, Murcia - Válida sin barreras - Valida\nMuntatge de cadira pujaescales SOCIUS a Alcantarilla, Murcia - Válida sin barreras\nLa decisió d'instal·lar un salvaescales a vegades és difícil de prendre, però per a aquestes persones amb mobilitat reduïda és millor que canviar d'habitatge o viure en una sola planta de la seva casa. A Válida sin barreras fem estudis a mida del seu habitatge i li proporcionem un pressupost al moment sense cost ni compromís.\nEn aquesta ocasió hem instal·lat una cadira salvaescales model SOCIUS en una casa particular d'Alcantarilla, a Múrcia, per a salvar un tram d'escales corbs. És molt fàcil d'usar, l'única cosa que necessita fer és mantenir pressionat el botó i el seu pujaescales el transportarà suaument i de forma segura en la direcció que desitgi desplaçar-se. SOCIUS compta amb una pantalla de diagnòstic perquè pugui supervisar l'estat de la seva cadira elevadora. Algunes cases tenen una porta prop de les escales i la guia pot ser un obstacle. En aquestes situacions, cal instal·lar una guia amb tram articulat automàtic. Això signiﬁca que la guia es pot plegar cap amunt, allunyant-la de la porta i deixant l'accés lliure.\nPerfectament acabat, 100% fet a mida... i ràpidament instal·lat a la seva casa.\nMuntatge de mini elevador SUBEO a Molina de Segura, Múrcia - Válida sin barreras\nPujaescales FIDUS interior comunitat de veïns Múrcia\nInstal·lació cadira subeescaleras instal·lada en interior de casa particular a Lorca, Murcia


Grup Religions i Espiritualitat – AUDIR\nHome Grup Religions i Espiritualitat\nEl grup va néixer el 2017, amb el propòsit d´aprofundir en l´espiritualitat de les distintes tradicions religioses i conviccions.\nEl formen 9 persones de les tradicions hinduista, jueva, budista, Brahma Kumaris, bahá’í, cristianisme catòlic i humanisme laic.\nProjectar el seu diàleg i treball entorn els temes que consideren més importants pel que fa a l’espiritualitat i al diàleg interreligiós.\nAplega la reflexió sobre el següents aspectes:\nAcollir el diàleg interreligiós i l’experiència de compartir la pròpia fe com una interpel·lació mútua on, uns i altres són cridats a anar més enllà.\nFer experiència de com les diferències entre de les pròpies identitats, compartides amb transparència, poden ajudar a fer una recerca més profunda de Déu, sabent adreçant-nos mútuament i amb respecte la pregunta: Quin és el teu Déu? podem apropar-nos sincerament a l’altre.\nS’inicia la reunió amb una estona de silenci/meditació, que condueix, rotativament, un membre del grup.\nSovint, el temes que es tracten són prèviament preparats a través de material que es passa per internet.\nA cada reunió, una persona distinta prepara prèviament una dissertació/informació sobre el tema i l’exposa.\nTemes tractats a les trobades de 2019\nLimitacions i projeccions dels grups de D.I. Riquesa i dificultats delD.I. en els aspectes religiós, social i polític). Expectatives davant el properParlament Català de les Religions que tindrà lloc a Mallorca (30-31 març).\nImportància i trets característics dels aliments segons les religions.\nComentaris sobre el llibre de nutrició cuina hinduista de Gundicha Das.\nDiàleg sobre el Parlament Català de les Religions que ha tingut lloc a Mallorca el març de 2019.\nIntercanvi de vivències sobre l´esdeveniment de la Nit de les\nReligions de 2019.\nDebat sobre el D.I. a partir de un power-point.\nDiàleg sobre l´acceptació de les creences i valors de les religions.\nComentaris sobre la relació “religió i espiritualitat”.\nEl rol de les religions en l´ecologia i sensibilitat del planeta.\nExplicació de l’espiritualitat del Bab (Baha´ís), en motiu de la celebració del 2n centenari de la seva mort.\nIntercanvi sobre vivències personals. Informació sobre la participació d´un membre del grup a la cimera sobre el clima.\nAquest grup no dur a terme activitats, perquè el seu objectiu és la reflexió sobre temes d´espiritualitat\nHorari i regularitat de les reunions: Cada cinc setmanes\nEl grup resta obert a la incorporació de nous membres.


Hotel Meteor Cluj Cluj- Napoca Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBulevardul Eroilor 29, Cluj- Napoca, Cluj- Napoca, Romania, 400129 - Veure al mapa\n"In the Heart of the City. Breakfast was good. Price was affo..."\nBarri Cluj- Napoca Cluj- Napoca\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Cluj- Napoca, no busqui més enllà de Hotel Meteor Cluj. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Biblioteca d'Estudis Americans, Esglèsia Hongaresa Reformada, Teatre Nacional Lucian Blaga.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Meteor Cluj és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , lloguer de cotxes.\nL'ambient de Hotel Meteor Cluj es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Cluj- Napoca, el Hotel Meteor Cluj és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (260) Parelles (58) Viatgers en solitari (95) Famílies amb infants petits (30) Famílies amb infants grans (21) Grups (56)


Gairebé 56.000 vehicles entren al Principat durant el Pont - El Periòdic d'Andorra\n55.397 vehicles van entrar al Principat durant el Pont de l’1 de maig, una xifra segons el servei de Mobilitat que compleix amb les previsions i que és «una mica superior» a la d’un cap de setmana normal.\nLa frontera del riu Runer va comptabilitzar 38.855 entrades de les quals 8.283 van ser el divendres, el dissabte va ser el dia de més afluència amb més d’11.000 vehicles, el diumenge es van sueprar els 10.000 i el dilluns, en l’operació tornada dels residents al Principat que van passar el pont fora, 9.419.\nLa frontera del Pas de la Casa va registrar 17.082 entrades des de França, on ahir també era festiu; 2.752 d’elles van ser el divendres, 5.158 el dissabte, 5.602 el diumenge, sent el dia de més afluència, i 3.570 el dilluns.\nEl torneig de bàsquet de la base TIM Andorra, que va aplegar 176 equips dels quals més de 160 eren espanyols, gairebé no va afectar en l’entrada de vehicles, donat que la gran majoria es van desplaçar en autocars. Mobilitat apunta que el pont no va deixar cap incidència a destacar.


Els galeristes superen totes les tensions i convoquen per demà la Nit de l'Art\n23 setembre 2020 09:12\nEls presidents d'ambdues associacions i Cort destacaren l'elevat nivell de la cita\nEls galeristes d'ambdues associacions al Centre Cultural Contemporani Pelaires moments abans de la presentació.\nEn un ambient de gran cordialitat i harmonia els representants d'ambdues associacions de galeristes i les institucions presentaren ahir una nova edició de la Nit de l'Art.\nDesprés d'uns mesos de «tensions» i «dubtes» que feren perillar aquest esdeveniment, els presidents de l'Associació Independent de Galeristes de les Balears, Joan Oliver «Maneu», i d'Art Palma, Pep Pinya, es referiren a la cita de demà vespre com un «èxit segur» en el que després de tot l'esdevingut «el gran protagonista serà l'art».\nEnguany s'arriba a la setena edició de la Nit de l'Art amb la participació, per primera vegada del museu Es Baluard, que acollirà la fi de festa amb un concert. Així mateix, també s'han afegit altres noves galeries independents que han obert enguany i espais, com La Misericòrdia, que han reforçat la seva oferta per atreure més públic. La Llonja també obrirà.\nEn el decurs de la presentació, tant el regidor de Cultura, Rogelio Araujo, com els presidents d'ambdues associacions anunciaren que a partir de l'octubre es reprendrien contactes per ampliar, de cara a l'any que ve, aquesta cita amb l'art. Segons avançaren, es tractaria d'allargar uns dies la convocatòria i complementar l'esdeveniment amb conferències, concerts i altres actes culturals amb l'art com a referència.\nTant Pinya com «Maneu» destacaren la qualitat i la diversitat de l'oferta que se podrà constatar en aquest inici de temporada amb qualificatius com «sensacional» i de «gran nivell». Per la seva banda, Pep Pinya també se referí al moment actual en què es troben les galeries a Mallorca. Segons digué, «s'està convertint en un centre de cultura importantíssim i els galeristes s'hauran de fermar les sabates per garantir el nivell de qualitat que es requereix».\nAixí, no dubtaren a fer una convidada al públic per prendre part en aquesta «cita obligada» que «permet donar accés a gent que d'una forma normal no aniria mai a una galeria». Entre ambdues associacions d'art són tretze les galeries de Palma associades que prenen part en l'esdeveniment. A elles s'hi han de sumar tots els centres culturals públics.


Llibertat de circulació per a les persones voluntàries | Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya\nInici Sala de premsaLlibertat de circulació per a les persones voluntàries\nLlibertat de circulació per a les persones voluntàries\nLa Federació Catalana de Voluntariat Social ha elaborat, amb altres agents, un protocol.\nLes persones que formen part de xarxes de suports tindran llibertat de circulació per realitzar la seva tasca de voluntariat en el marc de la crisi per la COVID-19. La Federació Catalana de Voluntariat Social (FCVS), el Consell d’Associacions de Barcelona (CAB) i la Cooperativa Arç, amb l’aval de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona, han establert un protocol per facilitar i promoure l’acció de voluntariat de les persones que formen part d’aquestes xarxes d’arreu del territori.\nLes xarxes han de fer ús prioritàriament del Secretariat Català pel Voluntariat Social, entitat membre de la FCVS que dóna cobertura legal a aquells grups que no estan constituïts formalment. Ara, el Secretariat pot proporcionar tota la documentació i la cobertura d’assegurança per les persones voluntàries d’una forma més eficaç i de fàcil gestió.\nLes xarxes interessades poden contactar amb la FCVS a info@voluntaris.cat. En el cas d’aquelles xarxes que es vulguin vincular a una entitat de proximitat de la ciutat de Barcelona, poden fer ús temporal de l’estructura d’aquesta entitat, si així ho acorden, que ha de disposar i vetllar pels aspectes legals i documentals, i n’ha de garantir el seu compliment. Teniu més informació al web de la Federació Catalana de Voluntariat Social.


