80 grams | Comunicació literària: Novetat :: El plagi\nNovetat :: El plagi\nLa història d'un plagi literari als anys quaranta que es ramifica fins a l'actualitat.\nSINOPSI: L’escriptura ha estat la gran il·lusió de la Carme Carreras des de ben jove. El seu company Joan, que ha conegut durant l’exili republicà a Mèxic, és un dels seus grans mestres literaris. Però aïllada del món i òrfena, la Carme va darrere del gran amor que li doni l’empenta definitiva per viure. És una obsessió que l’acompanya i que, amb el temps, se suma al desig d’excel·lir en les lletres i de triomfar en el món literari. Res ni ningú pot apartar-la d’aquests objectius. Publica una novel·la, es fa famosa, s’enamora... i molts anys després la veiem en una clínica geriàtrica, convertida en una persona amargada, dominada per la culpa i la por. L’Àngels Riudor, una jove periodista encara més ambiciosa que com va ser-ho la Carme Carreras, l’entrevistarà per conèixer-la, per saber quin gran secret amaga aquesta dona escriptora que, a la postguerra barcelonina, va enlluernar el món de les lletres amb la seva primera novel·la.


5 maneres de construir una millor reputació en línia amb ressenyes - Gestió De Comunitats | Juny 2021\nTant si el vostre negoci promet una cuina de primera categoria, uns texans perfectes o experiències turístiques úniques,edifici una marca forta i una reputació positiva en línia és més important que mai. Ara que la majoria de les experiències dels clients comencen amb un motor de cerca com Google, la vostra reputació com a empresa gairebé sempre us precedirà. De fet, una friolera El 76% de la gent confia en les ressenyes tant com en les recomanacions personals. Tot i que les ressenyes i les converses que envolten la vostra marca es poden sentir fora del vostre control, hi ha certes tàctiques que us ajudaran a generar confiança amb els clients, a influir en el sentiment i a destacar de la multitud.\nSeguiu llegint per obtenir més informació com construir una millor reputació en línia .\nEstalvieu temps amb la gestió de ressenyes a HASHTAGS\nConsulteu les ressenyes de Facebook, Google My Business i Trip Advisor en un sol lloc amb la safata d’entrada intel·ligent de Sprout.\nInicieu una prova gratuïta per esbrinar com Sprout pot permetre una revisió i una estratègia de gestió de la reputació.\n1. Primer de tot: presentar-se i mostrar-se\nQuan els clients comencen la cerca, la visibilitat és fonamental per a la credibilitat de la vostra empresa. Crear un compte gratuït de Google My Business (GMB) és una manera senzilla d’augmentar la visibilitat dels resultats de cerca locals, obtenir ressenyes i proporcionar més context per als clients potencials. Segons Google, les empreses amb fitxa GMB descriptiva ho són 2,7 vegades més probable que es consideri de bona reputació.\nUna altra indicació d’un negoci de bona reputació és la classificació alta dels resultats de cerca. Segons HubSpot, El 75% dels usuaris no passa per davant de la primera pàgina de resultats perquè les empreses que apareixen en aquesta cobejada primera pàgina tinguin un avantatge competitiu. Afortunadament, amb una llista detallada de GMB, la vostra empresa apareixerà amb més freqüència i més amunt als resultats de cerca rellevants. A més, la vostra llista completa apareixerà a la part dreta dels resultats o a la part superior dels dispositius mòbils.\nTot i que probablement GMB serà el primer punt de contacte dels vostres clients, El 70% dels consumidors miren diversos llocs de ressenyes a l’hora d’escollir un negoci local.Reclameu i personalitzeu les pàgines de la vostra empresa a llocs de ressenyes com Yelp, TripAdvisor, Facebook i altres llocs de revisió específics de la indústria per cobrir totes les vostres bases.\n2. Hi ha força en números\nGoogle no només és on comencen la majoria dels viatges dels clients, sinó que també és la plataforma de ressenyes en línia que més creix. A més de El 63% dels consumidors llegeixen ressenyes a Google abans de visitar un negoci, gairebé el 58% de tot les ressenyes en línia es deixen a les llistes de GMB.\nEl vincle entre la classificació dels resultats de cerca i les ressenyes de Google demostra que hi ha força en nombres.Les tres llistes principals dels resultats de la cerca local de Google tenen una mitjana de Un 472% més de ressenyes que els llistats de quatre a sis. I aquestes xifres són més que l’algoritme de classificació SEO de Google. A part de la recència i la classificació global en estrelles, els consumidors presten més atenció a la quantitat de comentaris que a qualsevol altra cosa a l’hora de jutjar una empresa local només per ressenyes.\n3. Arribeu a les estrelles\nEls consumidors volen tenir confiança sobre on i com gasten els seus diners, de manera que no hauria d’estranyar que les crítiques positives els facin més propensos a triar un negoci. Les ressenyes són més que una valoració per estrelles, però aquestes estrelles són fonamentals per determinar el que els consumidors consideren 'positiu'. Only 53% de les persones diuen que considerarien utilitzar un negoci amb menys de 4 estrelles. Si la vostra empresa lluita per assolir aquesta classificació ideal, és hora de començar a buscar les estrelles (literalment).\nEl primer pas per obtenir opinions més positives dels clients és senzill. Oferiu als clients una experiència de cinc estrelles que es tradueix en una ressenya de cinc estrelles. Si sabeu que ho heu perfeccionat però encara no veieu que les ressenyes es publiquen, sigueu proactiu. Demaneu comentaris als vostres clients. No hi ha vergonya en aquest joc. De fet, 77% dels consumidors estan disposats a deixar una revisió en línia si se us demana.\nIntenteu contactar amb vosaltres després de moments positius al llarg del viatge del client i feu preguntes obertes amb un interès genuí. D’aquesta manera podeu avaluar la satisfacció que tenen com a client abans de demanar una revisió. Com a avantatge afegit a aquest enfocament, rebrà comentaris reals dels clients que podeu utilitzar per millorar el vostre negoci, obtenint ressenyes més positives en el futur.\n4. Participa amb el bo, el dolent i el lleig\nEls consumidors no només llegeixen comentaris, El 89% d’ells també llegeixen les respostes de les empreses a ressenyes. Assegureu-vos, doncs, que us uniu a la conversa i que participeu del bo, del dolent i del lletge. Segons un estudi de Google, els consumidors van dir que les empreses que responen a les ressenyes ho són 1,7 vegades més fiable que les empreses que no ho fan. A més, Google ha confirmat que la taxa de resposta és només un factor més que afecta el rànquing de cerca tan important.\nEn un món perfecte, només tindríeu ressenyes brillants i brillants sobre com la vostra empresa és la millor de les millors. En realitat, segur que us trobareu amb almenys una Nancy negativa. No tinguis por! No podeu controlar el que diuen els revisors, però sí com i quan responeu. En funció del contingut, pot haver-hi oportunitats per tractar informació inexacta o enganyosa i demostrar els valors de la vostra empresa. Si cal, tingueu en compte la responsabilitat, feu-ho bé amb el vostre client i ajudeu-lo a prendre la millor decisió per si mateixos. Mostrar que us importa d’una manera autèntica i agradable fa un llarg camí. Un estudi recent va trobar que dels clients que van rebre una resposta a la seva ressenya negativa, un 33 per cent va canviar la seva ressenya per ser més positiva, mentre que un altre 34 per cent va suprimir la seva ressenya negativa.\n5. Unificar les xarxes socials i revisar la gestió amb HASHTAGS\nAmb Eina de ressenyes de Sprout , podeu controlar, gestionar i respondre fàcilment a les ressenyes de totes les ubicacions de la vostra empresa a Facebook, Google My Business i Trip Advisor des d’un flux centralitzat. En integrar les xarxes socials i les ressenyes en una plataforma, podeu estalviar temps valuós, analitzar fàcilment el que està fent la vostra empresa bé o on hi ha marge de millora i crear un entorn més cohesionat i eficient revisar l’estratègia de gestió .\nEstigueu concentrats organitzant-vosressenyes per data, estat del missatge, puntuació i perfil a les xarxes i ubicacions. Segons les necessitats de la vostra empresa, també podeu utilitzar conjunts de filtres específics per crear visualitzacions personalitzades. Per exemple, si esteu treballant per superar quatre estrelles, penseu a crear una vista de ressenyes de tres estrelles o menys. Això us ajudarà a restringir els punts de dolor que apareixen i a centrar-vos en l'atenció al client on més ho necessiteu.\nSi observeu paraules clau, sentiments o temes recurrents a les vostres ressenyes, penseu a utilitzar-lo Eina d’escolta de Sprout per continuar supervisant aquestes tendències i obtenir informació que us ajudarà a prendre millors decisions de màrqueting.\nT’interessa crear millors connexions amb Google My Business? Clica aquí . Per començar amb les ressenyes, connecteu els vostres perfils per a Facebook, GMB o TripAdvisor a Sprout avui, o bé clica aquí per començar la prova gratuïta.\nsignificat de smh a les xarxes socials\nmillor mida d'imatge per a l'anunci de Facebook\ntwitter compta els espais com a personatges


Stage d'estiu - Teatracció Escuela de teatre físic | Pedagogia Lecoq\nStage d'estiu 2022\nEl viatge de Lecoq\nStage d’estiu 2022 és una oportunitat d’endinsar-se en la pedagogia de Jacques Lecoq, teatre físic i la creació teatral. Et convidem a fer amb nosaltres aquest viatge de Lecoq i descobrir la imatge dramàtica i els conceptes del moviment treballant amb la Màscara Neutra, el teu propi Clown i les lleis de la comicitat, les eines per a la creació teatral i la dimensió poètica del teatre d’objectes.\n4/07 - 8/07\nLa màscara neutra és l’eina central en la pedagogia de Jacques Lecoq. El curs professional és una aproximació al joc amb la màscara neutra. La màscara neutra desenvolupa essencialment la presència de l’actor a l’espai que l’envolta. Permet desbloquejar les tensions corporals i desenvolupar la plasticitat corporal. La màscara posa a l’actor en estat de descobriment, d’obertura, de disponibilitat a rebre. Permet veure, escoltar, sentir, tocar coses elementals, en la frescor d’una primera vegada.\nTreballem els conceptes bàsics del moviment corporal:\ni del joc elemental:\n– la presència escènica,\n– la urgència,\n– acció – reacció,\n– interacció amb l’espai,\n– la imatge dramàtica.\nHorari: 10.00 – 14.00\nSi realitzes més d’un curs, s’aplica una reducció de 20% al segon curs.\nEl clown, un univers on convergeixen la innocència i la broma, la diversió i la poesia, el món dels riures, que ens ofereix infinites possibilitats per al joc i la creació. Et convidem a investigar i descobrir el teu propi clown.


La NASA amplia dues missions planetàries - Agrupació Astronòmica Sabadell\nEstàs aquí: Inici Notícies La NASA amplia dues missions planetàries\nLa NASA amplia dues missions planetàries\nL'agència espacial nord-americana NASA ha ampliat les missions de dues sondes espacials: la Juno i InSight. La sonda Juno ha realitzat descobriments sobre l'estructura interior, el camp magnètic i la magnetosfera de Júpiter, i ha descobert que la seva dinàmica atmosfèrica és molt més complexa del que els científics pensaven anteriorment. S'ha estès la seva missió fins a setembre de 2025, o fins el final de la seva vida (el que passi primer). La sonda InSight s'ha estès dos anys, fins a desembre de 2022. Aquesta sonda estudia l'escorça i el mantell de Mart. Ha identificat terratrèmols marcians que demostren clarament la sòlida activitat tectònica de Mart. També ha estudiat la dinàmica atmosfèrica, el camp magnètic i l'estructura interior del planeta. Més informació a la NASA.


