Al meu germà jueu:\nVaig escriure aquestes idees com a resum del que s’ha viscut, escoltat i discutit en aquests anys ensenyant Torà en Eretz Israel amb el propòsit d’aclarir el veritable concepte de què és l’ésser jueu.\nVull aclarir que la meva intenció no és burlar-me ni mofarme de ningú, sinó per contra. És expressar el meu profund dolor a l’veure tanta ignorància i apatia entre molts dels nostres correligionaris. Aquest sentiment està reflectit en aquest escrit.\nHi va haver qui van mirar aquest manuscrit de reüll i van preferir no descobrir el seu contingut per por que aquest els obligui a canviar la seva manera de pensar i actuar; en el personal, no estic d’acord ja que a l’discutir i aprendre sobre aquests assumptes, per més que es difereixi, ens converteixen en jueus més forts i conscients del nostre judaisme.\nA les classes d’Identitat Jueva vam començar amb una pregunta oberta als participants: Per què ets jueu? Vull compartir amb vostès una part significativa de les respostes que vaig obtenir repetidament dels alumnes i el seu respectiu anàlisi. A la fi d’aquest escrit lliurarem la definició correcta.\n(La pregunta inicial, “per què ets jueu”, es va discutir en diversos grups i el que s’ha exposat és el resultat a l’ que vam arribar després de consultar amb la saviesa de la Torà i les nostres fonts mil·lenàries.\nNo obstant això, abans de continuar llegint volgut Yehudi, reflexiona uns minuts a prop del que sents i penses en aquest moment i que el teu contestaries …)\nComencem amb el primer …\n1. CUINO O COM MENJARS TIPICAS – Gastronòmic\nAquest individu amb tendències culinàries segurament en Pésaj menja matzá, en Shabuot prepara menjars làcties, per Shabat compra Jalá, en Rosh Hashaná unta poma amb mel i en Iom Kipur no menja.\nquè passa si a casa té una mucama que cuina i menja, automàticament ella es transforma en jueva? Una persona que s’alimenta intravenalmente, o simplement a algú que no li agrada tots aquests manjare s, què passa amb ells?\nCONCLUSIÓ: És cert que l’alimentació compleix un paper fonamental en el judaisme. Moltes vegades es festegen al voltant de la taula. Hi ha lleis exigents sobre el kosher, dejunis i costums dietètiques, però d’aquí a ser l’única cosa que ens identifica com a jueus, és bastant mesquí, ingenu, erroni i facilista.\n2. DONO DINERS A les INSTITUCIONS MONGETES – Donant a Molt bé! Que ho segueixi fent i incentivi els altres a fer-ho. Però, què passa amb un jueu que és pobre i no només ell no pot donar, sinó que necessita que l’ajudin ?, perd l’estatus de jueu? I que hi ha de què deixa els seus milions dormir als bancs de Suïssa, mansió a Punta de l’Est o iot a Miami. ¿I l’avar? Avui, en el món materialista en què vivim, la persona val pel que té i no pel que és i lamentablement així es veu la nostra societat. En canvi, la compassió i la justícia social es van convertir en un segell distintiu de la vida comunitària jueva.\nCONCLUSIÓ: La caritat és una acció molt elogiada, encara que no fa a una persona jueva, sinó simplement generosa i filantròpica.\n3. M’INTERESSA LA CULTURA jUEVA – Cultural de La nostra importància està extremadament fora de proporció respecte al nostre petitíssima grandària com a poble; però a qui no li agrada Marc Shagal, Lleó Uris o no li importa si el violinista va caure de la teulada? I si no li interessa l’art o les disciplines en les quals els jueus van ser honorats amb desenes de premis Nobel?\nÉs sabut que el judaisme és el pioner de la civilització en totes les èpoques i no són només els jueus molt influents en el progrés de la humanitat, sinó també idees jueves que continuen afectant el món modern, explicant entre ells a el creador de la bomba atòmica i de … Facebook.\n• Fins ara uns 170 jueus, o descendents d’ells van rebre algun dels Premi Nobel que lliura l’acadèmia sueca. Els jueus avui dia són aproximadament 13 o 14 milions, és a dir 0.2% de la població total de l’món. El nombre de jueus que va rebre el premi representa el 22% de l’total de Premis Nobel fins ara lliurats des que es va fundar l’acadèmia.\nCONCLUSIÓ: El fet que un jueu creu alguna cosa o es destaqui en les diferents branques de el coneixement no fa ni a ell ni a un altre que contempli o admiri la seva obra, en jueu. O potser algú que practiqui Kung Fu, plantada Bon Say, feu origami i coma arròs amb palet el converteix en xinès?\n4.Pertanyo a BITAJON – SEGURETAT – Militant a Abans de res, vull expressar les meves reconeixements i respectes per aquests voluntaris i voluntàries que donen del seu temps i esforç per tenir cura de la comunitat. La meva intenció és només assenyalar un error conceptual, ja que segons ell, el policia que té cura l’escola, club o qualsevol altra institució o esdeveniment per més que ho faci només pel sou és jueu … a Si a la sinagoga hi 400 persones i 5 nois de bitajón, per ventura hi ha 5 jueus? I la resta, què? A qui tenen cura? La resposta és a jueus, òbviament.\nCONCLUSIÓ: La funció de cuidador o tapador de pintures antisemites, etc. no fa a aquesta persona en jueva. A l’inrevés, ja que és jueu el van cridar i van seleccionar per seguretat.\n5. TOTS ELS MEUS NÚVIES VAN SER MONGETES – Galán a ‘Sense paraules! … El judaisme s’oposa radicalment a tota forma de promiscuïtat, prostitució, lascívia i adulteri. De tota manera portem aquesta opinió per aclarir que tot i que un jueu es casi amb un gentil el mai deixarà de ser jueu. Cal diferenciar que si l’integrant jueu és l’home, els seus fills amb la dona gentil no seran jueus i haurà perdut la seva descendència per sempre, el que no és així en el cas de la dona, ja que el judaisme es transmet per via materna més enllà de les opinions equivocades dels ignorants moderns. Encara que, si la mare va donar aquest exemple de regalar a mans estranyes què es pot esperar d’el futur sentimental dels fills?\nLa Torà a la parashá Vaetjanan (Deuteronomi 7-3) prohibeix el matrimoni de jueus amb gentils. “I no et casessis amb ells: no donaràs la teva filla a el fill d’ell, ni prendràs la seva filla per al teu fill, doncs el apartarà el teu fill de seguir-me i serviran a déus aliens”\nCONCLUSIÓ: Amb la comprensió que la llar és el centre de la vida jueva, per a un i per als fills, cuidar-triant bé a la parella ha de ser evident.\n6. ACTIU a lA COMUNITAT – Comunitari a Ell va a el club Hebraica, o l’escola ORT; potser balla rikudim, canta al Festival HaZemer, va viatjar a l’Majón de Madrijim, organitza grups de Taglit, va passar per la Marxa per la Vida, dóna classes als nois de Kraf Magá o potser és dirigent de FACCMA, etc.\nper a molts el contacte amb el que seria un judaisme organitzat com aquests exemples, en el millor dels casos, van provocar desviar-se de camí, i en el pitjor, van inspirar menyspreu per l’autèntic. Si sabéssim el nombre de gentils que participen de tots aquests esdeveniments ens deprimiríamo s. Quants casos coneixem en què la presentació de la parella mixta va ser en alguna institució jueva. He de afegir que després d’haver parlat amb líders comunitaris, entre ells integrants de diferents comissions directives, mestres de primària, professors de secundària, madrijim de tnuot, etc. em porto sovint una decepció després d’una altra. Com pot ser que gent que teòricament ensenya i li importa el judaisme pot al seu torn ser tan ignorant? Com és que pretenen inculcar conceptes jueus als nens i joves, si amb el seu exemple mostren el contrari?\nI en tot cas, el que va a un altre club o centre recreatiu, oa un altre esdeveniment cultural i no té contacte amb la comunitat, ¿deixa de ser jueu? D’altra banda algú que viu en un lloc on no hi ha gent de la col·lectivitat, o hi ha però no té ganes o capacitat per relacionar-se amb ells, què passa amb ell? I el autista? …\nCONCLUSIÓ: Segur que participar d’el judaisme en grup és un requisit obligatori, però no és l’únic. Si aprofundim en el tema, particularment en l’esportiu, veurem que l’esport competitiu és una creació hel·lènica, la cultura és diametralment oposada a el judaisme i no té cap influència o rellevància en la part espiritual. Per la resta, un jueu que viu a Tel Aviv, al Vaticà, la Meca, a l’Amazones, oa la lluna segueix sent jueu …\n7 . SÓC PART DE LA DESTINACIÓ I LA HISTÒRIA JUEVA – Històric\nAquesta persona difereix amb molts que s’han convertit malauradament en part d’un poble que pateix una terrible amnèsia i creuen que no hi ha un passat grupal ni records al poble jueu. Ell és conscient que aquesta peculiar nació no només es destaca per la seva antiguitat, sinó que és singular per la seva permanència ininterrompuda en el món, des dels seus orígens amb el nostre patriarca Abraham, fins a l’actualitat. Però jo segueixo sense entendre bé a què es refereix aquest jueu històric.Si se sent connectat a el patiment de les persecucions i matances – a qui els governants i les nacions, ja sigui en conjunt o per separat, física o emocionalment han comès abusos i turments, han oprimit i perseguit, trepitjat i massacrat, cremat a la foguera o exterminat a les cambres de gas – o als diversos èxits amb què els jueus van contribuir al món.\nde tota manera, és cert que si no hi hagués hagut una història prèvia de l’judaisme, ell no estaria aquí, però ¿només el passat ho fa jueu? Què hi ha de el present? Què passarà amb el seu futur i el de les properes generacions?\nCONCLUSIÓ: La història pot ensenyar-nos quins van ser els encerts i èxits per emular-, i els errors dels nostres avantpassats per no tornar a cometre, però no gaire més que això. Com va dir algun poeta, el passat se’n va anar, el futur no va arribar, què em queda? Només el present.\n8. SÓC PRO-ISRAELIÀ – Nacionalista a Distància a Ell dóna suport a la causa israeliana. Està a l’corrent del que passa al país. Escriu cartes en contra de la propaganda anti-jueva de la C.N.N. Viatja a Israel quan pot. Col·lecciona segells escrites en hebreu, bitllets, monedes i fins té penjat un històric asimón al Dubón. Si juguen entre el seu país i Israel a el futbol, li fa la barra a Israel, obvi …\nAra bé, hi ha jueus que volen a el país i altres no tant . Alguns són apàtics amb el que succeeix i altres són eufòrics. Alguns no els interessa viatjar a EL A EL i a altres si. Cal saber que Israel és un país relativament nou de menys de 70 anys. Què passava abans de 1948, per ventura no hi havia jueus?\nCONCLUSIÓ: L’estat d’Israel, avui, pràcticament és un país com qualsevol altre. Té bandera, himne, territori, idioma propi, etc. El va crear un grup de jueus provinents d’Europa després de la Segona Guerra Mundial, teòricament amb el suport de la O.N.U. Però la identificació amb un país no canvia l’essència de la persona, sobretot si ni tan sols hi viu. Avui aquest país existeix, demà qui sap … Tot és mortal, però el jueu és etern com ho és l’eternitat mateixa.\n9. SEGUEIXO LA TRADICIÓ – Tradicionalista\nAquest és un jueu molt popular tot i no sentir la seva pròpia carència. Aquest s’identifica amb tots els anteriors i posteriors, i a el mateix temps amb cap. Pren el que li agrada o sap i deixa el difícil o el que no comprèn. El mateix decideix què és l’important en el judaisme i què no.\nCONCLUSIÓ: Tradició és una cosa vast i ampli que si no es defineix clarament es converteix en alguna cosa ambigu, nou i subjectiu que contradiu el mateix significat etimològic de la paraula. Si un és lliure de crear les seves pròpies regles, també ho és per canviar-les i trencar-les.\n10. EM SENTO JUEU – Sentimental a Ell és el famós jueu de cor. Sosté que és un sentiment intern que no necessita ser expressat amb accions. Fa cas omís a la dita popular “Saber no és suficient, cal aplicar-lo. Tenir voluntat no arriba, cal implementar-la”.\nAlgú em pot explicar quin és aquest sentiment? On va néixer? Com es va produir? És que una cosa intangible que avui se sent i demà no, pot ser paràmetre d’una cosa tan fonamental?\nCONCLUSIÓ: La creença jueva ha de ser construïda sobre bases racionals i no mitjançant una fe cega o sentiment. Al seu torn, la persona que sent i no fa, la seva tasca està incompleta. És cert que el jueu té un gran cor, però també posseeix raciocini. Les veritats conceptuals de l’judaisme i els seus valors signifiquen molt poc si no les hi tradueix en una forma de vida. Un judaisme sense obligacions pràctiques és una contradicció de termes. Hem de transformar la nostra capacitat en acció. El ocult en tangible. El potencial en vida quotidiana. El que compta no és el que un sent o pot fer, ¡sinó el que realment fem!\n11. NO SÉ – Innocent\nAquesta persona expressa amb sinceritat i humilitat que no sap. És que el podem jutjar? Què pot fer el pobre? Potser pensa que el que van fer, van creure i van practicar els seus avantpassats no és evidència que ell hagi de fer el mateix avui.\nTot i que, ¿hi ha cap justificació com el dret a la ignorància? A primera vista si, si ell és l’únic perjudicat. Però si hi ha una família i un poble sencer que ho necessita seria una actitud irresponsable. El més trist és que moltes vegades aquest individu sap diferenciar perfectament entre una vena i una artèria, entre Microsoft i Apple, entre el Barcelona de Maradona i el de Messi, entre les Castes de l’Índia i / o entre els Incas i Maies, etc. ¡I no sap respondre quina és la diferència entre un jueu i un gentil!\nCONCLUSIÓ: La ignorància és una cosa dolenta i sobretot si és autoimposada. Estimat Yehudi, si de debò alguna vegada et interrogaste sobre qui ets i què has de fer a la vida, sentiràs una gran felicitat quan vegis davant teu les respostes reals a aquestes preguntes, però com per a tot, és fonamental dedicar del teu temps i energies per aprendre sobre les teves arrels.\n12. PARLO HEBREU – Lingüístic a Segons aquest paràmetre, els àrabs, russos, etíops i drusos que parlen perfectament l’hebreu són jueus. Qui dels lectors no parla hebreu? ‘¿No ets jueu !! ?? És que abans que Ben Yehuda redactés el dinàmic idioma hebreu d’avui, no hi havia jueus? Després de l’inici de l’actual exili gran part de el Poble d’Israel va emigrar a Babilònia on parlaven arameu. Els jueus establerts a Europa van desenvolupar a l’Edat Mitjana una llengua, la qual és parlada fins avui dia, anomenada “Yidish” que és una barreja d’alemany amb influència de eslau i d’hebreu. Els sefaraditas i turcs van crear també una llengua, el “ladino”, idioma basat en espanyol antic i una mica d’hebreu. Els iemenites i residents dels altres països àrabs ho feien en àrab. És sabut que avui dia menys de el 5% dels jueus que viuen a la diàspora saben hebreu.\nEm pregunto també: ¿un bebè des que neix fins que es pot comunicar verbalment es consideraria jueu? I què hi ha d’algú que està en estat vegetatiu, o un mut o un deficient mental …?\nCONCLUSIÓ: manejar l’idioma hebreu permet poder comunicar-se a Israel , tenir accés a la literatura, mitjans de comunicació, etc. Però no és la raó de ser jueu ni de bon tros.\n13. VAIG FER LA TZAVA – Exèrcit israelià – Combatent a Aclareixo que no hi ha paraules per expressar la valentia dels soldats israelians. Des de la creació de l’Estat fins avui, sempre van ser un orgull i ho seguiran sent. Sé que aquest és un assumpte delicat, però és molt important abordar parcialment el tema.\nQui dels lectors no va fer la Tzavá? Segons l’opinió d’aquest alumne no som jueus … El percentatge de jueus israelians que s’allisten a l’exèrcit és alt, però entre ells també hi ha drusos, etíops i russos. No sé si saben, però a Israel es pot jurar fidelitat a l’exèrcit i la pàtria per la Torà o pel Nou Testament.\nSer part de l’reconegut exèrcit israelià és un tema polèmic propi de país. Lamentablement, quan no és tractat amb sinceritat i objectivitat provoca i segueix provocant al nostre poble discòrdia i odi. Òbviament hi ha un fort rerefons polític i social darrere de l’assumpte.\nCONCLUSIÓ: L’vestir-se de verd oliva no influeix en l’ésser jueu. És una obligació més de l’ciutadà israelià) sempre que compleixi amb els requisits que demana l’exèrcit). De més està aclarir que tota persona que viu en la diàspora està exempta d’allistar a l’exèrcit, i segueix sent jueva.\n14. VIU A ISRAEL – Geogràfic\nAbans de res cal saber on està escrit que hi ha un vincle entre els jueus i la Terra d’Israel. Diguem que és un dret històric, però quins són els límits d’aquest Israel? Potser el que van delimitar els hebreus bíblics que van entrar per primera vegada a la terra de Kenaan després de la sortida d’Egipte. O potser els de quan van tornar de l’exili de Babel després de la destrucció del primer Temple de Jerusalem. O els d’abans de la guerra dels 6 dies en 1967, els de Medinat Israel actual.\nPensem junts, què passa si el govern d’Israel torna més territoris com ho van fer amb la franja de Gaza, els habitants que encara hi resideixen, perden automàticament la seva judaisme a causa d’una decisió política? A Israel avui viuen més de 7 milions de persones de les quals aproximadament el 75% són jueus. El 25% restant de cas ho són? ¿I els 7 milions que viuen fora d’Israel, no ho són? ¿Els 6 milions que els nazis van matar, no eren jueus per que vivien a Europa? ¿I cada lector d’aquestes línies, depèn d’on està radicat per saber si estan dirigides a ell o no? ¿I si un viu a Israel i després es trasllada a un altre lloc o viceversa?\nCONCLUSIÓ: En conseqüència, viure a la terra d’Israel és una gran cosa. El nostre poble va consagrar des dels seus mateixos inicis a la Terra d’Israel, La Terra Sagrada, com un dels seus pilars principals, convertint-se aquesta en part integral de la idiosincràsia jueva. Durant gairebé 2.000 anys de diàspora, qualsevol fos el lloc on es trobessin, els jueus somiaven retornar algun dia a Tzión, restablir la seva independència i restaurar la seva existència nacional. Però l’espai físic no ho fa ser jueu.Vam estar ambulando d’un país a un altre des de la destrucció de l’segon Temple al 68 e. c. fins avui dia, i no per això deixem de ser jueus. En l’actualitat estem dispersats en més de cent països en els cinc continents. El passaport blau israelià no converteix algú en jueu, sinó únicament en ciutadà israelià amb drets i obligacions com de qualsevol altre país.\n15. NO M’IMPORTA – Poc inclinat\nSuperficialment aquest argument sembla ser legítim en un món pluralista, democràtic i on hi ha llibertat d’expressió i culte. No obstant això, a l’reflexionar una mica no adonarem quan mancada de base i fonament és. Aquest jueu renegat no considera la seva judaisme com una cosa rellevant en la seva vida. Accidentalment ve de mare jueva, però abans de res és persona, després argentí, mexicà o americà (tant se val), després professional i allà molt lluny, jueu. El poc que sap o fan a la casa li és un pes i el seu Brit Milá una càrrega. Somia amb un món on no hi hagi diferències de colors, religions, nacionalitat, etc. Utopia demagògica del Sr. Benetton i (mala) companyia. Lamentablement, com ho demostra la història, aquest jueu està destinat a que algun dia algú li recordi el que veritablement és.\nCONCLUSIÓ: Lluny de ser una fuita, el judaisme ensenya que cada un de nosaltres és responsable pels altres. Cada jueu compte, i com visqui la seva vida és important per a la continuació de l’judaisme. La persona actua i dóna un exemple, i les accions individuals també afecten el món que ens envolta. Quan un és actiu darrere de el poble d’Israel inspira als altres a fer el mateix. El mateix succeeix a l’inrevés. Si el judaisme no és tan sols digne del seu examen, és una prova fefaent de la seva inconsciència i immaduresa. Ell, potser és l’últim jueu de la seva família, i trenqui la cadena ininterrompuda de 4.000 anys d’existència.\nAquesta persona no és conscient el privilegi que té. No comprèn que el jueu és aquest ésser sagrat a què li han baixat el foc etern que ha il·luminat el món sencer. Ell pertany al bressol, a la deu i a la font de l’espiritualisme. No mira amb orgull la magnífica herència que té en la seva ànima i sang i és una veritable llàstima.\na NOSTRA RESPOSTA\nSer jueu no depèn només del que sentim i creiem; per descomptat que el sentiment i les emocions juguen un paper enorme en la motivació i en la forma en que portem el nostre judaisme. També és cert, que el judaisme com el veiem és multifacètic, perquè milers d’anys d’existència en el món, més el llegat immens que li hem lliurat a la humanitat i la influència de la diàspora, li han donat una forma externa a la qual erròniament en diem “judaisme”. ¡és cert, en cadascuna de les respostes que van ser esmentades anteriorment hi ha coses veritables, però aquestes són només agregats de la base!.\nen el pla jurídic net, expressat per Déu en la seva Torà, jueu és tota persona que neix d’una mare jueva via matrilineal cap al passat. O aquell que es va convertir fidelment a l’judaisme acceptant el compliment íntegre de les 613 mitzvot, que inclouen la cura estricte de l’Shabat, les lleis de Kashrut i el compliment del nostre codi de lleis, el Shulján Aruj. Aquestes són les dues úniques possibilitats que fan a una persona jueva. La llei és objectiva, clara, i incanviable per a totes les èpoques i per a tots els jueus de l’món.\nHem aprenen der i internalitzar que el jueu és diferent a l’gentil. Nosaltres tenim el gran privilegi d’haver rebut una ànima especial. Al seu torn es ens va ser donat un manual perfecte, per viure millor la nostra vida, tant individual com col·lectivament des que naixem fins al dia del nostre últim sospir. Des que ens llevem fins que anem al llit. En temps de pau i en temps de guerra. I l’estudi, l’entesa i el compliment d’aquestes normes, les lleis i preceptes de la Torà, és el que ens converteix en jueus íntegres receptors de tots els beneficis en aquest món i en l’altre.\nNo podem ni hem d’oblidar aquell imponent esdeveniment que van experimentar els nostres ancestres a l’sortir d’Egipte i quan van acampar a peu de la Muntanya Sinaí per rebre la Torà en l’any 2448 des de la creació. El procés va culminar amb l’entrada a la Terra d’Israel després de ambular 40 anys pel desert. Déu mateix es va presentar a un poble sencer triant-per ser Seu. No per ser millor ni pitjor, sinó per designar-una missió singular; promoure el monoteisme ètic en el món. Va ser una experiència espiritual que va marcar indeleblement els israelites amb el seu caràcter propi, amb la seva fe i el seu destí confiant aquesta tasca.\nNomés partint d’aquesta base, totes les respostes anteriors comencen a ser rellevants.Som jueus conseqüentment vivim junts en la nostra terra , parlem una llengua en comú, estudiem i ens interessem per la nostra cultura , cuidant-nos els uns als altres física i espiritualment.\nEns vam casar només entre nosaltres d’acord a les nostres tradicions , festejant en família amb les nostres costums música i menjar. Després formem una llar i eduquem els fills segons els nostres principis.\nAquesta és la forma, vivim el present aprenent de el passat per construir el futur , i tot centrat en la cura , l’amor i la supervisió de l’ Creador, el Déu Etern d’Israel … a És el meu humil desig que aquestes paraules van arribar a el cor, i cada jueu comenci a interessar-se, analitzi i verifiqui, i al seu torn convidi als altres a estudiar les proves contundents sobre la veritat i dolçor de la Torà . Només així podrà començar a edificar una base sòlida i racional de les seves creences .


