Berga digitalitza la comparseria de la Patum per tenir rèpliques exactes en cas que pateixin danys\nLa divertida incredulitat del presentador de CollegeHumor amb el caganer i el tió\tLa divertida incredulitat del presentador de CollegeHumor amb el caganer i el tió\nSant Esteve, les raons mil·lenàries d'una festa\tSant Esteve, les raons mil·lenàries d'una festa\nL'empresa catalana Nub3D està duent a terme els treballs amb tècniques que utilitzen la llum blanca\nEl Patronat de la Patum ha aconseguit una nova subvenció per avançar en el procés de digitalització en tres dimensions de tota la imatgeria de la Patum. El projecte, iniciat a finals del 2014, té per objectiu fer una còpia el més semblant possible a l’original perquè, en cas que sigui necessari, es pugui fer una reproducció exacta dels elements de la comparseria. De moment, ja s’han digitalitzat els caps i les mans dels gegants vells, l’àliga i el cap de les guites. La nova actuació que s’està duent a terme aquesta setmana permetrà reproduir en 3D el cap i les mans dels gegants nous. Un dels avantatges del sistema que utilitza l’empresa catalana Nub3D és que no és gens invasiu, ja que fa servir la llum blanca per fer les reproduccions.\nLa llum blanca és un sistema cada cop més utilitzat per digitalitzar les obres d’art, ja que garanteix que se’n pugui fer una rèplica exacta en cas que sigui necessari i no és gens invasiva perquè no toca les obres en cap moment. Per aquest motiu, el Patronat de la Patum va optar per aquest mètode per fer còpies de tota la imatgeria de la Patum. El projecte va iniciar-se l’any 2014 i ara s’ha aconseguit una nova subvenció per valor d’uns 3.000 euros del Departament de Cultura que permetrà digitalitzar nous elements de la comparseria.\nEn concret, els tècnics de l’empresa Nub3D estan digitalitzant els caps i les mans dels gegants nous. Segons ha explicat a l’ACN un dels tècnics que està treballant en el projecte, Emilio Sánchez, un dels avantatges principals del sistema de llum blanca que s’utilitza per a la digitalització de les peces és que no és gens invasiu, ja que en cap moment s’han de tocar els elements protegits. A més, però, tampoc s’han de moure les comparses de la seva ubicació actual, la Casa de la Patum, ja que els tècnics desplacen el material fins al lloc d’origen per a dur a terme el procés.\nSánchez ha detallat que el sistema funciona fent un patró de llum blanca que és captada per una càmera. Al seu torn, la càmera calcula la posició dels píxels, que acaba projectant a l’espai, de manera que es pot calcular la posició de milions de píxels. Amb això, s’aconsegueix reproduir ‘amb molta exactitud cada element, fins i tot les esquerdes o els defectes de cada peça’, ha expressat Sánchez. Això permet, segons el tècnic, ‘que si el dia de demà li passa alguna cosa a aquesta peça, en puguem fer una producció exacta’.\nLes comparseries de la Patum són objectes vius, alguns amb centenars d’anys d’història, que cada any surten a la plaça de Sant Pere durant cinc dies i s’exposen a patir algun tipus de dany. Per això, el Patronat de la Patum va decidir fer aquesta reproducció que serviria com una assegurança en cas que els comparses es destruïssin a causa d’algun accident o incendi. A banda dels dies de Patum en què les peces estan exposades a tot tipus d’inclemències, la resta de l’any la comparseria està resguardada a la Casa de la Patum amb unes condicions de temperatura i humitat òptimes.\nNub3D S.L és una empresa nascuda a Barcelona l’any 1999 per donar resposta a una necessitat de mercat en el camp del mesurament òptic tridimensional. Des de l’any 2001 la companyia aplica aquesta tecnologia al camp de l’art i el patrimoni i ha realitzat diverses rèpliques de peces originals, entre les quals hi ha obres del Museu del Prado, el Louvre o el Museu Episcopal de Vic. A hores d’ara, segons ha explicat Sánchez, continua sent l’única empresa de l’Estat que fabrica aquesta tecnologia puntera i els seus competidors es troben a l’estranger, principalment a Alemanya.