'Música en obert' acosta la música contemporània al públic...\n'Música en obert' acosta la música contemporània al públic a través de concerts, tallers i conferències\n- La Ciutat de les Arts i les Ciències i el campus de Berklee College of Music a València col·laboren per sext any consecutiu\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències i el campus de Berklee College of Music a València col·laboren per sext any consecutiu en 'Música en Obert', un programa d'activitats culturals que inclou concerts de lliure accés, projeccions, tallers i conferències, a més de la Berklee Week, del 2 al 7 de juliol, i el gran concert de 'La Nit de Berklee' el 6 de juliol.\nL'objectiu és acostar la música contemporània al públic general, establint sinergies entre la música, la ciència i la tecnologia per a crear una oferta de continguts única i diferenciada a nivell internacional.\nDissabte que ve 4 de maig Berklee presentarà Musaico, un festival gratuït d'un dia per a tota la família amb música en directe dels alumnes del campus, food trucks i activitats per a grans i xicotets. Des de les 11 del matí a les 21 de la nit, en l'esplanada de l'Assut de la Ciutat de les Arts i les Ciències.\nDes de febrer, cada dissabte i diumenge, a les 13 hores en l'Hemisfèric, els espectadors i espectadores poden conéixer la projecció 'Berklee. Música en imatges' composta per les millors composicions i treballs audiovisuals realitzats cada any pels estudiants de Berklee dins del programa de "Composició de bandes sonores per a pel·lícules, televisió i videojocs".\nEl divendres 10 de maig comença el cicle d'actuacions musicals en directe 'Un llac de concerts', a les 20 hores en el llac sud de la Ciutat de les Arts i les Ciències. Quasi tots els divendres de maig a octubre, estudiants i professors del campus de Berklee a València realitzaran concerts a l'aire lliure en què el públic general podrà disfrutar de distints estils de música contemporània: del jazz al rock and roll passant pel funk, la música llatina, el folk o músiques del Mediterrani.\nA més, del 2 al 7 de juliol, se celebrarà la 'Berklee Week' en la que es mostraran els treballs que els estudiants del campus realitzen al llarg de l'any en els seus respectius programes de màster i que culmina amb el concert de fi de curs de l'escola.\nEl programa inclou 'Berklee on the Big Screen. A Première' (2 i 4 de juliol), la instal·lació 'Traces' (del 5 al 7 de juliol) i 'La Nit de Berklee' (6 de juliol, a les 22 hores), un gran concert en el llac nord de l'Hemisfèric d'accés gratuït en què els estudiants mostraran el seu talent i l'aprenentatge de tot un any.


Adobar xarxes, més que una feina, un art en mans d'uns quants pescadors\n18 setembre 2020 16:06\nAquesta tasca s'ha convertit en un dels atractius del moll de Cala Rajada\nC.Mestre | 06 agost 2000\nL'agulla carabassa va cap amunt i cap avall, els dits ràpids nuen i estiren amb força el niló verd, blau, blanc, com el mar, però el color tant s'hi val, la qüestió és que el nus no llenegui. «Si llenega, mal assumpte, perquè el peix fuig, i el peix no ha de fugir, ara n'hi ha poc i va molt car; abans no era així, n'hi havia molt i barat», diu José mentre adoba una xarxa amb la destresa de l'expert.\nFa cinquanta cinc anys que José adoba xarxes. «Vaig començar per necessitat, perquè tenia una barca, sortia a pescar, i havia de reparar les xarxes jo mateix, així en vaig aprendre, llavors era la meva feina, ara ho faig per gust, perquè és una cosa que sempre m'ha agradat, a més, per mi és molt entretingut», explica.\nLes xarxes estan formades per tres teles: dues de tresmall, de rombe més gran, i enmig, una d'armar, de rombe més petit. D'aquesta manera, el peix queda atrapat endins sense poder sortir. El fil de tresmall és de 2.000 i l'altre de 3.000, un és més prim que l'altre. De pescadors que adobin en queden ja ben pocs. Temps enrere se'n podien veure bastants més. Cala Rajada és, de fet, un dels ports on encara ara els turistes es queden parats una bona estona per veure com les mans de l'adobador treballen sense parar, primer per una banda i llavors per l'altra.


Balanç de la temporada d'esquí a Boí Taüll - Darreres Info útil i notícies d'esquí - Esquiades.com\nLa estació d'esquí de Boí Taüll , la més alta dels Pirineus, ha tancat la temporada d'esquí 2017/2018. I gràcies a les últimes nevades, els esquiadors que han visitat aquesta l'estació el passat cap de setmana han gaudit de grans gruixos de neu, que en algunes zones de l'estació superen els 300 cm.\nDurant l'última setmana, l'abundància de neu i mal temps ha obligat els visitants a utilitzar les cadenes per arribar fins al complex. I encara que el resort es trobés cobert de capes i capes de neu, no s'ha pogut allargar la temporada i s'ha finalitzat amb la venda de 131.026 forfaits (un 8% menys que l'any passat). No obstant això, l'ocupació hotelera de Pla de l'Ermita ha obtingut 24.001 habitacions venudes.\nEls esquiadors d'aquesta temporada segueixen sent en major afluència als catalans, representant un 60% del total dels nacionals. La comunitat de Madrid suposa un 20% i la de València un 15%. El percentatge restant d'esquiadors procedeix nord d'Espanya i d'altres zones. També clients francesos i portuguesos s'han acostat a Boí Taüll.\nPer finalitzar, cal destacar l'èxit del nou servei d'autobús (Freeride Bus) que ha cobert la Vall de Moró i Ginebrell, remuntant als palilleros i snowboarders cap a la base de l'estació.


Jordi Navarro: Estem enmig d'una tempesta turbulenta i plena d'obstacles\nEstem enmig d'una tempesta turbulenta i plena d'obstacles\nLa cerimònia de la confusió a què ens ha abocat unilateralment en Mas i la seva colla no fa més que afegir incerteses al procés sobiranista i democràtic en què estem immersos. La il·lusió col·lectiva ha estat de cop interrompuda per una maniobra fosca i unilateral. Tothom sabia que hi havia riscos i no entenc per quins set sous ara alguns s'adonen que l'estat pot fer de les seves.\nEm dóna molt la sensació que els arguments partidistes i tacticistes estan pesant massa. I si tot això és un escalfament per preparar el país per a unes eleccions que en diuen plebiscitàries crec que haurem assistit a la segona major estafa democràtica després de la transició espanyola.\nNo em crec els cants de sirena dels portaveus de CDC i les seves promeses d'una DUI a la carta. Saben perfectament que si no han estat capaços de desafiar l'estat per fer un referèndum molt menys ho seran per trencar de cop amb tota la legalitat espanyol; saben perfectament que hi ha conseqüències per tothom i no son gens creïbles.\nLa il·lusió col·lectiva que s'havia desfermat amb la consulta del 9N s'ha de recuperar i des del meu punt de vista l'únic full de ruta vàlid és el de l'obediència absoluta al mandat democràtic del poble català i la desobediència als tribunals espanyols. Els convergents i d'altres elements han descartat definitivament aquesta via però jo penso que no hem de deixar morir l'esperit del 9N. Cal rebastir la unitat en defensa de la democràcia i la independència de Catalunya.


Consol Villaubí i el Ballet Experimental de l’Eixample de Barcelona per Ricard Mas • Mirador de les arts,\nConsol Villaubí i Pons (Badalona, 1932-Barcelona, 2019) ha estat una de les pioneres del ballet contemporani a Catalunya. Estudià a l’Institut del Teatre de Barcelona amb els mestres Joan Magrinyà i Marina Noreg.\nBecada per l’ajuntament de Badalona, va continuar els seus estudis a l’Institut Chorégraphique du Théâtre National de l’Opéra de París, amb les mítiques Madame Préobrajenska –mestressa de Ludmilla Tchérina– i Madame Rousanne –mestressa de Maurice Béjart–.\nActuà al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. I formà part de la companyia de Joan Tena (Barcelona, 1923-2007), pioner a l’hora de fundar una companyia independent de dansa a Barcelona. El 1954, exercí de primera ballarina en ballet expressionista de Béla Bartók El Mandarí meravellós, amb figurins de Joan Josep Tharrats.\nEntre el 1956 i el 1961, establerta a la capital francesa, balla a la companyia Ballet moderne de Paris. També realitza gires d’investigació coreogràfica i d’intercanvi a Moscú, Nova York, Itàlia, el Regne Unit i Suïssa.\nEl 1972 funda el Ballet Experimental de l’Eixample de Barcelona, del qual fou directora i coreògrafa, amb l’assessorament artístic del seu company sentimental, el filòsof Arnau Puig (que havia format part del grup Dau al Set).\nSegons el web artnobel.es, “Consol Villaubí té una idea ben clara del que pretén: la creació i la comunicació concepte-visual del moviment en l’escena. Per a dur a terme aquest concepte de la dansa, trenca la imatge que l’espectador te d’un ballarí aplomat, rígid i en perpetu equilibri. D’aquesta ruptura neix la gràcia i la força del moviment en l’espai”.\nEls ballets estrenats pel Ballet Experimental de l’Eixample de Barcelona, amb coreografia de Consol Villaubí, i escenografia i música de nombrosos artistes catalans, són:\nLa temptació de Sant Antoni. Estrenat al Saló Comptal de Ripoll el maig de 1979. Guió basat en l’obra homònima de Flaubert. Música escollida de quatre quintets del Pare Antoni Soler. Vestuari i decorats de Francesc Espigolé.\nEstrenats al Teatre Bartrina de Reus el 19 de gener de 1980: Negre sobre negre. Pren la música del Queatzalcatl, de Josep Soler. Escenografia i vestuari ideats per Enric Ansesa. Tota l’escena apareixia ambientada en negre, il·luminada tan sols per a permetre visualitzar els moviments coreogràfics. Bipolar. Vestuari i decoració de Joan Hernàndez Pijuan. Test Sonata. Música de Xavier Benguerel. Vestits i decorats de Francesc Espigolé. I Torna el nocturn, amb text i acotacions de Joan Brossa sobre un fons musical de Tres peces per a clarinet, de Joan Guinjoan.\nEstrenats a la Fundació Miró, de Barcelona, el 26 de juny de 1980: Quina. Música de Josep Maria Mestres Quadreny. Escenografia i vestuari de Maria Teresa Codina. I Moment musical. Ballet de Joan Brossa dedicat a Joan Prats. Música de Franz Schubert.\nEstrenats al Teatre Municipal de Girona, el 15 de gener de 1981: De Caldetes a Moià, i Gran copa especial, amb música de Llorenç Balsach. Escenografia de Josep Guinovart.\nEstrenats al Teatre de la Faràndula, de Sabadell, el 6 de febrer de 1981: Primera Simfonia. El títol del ballet era donat per l’obra de Robert Gerhardt, que servia d’il·lustració musical. Decorat i vestuari de Robert Llimós. I Fàtica, amb música d’Andrés Lewin-Richter i escenografia de Robert Llimós.\nLa Mei del costat de l’erola. Estrenat al Teatre l’Esbarjo, de Cardedeu, el 21 de març de 1981. Música de Benet Casablancas. Escenografia i vestuari a partir d’una maqueta de Leandre Cristòfol.\nVis vitalis. Estrenat a l’Auditòrium de l’ajuntament de Logroño. La música era un acompanyament amb violoncel de Miquel Pujol. Escenografia i vestuari d’Albert Casals, Pujol Grau i Rey Polo.\nEstrenats el 1982 al Palau de Congressos de Barcelona dins d’Expocultura 82: Entrant-hi, sense música, i escenografia d’Enric Ansesa. Emmotllaments, amb música de Llorenç Balsach i escenografia d’Agustí Fructuoso. I El ballarí i l’estructura, amb música d’Andrés Lewin-Richter i escenografia de Joan Josep Tharrats.\nFinalment, estrenat el 1983 a La Llotja de Barcelona, Ballet onze personatges, amb música de Juan Hidalgo i L. Prudhomme, i escenografia de Josep Uclés.


ASPANOB – CIDE\nInici / Tag Archives: ASPANOB\nTag Archives: ASPANOB\nEl CIDE participa en la IX edició del Concert Solidari de les escoles cooperatives (1 febrer)\nEl CIDE participa en la IX edició del Concert Solidari de les escoles cooperatives. La cita serà el pròxim 1 de febrer al Teatre Principal de Palma i estarà organitzada en dos torns (17.30 h i 19.30 h). Tot el que es recapti anirà a benefici d’ASPANOB, l’Associació de …\nEls alumnes de 6è B de primària entreguen els doblers recaptats per a ASPANOB\nEls alumnes de 6è B d’eduació primària han entregat els doblers que van recaptar durant el curs 2015-2016 per a ASPANOB, l’Associació de pares de nins amb càncer de Balears. En total s’han recaptat devers 450 euros, que ha recollit l’educadora social de l’associació, Cristina Martín. L’origen d’aquesta iniciativa va néixer dels …