La Lleteria Obagues Talma renova la imatge i treu nous productes\nEl llançament dels nous productes arriba l’any del cinquè aniversari de la Lleteria, que prepara diversos actes i activitats obertes a la comunitat\nAmb la intenció d’oferir al consumidor un ventall més ampli de gustos. La Lleteria Obagues treu al mercat una gamma de nous iogurts. D’aquesta manera, la Lleteria preveu incrementar el volum de producció i obrir noves vies de comercialització, al mateix temps que ofereix nous productes lactis que es volen apropar més a les preferències dels clients. Els nous gustos que el consumidor podrà trobar al seu punt de venda habitual són: el gust de maduixa endolcit amb sucre de canya, el gust de llimona endolcit amb estèvia, el iogurt natural tipus grec i el iogurt natural enriquit amb nata. Aquestes propostes s’afegeixen als productes que s’han produït fins ara: el iogurt natural, el iogurt natural endolcit amb estèvia i el iogurt ensucrat amb sucre de canya. Per tant, la gamma de iogurts de la Lleteria passa de tres a set varietats.\nLa nova imatge corporativa proposa un color diferent per a cada tipologia de iogurt i, a més a més, estrena un nou packaging. Per als nous gustos s’oferirà únicament el pack de dos iogurts, mentre que pels tres gustos que es produïen fins ara (natural, estèvia i ensucrat) es manté el pack de quatre i s’incorpora, també, el de dos. En aquest sentit, es canvia la tapa de plàstic que agrupava el pack de quatre i s’opta per un embalatge de cartró per a les dues modalitats de packaging, més còmode de transportar i més atractiu a la vista.\nMés enllà de la voluntat d’oferir una gamma de productes més diversa al consumidor, el canvi d’imatge corporativa de la Lleteria Obagues Talma respon a la voluntat de transmetre, a través d’aquesta, els valors que van associats a la marca i al projecte. En aquest sentit, Àngel Sedó i Xavi Lladó, coordinadors de la Lleteria, expliquen que “hem intentat incorporar i fer arribar a la gent la qualitat dels nostres productes i els elements que ens fan diferents respecte a altres lactis. Volem que la gent sàpiga que els nostres iogurts només porten llet de vaca i ferments naturals, sense llet en pols i amb aromes naturals, per això totes les tipologies de iogurt aniran amb un símbol propi que simula la mamella de la vaca”. Totes aquestes novetats arriben l’any en què la Lleteria celebra el seu cinquè aniversari i, per aquest motiu, es duran a terme diverses activitats, promocions i actes oberts a la gent del territori per tal que tinguin l’oportunitat de conèixer i degustar els nous iogurts.\nEn definitiva, amb aquesta inversió cap a la diversitat de lactis es convida a empatitzar amb un producte de proximitat i de qualitat i potenciar el projecte social que hi ha darrere.