Inici Afers religiosos Qui va ser Pau de Ballester?\nPau de Ballester Fototeca.cat\nLa guerra civil va suposar un trauma per a la família de Pau de Ballester, i això el va fer inclinar per la vocació religiosa. Va decidir entrar a l'orde dels caputxins, i mentre estudiava a Sarrià va descobrir que els seus avantpassats havien estat senyors de Queronea, als ducats d'Atenes i Neopàtria, al segle XIV.\nEl 1953 fou convidat per l'Església ortodoxa grega a estudiar teologia, i allà es va adonar, segons va escriure, que "els ortodoxos són els únics cristians que creuen com els cristians de les catacumbes i com els Pares de l'Església de l'Edat d'Or. [...] Només aquí viu i roman el fons del cristianisme i la veritat revelada sense alteracions". El 1954 fou ordenat sacerdot a la catedral d'Atenes i es traslladà a Constantinoble, on el patriarca Atenàgores I el nomenà abat del monestir de Sant Nicolau. Basant-se en els còdexs bizantins de la Biblioteca Patriarcal traduí al castellà textos litúrgics, i la seva versió és encara avui oficial per als cristians ortodoxos de parla espanyola.\nTreballà especialment en la tasca d'apropar de nou les esglésies catòlica i ortodoxa, separades des del cisma de l'any 1054. Per això va establir correspondència amb el patriarca ortodox de Constantinoble, amb l'arquebisbat primat d'Atenes i amb la jerarquia vaticana, i va formar part de les comissions mixtes d'ambdues esglésies amb vista a la unió ecumènica.\nEl 1959 es va nacionalitzar grec, i el mateix any va arribar a Mèxic, on fou nomenat arximandrita i rector eclesiàstic de la colònia grega. El 1970 fou nomenat bisbe per a Mèxic, l'Amèrica Central, el Carib i Colòmbia, a més d'encarregar-se de les comunitats ortodoxes de les Bahames, Veneçuela i l'Equador. En paral·lel va exercir la càtedra de grec clàssic a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, i va ensenyar també a la Universitat Lasalle, a la Universitat Autònoma Metropolitana i a l'Institut Politècnic Nacional.\nEl 1973 va fundar a Ciutat de Mèxic l'Institut Cultural Hel·lènic, amb programes de difusió cultural i formació humanística. Pau de Ballester fou també un gran conferenciant, especialitzat en ressenyes biogràfiques de grans personatges de la història, i va fer nombrosos estudis en castellà i grec, a més de traduir obres teatrals clàssiques de Sòfocles, Eurípides i Aristòfanes.


El Consell celebra el Dia de l’Arbre amb una campanya que implica a milers de persones i la plantació de 140.000 exemplars – Compromís\nLa directora general de Prevenció d’Incendis Forestals, Dèlia Ávarez, ha acudit al muncipio de Salinas a Alacant a realitzar una plantació en la muntanya pública Alto de Don Pedro amb motiu de la celebració de Dia de l’Arbre, hui 31 de gener. En la iniciativa han participat 150 escolars del Col·legi Municipal Mare de Déu del Rosario, que han col·laborat en la plantació de 900 exemplars de Pinus halepensis, Pinus pinea, Quercus illex, entre altres espècies. A l’acte també han assistit els regidors de Medi Ambient i Agricultura del muncipio.\nDes de l’any 1990, en que El Govern valencià va declarar el dia 31 de gener com a Dia de l’Arbre de la Comunitat Valenciana, tots els anys el Consell organitza distintes activitats per a celebrar-ho. Enguany la Conselleria d’Agricultura i Medi Ambient ha elaborat una campanya en què participen milers de persones i en la que es van a plantar més de 140.000 arbres i arbustos. Dins d’estes activitats, es facilita l’entrega de plantes forestals a col·legis, instituts, entitats sense ànim de lucre, ajuntaments i particulars amb l’objecte de fomentar el compromís i la contribució de la societat civil a la conservació dels boscos valencians.\nEn esta edició de 2017, s’ha dissenyat una nova campanya que fa major insistència a fomentar el coneixement, el respecte i l’estima pels arbres i les formacions vegetals en el conjunt de la societat valenciana i reforça el potencial de sensibilització i comunicació entorn del fet de plantar un arbre.\nA més, s’han creat nous materials de comunicació, com el logotip de la campanya, un fullet amb recomanacions de com plantar un arbre, o un manual per a educadors sobre plantacions en projectes de reforestació. El manual s’ha remés a tots els centres educatius de la Comunitat Valenciana, i també es pot descarregar de la pàgina web de la conselleria.\nEn el marc de la campanya, la conselleria ha organitzat desenes d’actes en cada una de les províncies, en tots els parcs naturals de la xarxa, així com en el Centre d’Educació Ambiental de la Comunitat Valenciana (CEACV). S’han organitzat plantacions amb escolars, en les que s’ha comptat amb la col·laboració d’alguns ajuntaments; plantacions en activitats familiars, xarrades, tallers i jocs en què han participat centenars d’escolars i adults.\nA més, s’han concedit entorn de 140.000 plantes en resposta a les 600 sol·licituds de plantes presentades segons l’orde de l’any 1995 que regula l’entrega gratuïta de plantes a col·legis, instituts, entitats sense ànim de lucre, ajuntaments i particulars. Les plantes les subministra la Conselleria des de la xarxa pròpia de vivers forestals, on les arrepleguen els peticionaris i a més se’ls fa entrega del fullet amb els consells pràctics per a la plantació. Els sol·licitants poden arreplegar les plantes fins al 9 de febrer, data entorn de la qual finalitzarà esta campanya.\nEls 22 parcs naturals han preparat activitats per a tota la família entorn del Dia de l’Arbre\nEls 22 parcs naturals han participat en la celebració del Dia de l’Arbre preparant activitats per a tota la família. Entre elles, destaquen la realització de rutes interpretatives per a conéixer aparte’ls singulars com el roure valencià i les alzines pròpies del bosc mediterrani en el parc Natural de Chera-Sot de Chera a València.\nD’altra banda, a la província de Castelló els amics del parc Natural de la Serra d’Espadá han pogut conéixer els múltiples beneficis dels boscos, després de visitar la surera monumental de Pavías de 400 anys d’edat. A Alacant, el parc Natural d’El Fondo ha dirigit les seues activitats als escolars per mitjà d’una jornada de conscienciació ambiental i repoblació de 300 tarays en una de les tolles junt amb el Centre d’Informació.\nDurant el passat cap de setmana van participar en estes activitats 1.469 persones i han col·laborat 180 entitats, de les quals 11 han sigut administracions públiques, 4 asocaciones i 9 centres educatius.\nNo obstant això, encara queden moltes activitats ajornades en les que participar com a conseqüència del temporal patit per la Comunitat Valenciana i que es poden trobar en la web


L'Ajuntament congela els impostos i taxes per sisè any consecutiu – 772.cat\n27/10/2020 30/10/2020 Vicenç Moliné EconomiaNo comments\nEl Ple municipal celebrat ahir de forma telemàtica va aprovar la congelació dels impostos i taxes municipals per al 2021. Amb aquesta, seran ja sis anys consecutius amb els impostos municipals congel·lats, que no es pugen des de 2015.\nLa decisió de congelar els impostos mostra “el compromís del consistori per no fer increments de taxes en els moments en els que ens trobem”, en paraules de l’alcalde, Joan Playà, en la seva intervenció al Ple municipal. Playà també va recordar que aquesta congelació marcarà el pressupost municipal per a l’any vinent i en limitarà el creixement tot i que “la situació econòmica de l’Ajuntament ho permet”.\nLa congelació arriba després d’una negociació amb els partits de l’oposició que es va encetar a l’agost i que ha resultat en la incorporació de diverses bonificacions. Pel que fa a l’Impost de Bens Inmobles (IBI), els propietaris que incorporin els seus habitatges per llogar a la borsa d’habitatge social de l’Ajuntament podran optar a una bonificació del 50% de l’IBI i les famílies nombroses veuran augmentada la bonificació de la que ja gaudien en un 10% lineal per cada tram, en aquest cas a proposta del grup del PSC.\nTambé a proposta del grup socialista es va incloure un recàrrec del 50% en l’IBI per aquells habitatges desocupats més de 2 anys, per als que es crearà un registre municipal.\nLa taxa d’obres també inclourà una bonificació del 95% per aquells treballs que s’hagin de realitzar arrel d’una situació d’emergènia, com uns aiguats o casos excepcionals que s’estudiaran cas per cas. Una bonificació similar ja es va aplicar, per exemple, a les reparacions dels desperfectes ocasionats per les intenses pluges de l’any passat.\nA nivell empresarial, l’Impost d’Activitats Econòmiques (IAE) també es bonificarà en un 50% per aquelles empreses que portin noves activitats econòmiques a Castellbisbal. La bonificació s’aplicarà a partir del tercer any, doncs els dos primers ja tenen una bonificació del 100% per llei. També a proposta del PSC, les empreses que demostrin que han ampliat la seva plantilla contractant de forma indefinida persones a través de la borsa de treball de l’Ajuntament també gaudiran d’un 50% de bonificació de l’IAE.\nL’aprovació de les ordenances fiscals per a 2021, que regulen tots els tributs municipals, es va aprovar amb el vot a favor dels regidors de l’equip de govern així com amb el suport del PSC, Ciudadanos i la CUP. ERC es va abstenir reclamant més bonificacions per a la classe mitjana, “especialment per a les families que han vist reduits els seus ingressos” en l’actual context de crisi.


Qui vol un fill poruc, només cal que el protegeixi!!!!! – Blocdepares\nAquesta és una de les conclusions que ens deixa l’entrevista al més que conegut Jose Antonio Marina, filòsof i pedagog que ja hem utilitzat recurrentment.\nAquest cop l’article ens el facilita el nostre bon amic Toni i es tracta d’una entrevista en el diari ABC on Jose Antonio Marina fa especial èmfasi a la sobreprotecció que sotmetem els nostres fills alhora de protegir-los del que nosaltres considerem els perills del món real!!!\nEn aquesta entrevista, el filòsof ens mostra el camí per tenir uns fills decidits, valents, preparats per les coses bones i per les no tant bones!!!!!\nTot seguit i si voleu, podeu llegir l’entrevista a través del següent link:\nQue podem fer per criar infants valents?