Instagram esborra fotos d'un bullit gallec per «violència gràfica»\nInstagram elimina fotografies d'un bullit gallec per «violència gràfica»\n«Em sembla increïble. No hi haurà restaurants, cuineres i cuiners a Instagram que posen les seves menges. Pots veure un munt de publicacions de menjar, d'hamburgueses», denuncia el viguès Richard Barreira\nA Coruña - Dimarts, 22/10/2019 - 14:51\nInstagram ha eliminat fotografies d’un bullit gallec per «haver infringit les normes comunitàries» que inclouen «violència gràfica, llenguatge que incita a l’assetjament, violència i ‘bullying’ o nus i activitat sexual», ha denunciat el noi de Vigo que va publicar la imatge, Richard Barreira.\nCigrons, verdures, carn, xoriço i vi, tal com estaven a la taula al ser servits, eren els aliments que es podien veure a les fotos del «primer bullit de la temporada» a casa de la mare de l’usuari, una publicació que aquest comparteix anualment sense haver tingut abans un problema similar.\nMare meva com està el pati, tot i que sembli mentida, els censors de @instagram, em van eliminar la publicació d’avui per infringir les seves normes comunitàries que inclouen (Adjunt captura de pantalla comunicat): -Violència gràfica –Llenguatge que incita a l’assetjament, violència i bullying –Nus i activitat sexual... QUE SÓN FOTOS D’UN BULLIT!!! Llavors, o la unitat censora de @instagram està governada per un o una vegana que tot just veure les fotos del bullit de la meva mare va tenir unes ganes enormes de masturbar-se al veure tanta carn (Cosa prohibida per a aquests sectaris) o és un problema mental o simplement és que són CARALLOT i ya...falta circ per a tant pallasso, esperem que la @culturagalegaxunta @turismodegalicia @galicia_mola @galiciacalidade prenguin mesurades contra aquest atropellament a la nostra cultura gastronòmica! #censura #instagramcensura #instagramcensurafotosdecocido #cocidogallego #carnedeporco #terneragalega\nUna publicació compartida de Richard Barreira Baños (@richardbarreira) el 20 Oct, 2019 a las 10:56 PDT\n«Em sembla increïble. No hi haurà restaurants, cuineres i cuiners a Instagram que posen les seves menges. Pots veure un munt de publicacions de menjar, d’hamburgueses», denúncia Barreira.\nL’afectat va compartir la publicació aquest diumenge al migdia i a la tarda ja havia sigut eliminada i se li presentaven els motius anteriorment citats.\nSense més explicacions\nNo sap si va denunciar la publicació un particular, ja que la xarxa social no li va traslladar més explicacions, però de ser així, li sembla «surrealista», ja que «per molt que una persona denunciï hi ha d’haver algú que digui que l’usuari té raó».\n«A veure si algú aquí a Galícia defensa el que és seu», manifesta Richard Barreira, que per difondre la situació va compartir el succeït amb comptes de xarxes socials com la de ‘Cultura’ de la Xunta de Galícia i ‘Cocido Gallego’.\nTemes: Receptes de cuina Instagram


Carol Tomás ofereix un monòleg en La Fàbrica de Mislata sobre les diferències entre els xiquets d'avui dia i els de la seua generació - Nou Horta\nCarol Tomás ofereix un monòleg en La Fàbrica de Mislata sobre les diferències entre els xiquets d'avui dia i els de la seua generació\nDilluns, 12 Març 2018 16:32\tEscrit per Redacció Publicat en Mislata-VAL Vist 130 vegades\nEl centre sociocultural La Fàbrica de Mislata va acollir el divendres a la vesprada l'actuació de la còmica i monologuista valenciana Carol Tomás. "A ningú que li passe" era el títol d'un divertit espectacle que tracta de desenvolupar la seua teoria sobre les persones que estan entre els 30 i els 40 anys, aqueixos que estan "enmig del no-res, ja que no són vells, però tampoc són joves i corren perill d'estar mal situats en la majoria de situacions".\nAmb un auditori pràcticament ple, Carol Tomás va retratar una infinitat de situacions costumistes i va riure de molts dels tòpics que persegueixen als valencians. No obstant açò, va centrar la major part de la seua actuació a analitzar les diferències entre els xiquets i xiquetes d'avui dia i els de la seua generació, començant per la diferència entre els sistemes educatius de llavors i d'ara i acabant, inevitablement, en els diferents costums i maneres de vida dels actuals joves, que ja no conceben el món sense Internet i les noves tecnologies.\nCarol Tomás va estudiar magisteri i és professora de música, però ha reconduït la seua trajectòria professional cap a l'humor, especialitzant-se en els monòlegs. Amb aparicions televisives com en "Tu sí que vals" o "Buenafuente", el seu ídol en el món de la comèdia, aquesta valenciana nascuda a Tavernes Blanques va d'escenari en escenari amb un humor fresc i directe.\nModificat el Dilluns, 12 Març 2018 16:33\nUnes Falles per la igualtat a Mislata\nMés en esta categoria: « Bielsa rep als presidents i falleres majors infantils de Mislata en el Saló de Plens\tLa mislatera Noemi Conejo, fallera major de París »


La mostra de comerç triomfa un cop més\nInici | Actualitat | Notícies | La mostra de comerç triomfa un cop més\nLa mostra de comerç i la fira gastronòmica baten rècords de participació ciutadana en l’edició del mes de maig. L’Associació de Comerciants de Sarrià (ACS) mostra, un cop més, la importància dels actes al carrer per als veïns del barri.\nEl passat 30 de maig Sarrià va viure una veritable explosió de colors, olors i sabors amb la celebració de la setzena edició de la Mostra de Comerç al carrer, que es va fer conjuntament amb la mostra gastronòmica. El carrer Major va quedar totalment inundat de paradetes i de persones que les visitaven, fins a arribar a la plaça de Sarrià, on es va ubicar la mostra gastronòmica.\nPel que fa a la Mostra de Comerç, cal dir que aquesta edició, la primera de 2011, ha batut tots els rècords de participació, tant pel que fa al nombre de parades (més de 150), com de veïns que s’hi varen aplegar per tal de participar en una nova festa organitzada per l’ACS. Així, doncs, comerços de tot tipus es van llançar al carrer per oferir una petita mostra dels productes de què disposen, per tal de fer-los accessibles tant als veïns de Sarrià com als curiosos que s’hi varen aplegar durant tot el dia.\nD’altra banda, l’altra triomfadora de la jornada va ser la fira gastronòmica, que per primer cop des que es realitza va omplir la plaça de Sarrià amb les seves paradetes. Varietat és la paraula que millor defineix el que es podia trobar en aquesta mostra gastronòmica, ja que l’oferta culinària va ser molt àmplia. Pel que fa a participació ciutadana, evidentment, va ser tot un èxit, ja que els visitants van poder descansar i recuperar energia amb aquests tastets.\nA més, els més menuts de la casa varen poder gaudir també de la festa. Sarrià és un barri molt familiar, on els petits hi tenen molt a dir, i per aquest motiu també van poder tenir el seu espai per a jugar i gaudir del dia de festa. Els inflables van ser, també, els reis de la festa.\nAmb tot això, el que es pot observar amb aquesta mostra és que la implicació ciutadana que tenen els sarrianencs i sarrianenques és envejable, i és una mostra de la bona salut que gaudeix el barri. La resposta dels veïns a les iniciatives impulsades des de l’ACS és cada cop més gran, fet que és vital per a l’associació, que veu com la feina que es duu a terme té una recompensa per part dels veïns, que són qui fa qui funcioni la vida al barri.


Snorkel: la Costa Brava amb ulleres, tub i aletes | Som Actiu - Natura\nLa Costa Brava amb ulleres, tub i aletes\nby Som Actiu - Natura · Costa Brava, Estiu, Turisme esportiu, Turisme nàutic\t· 01 jul. 2019\nUs agrada l’snorkel? O potser no l’heu practicat mai? No us preocupeu, tant si el coneixeu com si no, us facilitem la informació necessària perquè descobriu el món submarí de la Costa Brava a través d’aquesta activitat.\nNo necessiteu gaire equipament ni tampoc haver estalviat durant tot l’any per practicar snorkeling, com tampoc cal que compteu amb cap titulació. Com veieu, serà ben senzill gaudir dels racons més espectaculars del fons marí de la Costa Brava. Qui no té ganes de veure què s’hi amaga? Agafem el tub, les ulleres, les aletes i… som-hi! Descobrireu la increïble bellesa d’una variada fauna i flora, amb peixos sorprenents i racons amagats entre les roques que no podríeu conèixer mai des de la superfície.\nPer a fer-ho ben assessorats us presentem quatre empreses amb qui podeu anar a fer snorkel amb tota seguretat. Hi trobareu professionals que us ajudaran en tot moment i podreu llogar-hi el material que us faci falta, si és que no en teniu de propi. També us oferiran la possibilitat de practicar submarinisme, però si ho voleu fer més senzill i sou dels qui us agrada anar lleugers dins l’aigua, l’snorkel us està esperant .\nSi aneu cap a l’Estartit, a Torroella de Montgrí concretament, hi ha dues empreses especialitzades en activitats nàutiques: l’Estació Nàutica l’Estartit-Illes Medes i Medaqua.\nL’Estació Nàutica l’Estartit-Illes Medes és la central de reserves del Parc Natural del Montgrí, Les Illes Medes i el Baix Ter. Compta amb activitats nàutiques, terrestres i aèries: submarinisme, snorkel, caiac, excursions en vaixell, vela… Disposen de programes d’activitats adaptades a totes les edats i nivells, per a grups d’amics, famílies, parelles, etc. I pel que fa Medaqua, hi trobareu la mateixa diversitat per conèixer a fons tota la zona, tant tocant de peus a terra com submergits al fons del mar.\nSi el vostre objectiu és anar cap a l’Alt Empordà, podeu fer parada a Roses. Allí hi trobareu l’Estació Nàutica Roses-Cap de Creus, on hi preparen viatges a mida, programes per escolars, paquets d’activitats de cap de setmana, allotjament, lloguer de motos aquàtiques, paracaigudisme, snorkel…\nI si la vostra destinació és Llançà, no us faltarà de res, perquè Sk Kayak us ofereix una gran varietat d’activitats relacionades amb el caiac, i amb les que podreu descobrir el Parc Natural del Cap de Creus i els Aiguamolls de l’Empordà. Entre elles hi ha el caiac-snorkel per gaudir a fons del mar, combinant la descoberta de l’entorn amb les immersions a pulmó lliure. Totes les activitats de Sky Kayak tenen un alt contingut didàctic, i és que les acompanyen de fitxes descriptives de la fauna i la flora de la zona. A més, els monitors transmeten els seus coneixements en termes de biologia, geografia i geologia a tots als clients.\nA més a més, també podeu confiar en l’oferta dels 34 centres de submarinisme que trobareu de Blanes a Portbou, i que formen part de l’associació de centre d’immersió de la Costa Brava. La majoria d’ells també us orientaran amb l’snorkeling, us posaran totes la facilitats per practicar-lo i us descobriran quins són els millors indrets de cada municipi per practicar aquesta activitat.\nDoncs ja tenim bon temps, l’espectacular paisatge que ens ofereix la Costa Brava i comptar amb activitats com l’snorkel per refrescar-nos i passar una bona estona, qui es pot resistir a passar un dia així? Què us sembla aprofitar aquests mesos d’estiu per aprendre a fer snorkel i alhora conèixer la Costa Brava des de tots els racons possibles? És un bon pla, no?\nFotos: Jordi Chias, Julien Collet, Arxiu d’imatges PTCBG


Saguaro, el cactus més gran del món – Botanical online\nInici › Botànica › Saguaro, el cactus més gran del món\nSaps quin és el cactus més gran?\nLlegeix la informació següent, tenint en compte les pistes que et donem, i estem segurs que sabràs escollir de quin arbre parlem de la llista que tens a final de pàgina.\nÉs una planta que viu en els deserts de Mèxic i del sud dels Estats Units, especialment en el desert de Sonora. Posseeix tiges molt altes, podent arribar alguns fins als 20 m, però les seves arrels es poden allargar fins a més de 30.\nTé una gran capacitat per a emmagatzemar aigua durant les tempestes, d’aquí que les seves tiges tinguin forma arrodonida que és la més adequada per a aquesta finalitat. A més la seva tija posseeix nombrosos plecs que tenen la forma de manxa i que, quan absorbeix molta aigua, s’obren com si fos una acordió i la tija es torna més gruixuda i circular. Es diu que una planta d’uns 1000 kg és capaç de pesar 10.000 després de ploure. En este cas ha estat capaç d’absorbir 9000 litres d’aigua.\nViu molts anys, arribant fins als 200, encara que creix molt lentament, de tal manera que no arriba als 30 cm quan té 10 anys i necessita prop de 100 per a mesurar els 8 m.\nConstitueix una font d’alimentació en les eixutes terres on habita. Els seus fruits són comestibles, tant per a les persones com per als animals; les seves llavors són menjades pels ratolins i pels ocells. Les seves tiges elevades constitueixen autèntics miradors per a moltes aus. Els pica-soques excaven els seus nius en la seca “carn” i la planta, per a protegir-se, embolica la ferida amb una funda d’escorça seca que evita que els fongs penetrin en el seu interior i la podreixin\nTé forma molt característica: de la seva tija principal naixen lateralment els secundaris però després es dobleguen i pugen cap amunt verticalment, donant-li a la planta l’aspecte d’un enorme canelobre. La seva silueta s’ha fet molt famosa per aparèixer en les pel·lícules de l’Oest.\n© Dibuixos de Daniel Martínez Bou\nJA SAPS DE QUIN CACTUS ESTEM PARLANT?\nDe les possibilitats següents tria la que creus que és la correcta:\n-El seient de la sogra (Echinocactus grusonii)\n-El saguaro (Carnegiea gigantea)\n-La figuera de moro (Opuntia ficus-indica)\n–El ferocactus (Ferocactus acanthodes)