S'obre el concurs de cartells per anunciar les activitats del Programa de Vacances 2015 - Ajuntament de Girona\nCartell guanyador 2014\nL’Ajuntament de Girona ha convocat per tercera vegada un concurs de cartells per anunciar les activitats incloses al Programa de Vacances municipal. Cada concursant pot presentar un màxim de dues obres i s’hi poden presentar també obres realitzades conjuntament per dues o més persones. Els dissenys es poden elaborar en qualsevol estil o tècnica que permeti la impressió en quadricromia i han de ser en DIN A3 en format vertical.\nLes propostes que es presentin s’han d’enviar al correu electrònic programadevacances@ajgirona.cat, i han d’anar acompanyades de les dades de contacte de l’autor. La data final per a la presentació de propostes és el dia 25 de febrer de 2015.\nEl jurat, format per la tinent d’alcalde i regidora d’Educació i Esports, Isabel Muradàs; la regidora de Joventut, Roser Urra, i el regidor de Serveis Socials, Cooperació i Participació, Eduard Berloso, tindrà en compte la creativitat de la proposta, la seva capacitat comunicativa, l’adequació a la temàtica, així com la versatilitat per adaptar-se a diferents formats. El nom del guanyador figurarà en el cartell imprès, que servirà per presentar l’oferta de casals d’estiu municipals a finals del mes de març. El guanyador del concurs rebrà un ordinador portàtil o un altre article de valor similar.\ndocument pdf Bases del concurs 2015 8.5 KB


TV3 retira Bricoheroes de la graella d'estiu\nOriol Nolis és nomenat director de RTVE a Catalunya i Soraya Rodríguez de Ràdio 4\tOriol Nolis és nomenat director de RTVE a Catalunya i Soraya Rodríguez de Ràdio 4\nTV3 retira Bricoheroes de la graella d’estiu\nLa retirada es deu a un expedient sancionador del Consell d'Audiovisual de Catalunya per publicitat indeguda\nTV3 ha deixat d’emetre el programa d’humor Bricoheroes, dirigit per en Peyu i Jair Dominguez, després que el Consell d’Audiovisual de Catalunya (CAC) hagi obert un expedient a la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) per publicitat indeguda.\nEl CAC considera que els episodis emesos el 5 i 6 de juliol vulneren la normativa sobre emplaçament de productes. El capítols en qüestió són Com construir una caseta de gos i Com construir un torrador de castanyes, que formen part de la primera temporada del programa, ideat per ser emès a Youtube.\nLes infraccions assenyalades pel CAC poden comportar multes a la CCMA des de 12.001 euros a 90.000.\n“Algú li deu molestar el contingut”\nEn una interacció a Twitter, en Peyu ha recordat que Bricoheroes és un format que no es va crear per ser emès directament a TV3. “A la TDT no es poden fer mencions publicitàries directes; i en fèiem perquè el producte es va pensar d’entrada per distribució digital”, ha piulat, tot assenyalant el greuge amb altres programes que fan el mateix, però no reben cap mena de sanció. “Algú li deu molestar el contingut de Bricoheroes i han trobat una excusa”, ha reblat.\nQue a la TDT no es poden fer mencions publicitàries directes; i en fèiem perquè el producte es va pensar d’entrada per distribució digital. Hi ha altres programes a la TDT que en fan i no passa res però a algú li deu molestar el contingut de #BricoHeroes i han trobat una excusa.\nEl programa ha rebut diversos atacs, sobretot des de dirigents i partits espanyolistes, d’ençà que ha deixat Youtube i ha fet el salt a TV3. En aquest sentit, a principis de juliol, un assenyalament públic fet per Toni Cantó, arran d’una broma sobre la Guàrdia Civil, va acabar derivant en un linxament a la xarxa i un comunicat d’agents d’aquest cos de naturalesa militar.\nUna associació de la Guàrdia Civil assenyala el ‘Bricoheroes’ d’en Peyu i Jair Domínguez\nDe fet, la retirada de Bricoheroes de la graella d’estiu ha estat celebrada pels mateixos sectors. Ahir, després de fer-se pública la notícia, la diputada de Ciutadans Anna Grau va escriure un piulet amb el gest de la victòria: “Adéu, merdosos, adéu.” El comiat, tanmateix, només és un fins aviat perquè en Peyu i Jair Domínguez estan enregistrant la tercera temporada.\n✌Adéu, merdosos, adéu…https://t.co/GuHThPTjk1


Wikiloc | Ruta DE L’ERMITA DEL SALVADOR DE PUIG ALDER AL CASTELL D’HOSTOLES\nDE L’ERMITA DEL SALVADOR DE PUIG ALDER AL CASTELL D’HOSTOLES\nMas l'Estanyol - Sant Salvador - Cogolls (senderisme)\nSant Iscle de Colltort - les Planes d'Hostoles (senderisme)\nSerrat de les Medes-Les Tres Creus (senderisme)\nSant Iscle de Colltort (btt)\nCaminants: Quel Vila, Miquel Colomer, Toni Bach, Joan Masoliver, Francesc Espuña, Lluís Busquets, Pere Guitart, Xevi Muñoz, Kiku Berga, Enric Plantalech, Josep Darnaculleta, Maria Mosquera, Lluís Bardají, Ton Prat, Josep Genoher\nLa travessa d’avui té l’objectiu de visitar dos llocs rellevants de la Vall d’ Hostoles: l’Ermita-castell del Salvador de Puig Alder (o Sant Salvador, com en dèiem els del poble) i el Castell d’Hostoles.\nPrimer de tot, però, anem a deixar els companys que s’ocuparan de la intendència al mas la Nespleda de Sant Feliu de Pallerols, on recollim en Lluís, que una vegada més ens ha ofert la seva esplèndida casa pairal per fer-hi l’esmorzar. Si plou, podrem menjar confortablement sota cobert.\nTot seguit, enfilem amb tres cotxes la pista dels Botets -encara hi ha els prats on els nens de l’escola del poble anàvem a celebrar el Dijous Llarder en la dolça i llunyana infantesa- que ens menarà als masos dels Estanyols, lloc d’inici de l’excursió.\nDes d’aquí, els nou que avui fem la ruta ens encaminem a la casa del Portet, abans d’ascendir el turó de l’ermita-castell. A mitja pujada sentim els miols d’un gatet de poca edat, que ens acompanya manyagament fins al mateix cim. Hi arribem en un quart petit.\nAquest Castell de Puig Alder, que ja apareix esmentat en el testament de Bernat Tallaferro l’any 1020, formava part, juntament amb els d’ Hostoles i Colltort, de la línia defensiva que separava els bisbats de Vic i Girona. Actualment queden pocs vestigis, al costat de l’ermita, d’aquesta antiga construcció.\nL’etimologia del topònim – Adeder, Pugadder o Podio Alderio- fa referència al seu enclavament, dalt d’un turó, en una situació privilegiada.\nA finals del segle XII, al castell ja hi havia una capella dedicada al Salvador. Tot el conjunt és d’origen romànic, però no se’n conserven traces a causa dels terratrèmols del segle XV. La seva arquitectura respon a les modificacions efectuades al llarg de la Baixa Edat Mitjana i a Edat Moderna, quan s’engrandí la capella i el castell s’adaptà a les necessitats dels estadants i/o ermitans.\nCom recorda una placa commemorativa, durant l’any 1984 l’ermita-castell fou restaurada. Mentre s’hi feien les obres es descobrí una talla d’una verge que, estilísticament, correspon al darrer quart de segle XIII. Se l’anomenà la Mare del Salvador i avui es troba al Museu d’Art de Girona. El meu pare, amb altres persones del poble, hi anà molts dissabtes a treballar i estava molt content de les obres que hi feien.\nDes d’aquí, seguim la serra tota l’estona fins al Castell d’Hostoles, on arribarem en poc més d’una hora.\nSegons Wiquipèdia, el Castell d'Hostoles és un castell roquer, edificació dels segles IX-X, del qual només en queden ruïnes. Està situat a la vall d'Hostoles, a l’esquerra del riu Brugent, just a la frontera entre els municipis de Sant Feliu de Pallerols i de les Planes d’Hostoles.\nA començaments del segle XI era situat al comtat de Girona tot i que en algun moment fou infeudat al comte de Besalú, Bernat Tallaferro. L'any 1015, el castlà era Mir d'Hostoles qui, el 1017, féu homenatge al comte de Barcelona, el seu senyor eminent. El fill de Mir, Enees Mir, jurà fidelitat al comte Ramon Berenguer I i a la comtessa Almodis per «ipso castro de Ostoles». En aquest mateix segle, anys 1061 i 1066, apareix en documents el mateix castlà Enees i, a finals de segle, un nou membre de la família, Galceran d'Hostoles, que trobem en el jurament de fidelitat dels nobles del comtat de Besalú retut a Bernat II, comte de Besalú. La senyoria del castell passà a mans del dàpifer, Guillem Ramon I, qui el llegà al seu fill Ot el 1120, si bé la castlania continuaria en mans dels hereus de Mir d'Hostoles. El 1212, Dolça d'Hostoles es casà amb Galceran de Cartellà, important senyor del comtat de Girona, i fou senyora del castell fins al 1225, moment en què apareix com a senyor el seu fill, Guillem Galceran, qui, segons F. Montsalvatge, ho fou fins al 1290.\nSegons un document fet fer pel rei Jaume I, el 1259 s'esdevingueren enfrontaments a Hostoles en els quals hi participà l'infant Pere, que motivaren saqueigs al castell. El poder dels senyors que posseïen Hostoles augmentà amb el matrimoni de Guillem Galceran de Cartellà amb Blanca de Creixell. Els seus abusos els hi comportaren la separació del benefici de pau i treva i l'excomunió. No obstant, el 1285 el senyor d'Hostoles lluità a favor del rei català contra els croats francesos de Felip l'Ardit. Més endavant, el castell d'Hostoles fou heretat per Beatriu de Serrallonga i, pel matrimoni d'aquesta amb el vescomte Dalmau de Rocabertí el 1313, passà al gran patrimoni dels Rocabertí. Segons documentació de l’any 1319, la capella del castell era dedicada a Sant Guerau.\nDesprés de 1445, el castell d'Hostoles depenia de Dalmau de Rocabertí, el qual, durant la guerra civil catalana (1462-1472), milità en el partit joanista. Fou ocupat pels remences el març de 1463. El 1471, castell i terme restaren incorporats a la corona per decisió de Joan II. El 1474 passà al cabdill remença Francesc de Verntallat, que rebé el títol de vescomte d'Hostoles. L'any 1488, després de la sentència de Guadalupe (1486), el castell tornà a la Corona.\nA nivell estructural, la fortalesa presenta tres recintes diferents, fruit de diverses etapes històriques. En el primer recinte, la fortificació més antiga, destaca una torre de l'homenatge, inicialment de planta circular, però actualment semicircular, potser a conseqüència dels terratrèmols del segle XV. Un segon element és la cisterna de planta rectangular, situada als peus de la torre, que originalment anava coberta amb una volta de pedra i ‘opus signinum’, que la feia impermeable. Al davant, es troben les restes d'un edifici de planta rectangular, al qual s'accedia mitjançant unes escales semicirculars (afegides possiblement al segle XIV). Probablement, aquí és on es situava la residència del senyor que devia tenir una o dues plantes superiors. Al nord hi ha una sala de planta rectangular i allargassada, que devia tenir una funció productiva, ja que s'hi ha localitzat una mola de molí. Tot aquest sector es troba tancat per uns grans murs situats. Aquest primer recinte es pot datar entre els segles XI i XV, tot i que s'observen algunes preexistències anteriors a nivell inferior dels murs.]\nUn segon recinte comunicava amb el primer mitjançant una escala de pedra tallada a la roca mare, que encara es conserva. De planta rectangular, s'hi destaca, a l'oest, una mena de torre o sala rectangular amb espitlleres al seus murs. Amb aquest element s'aconseguia un interessant sistema de defensa, que obligava a l'enemic a vorejar un estret camí en ziga-zaga, entre el pendent i la torre, oferint el seu costat dret -que no quedava cobert per l'escut- als defensors. Els paraments dels murs d'aquest segon recinte tenen, a les parts baixes, filades que es poden situar en els segles XII i XIII, mentre que les parts altes semblen haver estat refetes posteriorment. (segles XIV i XV). Els materials utilitzats provenen de la base de la penya.\nUnes desenes de metres més avall, hi ha un tercer recinte, probablement datat entre els segles XIV i XV, que barrava el pas i creava un pati d'armes. Annex a aquest tercer recinte hi ha una gran cisterna força ben conservada, encara coberta amb una volta apuntada. Les restes de la capella advocada a Sant Guerau no han estat localitzades encara.\nQuan érem petits i hi pujàvem amb el Casal d’ Estiu, tota aquesta història quedava resumida amb una simple llegenda, la del setge d’un rei moro (sic) al castell. Gràcies a un túnel que comunicava la fortificació amb les Balmes de la Torra i a una innocent estratagema del rei cristià (aquest era el bo!) es va poder resoldre el conflicte. És una llegenda tan simple i repetida en altres indrets, que no cal que ara la tornem a explicar.\nDes de fa uns anys s’ estan fent al castell unes obres de consolidació que avui ja fan molt de goig. Aquestes han estat possible gràcies a l’esforç i a l’obstinació del santfeliuenc Xavier Bantí, que demana ajudes econòmiques a totes les administracions i hi dedica moltes i moltes hores de treball. Els santfeliuencs i tots els habitants de la vall li hem d’estar molt agraïts. Potser algun dia alguna placa ho haurà de recordar per tal de fer justícia a qui ha estat l’ànima de tota la restauració.\nI ja només ens queda una hora de camí fins a la Nespleda, on ens esperen els altres sis companys amb una taula ben parada a la iera, tot i l’amenaça de pluja. A més de deixar-nos la casa, en Lluís ens obsequia amb unes ampolles de cava fresc i amb una bona varietat de licors. Més generositat, impossible.\nGràcies, una vegada més!\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta DE L’ERMITA DEL SALVADOR DE PUIG ALDER AL CASTELL D’HOSTOLES https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/de-lermita-del-salvador-de-puig-alder-al-castell-dhostoles-36379385 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