LA BOTIGA DE LLAMINADURES | ELS CONTES D'EN TONI MASSAGUÉ\n← EL CARGOL FREDOLIC (conte per a llegir en veu alta)\nTUÏTCONTES PUBLICATS AL SETEMBRE DE 2014 →\nLA BOTIGA DE LLAMINADURES\nPublicat el 19 Març, 2017 per contesperacreixer1\nEl Jan i la Laia havien treballat molt per obrir el seu propi negoci. Havien ficat l’olla gran dins de la xica per poder posar a punt aquell local que havien llogat i convertir-lo en una botiga de llaminadures.\nQuedava una setmana per fer la inauguració del negoci. Els dos estaven una mica nerviosos i il·lusionats alhora. El local es trobava en el centre del municipi, en una xarxa de carrers comercials molt transitats per la gent.\nDurant les primeres setmanes, la botiga va estar molt visitada i la Laia i el Jan van fer unes bones vendes. Estaven contes i molt engrescats a fer un segon pas: el local era gran i havien reservat un espai diferenciat de la botiga per organitzar-hi festes infantils. Havien parlat amb una persona que s’encarregaria de fer jocs pels infants, explicar contes, cantar cançons…\nAls pocs dies de fer propaganda sobre les festes infantils ja van signar un primer contracte per un dissabte a la tarda. I aquell dia, que havia de ser l’inici d’aquella activitat, la persona que havien contractat per fer les activitats amb els infants no es va presentar a la cita, va trencar la paraula. Aquella persona estava totalment il·localitzable. El Jan i la Laia estaven de mala hòstia, van haver d’improvisar alguna activitat per la mainada i, alhora, atendre els clients que entraven a la botiga. Va ser una mala tarda. La família que havia contractat l’espai per a fer la festa no van marxar contents.\nD’aquella ensopegada no es van refer. Mes a mes, resultava més difícil cobrir les despeses que suposava aquell negoci. Finalment, hagueren de prendre una dolorosa però necessària decisió: tancar la botiga de llaminadures. El seu projecte no havia prosperat. La Laia i el Jan van tenir goig sense alegria.\nEscrit el diumenge 13 de març de 2016\n* Estar de mala hòstia: tenir mal geni i mala intenció.\n* Tenir goig sense alegria: veure frustrada una alegria.\n* Trencar la paraula: Deixar de complir un tracte.\n* Ficar l’olla gran dins de la xica: fer una despesa extraordinària.


Ho hem fet a l’aula « La llengua a Ciutat Vella\nArxiu de la categoria ‘Ho hem fet a l’aula’\nAprèn català, Conèixer el barri, Cursos de català, Foment de l'ús, General, Ho hem fet a l'aula, Parlar en català, Treball en xarxa\nSessions d’acollida a les aules d’Inicial\nL’alumnat de dos cursos nivell Inicial de Ciutat Vella ha participat aquest dimarts 7 de juny a una nova sessió d’acollida a l’aula.\nLa Daniela Micheli, que és la tècnica del Servei d’Orientació i Acompanyament per a Persones Immigrades (SOAPI), els ha donat informació sobre tràmits bàsics d’estrangeria, empadronament, sanitat, aprenentatge de llengües i altres temes. Ha estat una sessió molt profitosa!\nCursos de català, Dia internacional del joc, General, Ho hem fet a l'aula, jugues en català?, Parlar en català\nA Ciutat Vella, juguem en català!\nAmb motiu del Dia Internacional del Joc, el passat 2 de juny a Ciutat Vella vam fer dues sessions de jocs en català. A la primera sessió hi van participar 2 grups de català: un de nivell Inicial i un de Bàsic 2. A la segona sessió hi van participar 3 grups: dos de Bàsic 1 i un de nivell Inicial de català.\nDurant les sessions, l’alumnat va jugar al Kahoot, a un bingo d’oficis, a mots encreuats i va practicar vocabulari de la casa i verbs d’accions. Unes sessions molt divertides, on tot l’alumnat de nivells diferents va poder practicar vocabulari en català d’una manera distesa i molt entretinguda!\nSens dubte, unes sessions que no oblidaran!\nA Ciutat Vella, juguem en català, aprenem i ens ho passem molt bé!\nAprèn català, Cursos de català, Foment de l'ús, Ho hem fet a l'aula, Organitzacions\nMés de 125 alumnes descobreixen el Punt de Defensa dels Drets Laborals\nDissabte passat 30 de novembre els 5 cursos de català de nivell inicial -fruit de l’impuls de l’Ajuntament de Barcelona per donar resposta a les necessitats de la comunitat filipina, que només pot fer classes dissabte a la tarda- van rebre la visita del Punt de Defensa dels Drets Laborals.\nEl Punt de Defensa de Drets Laborals és un servei especialitzat en assessorament laboral, de titularitat pública i d’accés universal i gratuït. Els serveis de Punts de Defensa dels Drets Laborals, ubicats a Ciutat Vella, Nou Barris i Sants-Montjuïc, estan dissenyats per atendre a particulars i entitats que tinguin consultes relacionades amb els drets laborals. Aquest servei, atès per un equip d’advocades laboralistes que treballen 75 hores a la setmana, assessoren tant en format individual com grupal. Des de dilluns a les 9.30 fins divendres a les 15 hores sempre hi ha un Punt de Defensa de Drets Laborals obert en horari d’oficina de matí i tarda.\nAlbert Papell, tècnic i coordinador de desenvolupament de proximitat de Barcelona Activa va dur a terme 5 presentacions del servei, que ofereix assessorament individual gratuït en matèria de drets laborals a les prop de 130 alumnes de català. I per fer-ho va comptar amb el suport de Miguel Doctama, representant de l’entitat Centro Filipino Tuluyan San Benito, que va poder fer l’assistència a la traducció en tagàlog així com suport a les situacions que es van plantejar durant la sessió.\nAquesta acció s’emmarca en la línia de la col·laboració entre la Delegació de Ciutat Vella i el Districte de Ciutat Vella, i en aquesta ocasió, concretament, amb el Pla de Desenvolupament Econòmic de Ciutat Vella.\nCursos de català, Escriure en català, General, Ho hem fet a l'aula, llegir en català\njordi martin lloret a les aules de català, traduir en català, traduir i editar català, trobada amb professionals de la llengua\nEl procés d’edició i traducció literària d’una obra a l’aula\nEs publiquen més d’11.000 llibres en català i més de 80.000 en castellà a tot l’Estat. Catalunya gaudeix d’una tradició fructífera des de fa segles d’ençà que el 1475 s’instal·la la primera impremta a Barcelona, capital del llibre, amb la diada de Sant Jordi com a símbol.\nTot plegat ha generat un entramat ric d’autors, traductors, il·lustradors, dissenyadors, editors, correctors, impressors, agents literaris, distribuïdors i comercials, que configuren un complex treball en equip.\nAbans que un llibre arribi a les mans del lector, passa per un llarg procés de producció amb molts actors, que necessiten l’acompanyament i seguiment de la figura d’un editor, que fa de baula en tot moment per assegurar l’èxit de la producció.\nL’editor i traductor Jordi Martín Lloret va traçar el mapa del recorregut que fa un llibre des que el manuscrit arriba a l’editorial fins que veu la llum, durant una sessió a l’Espai Avinyó – Llengua i Cultura del passat 23 de maig en què va desvetllar com es desplega el procés editorial entre bastidors a partir del seu recorregut personal i professional de més de vint anys al sector.\nTraduir literatura és l’art de traslladar un estil, unes imatges i una retòrica.\nCom a traductor literari va desgranar els elements que ha de tenir un bon traductor i la responsabilitat que pot arribar a tenir en l’èxit o fracàs editorial. També va explicar els obstacles i les dificultats quan no es pot consultar amb l’autor els dubtes d’interpretació. Una bona traducció literària representa un joc de forces i d’equilibri entre el coneixement de la llengua estrangera i el domini de la llengua materna.\nLa literatura catalana gaudeix d’una obertura que li permet nodrir-se de la influència i la riquesa d’autors provinents d’altres tradicions literàries. Per Martín Lloret, de fet, els autors traduïts són com “parents llunyans que insuflen aire fresc a la literatura catalana”.\nLa xerrada va despertar un gran interès en els assistents, que van poder descobrir les costures del món editorial i la importància i el valor de la traducció literària en la cultura catalana.\nJordi Martín Lloret és traductor literari de l’anglès i del francès al català i a l’espanyol. El 2014 va ser distingit amb el Premi Ciutat de Barcelona 2013 i amb el VI Premi Mots Passants de traducció literària de la UAB, tots dos per la versió catalana de L’écume des jours, de Boris Vian. Ha traduït diversos autors entre els quals destaquen Siri Hustvedt, John Cheever, Philippe Claudel, Romain Gary. Després d’una llarga trajectòria com a editor a l’Editorial Casals amb el segell Bambú, a partir del mes de juny iniciarà una nova etapa amb el segell editorial Ànimallibres.\nAprèn català, Cursos de català, Foment de l'ús, General, Ho hem fet a l'aula, jugues en català?\nDia internacional del joc, Ho hem fet a l'aula, i tu jugues en català, joc i català\nCelebrem el Dia Internacional del Joc!\nAmb motiu del Dia Internacional del Joc, ens hem reservat el 28 de maig per substituir els dossiers pels jocs de taula i hem aprofitat per celebrar-lo tot jugant. El joc és un recurs fonamental a les nostres classes de català i per això hem volgut destinar aquest dia especialment a organitzar diverses activitats que han girat al voltant del joc.\nJocs a l’aula de nivell inicial\nJocs a l’aula de Bàsic 2\nJocs a l’aula d’Elemental 2\nAquestes activitats, que s’emmarquen en la campanya I tu, jugues en català?, han estat l’excusa per practicar els continguts del curs d’una manera lúdica a través de diferents jocs de taula.\nAprèn català, Cursos de català, General, Ho hem fet a l'aula, jugues en català?, Organitzacions\naprendre català, gimcana en català, joves i català, juguem en català\nL’espai de l’alumnat del mes de gener\nInaugurem la secció “L’espai de l’alumnat”, on els alumnes ens explicaran experiències viscudes en el curs.\nAquesta notícia ens l’explica el Matias Caride, alumne de nivell bàsic 1 a Ciutat Vella:\nEl passat dia 16 de gener l’equip del Centre d’Informació i Assessorament per a Joves (CIAJ) ens va preparar una gimcana. Vam fer jocs, activitats en grups i ens van donar regals: una manera més d’aprendre català!\nL’activitat va ser doblement gratificant perquè, a més de divertir-nos, vam tenir l’oportunitat de conèixer els nombrosos serveis per a joves que el centre ofereix amb entusiasme i professionalitat.\nMoltes gràcies a l’Anna, a la Marina i a la resta dels treballadors i treballadores del CIAJ!\nAra els companys i companyes de classe escriuran algunes de les paraules que vam aprendre durant la gimcana…