Dins la publicació de les fosses de la província consten les fosses del terme de Vistabella. La informació recopilada permet fer una primera aproximació a la possible ubicació de les mateixes, les investigacions obertes intenten avançar per localitzar les víctimes i rescatar-les de l’oblit.\nAquesta primera aproximació és el resultat dels esforços de tres associacions: el Grup per la Recerca de la Memòria Històrica de Castelló, el Grupo para la Recuperación de la Memoria Histórica de Valencia i l’equip multidisciplinar d’ArqueoAntro.\nBibliografia Memòria històricaArqueoAntrofossesGRMHCmapa\nPREVIOUS POST Previous post: À Punt. Bambant per casa\nNEXT POST Next post: Toponímia dels pobles valencians. Vistabella del Maestrat


PLANIFICACIÓ DEL RODATGE – CLUBS CITILAB\nLa sessió d’avui ha estat dedicada a la planificació del rodatge d’un projecte proposat per un dels membres del club.\nEn primer lloc, s’ha exposat la idea perquè tots els membres del club sàpiguen el que s’ha de gravar i també aportar idees. La idea plantejada consisteix en un curt que s’inicia amb un pla seqüència a la vora del riu, en la que el protagonista és l’Alfonso que apareix en bicicleta pel pont i arriba fins al riu. El protagonista farà d’una canya una flauta artesanal. Fins aquí és el que es gravarà a la següent sessió. Els altres membres del club també han aportat algunes idees de cóm es podria continuar el curt després de fabricar la flauta.\nEn segon lloc, hem estat parlant sobre la localització, el riu de Cornellà. El motiu d’aquesta localització, tal i com ens explicava l’Alfonso és perquè va estar un dia allà i se li va ocórrer la idea de fer una flauta artesanal aprofitant el canyar que hi ha a la vora del riu. A més ens va explicar que per allà passa sempre un pastor amb cabres i li agradaria aprofitar el ramat per incorporar-ho a la trama del curt.\nI per finalitzar la sessió la Laia ens ha ficat un exemple de pla seqüència de la pel·lícula “Los 400 golpes” de François Truffaut.\nI després ens ha mostrat una de les escenes de la pel·lícula “Pickpocket” de Robert Bresson, en la que es pot observar com es pot fer que el muntatge sigui pràcticament imperceptible gràcies a l’acció interna.


Una aula buida a l'IES Cap de Llevant a causa de la vaga / D. ARQUIMBAU\nPalmaEl Govern tancarà aquest dilluns la UIB, les escoles i els instituts per prevenir el contagi de coronavirus. Aquesta decisió s'ha pres després que el president de l'executiu espanyol, Pedro Sánchez, hagi recomanat aquest dijous horabaixa el tancament dels centres educatius. Malgrat que la presidenta del Govern, Francina Armengol, no preveia aquesta mesura al migdia, l'ha anunciada hores després. Els centres educatius tancaran durant 15 dies, encara que aquest termini pot variar en funció de les circumstàncies. A més, els viatges d'estudis han quedat suspesos durant un període de dos mesos.


Marina Subirats: 'S'ha estudiat que quan les nenes agafen la pistola de joguina es disparen a elles mateixes'\nMarina Subirats: ‘S’ha estudiat que quan les nenes agafen la pistola de joguina es disparen a elles mateixes’\nEntrevista a l'experta en sociologia de la dona\nMarina Subirats (1943) és sociòloga i catedràtica emèrita a la UAB. Especialitzada en sociologia de la dona, fou directora de l’Institut de la Dona del Ministeri d’Afers Socials (1993 a 1996) i va ser regidora a l’Ajuntament de Barcelona. Militant del PSUC, ICV i càrrec independent del PSC, fa poc va signar el manifest en suport de Barcelona en Comú. La setmana passada es va presentar al IEC el llibre Raó de Catalunya. La societat catalana al segle XXI‘, i Subirats n’ha escrit l’apartat d’educació, on parla també de l’efecte damunt les dones. Autora de més d’una desena de llibres, Subirats atén VilaWeb via telefònica per parlar dels desafiaments a què s’enfronten les dones.\n—Evolució de les dones a la universitat des dels anys vuitanta, quina és?\n—Des de mitjan anys vuitanta les noies sobrepassen els nois a la Universitat. Són més elles que no pas ells. Als doctorats, en canvi, nois i noies estan empatats. Als països del nostre entorn l’aparició de les dones a les classes va ser als anys quaranta. Aquí el franquisme ho va endarrerir i va arribar als vuitanta.\n—I en general?\n—Als anys noranta la gent que procedia de classe alta, o mitjana alta, tenia cinc vegades més de probabilitats d’anar a la universitat que no la classe treballadora. A començament dels 2000 va baixar fins a 3,5 més de probabilitats entre els rics que entre els de baix. En aquest moment no te’n puc dir la xifra exacta, però les dades que he vist diuen que retrocedim. Tot fa pensar que torna a créixer la desigualtat. Gairebé no hi ha estudis que relacionin nivell d’estudis amb classe social.\n—No hi ha estudis fets que relacionin nivell d’estudis amb classe social? Ho trobo molt bèstia.\n—Tot el pensament neoliberal ha eliminat la idea de classe social. I ha imposat la idea que tots som classe mitjana. I, efectivament, a les enquestes tots et diuen classe mitjana. Però si vivim un moment en què les classes socials són a la cara de la gent! Jo veig depauperats al metro. Doncs es veu que tenim classe mitjana i pobres. Res més. I no. L’últim estudi que vaig fer sobre això és amb dades del 2006. Grosso modo: 60% classe treballadora. 40% classe mitjana. 1% classe alta. Doncs la majoria es considera classe mitjana. No enganyen, és la percepció que tenen. Perquè tothom té algú més ric, i algú més pobre, relativament a prop. Per tant tothom es considera al mig. I no. Des del 2006 les diferències entre classes s’han accelerat.\n—Per què les dones abandonen menys els estudis? Per què hi ha més estudiantes?\n—Perquè el rol del gènere ha canviat molt en el cas de la dona, i el de l’home s’ha quedat en el passat. I això perjudica molt els nois. Els nois reben que han de ser els primers, que han de triomfar. I tot això en un món on no troben feina, doncs desanima i descol·loca. Triomfar, si tinc estudis i he de repartir pizzes? Passo. Un altre factor: a Anglaterra es va estudiar un fenomen: ser bon estudiant és valorat per la classe alta, però a la classe treballadora es veu com una cosa de nenes. Estudiar és efeminat. Això contribueix a l’abandonament escolar entre els nois, sobretot els de nivell baix. Les noies, en canvi, saben que la vida laboral els serà més difícil. I que si no s’hi esforcen no aconseguiran res. I que una manera d’aconseguir-ho és a través de l’educació. El camí escolar, a les noies els funciona. Encara que després tinguin salaris més baixos, si més no hi arriben. Els homes ho veuen al revés: tant d’esforç i estudis per a no triomfar, i repartir pizzes.\n—Durant la crisi les dones pateixen més?\n—Al començament de la crisi, i per primera vegada, el percentatge de desocupació era més alt entre els homes que no entre les dones. No havia passat mai. Va passar perquè l’atur va afectar molt la indústria, i la construcció, sectors molt masculins. Però ara la taxa d’atur entre les dones torna a ser més alta que en els homes.\n—I per què es contracten més homes que no pas dones?\n—Perquè la gent que contracta, en igualtat de condicions, normalment escull l’home. Més enllà de raons econòmiques, com per exemple el cost de contractar embarassades, és important de saber que els homes quan contracten pensen en els homes. És inconscient. Doncs saps què? Quan les dones contracten, sovint també ho fan. Pensen en els homes. Jo inclosa.\n—Què vol dir ‘jo inclosa’?\n—Jo havia de triar un estudiant per a fer recerca, i havia pensat en els nois. I només quan no em van convèncer vaig pensar en les dones. Va ser molt important que em passés. Me’n vaig adonar. I em va donar la mesura de la dificultat que té el canvi de mentalitat. Feia deu anys que feia recerca sobre el tema i reaccionava igual. Perquè en el fons de la meva base inconscient són els homes els que fan la feina. Per això hi ha estudis que demostren que si entres en una sala d’operacions i veus que el metge és una dona, tindràs més por que no si és un home. Si el pilot d’un avió és una dona, el reflex és tenir més por. Són estereotips que hi ha en el fons de la nostra percepció.\n—Dones i diners. Què ens en podeu dir?\n—També s’ha estudiat la relació entre dones i diners i és molt curiosa. Quan demanem a les dones quant volen cobrar, responem ‘no ho sé, m’ho he de mirar’. Apareix el dubte. Tot molt profund. En canvi, si demanen als homes quant volen cobrar responen si amb IVA o sense IVA.\n—Sou la primera dona amb estudis de casa vostra?\n—Sí. Perquè la meva mare en va tenir després de mi. Ella sempre havia volgut ser mestra, i va fer-ne durant la guerra, sense títol. Als anys quaranta no hi havia manera d’estudiar la carrera, casada, amb fills i amb pocs diners. Però com que ho veia molt clar, quan els fills ens en vam anar de casa i va tenir temps, va anar a la facultat. I alguna vegada jo li vaig fer classes i tot.\n—Vau fer classes a la vostra mare?\n—Sí. A l’escola de mestres de Sant Cugat. Em va fer molta il·lusió, i a ella també.\n—Violència masclista. N’hi ha més casos o és que són més coneguts?\n—En general abans era molt més escampat. Hi havia una pressió fortíssima damunt les dones perquè callessin. Però era una cosa més ritual. Recordo, de petita, parlar amb moltes minyones, andaluses, que explicaven que el seu marit cobrava el dissabte, però es gastava el salari bevent. Arribava borratxo i perquè la dona no protestés, li fotia pallissa. Però no mortal. Gairebé un ritual. Ara veiem casos de morts, que abans no n’hi havia tants. Però sí que he vist un canvi. Abans era una cosa naturalitzada, com pegar els fills. Quan era petita passava. Ara és una cosa que no l’acceptem, cosa que vol dir que no passi.\n—A vegades penso que si fos dona faria classes de karate. Serviria?\n—Algunes ho fan. Ahir es discutia si donar-los un gos que les defensés. Però no, no és un problema de força, això. Però si a vegades els agressors són homes que són no res, amb dones molt més grans i fortes que ell. I les han matat igual. És un problema de mentalitat. Els nens, els estimulen a agredir. Les nenes, les estimulen a cuidar. Hem fet experiments molt curiosos. Quan portes les nenes en una habitació plena de joguines de nen, diguem, s’ha estudiat que les nenes agafen la pistola de joguina i es disparen a elles mateixes. Pum, em mato! Hi ha una tendència de la nena que en lloc d’agredir l’altre s’agredeix a ella mateixa. Això és la socialització, no l’instint.\n—I els nens, què en fan de les joguines de nenes, diguem-ne?\n—Agafen els cotxes de les nines i s’atonyinen entre ells. El nen és estimulat constantment a ser violent. És de les coses que he anat descobrint. I que em porten a desitjar un canvi educatiu.\n—S’ha estudiat què passa a les famílies en què la mare guanya més diners que el pare?\n—L’home no protesta, però no li agrada. El fa sentir inferior. Fins i tot quan és pactat. La socialització ha marcat uns papers, que diu que l’home ha de ser predominant. I si no ho és, no agrada. I durant molt de temps les dones que guanyaven més diners tenien tirada a amagar-ho. Ma mare, per exemple, quan va ser mestra, guanyava més que el meu pare. Però en lloc de tenir un compte corrent al seu nom, els ingressava al compte del meu pare. I després ella li havia de demanar els diners. Mare, si són teus els diners, deia jo. ‘No –deia ella–: si ho fes, seria una manera d’ofendre’l. Tota la vida ha portat els diners ell, i ara que jo en guanyo més, se sentiria malament.’\n—Donar a mamar en públic, serveix?\n—Sí. Perquè quan les dones som a l’espai públic ens transvestim. Fixeu-vos amb la roba: les regidores i les diputades van, o anaven, amb vestit jaqueta, i no es posaven corbata, sinó mocadoret. Colors grisos. Semblant als homes. Per això dic que hi ha molt transvestisme. Però aquest gest de donar el pit és l’evidència que això ha canviat. Aquests gestos em sembla que són perfectament assimilables, i ens permeten de veure que vivim en espais androcèntrics. I que això s’ha d’acabar. S’ha d’acceptar tot el que aporten les dones de diferent.\n—Un ocellet m’ha dit que la independència, Marina Subirats no la veu clara.\n—No ho veig gens clar, no. Per diverses raons. Per una raó tàctica, crec que no hi ha manera de sortir-se’n. Alguna vegada he dit que la independència ha estat la utopia disponible. No ens agrada gens com van les coses, doncs anem-nos-en. Es pensava que podíem marxar d’algun lloc. Però ho tenim tot en contra: governs de l’estat que no s’ha canviat i una UE que no crec que ajudi. L’independentisme ha estat útil, perquè sense moviment independentista ens haurien recentralitzat un munt de coses. En aquest sentit benvingut. Però ha creat una expectativa tan alta que per a la gent serà molt dur de renunciar-hi. I estic convençuda que hi haurem de renunciar. I, pensant en termes geopolítics, crec que un petit país en aquest moment de globalització encara és més exposat a tota mena de desastre. Crec que la solució, si fos possible, que tampoc ho veig, perquè no han deixat cap possibilitat, és anar cap a una federació. I continuar lluitant perquè a la UE es dilueixin els estats. I sigui molt més la UE de les nacions reals. No dels estats. Per mi seria la via més raonable. I no una independència que penso que respon a un model del segle XIX que en aquest moment no té sentit. És la meva impressió.\n—En un referèndum, Marina Subirats ja sap que votaria que no, doncs?\n—Si tu et vols casar, dependrà de qui sigui el nuvi.\n—Girem la pregunta. Marina Subirats es vol divorciar?\n—Si estic molt bé amb la parella et diré que no, i si estic molt malament, que sí. I en aquest cas jo entenc molt bé les ganes de marxar-ne. Ho entenc. Fa molts anys que m’emprenya absolutament que et posessin la bóta al coll. Fa anys que he anat treballant sobre la qüestió del català, per exemple. M’importa moltíssim. Jo em considero ciutadana catalana.\n—Jo tinc 100 cognoms, he fet l’arbre, i no en tinc cap de castellà. Dec ser l’excepció. Tinc cognoms francesos i cap de castellà. Una cosa és el que t’agradaria i una altra és el que veus factible. A mi si es pregunta independència sí o no, crec que és una violència per a la gent. I serà un fracàs. Se m’ha de dir en quines condicions, com hi arribem. Si fem la independència i l’endemà ens foten els tancs a sobre…. doncs no en tinc ganes.\n—Amb aquesta visió les dones no se n’haurien sortit: ho tenien encara més fotut.\n—Jo no dic que Catalunya no pugui ser independent un dia. Encara més: intento pensar la via per la qual ho podria ser. Com us deia, arribant a l’Europa dels pobles. Però necessitem que hi juguin més pobles. Si som els primers, ens fotran pertot arreu. Les dones hem fet una lluita llarguíssima. I no l’hem acabada. I costarà molt. Que Catalunya lluiti per la independència em sembla molt bé. Encara sort. Si no aquests ens haurien eliminat del mapa. Ara, proposar-s’ho a curt termini és un despropòsit i crea una expectativa que, quan no sigui veritat, la gent es desmuntarà i no sortirà al carrer ni per defensar la llengua.