barcelona - 21 agost 2019 22.15 h\nHandbol. El conjunt granollerí supera el Sant Vicenç (19-38) i el roquerol sorprèn el Sant Quirze (27-19) amb una gran defensa\nLa jugadora de la Roca Neus Ureña , que ha marcat 4 gols, intenta fer-se lloc entre la defensa del Sant Quirze JOSEP LOSADA.\nEl KH-7 BM Granollers i l’Avannubo la Roca es jugaran el títol de la supercopa de Catalunya després d’haver vençut aquest vespre les semifinals contra el Sant Vicenç Bar Mi Casa (19-38) i el Sant Quirze (27-19), respectivament. La final es jugarà divendres (19 h) al Pavelló de Les Comes, a Igualada.\nEl triomf granollerí, que aquest curs s’estrenarà en la competició europea i aspira a la seva sisena supercopa consecutiva, estava més o menys cantat i ha fet tota una declaració d’intencions només començar, amb un parcial inicial de 0-6. Més sorprenent ha estat el triomf de la Roca, que ha superat a un Sant Quirze que la temporada passada va liderar el seu grup de la divisió d’honor plata i es va quedar a les portes de l’ascens. La solidesa defensiva i les bones intervencions de les seves dues porteres, Laia Serres i Lorena Ramírez, han estat dos dels factors desequilibrants. La Roca, que a la mitja part ja dominava per 15-8, disputarà la final de la supercopa de Catalunya per primera vegada.


HAMILTON. Dimarts de 21 h a 23 h (anual) - Aula Municipal de Teatre de Lleida\nHAMILTON. Dimarts de 21 h a 23 h (anual)\nCalendari: Del 5 d’octubre de 2021 a juny de 2022\nHorari: dimarts de 21 h a 23 h (anual)\nHamilton: An American Musical, és un musical amb música, lletra i llibret de Lin-Manuel Miranda. Explica la història d’Alexander Hamilton, uns dels pares fundadors dels Estats Units d’Amèrica. Està inspirat en la biografia del 2004 d’Alexander Hamilton escrita per Ron Chernow. L’obra se serveix fortament del hip hop, així com també del R&B, el pop, el soul, i cançons\nSKU: HAMILTON Categoria: Teatre Musical


El cantant Emlan ha vingut a estirar la manta, però l'únic que s'ha endut és una caixa de fusta. Davant seu, el fotògraf Enric Lucena ha competit amb totes les seves forces i ha vençut amb molta solvència. Emlan, sempre et recordarem. Que ets de Lleida i t'ho mereixes tot.\nUn dels grans misteris de Catalunya ha quedat resolt: l'edat del jove reporter Abraham Orriols. Al seu davant, l'actor i director Jordi Purtí l'hi ha posat molt difícil, amb les seves habilitats actorals de gest. I sí, al final se l'ha carregat. Tan jove i ha mort. Abraham, sempre et recordarem. Una mica\nFrancesc Mauri va estar a punt de morir viatjant il·legalment en barca. El que no va poder fer el mar ho hem fet nosaltres. L'actor Marc Balaguer l'ha escombrat. De les pallisses més grans del programa. Francesc, et trobarem a faltar. La teva pèrdua ha estat una llevantada per a nosaltres\nEl músic Pau Alabajos ha escombrat el nostre oient del dia, Josep Maria Ribé. Tot i això, el concurs ha estat viu fins al final perquè Josep Maria Ribé ens ha demostrat que és molt bona persona. També ha explicat que una vegada el van deixar aparcat en una terminal. Escolteu "Les hores mortes" de Pau Alabajos. Ara que, per mort... el Josep Maria Ribé. Sempre et recordarem. Com els de l'avió.\nEls conills no són rosegadors. O sí?\nEl nostre especialista de cine, Àlex Gorina, ha sobreviscut a l'apocalipsi. Avui hem entès per què es dedica al cine i no a la ciència... Davant seu, Ona Borràs, la nostra oient del dia, ha estat a punt de quedar-se a zero però finalment hi ha posat emoció. Espòiler: ha palmat. Sempre et recordarem, Ona, ratolineta nostra.\nAvui hem posat el pijama de fusta a un exmonjo de Montserrat\nAmadeu Brugués, exmonjo de Montserrat i subtitulador, ha mort avui a "L'apocalipsi". El dibuixant Àlex Santaló, que ja havia mort, ha après bé la lliçó i ha guanyat amb una puntuació de traca. Amadeu, et trobarem a faltar. Ens veiem en un altre lloc. O no\nLa fòbia als pèl-rojos i una venjança amb unes mugroneres\nLa coreògrafa Gina de Haro ha entrat molt fort dient que té fòbia als pèl-rojos. No hi ha millor manera de començar un concurs presentat per una pèl-roja. Davant seu, Marta Bosch, la nostra oient del dia, ha fet el que ha pogut però, per culpa d'unes mugroneres, ha perdut. Marta Bosch, et trobarem a faltar. De dilluns a dimarts.\nPrograma de drama total amb l'actriu Júlia Bonjoch i el creador i guionista Dani Amor. Han demostrat que no en saben gens, de runners, que dominen més o menys el càlcul i saben cantar cançons. Finalment ha guanyat la Júlia. Millor una actriu que un guionista. O no. Dani, et trobarem molt a faltar. És un drama.\nTraiem a Eloi Vila del cotxe i el que passa a continuació et sorprendrà\nAvui ho hem tornat a fer: novament ens hem carregat a una persona estimadíssima del nostre país. Eloi Vila semblava que guanyaria durant tot el concurs però finalment Xavier Sans, el nostre oient del dia, l'ha guanyat. Eloi, et trobarem molt a faltar. Mira, pensa que així ens estalviem un cotxe menys a la carretera\nMenja 5 kg de calçots, però no aguanta l'apocalipsi\nQuin dia! Esperant el sol i el bon temps del cap de setmana, el nostre oient del dia avui ha sigut Adrià Wergzyn, campió del món de menjar calçots. Davant seu, l'Eloi Cordomí s'ha fet fort per acabar guanyant el concurs. Adrià, et trobarem molt a faltar. Com diria l'Eloi, al mal temps bona cara!\nEl cotxe més digerible de món i el robatori més gran de Satisfyers\nLa notícia de la multa al cotxe d'una marca de frankfurts i un robatori de Satisfyers han obert el programa. Avui, molt empatat. El músic Guillem Ramisa ho ha donat tot i ha acabat guanyant. Robert Font, l'oient del dia, ho ha posat molt difícil, però ha demostrat que no en té ni idea de pronoms febles. Sempre et recordarem, Robert. Bé, més o menys com tu dels pronoms febles...\nVe a celebrar el seu aniversari i el que passa durant el concurs et sorprendrà!\nEl nostre oient del dia, l'Adrià Torra, ha vingut a celebrar el seu aniversari al programa. Ha sortit després de l'altre Torra. L'expert Albert Miralles l'hi ha posat molt difícil i ha dominat el programa en tot moment fins que... ha passat un moment màgic. Per primer cop no ens hem carregat a ningú! Tothom cap a la nau! Ens estem tornant una mica toves...\nNo hi ha dia més apocalíptic que un dilluns. I així ha estat. Ens hem carregat una de les nostres cuineres més estimades. A més a més, ho hem fet sense compassió. Bé, una mica de compassió sí perquè, si no, s'hauria quedat a zero. Hem salvat un capgròs. L'Oriol Rodríguez, dels capgrossos de Mataró. Ada, et trobarem molt a faltar. Sobretot el teu menjar.


Contribueix a disminuir la pesadesa i la fatiga de les cames, en refrescar, calmar i descongestionar les cames de manera ràpida.\nEs pot aplicar sobre les mitges, no taca.\nRuixar les cames demà i migdia. Refrescant les cames abans de la calor diürna, causa de la pesadesa i malestar al final del dia.\nVal més prevenir que tractar a la nit.\nGràcies al seu format Spray, es pot aplicar sense embrutar-se les mans i fins i tot per sobre de les mitges. No taca.\nA la nit hidratar les cames amb la Llet Corporal Nutritiva\nQuantitat 235 ml


El amor en los tiempos del cólera - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAquest article tracta sobre la novel·la de Gabriel García Márquez. Si cerqueu la versió cinematogràfica, vegeu «Love in the Time of Cholera».\nEl amor en los tiempos del cólera és una novel·la del premi Nobel colombià Gabriel García Márquez publicada el 1985. La novel·la narra la vida de tres personatges a principis del segle xx en una ciutat costanera que, per les descripcions, sembla Cartagena d'Índies. Es tracta d'una història d'amor que constitueix una de les obres més importants de l'autor.\nColòmbia , 1985\nEls protagonistes de la novel·la són Florentino Ariza i Fermina Daza, que s'enamoren quan tots dos son joves. Entre els dos neix una relació secreta amb l'ajuda de la tia de Fermina, Escolástica, i hi intercanvien diverses cartes d'amor. Tanmateix, quan el pare de Fermina, Lorenzo Daza, se n'assabenta, obliga la seva filla a deixar de veure Florentino immediatament. Quan ella s'hi nega, se l'emporta a viure en una altra ciutat, amb la família de la seva difunta esposa. Malgrat la distància, Fermina i Florentino es continuen comunicant a través del telègraf. No obstant això, quan torna, Fermina s'adona que la relació amb Florentino era un somni, ja que són pràcticament desconeguts, així que trenca el compromís i li retorna totes les cartes.\nEl jove Dr. Juvenal Urbino, convertit en heroi nacional, coneix Fermina i comença a festejar-la. Malgrat l'aversió inicial, Fermina finalment cedeix a les pressions del seu pare i a la seguretat i la riquesa que li ofereix Urbino, i es casen. Urbino és un metge dedicat a la ciència, la modernitat, l'ordre i el progrés i es compromet a l'erradicació del còlera i a la promoció d'obres públiques. Se'l descriu com un home racional, la vida del qual està organitzada amb precisió, i que valora molt la reputació personal.\nFins i tot després del compromís amb Fermina i del seu matrimoni, Florentino jura mantenir-s'hi fidel i esperar-la. Tanmateix, incompleix la promesa i té altres relacions, però intenta que Fermina no ho sàpiga. Mentrestant, Fermina i Urbino envelleixen junts, passen per anys feliços i infeliços i experimenten tota la realitat del matrimoni. Quan ja son vells, Urbtino mor en un accident domèstic i Florentino torna a proclamar el seu amor per Fermina. Tot i els dubtes per la mort recent del seu marit, Fermina li dona una segona oportunitat i intenten reprendre la seva història després de cinc dècades. Urbino demostra al final que no ha estat un marit completament fidel, i Fermina s'assabenta d'una aventura que va tenir quan ja eren casats.\nArticle principal: Love in the time of cholera\nEl 2007 Mike Newell portà aquesta novel·la al cinema amb el títol en anglès Love in the time of cholera, protagonitzada per Javier Bardem. El guionista és el sud-africà Ronald Harwood i se situa a Cartagena de Indias. La cantant Shakira, originària de Barranquilla, prop del lloc on passa l'acció, va compondre dues cançons per a la pel·lícula.\n↑ Cervera Salinas, Vicente «Génesis y contextos de El amor en los tiempos del cólera, o cuando Gabo se despidió de Macondo». Cartaphilus: Revista de Investigación y Crítica Estética, 12, 2014, pàg. 84-93.\n↑ Martín del Pino, Carmen María «Motivos y tópicos amatorios clásicos en El amor en los tiempos del cólera». Estudios de Literatura Colombiana, 36, 2015, pàg. 161-167.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=El_amor_en_los_tiempos_del_cólera&oldid=25617601»\nDarrera modificació: 7 des 2020 a les 20:32\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 des 2020 a les 20:32.