Privilegis d'utilitzar càmera usada per la policia | Solucions OMG\nMarca de càmeres corporals de Singapore Body\nVideo de la càmera gastada\nEn l’era de la hiper-vigilància, càmeres de tota mena s’han convertit en el tercer ull que tots veuen i enregistren. Un dels darrers que s’hi han sumat han estat les càmeres del cos, dissenyades en principi per a ús policial, per capturar tant el comportament dels agents com el moment en què es comet un delicte. Tanmateix, el seu ús s’estén a altres àmbits professionals i fins i tot al sector educatiu. Aquest boom obre un nou debat sobre l’excés o no de vigilància i el canvi de conducta associada.\nSens dubte, és anys d’èxit per a les càmeres, més enllà de la moda del selfie stick, amb l’auge de les càmeres d’acció i el GoPro com a màxim exponent; els corporals que vetllen per les accions policials; aplicacions de transmissió gratuïta que es transmeten en directe per a tothom; o dispositius de seguretat d’alta tecnologia amb reconeixement facial. Cada vegada són més els moments de la nostra vida captats per una càmera, de manera que es plantegen noves preguntes sobre què significa viure sota vigilància d'aquest tercer ull.\nConcretament, les càmeres corporals o les càmeres corporals han estat ben rebudes a moltes ciutats, ja que es consideren una eina de control i contrapès contra el poder policial. Es tracta de petits dispositius no intrusius connectats a l’uniforme de l’agent a l’alçada de les espatlles, per gravar discretament sense interferir amb el servei diari. Poden filmar contínuament, amb la possibilitat de penjar vídeos automàticament al núvol.\nSi bé els controls i les operacions policials són massa sovint amargats en barris difícils, el vídeo s'està convertint en una ajuda valuosa per a l'aplicació de la llei. Armes amb una corretja a l’uniforme al pit, les càmeres rectangulars de la mida d’un walkie-talkie permetran a la policia i als gendarmes filmar les seves intervencions en directe. Els graus 360 ajustables, la seva lent gran angular pot capturar qualsevol escena, de dia o de nit, a iniciativa de la policia que opera el dispositiu segons la situació. Completant la gamma dels nostres funcionaris, aquestes càmeres ofereixen ara tots els mitjans per justificar els casos de menyspreu i assegurar la lleialtat dels nostres agents durant els controls i parades. Les imatges i el so, gravats en una targeta de memòria, són explotats de nou a la comissaria del CD-Roms. Es tracta de proves que es poden afegir a l'acta que descriu els fets i que poden aportar un procediment amb els avantatges com:\nEl dispositiu també inclou un programari especial que emmagatzema i cataloga els enregistraments i evita qualsevol tipus d’alteració o modificació. I en cas de robatori o pèrdua, també es disposa d’un mecanisme de bloqueig. Permeten enregistrar amb poca brillantor i en condicions extremes.\nL'objectiu és clar perquè permet captar tant el comportament d'un agent (adequat o no) com quan es comet un delicte. No obstant això, aquest tipus de dispositius no només són útils per a la policia. A Àsia, per exemple, ja s’està plantejant el seu ús per a bombers, guàrdies de seguretat, patrulles de platja, control d’animals o fins i tot en l’àmbit educatiu, equipar els directors i ajudants de direcció amb càmeres corporals el proper curs escolar per registrar la seva relació amb els professors i estudiants.\nEls dispositius permeten procediments de gravació en temps real. De seguida que s’entrega, el dispositiu comença a gravar i no pot ser manipulat per l’oficial perquè la informació només es descarrega en el moment en què finalitza el torn, en un dels centres de recollida, on a l’arribada és necessari connectar-los i escriure un usuari. per això a la pantalla poden descarregar els fitxers a la base central i fins i tot previsualitzar el que van fer en algun moment, però no poden modificar-los ni suprimir-los.\nDe la mateixa manera, el dispositiu enregistra de forma permanent vídeos en alta definició (en temps real), àudio i geolocalització, cosa que significa que als diferents centres de control podran conèixer informació general sobre qui la porta. Un altre avantatge és l’ús del vídeo com a prova als tribunals.\nEls materials de construcció del dispositiu, afegit general, són resistents als cops i resistents als cops, ja que es fabriquen per suportar les dures condicions del sol i de l’aigua sense fallades.\nLes càmeres corporals es poden utilitzar com a mesura de protecció. Quan algú es posa agressiu i se li diu que està sent gravat o veu la càmera, es tradueix en un canvi de comportament, és una capa de seguretat addicional. A més, els estudis suggereixen que els ciutadans es comporten millor quan es registren.\nEl vídeo de les càmeres és mantingut i controlat pel Departament de Policia i emmagatzemat en un servidor segur. Més enllà del cost inicial de la compra d’equips hi ha el cost a llarg termini d’emmagatzemar les dades del programa.\nEn particular, les dades de la càmera del cos van mostrar una disminució de les denúncies contra agents, així com una disminució important de l’ús de la força per part dels oficials. Alguns dels avantatges de les càmeres de carrosseria mostrades al país i que ara experimentem en el nostre test va ser l’augment de la transparència. Tot s’està enregistrant en vídeo i si el públic ho adverteix i l’oficial ho sap, tothom es comporta millor.\nEl vídeo es grava des de la perspectiva de l’oficial i capta 130 graus. A mesura que apareixen diferents agents a l’escena, teniu diferents angles.\nLes investigacions suggereixen que un món amb més càmeres de vigilància podria ser, en certa manera, més agradable i segur. Però a mesura que l’oferta tecnològica creix, també hi ha més possibilitats d’usos imprudents. A això s’afegeix l’ambigüitat de la legalitat. Això ha generat, per exemple, debats acèrrims sobre com la policia hauria d'utilitzar les càmeres si es poden fer servir en qualsevol lloc o quan esborrin els enregistraments.\nCom que es tracta de tecnologies emergents, no hi ha una regulació estricta sobre el seu ús, de manera que podríem estar exposats a enregistraments continus allà on anem, sense controlar qui pot veure aquestes imatges. Tanmateix, aquesta situació podria tenir un efecte inesperat en generar una societat més tolerant. I fins i tot que agraïm més la feina d’altres.\nPrivilegis d'utilitzar la càmera gastada pel cos de la policia es va modificar per darrera vegada: Desembre 3rd, 2019 by admin\nVistes totals de 4569 2 Vistes avui\n↳ BWA016-EC02 - Objectiu de càmera bala externa OMG per a càmera gastada amb suport per a auriculars\n↳ BWA016-EC01 - Objectiu de càmera extern OMG per a càmera corporal\n↳ BWA004-LBS - Bossa / bossa OMG Body Cam Lanyard\n↳ BWA001-SH05 - Arnès de cinturó d'espatlla amb bossa - Bossa\n↳ Transmissió en directe de la càmera corporal gastada (4G / WIFI)\n↳ Video de la càmera gastada\n↳ Accessoris per a càmeres usades per al cos\n↳ Càmera corporal / Càmera corporal desgastada Singapur


Fages de Climent explica la seva vida en clau poètica - Empordà\nFages de Climent explica la seva vida en clau poètica\nBrau Edicions edita el poemari 'Auca de mi mateix' amb el qual es pot resseguir l'univers de l'escriptor figuerenc\nCRISTINA VILÀ 20.12.2016 | 14:14\nPortada del nou llibre de Fages BRAU EDICIONS\nEl poeta, dramaturg i prosista figuerenc Carles Fages de Climent fou un home inquiet, observador i perfeccionista. Per conèixer-lo una mica millor i per fer-ho a través dels seus mots, Brau Edicions ha publicat 'Auca de mi mateix', una crònica en clau poètica de l´experiència vital de l´autor, de la qual ha tingut cura el també poeta i filòleg, Jordi Pla. L´acte de presentació del llibre té lloc divendres a les 8 del vespre, a la Casa Fages, a Castelló d´Empúries, de la mà de Jordi Pla, del nét de l´autor, Climent Carles Fages, i l´alcalde de Castelló, Salvi Güell.\nLa lectura d´aquest poemari, avança l´editorial, "ens dóna accés a les claus interpretatives de l´univers Fages". Teixida des dels orígens familiars, Fages poetitza els fets objectivables, la pròpia subjectivitat anímica i analitza la seva art poètica. Com a estudiós dels clàssics grecollatins i com a historiador, l´autor coneix els fonaments de la seva cultura, així com els diversos plantejaments estètics amb què ha estat formulada fins avui, quelcom que es plasma en la seva obra.