48ena Jornada Nacional del Moviment de Cristians de Pobles i Comarques de Catalunya\nS'ha celebrat a Sant Sadurní d'Anoia sota el lema "Viure el pluralisme com a cristians", i ha comptat amb la participació de més d'un centenar de persones\nEl passat 12 de maig, més d'un centenar de membres del Moviment de Cristians de pobles i comarques de Catalunya es van reunir a Sant Sadurní d'Anoia per celebrar la 48ena Jornada Nacional del moviment, que aquest any van organitzar els grups del Penedès sota el lema de "Viure el pluralisme com a cristians".\nLa jornada va començar amb un esment a les paraules d'encoratjament i d'adhesió de diverses personalitats, com per exemple de l'Abat de Montserrat, P. Josep M. Soler, o el bisbe emèrit de Girona, Mons. Carles Soler, entre d'altres. A més, els organitzadors van aprofitar també per donar la benvinguda al recent nomenat arquebisbe de Tarragona, Mons. Joan Planellas, al qual van descriure com "un home que coneix la nostra terra i la nostra Església", i li van desitjar tot l'encert per acompanyar l'Església de Tarragona "en el marc de l'Església de Catalunya".\nEl gruix de la jornada però, va estar format per les intervencions de diferents representants del moviment, que van exposar com es viu el pluralisme a cada diòcesi. Com van explicar els membres de la zona del Penedès-Anoia, les seves reflexions els van "ajudar a prendre consciència que davant de punts irreconciliables, cal aprendre a conviure la diferència".\nFinalment, dues persones que viuen immerses en la diversitat humana, com són Llum Delàs, religiosa del Sagrat Cor, i Mn. Manel Pousa, més conegut com el Pare Manel, van donar el seu testimoni de com viure l'Evangeli en el pluralisme, i van exposar quin és el seu treball d'atenció integral de les persones vulnerables des de l'agraïment i l'alegria per tot el rebut.


Merkel: "Si no es reparteixen els refugiats, revisarem Schengen" - Diari de Girona\nMerkel: "Si no es reparteixen els refugiats, revisarem Schengen"\nFrança anuncia la construcció d'un nou campament humanitari per als immigrants a Calais\nberlín/parís | efe/ddg 01.09.2015 | 00:00\nMerkel i Rajoy van passejar pels voltants del llac Huwenow. zipi/efe\nLa cancellera alemanya, Angela Merkel, va assegurar en plena crisi de la immigració que "si no hi ha repartiment equitatiu de refugiats, ens veurem obligats a revisar Schengen". La cap del Govern alemany va precisar que "el que Europa està vivint no és una catàstrofe natural, però sí una situació catastròfica", i va instar a aplicar "la tolerància zero" contra els traficants de persones.\nMerkel va destacar la responsabilitat que tenen Europa i Alemanya amb els refugiats, va criticar durament els moviments xenòfobs i va recordar que la universalitat dels drets humans és un dels pilars de la identitat europea. "La universalitat dels drets humans ha format durant molt de temps part de la identitat d'Europa. Si aquest vincle es trenca, llavors Europa ja no serà la mateixa", va dir Merkel en la seva tradicional conferència de premsa d'estiu, que va estar centrada en la crisi dels refugiats.\nHores després, la cancellera i el president del Govern, Mariano Rajoy, van iniciar una cimera de dos dies amb una conversa en què van parlar, entre altres assumptes, de la crisi migratòria que pateix Europa. Merkel va rebre Rajoy al castell de Meseberg, situat a gairebé 70 quilòmetres de Berlín, un lloc que el Govern germànic té destinat a casa d'hostes de destacats dirigents internacionals i proper al llac Huwenow, amb un perímetre de sis quilòmetres que van recórrer els dos caps de govern.\nPer part seva, l'Executiu francès va anunciar la construcció d'un nou campament humanitari a Calais, amb la intenció d'oferir una acollida digna als milers d'immigrants que es congreguen als afores d'aquesta localitat gala a l'espera de creuar al Regne Unit.\nAquest nou centre, amb una capacitat per a 1.500 persones, s'aixecarà d'aquí a principis d'any a l'anomenada "jungla" de Calais, on conviuen entre 3.500 i 4.000 sense papers, majoritàriament sudanesos, eritreus, sirians i afganesos.\nÀustria va iniciar una àmplia operació contra el tràfic de persones a les carreteres que la connecten amb Hongria, mentre que centenars de refugiats van arribar en tren, després que les autoritats hongareses els permetessin pujar als combois rumb a aquest país i Alemanya. La decisió d'Àustria, que es produeix després de la mort de 71 refugiats a l'interior d'un camió, va generar grans cues.


El Quadern d'Enric : PILOTA AL RASPALL DE NOU EN EL FESTIVERN\nIV CAMPIONAT PILOTA AL RASPALL TAVERNES DE LA VALLDIGNA\nLes partides seran a 15 tantos a passar i passar, amb treta amb falta al 7 i graderies prohibides. Cada partida guanyada contarà amb tres punts sempre que l’equip contrari no aplegue a 10 tantos. En cas contrari,l’equip perdedor tindrà 1 punt i el guanyador 2.\nUna vegada acabada la lligueta es classificaran per a semifinals els 4 equips amb més punts. Els demés equips jugaran eliminatòries d’un trofeu B,també amb premi. En cas d’empat entre dos, es classificarà l’equip que haja guanyat l’enfrontament entre ells. En cas d’empat múltiple, es classifica l’equip amb més jocs a favor,després average de jocs total, i si persisteix l’empat,es decidirà per sorteig.\nEls equips podran conformar-se amb un nombre de jugadors ilimitat,havent-hi sempre un mínim de dos en la canxa, amb tants canvis com es vullguen fer,sempre en acabar cada joc, o com a excepció en qualsevol momento en cas de lesió greu.\nLa pilota serà de badana, de 32 grams. L’equip al dau triarà pilota.\nEls guanyadors de les quatre semifinals accediran a jugar les finals A i B.\ne-mail: info@tradicionsvalencianes.com sms: 656 67 21 27\nFacebook: pàgina Club de Pilota La Valldigna


Crònica Infantil masculí: B.Vilafant - Escola Pia Olot\nHan jugat: Pau A, Albert, Isaac F, Àlex C, Isaac Ch, Marc, Pau V, Adrià, Abush i Nil. Sergi descansa, Pau S i Àlex L lesionats.\nPartit molt complert.\nSi bé els dos primers quarts van ser molt fluixos per part nostre, sortint molt despistats i amb falta de concentració, els 6 quarts restants van ser d'alt nivell.\nCompetitivament vam fer alguna cosa que jo no havia vist mai en equips de nois tant petits, ofici.\nSolidaris en el treball col·lectiu tant en atac com sobretot en defensa, fent moltes coses i fent-les totes bé. Moltes felicitats.\nEn atac molt bons contraatacs que, una vegada ens vam treure la son de les orelles, van ser bàsquets fàcils.\nEn l'estàtic ens vam proposar introduir un concepte nou, portem pocs entrenaments amb el concepte i tot i que ens surt molt bé encara no som capaços d'incorporar-lo de manera eficient als partits, hi seguirem treballant.\nEn defensa tenim molt marge de millora encara en l'aspecte comunicatiu, clau per aconseguir la defensa que perseguim. Ens cal millorar també en les portes enrere, ja que en regalem massa. Tot i així volem destacar un molt alt nivell a l'hora de defensar l'1x1.\nCada vegada hi ha més jugadors que treballen a tope i cada vegada som una mica més un equip.\nMolt bona feina, ens feu tenir mals de cap a l'hora de pensar els 5, seguim així.\ndimarts seguim amb bon\nFotos: José Campos. Més imatges d'aquest partit, aquí.


VOX demana a Llarena que no accepti l'extradició de Puigdemont només per malversació\nEl partit ultradretà Vox, que actua en el cas de l'1-O com a acusació popular, ha sol·licitat al jutge del Suprem Pablo Llarena que retiri l'euroodre de Carles Puigdemont a Alemanya, després que el tribunal hagi acceptat la seva entrega a Espanya per malversació però no per rebel·lió. VOX considera que s'han de retirar aquelles ordres de detenció i entrega en que les "resolucions dictades per tribunals estrangers quan acordin la restricció d'impunitat dels processats respecte el delicte de rebel·lió". És a dir, que rebutgin aquest delicte i, per tant, no se'ls pugui jutjar per aquest motiu a l'estat espanyol.\nVOX, a més, ha demanat que es retirin totes les ordres d'extradició als altres exiliats en cas que la justícia dels països on resideixen també restringeixin els delictes pels que se'ls pugui jutjar a Espanya. Es refereixen, doncs, als casos dels exiliats a Bèlgica -Meritxell Serret, Toni Comín i Lluís Puig-, a Escòcia -Clara Ponsatí-, i a Suïssa -Marta Rovira-. En el cas d'Anna Gabriel no es va arribar a dictar cap ordre d'extradició perquè només estava processada per desobediència.\ncas 1-O Els advocats dels presos polítics tornen a demanar en bloc la seva llibertat Gemma Liñán\ncas 1-o Alemanya decideix extradir Puigdemont per malversació, però no per rebel·lió Marta Escobar Martí