La cursa decisiva de MotoGP frega el milió d'espectadors\nLa prova del circuit de Xest va batre el rècord històric del Mundial de motociclisme a Espanya\nEl Gran Premi de la Comunitat Valenciana va tenir 957.000 espectadors a Catalunya / GETTY\nBarcelonaTelecinco va batre aquest diumenge el rècord històric a Espanya d'una transmissió d'una prova del Mundial de MotoGP. El Gran Premi de la Comunitat Valenciana, en què Jorge Lorenzo va aconseguir la victòria i, per tant, el títol de campió del món, va tenir 957.000 espectadors i un 51,6% de quota de pantalla a Catalunya, i va arribar a 5.903.000 persones i un 53,5% al conjunt de l'Estat. Cap cursa de motociclisme no havia aconseguit mai a Espanya una audiència tan elevada.\nEls resultats d'aquest diumenge superen els que havia aconseguit el 1999 la prova de 500 cc a Rio de Janeiro, que va aportar 5.145.000 seguidors i un 'share' del 40% a La 1. Pel que fa a Telecinco, que ofereix el Mundial des del 2012, el millor registre fins ara l'havia obtingut amb la cursa disputada també al circuit de Xest el novembre del 2013, en què Marc Márquez va guanyar el seu primer títol de MotoGP. En aquella ocasió, la cursa va tenir 4.978.000 seguidors i un 43,8% a Espanya, i 934.000 i un 46,7% a Catalunya.\nPel que fa al 'prime time', va destacar el bon resultat del '30 minuts', que amb el reportatge dedicat a les pensions va aconseguir el segon millor registre de la temporada, amb 520.000 seguidors i un 'share' del 15,7%. Això li va permetre derrotar 'Salvados', que va fer el mínim del curs en quedar-se amb 443.000 persones i un 13,4% de quota. A continuació, però, 'Economia en colors' no va poder mantenir la iniciativa. Malgrat millorar en relació amb la setmana passada, va obtenir 402.000 espectadors i un 14,2%, la segona dada més baixa fins ara, i va caure davant de James Bond: la pel·lícula 'Casino Royale' va aportar a Antena 3 489.000 persones i un 20% de quota.\nAquests van ser els cinc programes més vistos del dia:\nMotoGP: Gran Premi de la Comunitat Valenciana (Telecinco): 957.000 / 51,6%\n'Telenotícies cap de setmana vespre' (TV3+3/24): 640.000 / 20,5%\n'30 minuts' (TV3): 520.000 / 15,7%\nPost MotoGP: Gran Premi de la Comunitat Valenciana (Telecinco): 512.000 / 24,0%\n'El peliculón': 'Casino Royale' (Antena 3): 489.000 / 20,0%\naudiències televisió Telecinco MotoGP Jorge Lorenzo TV3 30 minuts Economia en colors La Sexta Salvados Antena 3 James Bond


Una setantena de participants, petit i grans, gaudeixen de la Festa de la Bicicleta | EFMR.cat\nInici Notícies Esports Una setantena de participants, petit i grans, gaudeixen de la Festa de...\nFesta de la Bicicleta de la Festa Major de l'Espluga 2021 amb Drac Actiu\nLa Festa de la Bicicleta s’ha celebrat aquest any amb un total de 70 participants que s’han separat durant el recorregut en grups bombolla per evitar el contacte sense mascareta. Guiats per l’empresa espluguina Drac Actiu, petits i grans han format part d’aquest recorregut per l’entorn de l’Espluga amb una durada de dues hores.\nEl recorregut ha sortit de la plaça Sant Isidre cap al camp de tir i fins al naixement del riu Francolí fins a arribar a les dependències de Drac Actiu, remuntant pel Molí del Gusch fins a la deixalleria. Per l’últim tram petits i grans s’han separat per anar uns a Milmanda i els altres a Sant Benet. El recorregut ha acabat amb un retrobament a la plaça Montserrat Canals.\nDes de l’organització destaquen que el conjunt de participants s’ha mantingut junt en tot moment amb bon ritme. A part de dos monitors per grup, també han acompanyat el recorregut una furgoneta d’assistència i un cotxe municipal per tallar el pas en els trams de carretera.\nÀUDIO: L’organitzadora de l’esdeveniment, Laly Puig, explica com ha sigut la jornada\nFotografia de grup de la Festa de la Bicicleta (Imatge: Drac Actiu)\nArticle anteriorEl primer ‘Memorial Joan Amigó’ es tanca amb una trentena de participants\nArticle següentCarme Ferrer es converteix en l’única representant de la Conca a la Diputació de Tarragona


Aprendre ballant. Educació en tàndem\nLa dansa és la protagonista d’un programa educatiu ben innovador, impulsat per l’Escola Bàrkeno i el Mercat de les Flors\nQue els planetes giren al voltant del Sol i que la Terra, en aquest procés, hi inverteix 365 dies, o que el cor és el principal òrgan de l’aparell circulatori són coses que un nen pot aprendre assegut al seu pupitre, amb ajuda d’un llibre de text i de les explicacions del professor. Però també ballant. Amb el seu cos pot imitar el moviment de la Terra, Mart o Mercuri al voltant de l’astre rei o comprovar que el seu cor batega més de pressa després de fer exercici i disminueix el ritme en repòs. I no només això. Pot aprendre matemàtiques, llengua, socials... Fins i tot conceptes que no tenen res a veure amb el currículum acadèmic però que són igual d’importants per al seu desenvolupament personal i intel·lectual. Ballant pot interioritzar valors com el respecte, la companyonia o la solidaritat, aprendre a cuidar el seu cos i el dels altres o a expressar els seus sentiments i, mentre ho fa, treballar aspectes com la coordinació, l’equilibri, la postura, el ritme o la concentració.\nAixò ho saben molt bé a l’Escola Bàrkeno de Barcelona. Des de fa dos cursos, en aquest centre d’educació infantil i primària del barri de la Marina (Zona Franca), la dansa i les arts del moviment són el fil conductor de cadascuna de les seves activitats. Ho són gràcies al programa Escoles Tàndem, una iniciativa impulsada per la Fundació Catalunya-La Pedrera amb la col·laboració del departament d’Ensenyament i que busca aconseguir l’excel·lència acadèmica dels estudiants a partir d’una proposta poc convencional: l’especialització del centre educatiu i, per tant, dels infants que l’integren, en una àrea de coneixement concreta.\nBallant pot interioritzar valors com el respecte, la companyonia o la solidaritat, aprendre a cuidar el seu cos i el dels altres o a expressar els seus sentiments\nLa idea, com explica el director de l’àrea de Coneixement, d’Educació i de Recerca, Lluís Farrés, és que a través de processos d’ensenyament innovadors i de disciplines com poden ser la música, l’art o, en el cas de l’Escola Bàrkeno, la dansa, els nens no només millorin els seus resultats acadèmics sinó que, també, acabin tenint un coneixement profund de la matèria que vertebra el currículum escolar.\nI, en aquest camí cap a l’èxit acadèmic, els professors no estan sols. A més del finançament i l’assessorament de la Fundació Catalunya-La Pedrera, els col·legis i instituts que hi participen compten amb l’ajuda, els coneixements i els recursos d’una institució referent en la disciplina que es tracta. Per aquest motiu aquest programa educatiu rep el nom de Tàndem, perquè és justament això, un tàndem, el que formen escoles i organismes durant els tres cursos que dura aquest projecte.\n“L’escola ha de ser un lloc on els nens tinguin ganes d’anar. I fent dansa són feliços”\nMontserrat Ismael - Mercat de les flors\nQui guia els passos de l’Escola Bàrkeno és, ni més ni menys, que el Mercat de les Flors, una institució de referència al país i que, amb iniciatives com aquesta, segueix apostant per la difusió de la dansa i les arts escèniques a Barcelona, i per la creació de futurs amants d’aquestes disciplines. Ho fa formant els professors del centre, ajudant-los a integrar la dansa en el currículum escolar, dissenyant amb ells les activitats i materials que formaran part del seu programa educatiu, acompanyant-los en aquest procés de transformació educativa, resolent els seus dubtes i dotant-los de les eines necessàries perquè, una vegada finalitzat el programa Escoles Tàndem, puguin continuar aquesta tasca pedagògica de manera autònoma.\nPerquè, com bé explica la directora de l’Escola Bàrkeno, Isabel Castelló, i ratifica la coordinadora del Programa Educatiu del Mercat de les Flors i del Graner, Montserrat Ismael, es tracta que la feina iniciada per aquesta institució i la Fundació Catalunya-La Pedrera no quedi en una anècdota, sinó que s’estengui en el temps i que marqui la manera d’ensenyar d’aquest col·legi. També que els seus alumnes s’ho passin bé aprenent. “L’escola ha de ser un lloc on els nens tinguin ganes d’anar. I fent dansa són feliços”, indica Ismael.\nLes Magnet Schools com a referent


Adeu a Giscard d’Estaing, figura «modernitzadora» a França i la Unió Europea - Diari de Girona\nAdeu a Giscard d’Estaing, figura «modernitzadora» a França i la Unió Europea\nMor als 94 anys l’expresident gal que va legalitzar l’avortament i el divorci Va ser un dels impulsors de l’euro i el sistema monetari europeu\nirene casado sánchez. parís 04.12.2020 | 00:38\n«A la meva edat, la immortalitat s´ha convertit en un valor refugi». Aquesta frase, pronunciada per Valéry Giscard d´Estaing durant una recepció de l´Acadèmia Francesa el 2004, ressona avui amb certa ironia. Ahir als seus 94 anys l´expresident de la V República entre 1974 i 1981 va morir a la seva propietat d´Authon dans le Loir-et-Cher, després de diverses hospitalitzacions per problemes cardíacs.\nL´expresident va fer una de les seves últimes aparicions públiques al setembre de 2019, a l´enterrament de Jacques Chirac, que va ser el seu primer ministre. Serà la història qui immortalitzi la figura del Grand Old Man (GOM) de la política francesa -com li agradava referir-se a si mateix-, encarnació de l´esperit reformista a una França reticent i protagonista del preàmbul del somni europeu.\nAmb el 50,81% dels vots, el pròdig candidat de la dreta va aconseguir la presidència de la V República, triant Jacques Chirac com a primer ministre. Giscard tenia només 48 anys quan es va convertir en cap d´Estat, el més jove de la història de França fins a l´arribada d´Emmanuel Macron, hereu del seu esperit reformista i indiscutible còpia de la seva trajectòria. Tot i les reticències del poble francès, entre 1974 i 1981 Giscard va retre homenatge al seu esperit modernista en oposició a l´auster conservadorisme gaullista: va reduir la majoria d´edat als 18 anys, va legalitzar l´avortament i va aprovar el divorci per consentiment mutu.\nTot i els escàndols i del seu deslluït balanç econòmic, la política exterior de Valéry Giscard va marcar un abans i un després en la construcció europea. Al costat del canceller alemany Helmut Schmidt, va impulsar la creació del Sistema Monetari Europeu (SME) i va defensar la introducció d´eleccions directes per designar els diputats de Parlament Europeu. Europeista convençut, després de 40 anys a l´escena nacional francesa va saltar a l´arena europea, convertint-se en eurodiputat el 1989 fins al 1993.\nLluny d´abandonar el terreny institucional, va passar a formar part de l´Acadèmia Francesa el 2003 i el 2004 es va convertir en membre de ple dret del Consell Constitucional. En un segon pla, però sempre present, l´ombra de Giscard acompanya Emmanuel Macron, a qui molts acusen de ser una simple imitació moderna.\nPrecisament, el president francès va destacar el caràcter «reformista» de l´antic cap de l´Estat, així com el seu paper en la modernització de França durant el seu mandat. Segons Efe, Macron va insistir que durant els set anys que Giscard d´Estaing va estar a l´Elisi «va transformar França», va saber «modernitzar la funció del cap de l´Estat» i va estar en sintonia amb els francesos.\nPer part seva, el president del Consell Europeu, Charles Michel, va assegurar que «Giscard d´Estaing va fer que França exercís plenament el seu paper de lideratge».\nOrigen i motiu del problema català.