'Les dones som i serem a primera línia', manifestació feminista pel 8 de març - Cerdanyola al dia\nRedacció1 de març de 20211min0\nDes del comitè del 8 de Març no mixt de Cerdanyola del Vallès, dinamitzat per La Figa Rebel, es convoca una manifestació feminista en el marc de la jornada de lluita pel proper 8 de març. En coordinació amb d’altres col·lectius feministes d’arreu del territori, se sortirà al carrer sota el lema ‘’Defensem les treballadores, defensem la vida’’. La manifestació començarà a les 19 hores a la plaça Francesc Layret (Ajuntament). Com no pot ser d’una altra manera, “es respectaran totes les mesures sanitàries”, apunten.\nDesprés d’un any de pandèmia on el masclisme i les desigualtats del sistema en el què vivim s’han accentuat i agreujat, “sortirem al carrer per reclamar un canvi profund del sistema. Necessitem posar la vida al centre amb urgència”, destaquen les organitzadores.\npreviousL’AMB reformula la tarifa social de l’aigua per continuar fent front als efectes de la covid-19\nnextLa N-150 es continua repensant una sessió oberta a la ciutadania


Torna la primavera | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n3 MAI 2021 - 20:58\tCEST\nEstudiantes estrenando primavera en el campus de la UAB. Joan Sánchez\nEl final de l’estat d’alarma, les eleccions madrilenyes i el deadline per formar govern a Catalunya coincideixen aquest mes de maig i ja gairebé es pot notar com la Història, després de l’interregne entumit de la pandèmia, acaba els estiraments i es dirigeix fent saltirons cap a la pista, a punt per esprintar. El tret de sortida del nou ordre mundial està ben sintetitzat en les disfuncions de la primavera espanyola. Des de Madrid, l’identitarisme del món que vindrà, la fi del somni d’un planeta sense guerres culturals que havia de convergir en un mercat universal lliure i equitatiu per a tothom. Des de Catalunya, el desplaçament del debat independentista al repartiment dels fons europeus, que és l’únic contingut no retòric de la negociació entre Junts i Esquerra, assenyala la nova aposta keynesiana de les elits per apaivagar el descontentament dels perdedors. Dels Estats Units de Joe Biden al Regne Unit de Boris Johnson, s’està imposant un nou consens contra l’austeritat i a favor del proteccionisme. Ja totes les polítiques van de make els nostres great again. Els moviments de protesta van tenir una finestra d'oportunitat contra l’establishment a causa de l’afebliment dels governs, que havien cedit massa poder a lògiques econòmiques globals. Però la pandèmia ha reforçat els estats nació, que imprimiran bitllets per evitar que això es torni a produir. Amb una mà, autoritarisme suau de base identitària, amb l’altra, keynesianisme; polítiques econòmiques “d’esquerres” i valors culturals “de dretes” barrejats en un temps en què les velles categories ja no serveixen.\nNo hi ha paternalisme estatal més fort que el que es cou a la llotja del Bernabéu\nNo seria l’ayusisme la prova que el model neoliberal resisteix? Esclar que no: la "llibertat" madrilenya no té res a veure amb els discursos anarcocapitalistes que els Chicago Boys feien als noranta. La fantasia de més cerveseta, menys impostos i trickle down economics depèn enterament del poder polític que hiperregula l’estat a cop de BOE. En la jungla artificial espanyola, qui mor i qui viu és decidit per criteris d’interès nacional que no tenen res a veure amb la racionalitat econòmica. El “lliure” mercat d’Ayuso s’aguanta sobre victòries militars i culturals que permeten que Espanya funcioni com un estat jacobí en què el centre és una aspiradora de la riquesa possible de la perifèria. No hi ha paternalisme estatal més fort que el que es cou a la llotja del Bernabéu. El neoliberalisme madrileny necessita ser primer madrileny per poder donar-se després el luxe de ser neoliberalisme.\nMentrestant, a Catalunya l’ajornament sine die de la independència depèn que els fonts de recuperació europea facin córrer els rius de mel en la xauxa postpandèmica. Com tants altres moviments de resposta davant la fallida de l’ordre neoliberal encapsulada en la Gran Recessió del 2008, l’independentisme va intentar revitalitzar la democràcia posant la voluntat popular al centre. L’objectiu era obligar Europa a ser fidel als seus discursos. Es va demostrar tot el contrari: arribats al cap del carrer, les nacions europees van seguir amb la realpolitik de sempre i les elits catalanes van preferir la submissió al conflicte. La renúncia dels partits independentistes a mantenir la pugna amb l’Estat i la redirecció dels seus votants cap a la protesta merament simbòlica i el neoautonomisme, referendat amb la victòria d’aquests partits en successives eleccions, confirma que les classes mitjanes catalanes, igual que les espanyoles i europees, no estan disposades a jugar-se la cartera pels drets que deien defensar.\nEl independentismo catalán intentó revitalizar la democracia poniendo la voluntad popular en el centro\nL’auge de l’identitarisme madrileny i la pacificació per vies keynesianes dels catalans derrotats resumeixen el signe dels temps. Aquesta primavera, Occident es desperta del somni de Francis Fukuyama. Els estats nació han demostrat que poden controlar les seves poblacions gràcies a lleialtats més fortes que els principis liberals, i la globalització es parteix en blocs estancs sense àrbitres democràtics. En l’anterior període turbocapitalista, el sistema va acabar petant a causa de la subordinació dels estats als mercats. En el nou ordre que comença, pot ser que els estats occidentals s’entreguin en noves formes d’autoritarisme subtil, que es reformin a ells mateixos amb hegemonies emancipadores que ara per ara no es veuen enlloc, o que els perdedors del tracte es resisteixin a desaparèixer i lluitin com no ho van fer en l’anterior finestra d’oportunitat. De moment, farà calor, s’obriran els restaurants, correran els bitllets impresos, i no pensarem en totes aquestes contradiccions.