Presentació de l'alcalde - Traçant Banyoles | Traçant Banyoles\nUn nou POUM per Banyoles: atreviment, estimació, ambició.\nBenvolguts ciutadans i benvolgudes ciutadanes,\nQue hagueu obert aquesta web vol dir amb tota seguretat que estimeu Banyoles. Amb aquest gest ens dieu que teniu interés en allò que pot suposar per a la nostra ciutat afrontar un nou Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM). Com a Alcalde, me n’alegro. Però també, en nom propi i de tots els grups polítics municipals, m’agradaria que aquest interés no es quedés en una simple lectura passiva de dades, plànols, memòries i documentació diversa, sinó que hi afegiu la vostra PARTICIPACIÓ als debats, a les discusions, a les tertúlies, i al procés de redacció del nou POUM amb els vostres pensaments, idees i aportacions.\nEl repte que hem decidit afrontar tots plegats no és poca cosa. N’és un indici el fet que no ens havíem atrevit a fer-ho des de l’any 1984, en què el Consistori d’aleshores va encarregar la feina al prestigiós arquitecte Manuel de Solà Morales. Amb aquell magnífic POUM, ara ja obsolet a causa dels enormes canvis tècnics i de sensibilitat urbanística i mediambiental, hem funcionat fins a dia d’avui. I ara ens pertoca repensar i traçar Banyoles novament. I com hem de fer-ho? Doncs entre totes les dones i els homes de la ciutat. Entre TOTS I TOTES. Escoltant i aplegant totes aquelles idees de la ciutadania, de les entitats socials i esportives, dels agents econòmics… que puguin tenir una plasmació efectiva i positiva en el planejament urbanístic de la ciutat.\nDit això, deixeu-me donar, en qualitat d’Alcalde, tant sols tres idees sobre les quals m’agradaria que pivotés aquest procés llarg de redacció del nou POUM:\n1. ATREVIMENT AMB HUMILITAT\nHem de reconèixer que sempre que algú ha volgut deixar un senyal a Banyoles, en comptes d’això ha estat Banyoles qui li ha deixat un senyal a ell. Per això parlo d’humilitat en allò que volem decidir sobre la nostra ciutat, que és mil·lenària, i que per tant, hem de tractar amb respecte i molta cura. Banyoles és el fruit de moltes generacions de banyolins i banyolines que ens han precedit és important no oblidar mai aquest llegat.\n2. ESTIMACIÓ PER LA NOSTRA CIUTAT I PER LES DIFERENTS SENSIBILITATS CIUTADANES\nPer moltes adversitats a les quals ens enfrontem en la redacció del planejament municipal, si cultivem els llaços afectius entre les diverses sensibilitats polítiques i ciutadanes tot apostant pel diàleg, el pacte i el consens, mai perdrem el rumb que volem donar a Banyoles.\nHem de tenir l’ambició de millorar la nostra ciutat, això és evident. Però l’ambició és un camí, no un destí. No ens equivoquem amb això, i essencialment és el mateix camí per a tothom: un recorregut apassionant del qual haurem de gaudir amb molta motivació, amb treball, amb persistència i també amb resistència davant les adversitats. Una tasca de consens polític i ciutadà implica diàleg i acceptació, amb l’objectiu comú d’aconseguir un resultat òptim i l’èxit de les millors idees.\nEns movem en un escenari de penúria económica i profunda crisi que ens té desorientats i deprimits. És cert que no són moments d’optimisme i a vegades sembla trontollar fins i tot el nostre sistema de vida col.lectiva; però la complexitat del marc actual no ens ha de portar de cap manera a l’immobilisme. Al contrari, és un bon moment per tornar a pensar en Banyoles de manera global, des del rigor, des del coneixement i la valoració del que tots hem viscut i, sobretot, des de la tranquil·litat i la manca de presses.\nTraçem doncs Banyoles, amb ambició per viure el procés de planejament amb respecte a la diversitat d’idees que generarem plegats, que de ben segur serà enriquidora pel procés.\nLa vostra opinió és important. Per això us agrairíem que participéssiu en l’elaboració del POUM amb els vostres suggeriments, propostes i comentaris:


Alejandro Lorente:“En home no hi ha ‘curvy’. O ets prim o ets gras. Passem del cànon a les talles grans” MANOLO GARCIA\nNascut a l’Hospitalet fa 29 anys, Alejandro Lorente combina la seva feina com a community manager i operador audiovisual amb la seva passió per la moda. Tot i això, els últims mesos ha canviat l’ordre dels factors i ha convertit la moda en una prioritat i no en un passatemps. Després d’una única passarel·la a Barcelona, on va desfilar amb roba de dona, va participar en un concurs de bellesa per a homes amb talles grans a Móstoles, el certamen Plus Size Royal Spain, on va representar Catalunya i on va aconseguir la segona posició.\n“Sempre m’ha agradat la moda, des de ben petit, i com que sempre he estat gras la meva mare, que és modista, sempre m’ha pogut fer la roba que jo volia. La meva àvia també era cosidora, i d’aquí ve una mica tot. Sempre m’he fixat en la moda, m’ha agradat molt anar de botigues, mirar-me les revistes...”, explica Lorente, que tot i la passió que li genera la moda no sempre se n’ha pogut sentir partícip perquè “a les revistes no hi ha homes grassos”. “No podia trobar un referent, i arran de les xarxes socials vaig decidir convertir-me jo mateix en un referent”, explica el model, que diu que aquesta decisió és recent i que la va prendre just quan va desfilar a Barcelona per a una botiga de roba de talles grans de dona. “Una samarreta és una samarreta, no és ni d’home ni de dona”, assenyala. S’ho va passar tan bé en aquell xou que va trucar a una agència de Madrid i va decidir concursar en la primera edició del certamen per a homes de talles grans.\nPerò la seva recent eclosió ha arribat després d’anys de portes tancades. “Estic inscrit en diverses agències de Barcelona, però mai m’havien agafat perquè estic gras. I no hi havia cap categoria en què pogués encaixar. Ni plus size ni curvy. A Espanya, fins ara, no hi ha hagut cap visibilització de les talles grans”, lamenta el model, que assenyala que per als homes la situació és encara pitjor que per a les dones. “En home no hi ha categoria curvy, que seria la que va de la 42 a la 52. O ets prim o ets gras. Passem del cànon de bellesa a les talles grans”, relata Lorente, que també critica el tallatge espanyol, basat en els patrons cenyits italians. “Això no passa als EUA, per exemple. Jo aquí utilitzo una 4XL, però allà una XL. I aquella talla és la real. Perquè XL vol dir gran”, detalla el model, que afegeix la frustració que sent en veure el que les marques fabriquen encara actualment per als homes amb talles grans: “A mi m’agrada que hi hagi molt color, i quan entro a algunes webs em deprimeixo”.\nTot i que tal com l’explica ell el seu camí fins aquí sembla fàcil, Lorente recorda que hi ha hagut una intensa feina emocional i psicològica: “Ha sigut un treball dur d’autoestima i d’aconseguir que el que et digui la resta t’importi poc o gens. Perquè també hi havia el tema gai, i era un cúmul de coses. Vaig decidir apartar-me i dir-me: «Ara em toca viure a mi»”. De l’època prèvia en recorda com fins i tot havent-se aprimat vint quilos no estava bé. “No m’acceptava. No m’estimava. En volia més. Després vaig tornar a estar gras però tampoc m’estimava. Finalment, després de llegir molt i mirar-me al mirall i dir-me que m’estimava, vaig arribar a estar com ara”, confessa el model, que recorda que el bullying que va patir per “portar ulleres, estar gras i ser gai” no el va ajudar gens. Explica que d’aquí un temps li agradaria poder anar a escoles “a servir d’exemple i ajudar nens que ho estan passant malament, a dir-los que no s’amaguin a plorar a la seva habitació”.


Villarreal Academy arriba a Indiana | Notícies Dígitals\nVillarreal Academy arriba a Indiana\n18/05/2021 indiana, villarreal academy, villarreal cf\nLa Villarreal Indiana Academy és una realitat. El club groc ha obert una nova acadèmia internacional als Estats Units. Dirigida a joves d’entre 14 a 18 anys, ofereix una oportunitat única per als prometedors talents de la zona, que rebran formació futbolística sota la metodologia de la Cantera Grogueta, a més de combinar-la amb el pla educatiu que també ofereix l’acadèmia.\nEls estudiants assistiran a classes en l’acadèmia abans de completar les sessions d’entrenament. Així mateix, Villarreal Indiana Academy s’ha associat amb la portera de la Selecció Canadenca Femenina Erin McLeod i la Dra. Rachel Lindvall, els qui ajudaran a integrar el seu pla d’estudis en el seu dia a dia.\nEl naixement de la Villarreal Indiana Academy es tracta d’una ampliació del projecte Villarreal Academy. El projecte d’acadèmies internacionals del club ja compta amb diverses acadèmies a tot el món. Als Estats Units, es troben en estats com Virgínia, Nebraska, Nova York, Carolina del Nord, Texas, Nevada i ara Indiana.\n“No estem elevant el futbol sol una mica, ho estem elevant deu nivells”, va dir el director de l’acadèmia Ethan Hunt. A més, va agregar: “La Villarreal Indiana Academy proporcionarà oportunitats mai vistes en moltes parts dels Estats Units, però especialment a la regió. Els estudiants-atletes tindran l’oportunitat de viatjar per la regió, el país i el món. També tindran l’oportunitat d’obtindre un diploma d’escola secundària mentre aconsegueixen el seu somni com a jugador de futbol”.\nPer a obtindre més informació sobre Villarreal Indiana Academy, pots visitar la seua WEB OFICIAL\n← Miguel Brito: “Puc dir que el Valencia CF és el meu equip”\nLa llista de reproducció del Villarreal CF ja ha arribat a Spotify →


El bloc de la Pera de Lleida – El bloc de la Denominació d'Origen Protegida Pera de Lleida, amb receptes fetes amb pera, propietats de cada varietat i consells alimentaris\nEl bloc de la Pera de Lleida\nEl bloc de la Denominació d'Origen Protegida Pera de Lleida, amb receptes fetes amb pera, propietats de cada varietat i consells alimentaris\nAgafa una pera de la DOP Pera de Lleida i posa’t el davantal. Menús senzills i receptes creatives per gaudir del sabor i les característiques d’aquesta fruita en una selecció de primers plats, segons plats i postres.\nLlegeix més Receptes\nLes varietats de la DOP Pera de Lleida presenten particularitats pel que fa a la forma, el color i les característiques organolèptiques que les diferencien de la resta de peres produïdes a Espanya i Europa.\nLlegeix més Característiques\nQuins són els orígens de la pera? Per què Lleida té aquest potencial productiu en pera? Què aporta la pera al nostre organisme? Allò que sempre has volgut saber i mai no has gosat preguntar?\nLlegeix més Curiositats\nLa DOP Pera de Lleida, a la tele\nCuixeta de corder amb crema de pera 4 Octubre, 2014\nCarpaccio de pera, gambes i bolets 4 Octubre, 2014\nPera Blanquilla 14 Setembre, 2014\nPera Conference 14 Setembre, 2014\nPera Llimonera 14 Setembre, 2014\n#FruitaDeLleidaChallenge bacallà blanquilla bolets campanya canyella carpaccio ceba collita conference consumidors corder crema esqueixada gambes llimonera olivada olives pebre pera pera de lleida photocall Postureig de Lleida Ramon Sarroca recepta receptes recetas recipes tomàquets Turó de la Seu Vella xarxes socials


El Govern garanteix la “seguretat” dels catalans enfront el coronavirus - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 11 de Febrer de 2020. 19:57h.\nEl Govern garanteix la “seguretat” dels catalans enfront el coronavirus\nMeritxell Budó assegura que “estem preparats”\nLa portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha assegurat que “tenim tots els protocols a punt” per fer front al coronavirus i “garantir la seguretat” dels catalans i dels ciutadans que puguin venir a Barcelona pel Mobile World Congress.\n“Aquí estem preparats, tenim tots els protocols a punt, estem seguint tant les recomanacions de l’Organització Mundial de la Salut com de les pròpies entitats europees i de les autoritats de salut pública del nostre país”, ha afirmat.\nPreguntada sobre si la gent del MWC “pot viatjar a Barcelona amb tota garantia i seguretat”, Budó ha reblat que “estem treballant per garantir la seguretat, no només de la gent que ha de viatjar a Barcelona, sinó de tots els ciutadans del nostre país”.\nLa portaveu de l’Executiu català ha indicat que “no hi ha cap recomanació que digui que no es pot viatjar de manera segura a Barcelona”. “Garantir al 100% que estem a punt i que ho tenim tot com qualsevol país de la UE. Hi ha seguretat per viatjar a Barcelona, no hi ha cap recomanació que ens digui no viatjar a Barcelona”, ha conclòs Budó.\n"Garantir al 100% que estem a punt"


Rambla Davallades, 13 - COOLTUR Turisme Cultural\nAl centre urbà de la ciutat de Vic, a la comarca d’Osona, concretament a la Rambla Davallades, 13, hi podem observar un edifici d’estil eclèctic.\nAquest edifici està format per una planta baixa i tres pisos superiors. A la Planta baixa hi podem veure un gran portal rectangular que recorre tota l’amplada de l’edifici.\nAls pisos superiors hi podem veure dos balcons per pis. Aquests balcons tenen baranes de ferro forjat. A més, totes les finestres tenen una llinda en relleu, a mode de trencaaigües.\nTot l’edifici té una decoració estucada que imita carreus de pedra.\nRambla Davallades, 13 was last modified: novembre 12th, 2020 by cooltur