II Slam Sant Cugat – BIBLIOTEQUES SANT CUGAT\nDesprés de l’èxit de la primera convocatòria, el Festival Nacional de Poesia organitza per segona vegada l’Slam poètic a la biblioteca Central Gabriel Ferrater. L’Slam és una competició on els participants reciten poemes i el públic assistent determina quin d’ells guanya. En pujar a l’escenari, els poetes tenen com a màxim 3 minuts per dir, preferentment de memòria, un text o poema propi en llengua catalana.\nPer apuntar-vos a aquesta competició, només cal inscriure’s indicant nom i cognoms a l’adreça electrònica bibliotecagf@santcugat.cat o al telèfon 935 892 749. Assistir com a públic és gratuït i no cal inscripció prèvia.\nAquest any, l’Slam Sant Cugat, se celebrarà a l’aire lliure el 15 d’octubre a les 12h, davant de la biblioteca. A més, hi haurà servei de bar a càrrec de MUT espai gastronòmic.\nPublicat el Octubre 3, 2016 Octubre 5, 2016 per Biblioteques de Sant CugatPosted in ACTIVITATS POÈTIQUES, Biblioteques de Sant CugatEtiquetat Biblioteca Central Gabriel Ferrater, competició poètica, Festival de poesia, Festival Nacional de Poesia, Festival Poesia Sant Cugat, Slam poètic, Slam Sant Cugat.\nAnterior Previous post: 10 #bookfacefriday sorprenents\nSegüent Next post: “Narcos”, 4 pel•lícules al voltant del narcotràfic


fallas - Sessió formativa en matèria de subvencions\nSessió formativa en matèria de subvencions\nLa inscripció es pot fer des d’ara mateix i fins el pròxim dijous 28 de juny\nLa Junta Central Fallera convoca presidents i presidentes de falla i les persones responsables de la secretaria i de la tresoreria de cada comissió a una sessió formativa en matèria de Subvencions (especialment en allò que fa a la sol·licitud i la\njustificació per via telemàtica) el proper dimarts 3 de juliol al Saló de Plens de la JCF. També podran assistir els Delegats de Sector que ho desitgen.\nLa sessió s’impartirà en dos tandes. La primera, per a les falles amb els números de cens 1 a 200, començarà a les 19:00 h; la segona, per a les comissions amb els números 201 a 391, s’iniciarà a les 20:00 h. Els Delegats de Sector que vulguen assistir ho podran fer en la mateixa tanda que la de la seua falla.


Realment vist amb perspectiva no va ser un consell gaire encertat el teu, tenacitat malaltissa no sona gens bé. Continues donant tants bons consells?\n28 de setembre de 2020, a les 13:55\nVa ser una mala idea, si ....\nSempre he sigut bo donant consells. De fet, últimament estic pensant en fer-me coach.\nEl problema és que la gent s'agafa les idees massa al peu de la lletra.\n28 de setembre de 2020, a les 20:37\nQuè cutre, sisplau, com se't va acudir donar aquesta mena de consells més malparits i equivocats!? La noia tenia rinxols o què?\n29 de setembre de 2020, a les 22:39\nTenia el cabell molt negre i tallat ben curt. No et sabria dir si, llargs, eren arrissats. Em pregunto ara, si hagués sabut que eren arrissats, hauria sigut un consell donat sense voler o expressament?\n30 de setembre de 2020, a les 22:13


2 min. Barcelona 15/10/2019 00:14\n651x366 El Tsunami Democràtic intenta bloquejar els accessos a Barajas / JAVIER BARBANCHO El Tsunami Democràtic intenta bloquejar els accessos a Barajas / JAVIER BARBANCHO\nUn dilluns laborable, a dos quarts de tres de la tarda. Hi ha tres taules de catalans dinant entrepans o plats combinats al restaurant d’una àrea de servei a Calatayud (Saragossa). Ho presencien, al fons, un retrat d’Emilio Butragueño i un escut del Madrid. Els tres grupets ni es miren, ni se saluden, ni es coneixen, però tots són allà pel mateix: discretament mobilitzats pel Tsunami Democràtic, 1.200 cotxes han sortit de Catalunya a mig matí camí de Madrid, amb l’objectiu de col·lapsar una de les infraestructures clau de l’Estat, l’aeroport Adolfo Suárez - Barajas. No ho aconseguiran, però per a ells l’acció s’ha de llegir com un avís: l’independentisme pot arribar a portar, per sorpresa, milers de persones on calgui.