Universitat Lliure de Brussel·les - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n28 maig 1970\nUniversité civique européenne Civis (fr)\nAvenue Franklin Roosevelt - Franklin Rooseveltlaan (Bèlgica)\nAnnemie Schaus (2020–)\nInteruniversity Institute for High Energies (en)\nFondation Philippe Wiener - Maurice Anspach (en)\nUniversité libre De Bruxelles / Campus Solbosch (en)\nuniversité libre de Bruxelles / Campus de La Plaine (en)\nuniversité libre de Bruxelles / Campus Érasme (en)\nuniversité libre de Bruxelles / Campus de Parentville - Charleroi (en)\n1.2 El segle XIX\n1.3 Afers Dwelshauwers i Reclus\n1.4 Començament del segle XX\n1.5 Neerlandès i naixement de la Vrije Universiteit Brussel\n3 Facultats, instituts i escoles\n4 Museus de la Universitat Lliure de Brussel·les\n6 Premi Francqui\n7 Medalla Fields\n8 Doctors Honoris Causa\nLa Universitat lliure de Brussel·les va ser fundada el 1834, en aquest període que va seguir la independència de Bèlgica i que va conèixer la desorganització de l'ensenyament superior.\nLes tres universitats d'Estat fundades en l'època neerlandesa - Gand, Suro, Louvain - perden diverses facultats. Auguste Baron i Adolphe Quetelet havien imaginat des de 1831 a la seva lògia maçònica Les Amis philanthropes (Els Amics filantrops) la idea d'una universitat «lliure». La creació, el 1834, de la Universitat catòlica de Malines, sota la impulsió dels bisbes de Bèlgica, va ser el detonador que va empènyer el món liberal a reaccionar ràpidament. El jurista Théodore Verhaegen, Venerable Mestre de Els Amics filantrops, va fer el juny de 1834 una crida a una subscripció en els mitjans liberals i a les lògies del Grand Orient de Belgique en vista d'una universitat «lliure» que combatria « la intolerància i els prejudicis» escampant la filosofia de les Llums. Es va fer tanmateix fixar-se a Verhaegen la utopia del seu projecte, ja que no disposava ni de professors, ni de locals, ni de diners.\nVa ser amb l'ajut del batlle de Brussel·les i francmaçó, Nicolas-Jean Rouppe, que va trobar locals a l'antic palau de Carles Alexandre de Lorena, a la plaça del Museu. Verhaegen va annexar al seu projecte l'Escola de medecina i va trobar professors entre els homes d'experiència del Museu de les Ciències i de les Lletres. La Facultat de dret va ser confiada a professors benèvols, com Henri de Brouckère, que era també francmaçó. El 20 de novembre de 1834, Auguste Baron, en el seu discurs d'inauguració, definia l'esperit de la universitat lliure :\n«Jurem inspirar els nostres alumnes, quin sigui l'objecte del nostre ensenyament, l'amor pràctic dels homes que són germans, sense distinció de casta, d'opinió, de nació; jurem ensenyar-los a consagrar els seus pensaments, els seus treballs, els seus talents a la felicitat i a la millora dels seus conciutadans i de la humanitat... »\nEl primer any universitari podia començar amb els seus trenta-vuit professors i noranta-sis estudiants. A l'origen, porta el nom d'Universitat Lliure de Bèlgica i es compon de quatre facultats : filosofia i lletres, dret, ciències i medecina. A partir de 1836, va canviar de nom i es va dir la Universitat Lliure de Brussel·les.\nFins a 1847, la universitat va viure de les subscripcions llançades pel Gran Orient i diverses lògies maçòniques del país, com la dels Amics filantrops. A més a més de les dificultats financeres, l'Església i l'Estat feien pesar amenaces sobre la jove Universitat lliure de Brussel·les. La llei sobre l'ensenyament superior de 1835 suprimia la universitat d'Estat de Louvain, el que va permetre a la universitat catòlica de Malines d'instal·lar-se en la ciutat de la província de Brabant on va prendre el nom d'Universitat catòlica de Louvain. Quedaven doncs dues universitats de l'Estat - Gand i Suro - que viren a la Universitat lliure de Brussel·les una competidora que no podia reivindicar el monopoli del lliure pensament. Pel que fa als bisbes, lamentaven d'admetre l'existència d'una universitat que es proclamava autònoma i que escapava així al seu control. La premsa catòlica va militar contra l'ensenyament dispensat a Brussel·les. Verhaegen va respondre a tots els atacs en un discurs acadèmic ressonant on va proclamar :\n«Partint de la llibertat d'ensenyament, realitzem la llibertat en l'ensenyament. »\nSuperant aquestes baralles, la universitat lliure es va fer una institució reconeguda. La població estudiantil anava en augment i es va poder el 1842 traslladar a un nou edifici, el Palais Granvelle situat a la rue des Sols i la rue de l'Impératrice.\nEl 1861 els estatuts van ser revisats i l'article 1 postularà des d'aleshores que:\n«El lliure examen és el principi fundador en el qual la Universitat basa el seu ensenyament i la seva recerca. Predica, en matèria de saber, una total llibertat de judici i el rebuig de l'argument d'autoritat. »\nEl 1873, la universitat va obrir la seva escola politècnica on es van poder oferir uns ensenyaments pràctics.\nEl 1880, va ser la primera a Bèlgica a permetre a les dones accedir als cursos, concretament a l'Institut de farmàcia. Abans d'allò algunes havien anat a estudiar a universitats estrangeres, principalment a facultats de medecina. No hi havia tanmateix a Bèlgica cap restricció legal pel que fa a l'accés de les dones als estudis superiors. Però tradicionalment, només els homes entraven a la universitat, i sobretot, cap escola secundària no preparava les noies per a tals estudis.\nEl 7 de juliol de 1886, un incendi va destruir l'ala esquerra de l'edifici a la rue des Sols. La sala acadèmica, la biblioteca i una part de les col·leccions mineralògiques van desaparèixer a les flames. La reconstrucció va trigar sis anys.\nEl 20 de novembre era d'ençà l'obertura un dia de permís a la Universitat lliure de Brussel·les però no és fins al 1888, a iniciativa dels estudiants, que es van organitzar les primeres celebracions de la Saint-Verhaegen.\nEl 1893, la Universitat lliure de Brussel·les es va beneficiar d'un mecenatge de gran envergadura que va acabar el desenvolupament de la Facultat de medicina : Ernest Solvay la va dotar d'un Institut de fisiologia implantat al parc Léopold a Etterbeek (aquests locals són actualment ocupats pel Lycée Émile Jacqmain, una escola secundària molt reputada, força a la vora de la Universitat lliure de Brussel·les); Raoul Warocqué, d'un Institut d'anatomia; Alfred Solvay i alguns altres, d'un Institut d'higiene i de bacteriologia.\nEl 1899 va ser creada l'Escola de les ciències polítiques i socials.\nAfers Dwelshauwers i ReclusModifica\nTot i l'origen certament anticlerical però malgrat això catòlic, o almenys espiritualista o deista, la universitat veurà en el transcurs dels últims decennis del segle XIX el desenvolupament d'un corrent ateu i antidogmàtic així com el desenvolupament científic positivista portat per Auguste Comte, que afirma la primacia absoluta de l'experimentació i de la raó. Aquesta evolució no es va fer sense topades. Així, el 1890, la tesi de filosofia de Georges Dwelshauwers va provocar vius debats per les seves posicions atees mentre que les de la majoria dels professors de la facultat de filosofia i lletres eren sempre deistes.\nAquests conflictes entre doctrinaris i progressistes, després entre liberals i socialistes es traduiran igualment a la Universitat lliure de Brussel·les per l'afer Reclus. Elisée Reclus, geògraf francès anarquista, havia estat convidat a oferir un curs a la Universitat lliure de Brussel·les el 1892. El 1893 en resposta a un atemptat anarquista el consell d'administració es va oposar a la seva presència, desaprovant així el rector Hector Denis, primer socialista escollit en aquest lloc. Allò va provocar una escissió i la creació d'una Universitat nova que va perdurar fins a la Primera Guerra Mundial.\nComençament del segle XXModifica\nL'Institut de sociologia va ser fundat el 1902. L'any 1904 viu la creació de l'Escola de comerç Solvay. L'endemà de la Primera Guerra mundial, que va provocar la primera interrupció dels cursos de la universitat, quan Jules Bordet, professor a la Universitat lliure de Brussel·les se li atorga el Premi Nobel de Medecina (1919), es considera el traslladat en resposta al creixement de les necessitats en espai i a la demolició del palau Granvelle a conseqüència dels treballs d'una via de tren soterrada al centre de Brussel·les. Els treballs comencen el 1921 per l'edifici U inaugurat el 1924. La construcció de l'edifici A (que no és doncs l'edifici més antic contràriament a una idea rebuda) (1924-1928) és sostinguda financerament per la Belgian American Educational Foundation (hereva de la Commission for Relief in Belgium (CRB)), una organització americana (presidida per Herbert Hoover) destinada a restaurar l'ensenyament universitari a Bèlgica ferit per la guerra. Participa igualment amb la família Tournay-Solvay al finançament de la ciutat Héger oberta el 1933. El 1939, és inaugurat l'Institut de cancerologia Bordet, al boulevard de Waterloo.\nNeerlandès i naixement de la Vrije Universiteit BrusselModifica\nCerts cursos van ser donats en neerlandès a la Universitat lliure de Brussel·les des de 1935 a la facultat de Dret, i el 1963 a gairebé totes les facultats. La Universitat lliure de Brussel·les es va escindir l'octubre de 1969 segons la llengua, donant a llum la Vrije Universiteit Brussel (neerlandòfona). Aquesta escissió va ser confirmada per una llei el 1970 que va consagrar la separació total de les dues entitats.\nLa universitat és principalment implantada sobre tres campus : el campus del Solbosch i el campus de la Plaine a Ixelles, i el campus Érasme a Anderlecht. El principal és el del Solbosch, que acull l'administració central i la majoria de les facultats. El campus de la Plaine acull la Facultat de les ciències, l'Institut de farmàcia i l'Institut d'arquitectura Victor Horta. La Facultat de medecina i l'Hospital universitari Érasme estan per la seva banda instal·lats al campus d'Anderlecht.\nLa Universitat lliure de Brussel·les és totalment independent de la Vrije Universiteit Brussel (VUB) encara que el nom d'aquesta sigui l'exacte equivalent en neerlandès del nom d'aquella, i que són veïnes a l'antiga plaine des Manœuvres (campus de la Plaine).\nFacultats, instituts i escolesModifica\nDepartament d'Arts i arqueologia\nDepartament de Llengües i literatures\nDepartament de Filosofia i Ciències de les religions\nDepartament de Ciències de la Informació i la comunicació\nEscola de Ciències criminològiques\nFacultat des Ciències socials, polítiques i econòmiques\nDepartament de Ciències polítiques\nInstitut de Ciències del treball\nInstitut d'Estudis Europeus\nSecció Història i Cultures\nFacultat des Ciències psicològiques i de l'Educació\nDepartament de Biologia dels organismes\nDepartament de Ciències de la terra i del medi ambient\nEscola interfacultats de bioenginyeria\nInstitut de Gestió del Medi Ambient i Disposició del Territori\nFacultat de Medecina\nEscola de Sanitat Pública\nInstitut Superior d'Educació física i de kinesiteràpia\nInstitut de farmàcia\nfacultat de Ciències Aplicades\nDepenent igualment de la Universitat lliure de Brussel·les :\nEscole d'infermeria i de tocologia\nInstitut Superior d'Arquitectura Victor Horta\nMuseus de la Universitat Lliure de Brussel·lesModifica\nLa Universitat lliure de Brussel·les disposa d'onze museus als quals s'afegeixen col·leccions universitàries poc accessibles al públic (cartoteca geogràfica, geologia i mineralogia, instruments elèctrics antics, motlles en guix, numismàtica...).\nCentre de Cultura científica\nCentre de Recerques i d'Estudis tecnològics de les Arts plàstiques\nEcomuseu del riu Viroin\nJardí botànic Jean Massart \nMuseu d'art contemporani - Salle Allende\nMuseu-biblioteca Michel de Ghelderode\nMuseu d'Anatomia i d'Embriologia humanes\nMuseu de la Medecina\nMuseu de les Plantes medicinals i de la Farmàcia\nPlana web dels museus de l'Université libre de Bruxelles\nLa Universitat Lliure de Brussel·les ha vist quatre dels seus diplomats o professors recompensats amb el premi Nobel i no tres com sovint es diu. Henri La Fontaine se sovint oblidat (potser perquè no ha estat professor contràriament als altres tres).\nHenri La Fontaine (1854 – 1943) : premi Nobel de la pau el 1913.\nJules Bordet (1870 - 1961) : premi Nobel de medecina el 1919.\nAlbert Claude (1899-1983) : premi Nobel de medecina el 1974.\nIlya Prigogine (1917 - 2003) : premi Nobel de química el 1977.\nEn el transcurs d'aquests deu darrers anys a diversos professors de la Universitat lliure de Brussel·les se'ls ha atorgat el premi Francqui.\nUna medalla Fields ha estat atorgada a Pierre Deligne el 1978.\nDoctors Honoris CausaModifica\nLa Universitat lliure de Brussel·les honora igualment personalitats de renom per les seves activitats diverses nomenant-los doctors honoris causa.\n1973 : Salvador Allende\n1979 : Maurice Béjart, Paul Delvaux\n1984 : Simone Veil, Willy Brandt, Nelson Mandela, Andreï Sakharov, Altiero Spinelli\n1987 : Abdou Diouf, Ximon Peres, Sandro Pertini, Mário Soares\n1989 : Doïna Cornéa, Fang Lizhi\n1990 : Alexander Dubček\n1991 : Bronisław Geremek, Arpad Gönc, Václav Havel\n1992 : Fédérico Mayor, Hubert Reeves\n1993 : Edgar Morin\n1994 : Simon Wiesenthal, Albert II de Monaco, Pierre Alechinsky\n1995 : Théodore Angelópulos, André Delvaux, Henri Storck, Andrzej Wajda\n1996 : Immanuel Wallerstein, Baron Arthur Haulot, Marek Edelman\n1997 : Marc Van Montagu, André Capron\n1998 : Claude Allègre\n1999 : Jean-Didier Vincent\n2000 : Louise Arbour, Nora Irma Morales De Cortinas, Simone Susskind, Wassyla Tamzali, Joaquim Chissano\n2001 : Toots Thielemans (títol atorgat juntament amb la Vrije Universiteit Brussel)\n2002 : Hywel Ceri Jones, Domenico Lenarduzzi, Alan Smith, Angélique Verli\n2004 : Philippe Busquin\n2005 : Fadela Amara, Baltasar Garzón Real, Pierre Goldschmidt, Alpha Oumar Konaré, Robert Maistriau, Radhia Nasraoui\n2007 : Nawal el Saadawi\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Universitat Lliure de Brussel·les\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Universitat_Lliure_de_Brussel·les&oldid=24783903»\nDarrera modificació: 3 set 2020 a les 23:19