Nou curs, noves expectatives - Levante-EMV\n15·09·21 | 04:01 | Actualizado a las 14:32\nCom cada any, en començar un nou curs escolar, un cúmul de sensacions envaeixen les ments i els cossos d’aquelles persones més directament implicades en la comunitat educativa. Les papallones en l’estómac de l’alumnat motivades pels sentiments contradictoris entre el fastig d’acabar les vacances, les ganes de retrobar-se amb antigues companyies i l’expectativa per totes les coses noves; el desig de les famílies de recuperar horaris i rutines, i la inquietud del professorat pels reptes del nou any acadèmic són constants cada mes de setembre. Però la pandèmia ha modificat la quotidianitat en tots els aspectes de la nostra vida i ha tingut gran repercussió en l’àmbit escolar. En iniciar el curs 2021-2022, a totes aquestes sensacions cal afegir la preocupació: preocupació de l’alumnat pels canvis en l’organització, preocupació de les famílies per la seguretat a les aules i preocupació del professorat davant els canvis metodològics exigits per les noves formes d’ensenyament-aprenentatge.\nTanmateix, des d’aquestes pàgines del suplement AULA vull convidar a l’optimisme. Crec que l’esperança és una actitud essencial per a abordar el nou curs amb garanties. No és moment de tornar a reflexionar sobre el període de confinament o la tornada a les aules del passat curs, que ja han sigut prou analitzats, però el passat és sempre espai d’aprenentatge per a abordar el futur, i de l’experiència recent em quede amb dos aspectes: la constatació de la necessitat que els centres educatius estiguen oberts i amb la màxima presencialitat possible, realitat reconeguda internacionalment, i l’evidència que l’alumnat té ganes d’aprendre, i ho fa, fins i tot en circumstàncies adverses, com mostren les opinions de l’alumnat de l’IES Juan de Garay, en el monogràfic de fi de curs d’aquest mateix suplement.\nPerquè la realitat és que a la Comunitat Valenciana el nou curs arranca amb aules més segures, seguint els protocols recomanats per les autoritats sanitàries, amb el professorat immunitzat i amb l’alumnat major de 12 anys en procés de vacunació; comptem amb 5.042 docents més que en el període immediatament anterior a la pandèmia; s’ha impulsat notablement l’ús de les TIC i s’està procedint a la digitalització de tot el sistema educatiu. A més, s’han creat 6.526 noves places per a estudiar Formació Professional i s’han obert 197 nous cicles. Crec que aquestes dades deixen marge a l’optimisme. Evidentment es detectaran mancances, i és obligació dels qui treballem en el sistema educatiu detectar-les per a poder corregir-les i fer propostes de millora. Però també es donen les condicions per a poder fer grans coses en el món de l’educació.\nEl gran esforç que han fet els equips directius per a organitzar els centres, el que va fer el curs passat el professorat per a adaptar-se a noves maneres d’exercir la docència i la predisposició de l’alumnat a aprendre, juntament amb la presencialitat ja esmentada, creen un marc idoni per a la innovació. De la crisi de la pandèmia pot sorgir l’oportunitat de la innovació, d’educar per al futur com tantes vegades ha assenyalat Andreas Schleicher, Director d’Educació i Competències, de l’OCDE. És imprescindible també, per descomptat, la implicació de les famílies i de tots els que directament o indirectament treballem en educació, però també la de tota la societat. No portaré a col·lació allò de la tribu, però sí que crec oportú recordar que en les mans de l’alumnat de hui està el futur de tothom.\nI és que estic segura que hi ha un punt de confluència en el qual tots estem d’acord: l’alumnat és el que dona sentit al sistema educatiu, i el nostre objectiu ha de ser proporcionar-li el millor ensenyament possible. En el curs 2021-22 tenim un repte per davant, però la recompensa val la pena.\n*Rosa Cañada és presidenta del Consell Escolar de la Comunitat Valenciana (CECV).


GTA 5 - Una guia para el espectador crítico\nInicio > Análisis Videojuegos > GTA 5\nRealitzar una anàlisi d’un joc com Grand Theft Acte (GTA) 5 no és senzill. D’una banda, perquè ja d’entrada no ofereix ni un sol al•licient ni valor positiu com per treure-li alguna cosa “relativament acceptable”. Per un altre, perquè malgrat tractar-se d’un joc capdavanter tecnològicament, no és motiu suficient com per justificar la seva compra. Així és GTA 5.\nLa història ens porta en aquesta ocasió a Los Santos (la Califòrnia del joc) i abandona la típica trama d’un immigrant que arriba a la ciutat de torn per obrir-se pas realitzant tot tipus de treballs bruts, per presentar-nos una història en la qual s’entrecreuen tres personatges diferents, cadascú amb una vida més caòtica i desordenada. El primer, Franklin és un jove negre que viu amb la seva tia i que passa el temps realitzant nyaps al marge de la llei (com aconseguir vehicles perquè després els vengui el seu cap de concessionari). El segon, Michael, és un criminal retirat que ha fet fortuna amb robatoris a gran escala i que es veu obligat a tornar a aquest “món” per solucionar deutes. La seva família està formada per una dona a la qual li és infidel i amb la qual no té gairebé relació i dos fills, cadascú més peculiar. El tercer en discòrdia és Trevor, una espècie de psicòpata que malviu i que mostra el costat més dur i radical d’una vida desordenada. Junts emprenen una aventura que els portarà a extorquir, traficar, etc. en la línia del vist en altres GTA.\nDeixant de costat l’argument, què ofereix el joc? En primer lloc llibertat absoluta per fer el que vulguem. Atès que els motors gràfics actuals cada vegada permeten major llibertat als programadors, les animacions també són més soltes. Així, a l’hora de robar un cotxe, no falta el cop de colze al cristall, el cop de puny a l’usuari que ho condueix, etc. Però fora d’això, podem dur a terme qualsevol acció que ens imaginem. Amb Frankiln, per exemple, podem fer que el nostre doberman atac a les persones. Una altra de les moltes opcions ens permetrà matar animals salvatges sense motiu o atropellar a qualsevol vianant.\nPerò és que, independentment de poder robar cotxes, atropellar a gent o qualsevol de les moltes barbaritats disponibles, les missions que ens ofereix el joc, tant principals com a secundàries, no ens deixaran indiferents. I és que haurem de dur a terme tot tipus d’encàrrecs. Ja d’entrada comencem amb un atracament a un banc, però també viurem situacions surrealistes com aniquilar marcians que imaginem en haver ingerit drogues.\nI és que, com no podia faltar en la saga, les substàncies il•legals i el sexe estan a l’ordre del dia. Respecte a les primeres, en més d’una ocasió algun dels protagonistes consumirà, donant lloc a un món desfigurat i sense sentit. Però és que, a més, el contingut sexual del joc és molt elevat. Ja no només té escenes de cert contingut eròtic, sinó que presenta altres explícites veritablement desagradables. Tot això per no parlar del denigrant paper de moltes de les dones que apareixen. I tot això sense deixar de costat el vocabulari utilitzat contínuament en el joc. Qualsevol paraulota malsonant queda curta davant la gran quantitat que apareixen.\nEn essència, GTA 5 no deixa de ser la unió de tots els despropòsits que puguem pensar. No és justificació que sigui un joc per a majors de 18 anys, ni molt menys, perquè res del que ofereix és mínimament positiu. Alguns jocs per a adults poden resultar violents, però no toquen des d’aquesta perspectiva tan crua i basta altres temes com les drogues, la discriminació sexual i racial o el propi sexe. Aquí tot és explícit, directe i, sincerament, de molt mal gust.\nDit tot això, les possibilitats del joc són àmplies, evidentment, i ofereix hores i hores de contingut, tot això entrellaçant les històries dels protagonistes. Evidentment al joc més car de la història li acompanya un disseny gràfic d’última generació i, per això, no anem a valorar-ho des d’una perspectiva tècnica. Normalment, intentem conjuminar en un joc aspectes tècnics i de contingut, sent tots dos punts importants per a la valoració final. De la mateixa manera, cal entendre, que alguns productes van dirigits a un públic determinat, més adult, per aquest motiu siguin més violents o explícits. Però, en general, la majoria tenen una “justificació” per valorar-los d’una manera o una altra. GTA 5, no obstant això, ens ha impactat tant que no podem valorar-ho d’una altra manera que no sigui superposant el contingut per sobre de tot. Gràficament és l’últim crit, és clar, però té tantes coses que atribuir-li que, per tot això, no ho podem recomanar a cap perfil de públic. Per molt que siguem majors d’edat, això no vol dir que puguem acceptar qualsevol tipus de producte sense més.\nLa saga més extrema i polèmica del món dels videojocs torna amb el qual és fins al moment el videojoc més car de la història. Una nova trama repleta de salvatgisme, corrupció i vici juntament amb un sistema jugable sense límits són els dos punts distintius d’aquest GTA 5.


deportes y eventos deportivos Archivos - Hotel Les Brases *** Sort\nJa està de tornada a Pallars Sobirà la temporada d’esquí\ndeportes y eventos deportivos, pirineo y pallars sobira, snow\nDesprés d’una llarga espera, per fi podem tornar a gaudir de l‘esquí als Pirineus, sempre de la mà de les millors estacions, com són les de Port Ainé, Virós-Vallferra, Sant Joan de L’erm, Espot Esquí, Tasvascan i Baqueira Beret, totes situades a la regió de Pallars Sobirà. El que es converteix en l’activitat ideal per compaginar-ho amb una escapada a l’Hotel de Les Brases. No obstant això, sempre hi ha coses que se’ns acaben oblidant d’un any a un altre…\nEls millors esports al riu Noguera Pallaresa\nbarranquismo, deportes y eventos deportivos, piragua, rafting\nPer fi fa olor de estiu i tots tenim una mica més de temps lliure per als nostres hobbies. Una de les millors formes de divertir-se en aquesta època de l’any és passar una estona agradable gaudint de l’esport a l’aire lliure. Ara que arriba el bon temps, busquem la manera més refrescant d’entretenir i per això mateix, us mostrem les quatre millors activitats que pots practicar al riu Noguera Pallaresa perquè passis unes vacances inoblidables.\nActivitats a l’aire lliure per gaudir del Pirineu Català a l’estiu\nbarranquismo, deportes y eventos deportivos, excrusiones y senderismo, rafting\nEl Pirineu Català és un paratge natural únic que ens dóna la possibilitat de posar en pràctica diverses activitats i esports de muntanya que, per la seva orografia, no es poden realitzar a la majoria de territoris espanyols. Tant a l’hivern com a l’estiu, és possible gaudir al màxim amb família, amb amics o en parella d’aquests paisatges idíl·lics que ens ofereix el Pirineu. Avui, mostrarem 4 de les activitats d’estiu amb més èxit que es realitzen en els paratges…\n(Español) ¿Es seguro hacer rafting en familia?\ndeportes y eventos deportivos, noguera pallaresa, rafting\n(Español) Guía de material de esquí para principiantes\ndeportes y eventos deportivos, esqui\n(Español) Barranquismo en Sort: Pirineos – Pallars Sobirá\nbarranquismo, deportes y eventos deportivos, pirineo y pallars sobira\nGaudeix aquest hivern a l’Estació d’esquí Port Ainé\nL’estació d’esquí a Port Ainé es troba a l’àrea del municipi de Rialp, a l’esplèndid marc natural de la comarca del Pallars Sobirà, al Pirineu de Lleida. La seva privilegiada situació, sota el Pic de l’Orri de 2.440 metres amb el 95% de les pistes orientades a la cara nord, li permet gaudir d’un microclima favorable per a realitzar qualsevol esport d’aventura. destacada El punt principal de Portainé és la seva evident atenció al públic familiar. L’estació destaca pels seus…\nLa campanya de rafting, turime actiu i esports d’aventura de Lleida comença amb 223 empreses, un 8% mes l’any pasat\naiguestortes, deportes y eventos deportivos, excrusiones y senderismo, pirineo y pallars sobira\nEsports d’estiu al Pallars Sobira\naiguestortes, deportes y eventos deportivos, noguera pallaresa\nKayak al Pallars Sobira\naiguestortes, deportes y eventos deportivos, noguera pallaresa, piragua, pirineo y pallars sobira