Revista digital de la Universitat d'Alacant - Notícies publicades en Febrer, 2013. Actualitat Universitària\nRevista digital de la Universitat d..Notícies publicades en Febrer, 2013\nRevista digital de la Universitat d'Alacant - Notícies publicades en Febrer, 2013\nLa UA posa en valor els seus actius saludables amb un ambiciós programa d'actuacions horitzontals i multidisciplinàries\nLa Universitat d'Alacant ha classificat els mosaics que componen el paisatge de la Marina Baixa segons l'aptitud perquè els habiten les diferents espècies cinegètiques i amb el propòsit d'aportar dades per a la gestió sostenible de la caça en aquesta comarca alacantina. Un estudi del Departament d'Ecologia destaca la importància de l'abandó dels cultius agrícoles tradicionals.\nLa UA culmina el Pla Estratègic (Horitzó 2012) amb el 82% de les accions abordades\nEl director adjunt de l'Àrea de Projectes Institucionals de la Universitat d'Alacant, Ramón Rizo Aldeguer, ha sigut l'encarregat de presentar davant el Consell de Govern l'informe sobre el Pla Estratègic UA (Horitzó 2012). Des de la posada en marxa el 2007, s'han abordat el 82% de les actuacions que preveia el Pla, fet que suposa l'inici de 476 accions dels 9 eixos estratègics en què es basava.\nAmb l'objectiu de promocionar actuacions culturals amb finalitats solidàries, Cajamar Caja Rural, a través de la Fundació Ruralcaja Alacant, i la Universitat d'Alacant, a través de la Fundació General, han signat un conveni de col·laboració per a promocionar un cicle de concerts de l'Orquestra Filharmònica de la Universitat d'Alacant (OFUA) que se celebrarà durant els mesos d'abril i maig.\nJaime Helios presenta el seu nou àlbum "Musa" en el Paranimf\nMusa, Music Unique Sound Around és el títol del nou àlbum que l'alacantí Jaime Helios presentarà demà dijous 28 de febrer, a les 20.30 h, en el Paranimf de la UA. En aquesta posada en escena d'entrada gratuïta, el guitarrista i compositor Jaime Helios interpreta nous temes.\nLa Universitat d'Alacant respon a com funciona una ciutat\nResponsables de l'administració i d'empreses de serveis públics resoldran com es finança i gestiona una ciutat, idea de partida de "Com es gestiona una ciutat?", curs pràctic que pretén complementar la formació de contingut més teòric que s'imparteix en la Universitat.\nL'exministre d'Educació i Catedràtic de Filosofia, Ángel Gabilondo, ha parlat de la importància i el paper de l'educació en les VI Jornades sobre l'estat del benestar celebrades en la Universitat d'Alacant. La conferència, titulada "L'educació i la salut social", ha tingut un gran èxit de participació amb un ple absolut de la sala de Graus de la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials.\nReunió del Consell de Govern del mes de febrer en la UA\nEl rector de la Universitat d'Alacant, Manuel Palomar, ha convocat la reunió ordinària del Consell de Govern del mes de febrer, que tindrà lloc demà dimecres, dia 27, a les 11.30 h en primera convocatòria i a les 12.00 h en segona. Com és habitual, el Consell se celebrarà a la sala de juntes de l'edifici de Rectorat.\nLa Cervantes de la UA obté el Premi Stanford a la innovació en biblioteques de recerca\nLa Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes ha obtingut el Premi Stanford a la innovació en biblioteques de recerca (SPIRL), guardó que comparteix, en aquesta primera edició del certamen, amb la Biblioteca Nacional de França.\nEls reptes del voluntariat davant la crisi a debat a la Seu Ciutat d'Alacant\nLa Seu Ciutat d'Alacant acull les jornades Els Reptes de l'Acció Voluntària en les Organitzacions: Respostes Organitzatives davant la Crisi, els dies 27 i 28 de febrer. Demà dimecres tindrà lloc l'acte inaugural a les 9.30 h amb les intervencions de Nuria Grané, vicerectora d'Estudiants; Josefa Parreño, directora del Secretariat de Pràctiques d'Empresa i Suport a l'Estudiant, i Josefina Bueno, directora de la Seu Ciutat d'Alacant.\nEl Fòrum Ruralia defensa el mitjà rural valencià a la Seu Universitària de Villena\nAssociacions, col·lectius, empresaris, professionals i professors d'universitat integren el Fòrum Ruralia, en el qual treballen conjuntament en favor del mitjà rural valencià. La Seu Universitària de Villena ha acollit, per primera vegada, aquest Fòrum amb l'objectiu de fer un balanç de les tres últimes dècades del mitjà rural valencià.\nLa comarca de la Foia de Castalla, a l'interior de la província d'Alacant, corre el risc d'aïllament si finalment queda exclosa del traçat del corredor ferroviari del Mediterrani. Així ho pronostica un estudi publicat per la Universitat d'Alacant, que destaca la importància que té aquesta zona d'elevada industrialització i pes exportador com a centre vertebrador del territori.\nCorrupción, Crisis y Hastío Cívico: el Rescate de la Democracia, en la UA\nEstablir quines són les alternatives per a rescatar la democràcia és l'objectiu del seminari Corrupción, Crisis y Hastío Cívico: el Rescate de la Democracia organitzat per la Universitat d'Alacant.\nConèixer els hàbits de lectura dels xiquets, xiquetes i joves alacantins escolaritzats en els diferents programes educatius bilingües ha sigut l'objecte d'estudi de la tesi doctoral realitzada per Dari Escandell, professor del Departament de Filologia Catalana de la Universitat d'Alacant.\nOBETS de la UA presenta al Parlament Europeu els resultats d'una recerca sobre la dimensió política de la mobilitat intraeuropea\nEl seminari de tancament del Projecte Europeu Daphne convida el psiquiatre infantil Jorge Barudy\nJorge Barudy, neuropsiquiatre, psiquiatre infantil i terapeuta familiar imparteix, demà dimecres 27 de febrer de 2013, la ponència "Competencias parentales en el marco de la erradicación del castigo físico", en el marc del seminari amb què finalitza, en la Universitat d'Alacant, el Projecte Europeu de Recerca Daphne "Eradicació de l'ús del càstig físic sobre els xiquets en les famílies i en les institucions".\nLa Seu Ciutat d'Alacant presenta el llibre "La crisis de la Socialdemocracia, ¿Qué crisis?"\nIgnacio Urquizu, professor de Sociologia en la Universitat Complutense de Madrid i col·laborador d'eldiario.es, és l'autor del llibre La crisis de la Socialdemocracia, ¿Qué crisis?, que serà presentat dimecres que ve 27 de febrer a les 20.00 h a la Seu Ciutat d'Alacant de la UA.\nL'exministre d'Educació i catedràtic de Filosofia, Ángel Gabilondo, parlarà de la importància i el paper de l'educació en les VI Jornades sobre l'Estat del Benestar que tenen lloc en la Universitat d'Alacant.\nAprendre espanyol requereix conèixer les expressions típiques usades en un determinat país hispanoparlant, les quals canvien segons la zona geogràfica. Aquesta mancança és la que està resolent el grup FRASYTRAM (Fraseologia i Traducció Multilingüe) de la Universitat d'Alacant, amb la recerca del projecte de R D "Estudio lingüístico diatópico y traductológico de las construcciones verbales fijas más usuales en español".\nL'escriptor uruguaià Mariano Catoni imparteix un taller literari a la Seu de Villena\n"Escribir cuentos o matar a García Márquez" és el títol de l'interessant taller literari que ha programat la Seu Universitària de Villena per als pròxims dies 1 i 2 de març. El conegut escriptor uruguaià Mariano Catoni impartirà aquest taller a la biblioteca pública Miguel Hernández el divendres 1 de març de 16.00 h a 20.00 h i el dissabte 2 de març de 10.00 h a 14.00 h.\n"SeXpearemente" ironitza sobre el teatre actual al Col·legi Major de la UA\nLa companyia teatral SeXpeare presentarà l'espectacle SeXpearemente al Col·legi Major de la UA, dimecres vinent 27 de febrer, a les 20.00 h. Un conjunt d'esquetxs formen aquest espectacle que ironitza sobre el teatre actual, el nexe d'unió dels quals és la reflexió de la mateixa companyia sobre la incapacitat que té per a afrontar els clàssics.\nInvestigadors de la UA patenten un mètode biotecnològic que augmenta la producció i extracció de fitoesterols\nLa biblioteca personal madrilenya de Mario Benedetti podrà ser consultada en línia per primera vegada gràcies al CEMAB\nEl Centre d'Estudis Mario Benedetti presenta nova pàgina web amb interessants novetats. A partir d'ara i per primera vegada, la biblioteca personal madrilenya que l'escriptor va donar a la Universitat d'Alacant i en la qual recentment es van trobar dos poemes inèdits, estarà disponible per a ser consultada online.\nDilluns que ve, dia 25 de febrer, a les 12.00 h al Palau de la Generalitat de València, tindrà lloc la signatura del conveni de col·laboració per a la realització del Llibre verd de l'ocupacionalitat.\nEl fundador i president d'Ecisa, Manuel Peláez Castillo; la directora de recursos humans de Gioseppo, Esperanza Navarro, i el president d'Almendra y Miel SA, José Manuel Sirvent, amb marques de renom com El Lobo i 1880 són els components de la taula redona.\nUna vintena d'obres representatives de les diferents etapes creatives de l'artista de Mutxamel Arcadi Blasco constitueixen el recorregut expositiu que proposa el MUA amb la mostra "Relats de línies i fang". L'exposició serà inaugurada pel rector de la UA, Manuel Palomar, dijous vinent 28 de febrer a les 18.00 h.\nLa relació entre Cinema i Informàtica protagonitzen un cicle de projeccions al MUA\nDilluns que ve 25 de febrer comença el Cicle Cinema i Informàtica amb la projecció a la sala polivalent del MUA de quatre pel·lícules en versió original subtitulades en espanyol, en horari matinal a les 11.30 h. Blade Runner, 2001, a space odyssey, Tron i WarGames configuren el programa de projeccions previst per als dies 25, 26, 27 i 28 de febrer, respectivament.\nAmb motiu de la festivitat del patró, sant Raimon de Penyafort, la Facultat de Dret celebra demà divendres, dia 22 de febrer, l’acte solemne de graduació, en el qual rebran diploma i beca acreditativa els 247 estudiants de les 7 titulacions adscrites a la Facultat que han acabat els estudis al llarg d’aquest curs acadèmic. La celebració tindrà lloc a les 12.00 h al paranimf de la Universitat d'Alacant i serà presidit pel rector, Manuel Palomar.\nEls estudiants de la Universitat d'Alacant no s'alimenten de manera saludable ni segueixen la dieta mediterrània, al contrari, és quasi a la inversa: es basa en embotits, carns roges i dolços. Les hortalisses només les consumeixen una quantes vegades al mes i les fruites, algunes per setmana.\nEl rector de la Universitat d'Alacant, Manuel Palomar i la presidenta de la Diputació d'Alacant i del Patronat Provincial de Turisme Costa Blanca, Luisa Pastor, han signat aquest matí un conveni de cooperació educativa per a la realització de pràctiques acadèmiques per a estudiants. L'acte ha comptat també amb la presència del diputat de Turisme Joaquín Albaladejo.\nInternet i les noves tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) tenen molt a dir en matèria d'ensenyament i aprenentatge. Així ho asseguren els organitzadors de les V Jornades #comparTIC que aquest dissabte 23 de febrer tindran lloc a l'edifici Germà Bernàcer de la Universitat d'Alacant, en col·laboració amb la xarxa cooperativa d'experiències TIC per a l'ensenyament del valencià Unentretants.\nAmb l'objectiu de desenvolupar programes conjunts de difusió de la diversitat biològica, el rector de la Universitat d'Alacant, Manuel Palomar, ha mantingut una reunió amb el director del Museu Nacional de Ciències Naturals, Esteban Manrique, i la tinent d'alcalde d'Urbanisme i Medi Ambient de l'Ajuntament d'Ibi, María Amparo Pina.\nEl Conservatori Professional de Música d'Alacant Guitarrista José Tomás, dirigit per Ángel Casero, i la Universitat d'Alacant han programat un cicle de concerts al MUA gràcies a la col·laboració entre ambdues institucions.\nLa Càtedra de l'Empresa Familiar de la Universitat d'Alacant realitzarà demà, dijous 21 de febrer, una jornada d'aprenentatge en Mercadona. L'alumnat veurà els processos de treball al centre logístic de San Isidro, un dels 9 centres de la cadena de supermercats, des d'on es proveeix la comarca alacantina.\nEl Regne Unit, el país més veterà quant a mesures contra el càstig físic en els xiquets, que daten de finals del segle XIX, està ara flexibilitzant postures i acceptant el càstig físic com a correcció educativa, sempre que no produïsca danys "significatius" en el menor.\nEl màster en Direcció i Gestió de Recursos Humans de la Universitat d'Alacant, en col·laboració amb ONO i l'Observatori d'Inserció Laboral de la Universitat d'Alacant, organitza la 3a edició del Workshop ONO: Human Resource Manager per 1 dia que es realitzarà el pròxim 1 de març, de 16.00 h a 21.00 h, al saló d'actes de la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials.\nLa Universitat d'Alacant crea la nova revista científica "[I²]: Innovación e Investigación en Arquitectura y Territorio"\nEl Departament d'Expressió Gràfica de la Universitat d'Alacant acaba de crear la revista científica [I²]: Innovación e Investigación en Arquitectura y Territorio. La publicació s'editarà en format digital, amb periodicitat semestral i serà d'accés obert.\nLa UA completa la taula de representants del Claustre Universitari en Consell de Govern\nEl Claustre Universitari de la Universitat d'Alacant ha celebrat aquest matí al Paranimf una nova reunió ordinària del curs 2012-2013, durant la qual s'ha completat la taula de representants del Claustre Universitari en Consell de Govern amb l'elecció de Juana Jordá, José Penadés, Francisco Más i l'alumne Alejandro Emmanuel Cano.\nSota la premissa que la bicicleta en un mitjà de transport sostenible i saludable, el Vicerectorat de Campus i Sostenibilitat de la Universitat d'Alacant, a través del Secretariat de Sostenibilitat i Salut Laboral i de l'Oficina EcoCampus de Gestió Ambiental, i juntament amb el Vicerectorat de Cultura, Esports i Política Lingüística, ha convocat els concursos de cartells i logotips del programa "Amb bici a la UA".\nAmb l'objectiu de desenvolupar programes conjunts de difusió de la diversitat biològica, com també poder albergar fons museogràfics del Museu Nacional de Ciències Naturals del CSIC en un futur pròxim, el rector de la Universitat d'Alacant, Manuel Palomar, mantindrà una reunió amb el director del Museu Nacional de Ciències Naturals, Esteban Manrique, i la tinent d'alcalde d'Urbanisme i Medi Ambient de l'Ajuntament d'Ibi, María Amparo Pina.\nEl Claustre Universitari de la Universitat d'Alacant celebra demà dimarts, dia 19 de febrer, la primera reunió ordinària de 2013. La cita, prevista a les 10.00 h en primera convocatòria i a les 10.30 h en segona, tindrà lloc al Paranimf.\nLa periodista d'El país, Milagros Pérez Oliva, plantejarà la dicotomia dels reptes de la sanitat pública en la sisena edició de les Jornades sobre l'Estat del Benestar de la Universitat d'Alacant.\nLa seua conferència, "Los retos de la sanidad pública: expectativas de salud / expectativas de negocio", tindrà lloc el dimecres 20 de febrer, a les 16.10 h.\nLa Universitat d'Alacant examina l'obesitat com a epidèmia actual\nLa Universitat d'Alacant està calculant la possibilitat que l'asteroide 2012 DA14 es trenque en trossos durant el seu allunyament de la Terra. El grup de Ciències Planetàries de la UA està utilitzant simulacions numèriques per a estimar les probabilitats que açò ocórrega.\nLa Facultat de Dret celebra la VIII Setmana Cultural Sant Raimon de Penyafort\nLa Facultat de Dret de la UA ha preparat un ampli programa d'activitats per a celebrar la festivitat del seu patró Sant Raimon de Penyafort. Per aquest motiu, a partir del pròxim dilluns 18 de febrer i fins al divendres 22, tindrà lloc la Setmana cultural en col·laboració amb el Vicerectorat de Cultura, Esports i Política Lingüística.\nLa UA acull la presentació del llibre "Tresor del valencià meridional. Diccionari temàtic i fraseològic"\nEl pròxim dilluns, dia 18 de febrer, a les 13.00 h, a l’Aula Magna de la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat d’Alacant, està prevista la presentació del llibre Tresor del valencià meridional. Diccionari temàtic i fraseològic, en un acte programat conjuntament per l’Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert i la Universitat d’Alacant.