La pilota ens torna a deixar bon sabor de boca – Ràdio Pego\nLa pilota ens torna a deixar bon sabor de boca\n17 de març de 2010 16 de novembre de 2017 Sara Garcia 0 Comment\nAquest cap de setmana els dos equips pegolins van eixir del seus enfrontaments tant a Murla com a Dénia com a vencedors. A més, si parlem del Bancaixa, aquesta setmana podrem veure a Llíria la final ‘bona’ després de que l’equip de Pedro guanyara al del Genovés II al Pelaio i quedant així, igualats a partides.\nSi vols conèixer totes aquestes dades ja saps, els dimarts de 21h a 22h al ‘Racó Del Tio Canya’, el programa de pilota a Ràdio Pego. T’esperem!\nPego està d’enhorabona, el Pego-A per fi alça el cap i el veiem guanyant el seu primer encontre de la competició. Després de 4 partides jugades en les que la sort no ha estat al costat dels jugadors pegolins per diversos factors, ara pareix que les aigües tornen al seu lloc i guanyava al Murla per un contundent 30-15. Amb el mateix resultat deixava el Pego-B al Dénia que amb aquesta victòria ja en du 2 d‘un total de 3 partides jugades ja que la primera jornada va descansar. Esperem que el Pego-B contínue amb aquesta línia que el deixaria en un molt bon lloc i en quant al Pego-A li desitgem que d’ara endavant tot siguen victòries ja que a priori era, o més be, és, l’equip més fort del grup.\nL’altra bona notícia ens arriba des de l’equip de Dénia en la competició del I Circuit de Tecnificació on milita el pilotari pegolí Néstor. El Dénia va guanyar 25-5 a la Llosa i es posa segon a la classificació general… és com veuen un molt bon inici de competició i esperem, com ens contava Néstor al programa, que siga un equip molt equilibrat i puga fer un bon torneig. Des d’ací com sempre, els desitjem a tots els jugadors pegolins que els vaja molt be.\nA continuació teniu les partides més interessants a les diferents modalitats per veure aquesta setmana:\n1) Guadassuar, dimecres 17-03-10 (16:30 h):\n1a) Santi II i Pere – Carlos i Raül II\n2a) Genovés II i Salva – Álvaro, Xavi i Oñate\n2) Vila-real, dimecres 17-03-10 (18:00 h) --> Adrià II, Natxo i Josep – Fageca i Santi\n3) Borriana, dijous 18-03-10 (18:30 h) --> Juvenils.\n4) Pelaio, dijous 18-03-10 (16:30 h) --> No n’hi ha partides.\n5) Llíria, divendres 19-03-10 (17 h) --> No n’hi ha partides.\n6) Sueca, divendres 19-03-10 --> No n’hi ha partides.\n7) Pelaio, dissabte 20-03-10 (17:30 h) --> Álvaro, Santi i Raül II – Núñez, Grau i Héctor\n8) Benissa, diumenge 21-03-10 (16:30 h.):\n2a) Miguel i Jesús – Colau i Félix\n9) Llíria diumenge 24-03-10 (12 h): 3era Final Bancaixa\n--> Genovés II, Salva i Natxo – Pedro, Xavi i Oñate\n10) La Pobla, dilluns 22-03-10 (16 h.) --> Álvaro i Canari – León i Solaz\n11) Guadassuar, dilluns 22-03-10:\n1a) Pablo, Josep i Jose – Vicent i Natxo II\n2a) Primi, Pere i Herrera – Adià I i Raül II\n12) Massamagrell, dimarts 16-03-10 (16 h) --> Soro III i Grau – Núñez, Félix i Tino\n13) Benidorm, dimarts 23-03-10\n1a) Juvenils // El dimarts 16 2ona semifinal Torneig Marina Alta:\n– -> Soro III, Tato i Héctor – Miguel, Félix i Tomás II\n2a) Colau i Tomás II – Carlos i Jesús\n1) Bellreguard, dijous 18-03-10 (17 h):\n1a) Xaveli II i Rafa – Monxo i Bueguera\n2a) Juan i Dorin – Josep i Canana II\n2) Bellreguard, divendres 19-03-10 (17 h):\n1a) Ricard i Guillem – Guille i Gabi\n2a) David i Coeter II – Punxa i Alberto\n3) Bellreguard, dissabte 20-03-10 (17 h):\n1a) Blasco i Xoto – Virgi i Xavi\n2a) Juan i Agustí – Loripet i Dorin\n4) Bellreguard, diumenge 21-03-10 (17 h):\n1a) Guille i Alex – Ricard i Canari\n2a) Punxa i Coeter II – Josep i Alberto\n5) Oliva, dimarts 16-03-10 (17 h):\n1a) Juvenils (dimarts 16-03: 1era) Xaveli i Burguera – Sergio i Alex\n2a) Professionals de 1era 2ona) Juan i Dorin – Josep i Canana II\n3. Partides Raspall-Aficionats.\n* Dissabte 20 de març. No n’hi ha, sols partides retardades.\n* Dissabte 20 de març. (per detallar)\n* Dissabte 20 de març. No n’hi ha partides.\n1) Dènia, diumenge 21-03-10 (11:30 h) --> Godelleta – Massamagrell\n* Bellreguard, dimarts 16-03-10 (19:30 h)\n--> 1era) Piles – Gata 2ona) Orba – Pobla Llarga\n* La Llosa de Ranes, dimecres 17-03-10 (17:30 h)\n--> 1era) Bicrob – Bellreguard 2ona) Valldigna – Llosa Ranes 3era) 19:30 h --> Alberic – Dènia\n← XIV Circuit de la Marina Alta – 2ona cursa\nLa Falla La Font guanya el 1r premi al Monument Faller →


Comprar domini .HU.COM a Catalunya | Dominis lliures\nCercar dominis .hu.com\nDisponibilitat i preu de dominis .hu.com\nMitjançant aquesta utilitat podràs comparar el preu dels dominis d'internet .hu.com i comprovar si nom de domini web que necessites es trova lliure o ja ha estat registrat prèviament per una altra persona, entitat o empresa. Si desafortunadament el domini ja ha estat registrat podràs realitzar un whois per conèixer les seves dades de registre, o també el podràs visitar directament per comprovar si està en línia.\n2.- En principi, si es tracta d'un lloc web d'empresa, hauries de comprovar si el nom de la marca està lliure. Per exemple, si vens rentadores MarcaX, sempre serà millor comprar el domini MarcaX.hu.com en lloc rentadoresbones.hu.com. Si no és possible, hauries de buscar un nom de domini que tingui implícita la paraula que millor representi l'activitat del teu lloc. En aquest cas, podríem triar rentadoresMarcaX.hu.com\n3.- És essencial que el nom de domini sigui fàcil de recordar. Per això, procura utilitzar un nom de domini curt, amb paraules bensonants i que contingui alguna keyword (paraula clau) rellevant. Però evita sempre donar-li caràcter d'eslògan, ja que els dominis tipus lamillorwebderentadores.hu.com, encara que sembli el contrari, avui ofereixen poca credibilitat i transparència de cara a l'usuari. Evita també l'ús del guió (-), pot donar lloc a confusió a l'hora de transmetre'l verbalment.


Inici > Universitat dels Majors > Informació general > Pla d'estudis > Espera activa\nDavant l´elevat nombre de sol·licituts per a obtindre plaça al programa Unimajors, els alumnes que no han pogut entrar en primer curs al completar la matrícula disponible, podran realitzar el curs ´Espera Activa´ assegurant-se així una plaça en primer per al curs vinent.\nEls alumnes matriculats en ´Espera Activa´ hauran de completar dues assignatures troncals anuals obligatòries de 20 hores cadascuna. A més, hauran de completar les 40 hores restants amb cursos de l’optativitat.\nAquest curs 2020/2021 les assignatures obligatòries ofertades són:\nPRIMER QUADRIMESTRE. Dilluns de 9.30 a 12h:\n´Música´ - Impartida pel professor Rafa Fernández\nSEGON QUADRIMESTRE. Dilluns de 9.30 a 12h:\n´Prehistòria´ - Impartida pel professor Aleix Eixea i Afredo Cortell


Inici / Actualitat / Notícies / "Pressions" la nova sèrie escultòrica de Ferran Capdevila\nL'escultor de Bigues i Riells expressa la tensió social i política que es viu en l'actualitat a través de dotze peces de fusta.\nL'escultor biguetà, Ferran Capdevila, està treballant en una nova sèrie d'escultures sota el títol "Pressions". L'objectiu de l'artista és plasmar la tensió politicosocial que es viu a Catalunya en l'actualitat a través de la fusta.\nCapdevila està elaborant dotze peces amb un comú denominador, la pressió, tant simbòlica com literal. A partir d'un roure sec l'artista ha creat rostres oprimits, balances desequilibrades i un cercle vital viciós, només servint-se d'una motoserra i un trepant.\nLa sèrie ja està avançada i ara tan sols falta polir les peces, per, en un futur pròxim, exposar-les al municipi per a tota la ciutadania. José Gómez, regidor de Cultura, ha destacat la voluntat de l'equip de govern per "visibilitzar i promoure les obres dels artistes de Bigues i Riells".\nEn aquesta línia, Gómez també ha explicat la importància de posar en valor el talent local.