Les reunions amb familiars i amics podran ser de 10 persones en la fase 1 del desconfinament | Nació Solsona\nper Oriol March, 2 de maig de 2020 a les 20:04 |\nSabadellencs es dirigeixen a passejar i a comprar en el primer dissabte de desconfinament. | Juanma Peláez\nLa primera fase del desconfinament s'acosta i comencen a conèixer-se detalls sobre com es podrà dur a terme. Segons han detallat aquest dissabte fonts del govern espanyol, l'ordre ministerial que detallarà demà al Butlletí Oficial de l'Estat (BOE) la fase 1 de la desescalada -en la qual encara no s'entrarà a la part peninsular de l'Estat, que es trobarà en fase 0 a partir de dilluns- permetrà reunions de fins a 10 persones.\nS'hi podran trobar familiars, veïns i amics, sense necessitat de formar part de la mateixa unitat de convivència, segons les mateixes fonts. Caldrà mantenir entre tots els participants una distància de dos metres i complir les mesures de seguretat.\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha insistit aquest dissabte, en una nova compareixença en cap de setmana a la Moncloa, que la desescalada haurà de tenir un puntal en la "responsabilitat personal". És per això que, a partir de dilluns, serà obligatori portar mascaretes al transport públic. La mesura implicarà que se'n reparteixin directament sis milions als principals nuclis urbans, mentre que l'Estat en cedirà set milions a les associacions municipalistes per a la resta del territori espanyol. 1,5 milions de proteccions, segons Sánchez, es distribuiran a Càritas i a Creu Roja.\n"Setmana a setmana baixa la propagació del virus", ha assenyalat el líder del PSOE. "La malaltia està sent controlada i que l'estat d'alarma funciona", ha ressaltat, al mateix temps que sis de cada deu persones contagiades ja s'estan recuperant per complet. Tot i això, el "dolor" continua sent "insuportable". Hi haurà un homenatge d'Estat quan "tothom" s'hi pugui sumar, ha avançat el president espanyol, que veu ja "fruits" del que ha fixat com a "màxima disciplina social" les últimes vuit setmanes.\nEls restaurants i cafeteries, segons ha insistit Sánchez, podran obrir perquè siguin els ciutadans els qui puguin recollir les demandes als mateixos locals. Les peticions només es podran fer a través de trucades i d'Internet, i s'establirà un sistema preferent de repartiment per a les persones grans o amb dependències.\nEls comerços i locals de servei que poden obrir des de dilluns, entre els quals el president espanyol ha citat llibreries, ferreteries, perruqueries i establiments de reparació de roba i calçat podran atendre amb cita prèvia i a un únic client per cada treballador. S'establiran horaris d'atenció preferent a majors de 65 anys que coincidiran amb els seus horaris de passeig: de 10 a 12 del migdia i de 19 a 20 hores.\nTambé s'obriran a el públic els arxius, als quals podran acudir els ciutadans amb independència que la documentació pugui ser requerida també per internet. A partir del dia 4, a banda, també s'autoritzen els entrenaments per als esportistes professionals, que seran individuals i sense límit de temps dins de la província. Els esportistes paralímpics, segons ha detallat Sánchez, podran anar acompanyats.\nDesconfinament a banda, l'Estat aprovarà un fons "especial i no reemborsable" autonòmic de 16.000 milions d'euros per fer front a la "reconstrucció". Els detalls, ha apuntat el líder del PSOE, els donarà demà diumenge en la vuitena conferència de presidents autonòmics. Aquest dijous, el vicepresident Pere Aragonès va demanar que es posés en marxa un fons d'aquest tipus, a través de transferències -no de crèdits-, i va reclamar que Catalunya en rebés fins a 4.000 milions d'euros. La marxa de l'economia, en tot cas, és dèbil, perquè el PIB caurà més d'un 9% a l'Estat.\nPel que fa a la pròrroga de l'estat d'alarma, el líder del PSOE ha indicat que en demanarà una de nova, que ja seria la quarta des que va arrencar la crisi sanitària. De la mesura se n'han començat a desmarcar el PNB -soci clau d'aquesta legislatura, amb qui el PSOE té un acord preferent- i també ERC, de manera que els suports no estan garantits. "No hi ha pla B", ha avisat Sánchez, que ha indicat que bona part de les mesures socials depenen que es mantingui l'excepcionalitat. Tampoc el PP, que fins ara havia facilitat l'aprovació de les mesures, té decidit què votarà.\nLes morts a Espanya per coronavirus, tot i el ritme descendents dels últims dies, ja superen les 25.000. En les darreres 24 hores, segons les dades del Ministeri de Sanitat que s'han fet públiques aquest dissabte, s'han registrat 276 morts més, xifra una mica més baixa que ahir, quan es van notificar 281 traspassos. Aquestes xifres han fet que a l'Estat ja s'hagin produït fins a 25.1000 víctimes des que va arrencar la pandèmia.\nPel que fa al nombre d'altes, després del record dels darrers dies la xifra ja es normalitza. Des de divendres s'han registrat 2.572 persones que han superat la malaltia, que eleven el total de persones curades a 117.248 des que va arrencar la crisi. 556 persones han hagut de ser hospitalitzades i 49 persones han hagut d'ingressar a l'UCI en les últimes 24 hores, una xifra sensiblement més baixa que la de divendres.\nPel que fa al nombre de nous positius confirmats per test PCR s'han registrat 1.366 nous casos, xifra que eleva el total a 216.582. Aquestes dades arriben el primer dia de desconfinament gradual, durant el qual ja s'ha registrat una notable sortida al carrer de ciutadans que portaven confinats des de feina pràcticament set setmanes.\nCoronavirus, Societat, govern espanyol, desescalada, pla de desescalada, desconfinament, passejar, franges horàries, dissabte 2 de maig, Pedro Sánchez, menors de 14 anys, adults, Fernando Simón, coronavirus, Govern, salut, Ministre de Sanitat, Covid-19, fase 1, amics, veïns


Martí confia tenir el suport dels consellers d'UL, els independents de la Massana i Bonet per a la nova llei de transferències\nEl consell de ministres ha aprovat avui la modificació del text per adaptar-la a la sentència del Constitucional\nEl cap de Govern, Toni Martí, durant la roda de premsa d'aquesta tarda\nActualitzada 11/04/2018 a les 20:16\nEl Govern ha aprovat avui la modificació del projecte de la llei de transferències als comuns que entrarà demà a tràmit parlamentari i que reparteix a parts iguals les partides econòmiques que el Tribunal Constitucional va tombar i que Toni Martí espera tirar endavant amb el vot dels consellers d'Unió Laurediana, els independents de la Massana i de Sílvia Bonet. El cap de Govern ha presentat les modificacions del text i ha subratllat que s'han fet respectant l'equilibri que es va acordar amb els comuns i amb els grups parlamentaris. Per tant, dels 55 milions d'euros previstos del total de transferència als comuns, la sentència afecta als 4,4 milions. Un import que es repartirà a parts iguals entre les set corporacions. El cap de Govern espera que la llei s'aprovi ràpidament al Consell, tenint en compte que "els canvis no són tants, ja que només s'han modificat cinc articles i la resta de la llei ja s'ha rebatut".\nEn referència a les demandes de la cònsol major d'Andorra la Vella, Conxita Marsol, sobre el reconeixement econòmic de la capitalitat, Martí ha assenyalat que aquesta qüestió "no és una de les prioritats per part de Govern". En aquest sentit, Marsol ha respost aquesta tarda al cap de Govern afirmant que "per al comú d'Andorra la Vella la llei de capitalitat sí que és prioritària" i s'ha mostrat decebuda, ja que ha dit que "confiava que Govern tingués en compte aquesta recomanació perquè entenem que Andorra la Vella dóna molts serveis de caire nacional". La cònsol major també ha reconegut el desacord per part del comú de la capital sobre el tema de les transferències, ja que no comparteixen la forma en què es divideixen i ha demanat els consellers que quan entri la llei "s'ho tornin a pensar".


Maltractament: el nom de la cosa | Diaris de trinxera\nFa un parell de setmanes va venir en una visita a nom del seu marit perquè aquest estava ingressat per una hemorràgia digestiva i volia l’alta voluntària. Estava molt trasbalsada, ja que no es veia en cor de fer-se’n càrrec a casa. Jo no sabia ben bé què dir-li ni què fer amb tota l’angoixa que transmetia. Enmig de plors atabalats també va comentar que orinava molt i que tenia incontinència. Era una d’aquelles visites en què has d’aturar-te, respirar fons i mirar d’endreçar una mica el caos. Després de fer una tira d’orina i una glicèmia capil·lar, va resultar que tenia una hiperglucèmia important com a conseqüència de no administrar-se correctament la insulina que tenia prescrita. Se la veia fora de control. A la història hi havia els diagnòstics de trastorn per angoixa i depressió de llarga evolució. Vam parlar també del motiu de consulta original, la petició d’alta voluntària del seu marit. La relació amb ell no era gens bona i no trobava just haver-se’n de fer càrrec. Vaig preguntar-li per aquesta mala relació i el que em va explicar no era una simple mala relació, eren maltractaments psicològics clars. Així l’hi vaig dir, i també que ningú no mereix ser tractat d’aquesta manera, hagi fet el que hagi fet. Ella havia pensat que podien ser maltractaments, però sembla que mai ningú no l’hi havia confirmat la sospita i no n’estava segura. Vaig derivar-la a la infermera per revisar la tècnica de punció i fer un control estricte de la glicèmia i la consulta va acabar aquí.\nAvui ha tornat. Estava molt més arreglada, duia un somriure als llavis i estava força més tranquil·la. M’ha donat les gràcies per la visita de l’altre dia, m’ha dit que l’havia ajudat molt el que li havia dit i que havia entès moltes coses. Malgrat que el marit havia tornat a casa, ella estava millor i també els controls glicèmics.\nDe vegades, posar nom a les coses és més terapèutic que donar psicofàrmacs.\n← Penso i sento, doncs existeixo\nBenzodiazepines per exàmens? →


La meva saga de rifts: Cuc podrit, els Worm Wraiths i el Clan Bulp\nLa ciutat de Prescott està enterrada sota la sorra. Només les puntes dels antics edificis sobresurten.\nEl grup avança cap el que sembla una cúpula mig derruïda. Se saben vigilats, sembla que hi ha uns extranys vaquers que els controlen.\nDe cop el grup és atacat per un enorme cuc de més de 12 metres que surt de cop de sota la sorra! El grup el venç i s'acosta cap a la cúpula, pèrò es fa evident que els vaquers (que cada vegada són més) no volen que el grup hi entri. A més sembla que els cucs gegants (que són molts) estan sota les ordres dels vaquers. Al final el grup entra a la cúpula, on ni els vaquers ni els cucs s'atreveixen a entrar.\nAllà troben l'Orb del Sol i es decideixen a tornar-lo a Arzno. Però sembla que la sortida no serà fàcil: els vaquers i els cucs els tenen mig assetjats. Amb molta dificultat aconsegueixen pujar de nou al seu vehicle i fugir. Pel camí descobreixen que els vaquers no són humans sinó que són Worm Wraiths, éssers malèfics i sobrenaturals fets de cucs.\nEl grup fuig, perseguit per tota aquesta fauna, que sembla els acorrala i els vol encerclar. Així el grup acaba, sense poder-ho evitar, entrant a la Zona Nuclear coneguda com el Waste, on habiten esperits lamentadors de les víctimes del Cataclisme.\nSabent-se en situació molt perillosa, ja que els esperits lamentadors et poden deixar en estat catatònic per sempre!\nSense saber què fer el grup observa una situació peculiar: darrera un matoll hi ha tres petites criatures intentant camuflar la seva presència, però amb un enorme pal, en forma d'antena i carregat d'utensilis de cuina..... nans gully!\nAl final els nans gully resulten ser la salvació ja que ells irradien una extranya aura que allunya als esperits. Això si, els nans no accedeixen fer cap altre trajecte que no sigui el que els porta directament al seu poble: el Regnat del Rei Bulp!\nUn cop a la vila gully el grup es veu obligat a superar la Prova de la Humilitat al haver de fer tot de coses absurdes per aconseguir contentar els nans i que així aquests accedeixin a acompanyar-los fins a la sortida del Waste.....\nPublicat per en Menécrates a les 08:27


Programa de diagnosi molecular avançat (DIAMAV) – Fundación Fero\nDr. Josep Tabernero, Director del VHIO i Cap del Departament d’Oncologia Mèdica de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, Dra. Ana Vivancos, Cap del Grup de Genòmica del Càncer, Dr Paolo Paolo G. Nuciforo, Cap del Grup d’Oncologia Molecular, Dr. Rodrigo Dienstmann, Cap del Grup de Oncology Data Science (ODysSey).\nLa identificació d’aquestes dianes terapèutiques permetrà personalitzar la diagnòstic i tractament dels pacients amb l’objectiu d’oferir-los un pla de tractament individualitzat.\nPer a això, el VHIO compta amb diferents plataformes tecnològiques que permeten desenvolupar tècniques úniques en els camps de la Genòmica, la Genòmica Translacional, la Proteòmica i la Patologia Molecular, entre elles, la biòpsia líquida o detecció del càncer en mostres de sang.\nEl programa també permet analitzar l’evolució de la malaltia a partir de la presa de mostres seqüencials i determinacions addicionals i adequar el pla terapèutic a les necessitats de cada moment. A més, els pacients també poden ser inclosos en assajos clínics específics, beneficiant-se dels bons resultats d’aquests amb major rapidesa.\nEl 2017, 1.168 pacients van participar en aquest programa i es preveu que aquesta xifra augmenti de manera substancial en el futur.