\nEl Centre d'Estudis Iberoamericans Mario Benedetti debat sobre turisme, patrimoni i cultura en zones rurals de Mèxic\nAmb dos xarrades col·loqui, el Centre d'Estudis Iberoamericans Mario Benedetti de la UA (CEMAB) abordarà la relació entre turisme, patrimoni i cultura en zones rurals i indígenes de Mèxic.\nEl Museu de la Universitat d'Alacant inaugura dimecres vinent 20 de febrer, a les 20.00 h, "El vol del gat", una interessant proposta cultural que fusiona literatura, pintura i dansa entorn de la novel·la El vol del gat de l'escriptor, professor i exministre de cultura cubà, Abel Prieto.\nLa catedràtica de la UA, Marta Martín, exposa al Congrés la seua recerca sobre conciliació familiar i laboral\nEl Paranimf de la UA acollirà demà divendres 15 de febrer a les 20.00 h l'estrena del llargmetratge El amor y otras desgracias, un treball que entrecreua setze històries que indaguen en les relacions personals i que succeeixen a la província d'Alacant.\nEl Repositori Institucional de la Universitat d'Alacant (RUA) es posiciona en el top 50 a nivell mundial i ocupa el lloc 46 dels 1.654 repositoris arreplegats, 12 llocs per damunt de l'edició de juliol de 2012.\nL'enoturisme com a mètode d'aprenentatge\nAprendre les claus de la gestió dels negocis familiars a través de l'experiència in situ, sobre el terreny, és l'objectiu de la sessió pràctica que la Càtedra de l'Empresa Familiar de la Universitat d'Alacant farà demà dijous, dia 14 de febrer, a la vinya de la prestigiosa empresa familiar Cellers Enrique Mendoza, situada a l'Alfàs del Pi (Alacant).\nVerdCel presenta en la UA el seu nou disc "Els dies del saurí"\nVerCel presenta el seu nou disc El dies de saurí al Paranimf de la UA, demà dijous 14 a les 12.00 h. Un espectacle guardonat com el millor treball en els Premis Ovidi 2012.\nMembres dels consells socials de les universitats valencianes es reuneixen en la UA per parlar d'ocupacionalitat\nManuel Picó Tormo, secretari de Relacions Institucionals i Cultura de la Confederació Sindical de Comissions Obreres del País Valencià; Vicente Lafuente Martínez, president de la Federació Empresarial Metal·lúrgica Valenciana FEMEVAL; Francisco Martín Irles, degà del Col·legi Oficial Llicenciats i Doctors en Filosofia i Lletres i Ciències i secretari de la Unió Professional d'Alacant; Manuel González Cudilleiro, advocat i empresari, i Francisco Soler Obrero, soci director de FJ.SOLER & ASSOCIADOS JURÍDICO ECONÒMICO.\nLa Universitat d'Alacant organitza una jornada informativa per a treballar a Disneyland Paris\nDisneyland Paris ha posat els ulls en la Universitat d'Alacant. Demà dijous 14 de febrer, a les 13.00 h, a l'Aula Magna de la Facultat de Filosofia i Lletres, l'Àrea de Filologia Francesa ha organitzat una reunió informativa sobre els processos selectius per a treballar a Disneyland Paris.\nLa Universitat d'Alacant exposa la maqueta més gran de Mart\nLa Universitat d'Alacant exposarà la maqueta més gran del món construïda sobre el planeta Mart, la qual va ser muntada fa dos anys en una de les seues aules per l'associació universitària d'astronomia Astroingeo. Aquesta exposició s'inaugura demà dins del programa d'activitats del Mes Cultural de la Politècnica.\nAmb un índex de participació del 70.4%, Andreu Bonet Jornet, professor del Departament d'Ecologia, va aconseguir el el 94% dels vots en les eleccions al deganat de la Facultat de Ciències, que van tindre lloc ahir dimarts dia 12 de febrer.\nLa Universitat d'Alacant reprèn el seminari: El TDA-H desde la Multidisciplinariedad. Una Propuesta de Intervención Global en la Escuela y la Familia, aquesta vegada amb major nombre de ponents i entitats organitzadores i col·laboradores. Cent cinquanta alumnes matriculats validen l'interès pel seminari que començarà el 14 de febrer de 2013, al saló de graus Alfredo Orts de l'edifici d'Òptica de la UA, i que finalitzarà el dia 21 del mateix mes.\nLa Seu de Villena de la Universitat d'Alacant rep l'actriu cubana Marieta Sánchez amb l'espectacle de contacontes Tía Tata y Güemilere. L'espectacle oferirà dues sessions, demà dimecres 13 de febrer a la biblioteca pública La pau, i el dijous 14 a la biblioteca pública Miguel Hernández, tots dos a les 19.00 h.\nL'Aula de Teatre del Vicerectorat de Cultura, Esports i Política Lingüística de la Universitat d'Alacant representarà Lisístrata, dirigida per Tomàs Mestre i Andrés Vinaches, dissabte vinent 16 de febrer, a les 20.30 h, al centre cultural el Teular de Cocentaina.\nUna nova olimpíada científica, la I Olimpíada de Llengües Clàssiques, ve a sumar-se aquest any 2013 a les cinc de l'àmbit de les ciències, una d'economia i les altres quatre que fins ara estaven instaurades en humanitats. La Facultat de Filosofia i Lletres estrena la I Olimpíada de Llengües Clàssiques, que persegueix estimular l'estudi de les llengües clàssiques i la seua cultura entre els joves.\nDivendres passat 8 de febrer, el saló d'actes de l'edifici Germà Bernàcer de la Universitat d'Alacant va acollir la quarta edició dels premis del Vicedeganat de Pràctiques Externes (VPe). Amb aquests guardons, la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials reconeix la labor d'empreses i institucions que, durant l'anterior curs acadèmic 2011-2012, han destacat pel seu programa de pràctiques curriculars.\nMargarita León, Investigadora Ramón y Cajal en l'Institut de Govern i Polítiques Publiques (IGOP) de la Universitat Autònoma de Barcelona, parlarà del futur de l'estat del benestar en la sisena edició de les jornades dedicades al tema que celebra la Universitat d'Alacant.\nLa Universitat d'Alacant avisa de la pèrdua de competitivitat turística que pot provocar el canvi climàtic\nLes destinacions turístiques actuals han de plantejar-se ja l'engegada de mesures de reducció i adaptació al canvi del clima per a evitar la pèrdua de competitivitat que poden patir. Aquesta és l'opinió de la Universitat d'Alacant, que assenyala que el Mediterrani s'enfronta a una tendència a l'increment d'extrems atmosfèrics i a la pèrdua del confort climàtic que pot desviar el flux de visitants que rep.\nLa UA ofereix un taller de cinema en VOSE amb projeccions de Polanski, Fincher i Greenpass al MACA\nLa Universitat d'Alacant porta al Museu d'Art Contemporani d'Alacant (MACA) el Taller de Cinema en Versió Original, que aquesta edició està basat en el cinema d'acció, de suspens i el thriller de qualitat a través de tres directors: Polanski, Fincher i Greenpass.\nLa Seu de La Nucia de la Universitat d'Alacant presenta l'obra teatral "La señorita Julia"\nDos actors alacantins, Mariló Poch i Pascual Carbonell, i una mexicana, Silvia Romero, protagonitzen l'adaptació teatral de La señorita Julia, realitzada per l'actor i director Xavier Monzó i escrita pel dramaturg suec August Strindberg. L'obra, que serà representada divendres que ve 15 de febrer a l'Auditori de la Mediterrània de la Nucia a les 20.30 h, és una coproducció mexicanoespanyola.\nEls juristes de l'àmbit del Dret administratiu defensen que els seus suggeriments i coneixements, fruit de les seues recerques, siguen acollits pels poders públics, atès el context actual de crisi i les situacions que han portat a aquesta.\nL'Associació Europea d'Esport Universitari nomena la professora de la UA, Carmen Manchado, assessora tècnica d'handbol\nCarmen Manchado, professora del Departament de Didàctica General i Didàctiques Específiques de la Facultat d'Educació de la UA, ha sigut nomenada assessora tècnica d'handbol per l'Associació Europea d'Esport Universitari (EUSA), en reconeixement al seu bon fer i implicació amb aquest esport, segons la mateixa Associació.\nTrucs i secrets per a superar amb èxit una entrevista de treball, dissenyar i redactar eficaçment un currículum o saber què és el treball en xarxa a l'hora d'acudir a un procés de selecció són algunes de les claus en què es basen les sessions de treball per a la cerca d'ocupació organitzades pel vicerectorat d'Estudiants, a través de l'Observatori d'Inserció Laboral i la Càtedra Prosegur, i adreçades a l'alumnat.\nLa Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials de la UA presenta els Premis del Vicedeganat de Pràctiques Externes 2012\nEl vicedeganat de Pràctiques Externes de la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials de la Universitat d'Alacant, presenta una nova edició del seu lliurament de premis en agraïment a la col·laboració d'empreses i institucions en el programa de pràctiques durant el curs 2011-2012.\nLes telecomunicacions seran protagonistes de la setmana vinent en la Universitat d'Alacant. L'Escola Politècnica Superior, dins de la programació del seu Mes Cultural, ha organitzat prop de 25 activitats que es desenvoluparan tant en el campus com en instal·lacions exteriors dedicades a les comunicacions a distància.\nL'objectiu fonamental de Succeed és "promoure la transferència a l'àmbit productiu dels resultats tecnològics generats per les empreses i centres de recerca europeus en un camp de gran importància estratègica per a Europa: la digitalització i preservació del patrimoni cultural", explica Rafael Carrasco, director adjunt de la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, professor de la Universitat d'Alacant i coordinador del projecte.\nAmb un merescut i emotiu homenatge al professor de la Universitat d'Alacant Ramiro Muñoz Haedo, que va morir el passat mes de desembre, el rector, Manuel Palomar, va inaugurar les VI Jornades sobre l'Estat del Benestar. En l'acte, celebrat ahir a la vesprada al saló de Graus de la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials, Palomar va destacar la seua gran i activa trajectòria en la UA des de l'any 1997.\nAixí conclou Ana Laguna, degana de la Facultat de Ciències de la Salut de la Universitat d'Alacant, el debat que va tindre lloc ahir a la vesprada a la Seu d'Alacant dins del cicle Seu Oberta. Un espai d'anàlisi que va comptar amb un ple absolut, diferents opinions en pro i en contra de la privatització de la sanitat pública, i una participació activa dels assistents.\nEl rector de la Universitat d'Alacant, Manuel Palomar, i el director general d'In Vitro Fertilisation Spain, IVF Spain, Jon Aizpura, han signat aquest matí el conveni específic de creació de la Càtedra Human Fertility.\nPalomar va rebre Puyal abans de la seua conferència en la UA\nEl rector de la Universitat d'Alacant, Manuel Palomar, va rebre al seu despatx el periodista, doctor en lingüística per la Universitat Autònoma de Barcelona i membre de l'Institut d'Estudis Catalans, Joaquim Maria Puyal, un dels professionals més prestigiosos del país.\nArranca en el campus de la UA un estudi de la contaminació lumínica a la província\nDemà arrancarà al campus de la Universitat d'Alacant una campanya de mesurament de la contaminació lumínica a la província. Aquesta activitat, organitzada per l'associació universitària d'astronomia Astroingeo, forma part del programa del Mes de l'Escola Politècnica. La tècnica que s'emprarà aquest dijous serà observar la lluentor dels satèl·lits artificials.\nEl violer i investigador José Luis Romanillos impartirà a la Seu Ciutat d'Alacant la conferència "Guitarra Española. Historia y Sonido"\nJosé Luis Romanillos, un dels constructors de guitarres amb major projecció internacional de la història, a més de prestigiós investigador, acudirà a la Seu Ciutat d'Alacant, divendres que ve 8 de febrer a les 20.00 h, per a impartir la conferència "La guitarra española. Historia y sonido".\n"Toca, Toca" obri de nou la convocatòria a grups musicals emergents de la UA\nEl vicerectorat de Cultura, Esports i Política Lingüística de la UA acaba d'obrir el termini de convocatòria per a participar en el certamen musical Toca, toca, amb l'objectiu de donar suport a noves veus i iniciatives musicals.\nCentrat en un sector que abasta el 85% del teixit empresarial espanyol, la Càtedra Empresa Familiar de la Universitat d'Alacant va inaugurar, ahir a la vesprada, una nova edició del curs Gestió de l'Empresa Familiar 2012/2013.\nLa greu crisi financera, que continua sent especialment aguda al nostre país, i que afecta en major o menor mesura nombroses entitats de crèdit i n’ha devastat una categoria, les caixes d'estalvis, justifica un tractament particular de la funció pública que coneixem com a supervisió de les entitats de crèdit.\nLa Seu Ciutat d'Alacant inicia les activitats del Dia Internacional de les Dones amb la presentació del llibre "La prostitució"\nLa presentació del llibre de Beatriz Gimeno La prostitución dijous que ve 7 de febrer a les 20.15 h, inicia un ampli programa d'activitats que la Seu Ciutat d'Alacant ha dissenyat al voltant del 8 de març, Dia Internacional de les Dones.\nAntonio Gutiérrez inaugura les VI Jornades sobre l'Estat del Benestar de la la UA\nEstem disposats a renunciar al principal signe d'identitat de l'Europa contemporània? Salvador Salort, professor de la Universitat d'Alacant, opina que no.\n"La Missió" i "Gran Torino" protagonitzen un nou cicle de cinema a la Seu de Benissa\nXavier Monzó presenta al Col·legi Major de la UA la seua versió teatral de la "Señorita Julia"\nDos actors alacantins, Mariló Poch i Pascual Carbonell, i una mexicana, Silvia Romero, protagonitzen l'adaptació teatral de La Señorita Julia, realitzada per l'actor i director Xavier Monzó i escrita pel dramaturg suec August Strindberg.\nQue la societat valenciana rep 1.9 euros per cada euro invertit en el sistema públic de les universitats valencianes, que totes han doblat la producció científica des de 2002 i se situen per damunt de la mitjana espanyola en publicacions i patents,\nLes universitats espanyoles no volen que les dades que obtenen els científics durant les recerques es perden després de conèixer-ne el resultat final.\nEl periodista Joaquim Maria Puyal analitza demà en la UA la transmissió del discurs des dels mitjans de comunicació\nJoaquim Maria Puyal, periodista i membre de la Secció Filològica de l'IEC, oferirà una conferència demà dimarts 5 de febrer a les 12.00 h al saló d'actes de l'edifici Germà Bernàcer de la UA, en què parlarà sobre la transmissió de discursos des dels mitjans de masses.\nAmb l'objectiu d'aplicar els últims avanços en la recerca en rendiment esportiu que desenvolupa la Universitat d'Alacant, el rector, Manuel Palomar, i el president del Sporting Plaza Alger (Hèrcules femení), Jesús Cañizares, s'han reunit aquest matí per analitzar les bases d'un futur conveni de col·laboració que podrien signar abans del mes de març.\nLa Coral de la UA actua aquest diumenge en el concert de música sacra Atri dels gentils\nLa Coral de la Universitat d'Alacant, dirigida per Ángel Lluis Ferrando, participarà en el concert de música sacra d'Alacant Atri dels gentils que tindrà lloc a la cocatedral de Sant Nicolau diumenge que ve 3 de febrer a les 13.00 h.\nGaspar Jaén i Urban presenta a la sala Aifos de la Universitat d'Alacant la mostra "Jardins, teixits, paisatges", una exposició que serà inaugurada dimarts vinent, 5 de febrer a les 18.00 h, pel rector de la UA, Manuel Palomar, acompanyat pel Vicerector de Cultura, Esports i Política Lingüística, Carles Cortés, i pel director del Servei de Cultura, Faust Ripoll.\nLa gestió privada de la Sanitat Pública a debat\nEn un context econòmic, polític i social en què les retallades i la privatització de la sanitat pública estan a l'ordre del dia, la Universitat d'Alacant i El País analitzen l'estat de la qüestió a través de l'espai Seu Oberta. La tercera sessió del cicle, espai de debat creat per analitzar temes d'actualitat, tindrà lloc el pròxim 5 de febrer, a les 20.00 h, a la Seu d'Alacant.\nPresentació de l'informe sobre les Contribucions socioeconòmiques de les universitats públiques valencianes\nOrganitza: Conferència de Rectors de les Universitats Públiques Valencianes\nEscola Valenciana clausura el V Congrés a la UA abordant "un model de qualitat més enllà del plurilingüisme"\nEl saló d’actes de la Facultat d’Òptica i Optometria de la Universitat d’Alacant acollirá, demà dissabte 2 de febrer, la jornada de cloenda del V Congrés d’Escola Valenciana, en el qual es pretén fixar les bases científiques i nodrir d'experiències al model d’ensenyament de qualitat que Escola Valenciana ha anat bastint durant més de 25 anys.