Campionat de Catalunya Masters – Club Atletisme Ascó Ribera d'Ebre\nCampionat de Catalunya Masters\nCAMPIONAT DE CATALUNYA MÀSTER CV 15/5/22\nEl passat diumenge 15 de maig, es va celebrar el Campionat de Catalunya Màster a Castellar del Vallès. Els dos velocistes Màster del C.A.Ascó , José Gutiérrez i Marce García van correr les proves de 100, 200 i 400m. Van poder estar en llocs de podi en totes les proves.\nJosé Gutiérrez en categoría M60, va fer els 100m amb un temps de 14:33 segons i finalitzant, en 2n lloc. A pesar del vent en contra va fer una gran prova.\nEn els 400m, va fer 3r, corrent d’una forma més progressiva, finalitzant amb un temps de 1:12.24 minuts\nA la tarde, va córrer els 200m, cursa amb molt nivell, on José, va poder obrir-se un lloc al podi, entrant en 3a posició amb un gran temps de 30:14 segons.\nMarce Garcia en categoria F55, va córrer les tres proves de velocitat.\nAls 100m, va fer una molt bona sortida, disputant la primera posició fins als últims 40m. Finalment, va fer 2a, amb un temps de 15:91 segons. Pel vent en contra de -3m/s no va poder aproximar-se al seu millor registre de la temporada.\nAls 400m, la volta a la pista, va poder endur-se l’or, amb un bon registre de 1:15.48 minuts.\nA la prova de 200m, la prova forta de Marce, va tindre bones sensacions en general, que és l’important. Va acabar emportant-se la plata amb un gran registre de 32.85 segons.\nMoltes felicitats a tots dos, pels resultats obtinguts.


La UVic-UCC reestructura el seu Sistema de Gestió de la Qualitat | L'apunt\nLa UVic-UCC reestructura el seu Sistema de Gestió de la Qualitat\nL’Espai Europeu d'Educació Superior (EEES) estableix que totes les universitats han de disposar d’una política clara de qualitat i d'un sistema de garantia que n'asseguri el compliment. És en aquest context que s’han de dotar d’un Sistema de Gestió Interna de la Qualitat (SGIQ), que engloba “el conjunt d’activitats que es duen a terme a cada centre o facultat per millorar la gestió interna i garantir la qualitat dels seus programes formatius”, explica Tamara Gastelaars, que des del curs 19-20 és la delegada del rector per la Política de Qualitat.\nDurant els darrers mesos, Gastelaars ha dirigit la reestructuració del Sistema de Gestió de la Qualitat de la UVic-UCC, conjuntament amb l’Àrea de Qualitat, amb l’objectiu d’assolir l’acreditació institucional. D’acord amb aquest sistema, les facultats i els centres de la UVic-UCC han d’assumir la gestió del seu propi sistema de garantia interna de la qualitat. Això passa, diu Gastelaars, per “incrementar el coneixement que en té la comunitat universitària per tal de fer créixer la seva participació en els processos de qualitat dels títols oficials de la Universitat”. En aquest marc, dels processos més globals, que no depenen de cada facultat, se’n responsabilitzen les àrees, serveis o responsables acadèmics.\nCom funciona el Sistema de Gestió de la Qualitat?\nL’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU) és l’encarregada de dur a terme l’avaluació dels sistemes de garantia interna de la qualitat de cada facultat o centre, “per tal de comprovar que el sistema està implantat i desplegat, i que assegura la qualitat dels seus títols”, segons explica Gastelaars. El mateix òrgan també avalua aspectes transversals de la Universitat, de manera que els responsables del disseny, implementació, avaluació i millora de l’SGIQ en aquests casos són les àrees, serveis i responsables acadèmics.\nLa participació dels estudiants\nL’estudiantat és el principal grup d’interès del Sistema de Qualitat perquè és la raó de ser de la Universitat. Els i les estudiants “poden participar a través dels seus delegats, i de fet és essencial que ho facin, en el disseny, la revisió i la millora del Sistema de Qualitat fent aportacions en els òrgans de govern dels quals formen part”. També hi poden participar responent les enquestes de satisfacció i fent ús dels canals establerts per fer suggeriments, plantejar queixes o informar d’incidències.\nLa participació del professorat\nEl professorat és l'altre grup fonamental d’interès del Sistema de Qualitat. Les activitats que contempla l’SGIQ li donen el marc de referència per desenvolupar el procés d’ensenyament-aprenentatge i el suport necessari per a la tasca docent. Els PDI amb càrrec i/o encàrrec de gestió són els responsables de desenvolupar, implementar, revisar i millorar els processos en els que estan implicats. De la mateixa manera que els estudiants, tot el PDI pot participar en el Sistema de Qualitat a través de les comissions i/o òrgans de govern en què participi, responent les enquestes de satisfacció i fent ús dels canals establerts per a suggeriments, queixes i incidències.\nLa participació del Personal d'Administració i Serveis\nUn altre grup d’interès del sistema, el Personal d’Administració i Serveis és responsable de desenvolupar, implementar, avaluar i millorar els processos que donen suport als programes formatius. També poden participar directament en l’SGIQ de la mateixa manera que els estudiants i el PDI.\nUna anàlisi anual\nUn cop a l’any, en el marc del seguiment de la qualitat dels programes formatius, es fa una anàlisi dels indicadors i s’estableixen, si cal, accions de millora que queden reflectides en els Plans de Millora de Qualitat (PMQ) aprovats per la Comissió de Qualitat de la UVic-UCC (CQU).\n“Per a la UVic-UCC és important aplicar el Sistema de Qualitat per garantir la qualitat dels programes formatius, corregint els desajustos amb l’objectiu de buscar la màxima eficiència”, considera Tamara Gastelaars. I també “és clau rendir comptes a tots els grups d’interès”, per això tothom té accés als resultats d’avaluació, tant dels títols com del mateix Sistema, a través de les pàgines web de les titulacions i del portal del SGIQ.


El Govern s’estalviarà 400.000 € de lloguer amb la nova seu de la Justícia | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa mudança a la nova seu de la Justícia l’haurà de fer una empresa especialitzada.\nDt., 13/11/2018 - 02:45\nEl Govern s’estalviarà 400.000 € de lloguer amb la nova seu de la Justícia\nP.G. / Foto: Jonathan Gil\nUn cop estigui la darrera de les caixes i papers traslladats des de l’edifici de les columnes, on està ubicada la Batllia actualment fins la nova seu de la Justícia, que es preveu sigui a finals de l’any vinent, el Govern s’estalviarà 400.000 euros en concepte de lloguers. Des de l’executiu ja han confirmat que no mantindran el lloguer d’aquest edifici cèntric a la capital i que un cop estigui tot traslladat a la nova seu, a partir del 2020, es preveu que es doni per finiquitat el contracte de lloguer actual. A més el Govern també s’estalviarà el lloguer de les actuals oficines del Consell Superior de la Justícia ubicades al carrer Prat de la Creu, també d’Andorra la Vella. Així que l’estalvi ve a ser aquesta xifra de més de 400.000 euros, entre tots dos lloguers. Una partida que figura al pressupost del ministeri de Justícia i Interior i que al 2018 estava xifrada en 405.060 euros.\nAquest cost de 400.000 euros s’haurà de restar de la despesa a partir de l’exercici del 2020 i pot servir per amortitzar la construcció del nou edifici de la Seu de la Justícia, que superarà els 20 milions d’euros.\nDe fet, tal i com es va dir, la construcció del nou edifici té un pressupost d’uns 19 milions d’euros. Als quals a més s’haurà d’afegir el milió d’euros ja pressupostat pel Consell Superior de la Justícia per a la compra de mobiliari. La darrera partida ja calculada serà la dels 60.000 euros que preveu que costi la mudança. Segons va explicar el president del CSJ, Enric Casadevall, l’empresa encarregada de fer el trasllat de tot el material que hi ha a la Batllia haurà de ser especialitzada. Segons Casadevall, a més de traslladar mobiliari i material informàtic, la Batllia disposa de tota una sèrie de material confiscat i judicialitzat el qual ha de seguir un protocol intern de seguretat perquè no sigui manipulat. Per tot, aquesta mudança s’haurà de fer amb tota la cautela i tots els requisits de seguretat a complir.\nD’altra banda, tal i com també va dir Casadevall la mudança no només es farà des de l’edifici de les columnes on està ubicada ara la seu de la Justícia fins a l’edifici nou, sinó que la Batllia també té altres dependències llogades on està ubicat part d’aquest material judicialitzat que ha de ser custodiat. A més de les dependències del Consell Superior de la Justícia ubicades en un altre domicili. Tant els 60.000 euros de la mudança com el milió d’euros de mobiliari nou per a la nova seu de Justícia formen part del pressupost del Consell Superior de la Justícia per al 2019.\nD’altra banda, Casadevall va recordar que, mentre el judici BPA està suspès, el CSJ continua gastant-se diners no només pel que fa al lloguer de la sala de l’edifici de Prada Casadet de la CASS, sinó que també paga mensualment un servei de vigilància durant les 24 hores del dia, els set dies de la setmana, per custodiar tots els arxius que hi figuren de la causa. Mentre no hi ha judici, només s’estalvien els conceptes de neteja i de calefacció.\nLa teva puntuació: 3. Número de vots: 271\nEscrit per Pere REVERT el Dt., 13/11/2018 - 09:55 Enllaç permanent\nCost actual dels lloguers de 400k anyal, mensual ? Termini de l'amortitzaciód total (despeses financeres incloses) dels 20M eur ? Entenent que el cost actual dels lloguers és anyal, necessitarem moltes décades per amortitzar-ho amb la premisa de destinar la mateixa partida dinerària que el cost dels lloguers actuals. Titular amb trampa. S'estalvia lloguer però s'incrementa deute, minimitzant de nou el marge de maniobra del país i de futurs governs. Seguim engreixant deute... era realment necessari ??\nL’equip de govern de la Seu d’Urgell visita Nou Grapats\nEl Govern diu que la situació a la zona “continua segons el previst”\nEl programa JEI podria entrar a la cartera de serveis de Govern al gener\nInsubmergibles (i 5)\nEncamp, anys 60\nL’FC Encamp, cap a Cair\nEl CE Sant Julià alça el teló amb quatre novetats\nLes Visites a pagès de la Cerdanya esperen més un miler de visitants\n‘Benvinguts’ a segona B\nPaula Margarido, 34a en lliure a Courchevel\nque els seu protector No es...\nJustament d' on vè la majoria...\nMala sort per la perdiu Xerra...\nEl teu capità de la seleccio...\nEls alternatius o no idiotes...\nSi algú ha fet alguna cosa...\nMolt be andorra que es fa...\nA mes candidatures millor...\nA veure si el bo dels Lima no...\nUfff, como nos ponemos de...