All Categories - Bloc secundària\nEQUILIBRI, FORÇA, DIVERSIÓ... UNA CLASSE DIFERENT\nNi el fred ni el mal temps són excuses per no fer Educació Física. Els alumnes i els professors d’Educació Física d’ESO ens hem traslladat al gimnàs i hem canviat les pilotes de rugbi i de bàsquet per la pràctica de l’acrosport.\nL’acrosport consisteix en la realització d’exercicis acrobàtics on es treballa la força, flexibilitat, equilibri i la cooperació entre els participants per tal d’executar formacions corporals. Les classes han estat molt enriquidores... Ens hem divertit, caigut i hem treballat en equip. Segur que es repetirà.\nencetem la campanya de mans unides\nLa Campanya de Mans Unides és una de les moltes campanyes que participa el nostre centre amb diferents actes. Per tal de donar el tret de sortida, els alumnes de 2n i 4t d’ESO han pogut viure la realitat de les tasques que aquesta organització porta a terme Ha estat la germana Estíbaliz, missionera Dominica del Rosario, l’encarregada d’aproximar-nos aquesta realitat mostrant-nos 33 anys de vocació lluitant contra la pobresa a la República Dominicana.\nUNA CLASSE D'EDUCACIÓ FÍSICA DIFERENT\nQualsevol excusa és bona per a recuperar els jocs de taula i aplicar-los a l’aula. Aquests últims dies que han estat plujosos han permès canviar la dinàmica de les classes d’Educació Física i, mentre la meteorologia ho permeti, fer-les més estàtiques.\nEls alumnes de diferents nivells han jugat a escacs. Per a alguns un joc nou, per a d’altres una continuació però està clar que ha estat un procés enriquidor per a tots aquells que ho han aprofitat.\nLet's tell a story: Puff the magic dragon\nSome 1st of ESO students went to tell a story to 5th and 6th primary school students. The title of the story was: Puff, the magic dragon.\nThey enjoyed a lot because after the story we sang the song of the story. They also learned new vocabulary!\nThank you very much for listening to us. It was a pleasure to visit you.\nAgnès Albiol, CInta Espuny , Lluis Fabregat, Marta Curto i Miquel Navarro.\nEls alumnes de 3r d’ESO treballen el sector primari a l’hort del col·legi\nEls alumnes dels grups de tercer hem treballat el sector primari des de l’aula de natura de l’hort del Pinaret. Així, després d’estudiar la teoria a classe, ens hem endinsat en una pràctica diferent. El senyor Anton Andreu, professor i impulsor de l’hort, ens ha explicat el secrets de l’agricultura i hem plantat un esqueix de vinya. Esperem tenir algun dia raïm!\nA més estem confeccionant un herbari fotogràfic i multilingüe de totes les plantes i arbres que hi ha a l’hort. Per sort el mòbil i el calendari del pagès han estat de molta ajuda!\nL’activitat ha estat entretinguda i enriquidora. I la completarem en una entrevista en petits grups a un pagès.\nEl nadal dels poetes de 3r d'ESO\nAquests dies abans de Nadal, a les classes de català vam decidir portar a terme una activitat diferent per preparar aquesta festa.\nCada alumne ha buscat un poema de temàtica nadalenca escrit per algun autor o autora de la literatura catalana.\nL’hem recitat davant dels companys i finalment hem realitzar un gran mural al passadís. D’aquesta manera, compartim amb tota l’escola la poesia del Nadal.\nFeliç Nadal a tothom!\nVISITA A LA BIBLIOTECA MARCEL.LÍ DOMINGO\nEl passat dimarts 16 de desembre els alumnes de l’aula d’acollida vam visitar la Biblioteca de Tortosa. Mentre hi anàvem, la senyoreta Maria ens explicava la història de Tortosa i vam veure uns edificis molt bonics del carrer Cervantes. Quan vam arribar a la Biblioteca, la senyora Carme ens va fer una visita per totes les plantes i vam saber com es classifiquen els llibres, els contes, els CDs i DVDs. També ens va dir que podem fer-nos el carnet per emportar-nos materials a casa durant un mes. La biblioteca té unes restes antigues al terra de la planta baixa.\nÉs un edifici molt gran, amb molta llum i molt agradable per poder anar a estudiar, consultar o llegir. També hi fafn moltes altres activitats.\nEn sortir de la Biblioteca vam passar per la Catedral de Tortosa i vam continuar per la vora del riu Ebre on vam veure el monument. També vam entrar al mercat. Per acabar el matí, va manar al parc on hi ha els gegants i les cucaferes. Vam jugar una estona als gronxadors i després vam tornar a casa.\nVam passar un matí molt divertit!\nAyoub, Wassima, Alyan, Núria, Melody i Ammar\nEL COL·LEGI PRESENT A LA JORNADA DEL VOLUNTARIAT\nEl matí del divendres 12 de desembre, un grup d'alumnes de 4t d'ESO, acompanyats dels nostres tutors, vam assistir al pavelló firal de Tortosa per participar en una jornada de voluntariat que organitzava l'Ajuntament i altres entitats socials de la ciutat. Allí ens vam trobar amb altres grups de 4t d'ESO d'altres instituts de la zona, i vam tenir l'oportunitat de treballar plegats.\nL'acte tenia com a finalitat apropar el voluntariat als joves del territori a través d'un teatre fòrum i de diferents activitats didàctiques que buscaven promoure la reflexió sobre la necessitat de la implicació de tots per transformar la societat.\nELS ALUMNES D'ESO SOBRE GEL\nAvui, els alumnes de 3r d’ESO del nostre centre, han pogut gaudir d’una jornada fresca i diferent. Gràcies a la iniciativa de la Federació Comercial de la ciutat i Serveis Tortosa +, han pogut divertir-se patinant a la pista de gel que, des del passat 5 de desembre, es troba ubicada a la Plaça de l’Ajuntament.\nDurant la pròxima setmana els alumnes de 1r d’ESO i de Primària visitaran les mateixes instal·lacions. Des d’aquí volem donar les gràcies al Patronat Municipal d’Esports per convidar-nos a passar una estona com la d’avui.\nELS ALUMNES DEL NOSTRE CENTRE NO ES VOLEN PERDRE EL GRAN RECAPTE\nUn any més, un grup d'alumnes de Segon Cicle d'ESO del nostre Col·legi ha participat en l'acció solidària del Gran Recapte organitzada pel Banc d'Aliments per tal d'ajudar al 4t món.\nEls alumnes i pares col·laboradors han estat repartits per diferents establiments de la nostra ciutat com en el mateix magatzem durant els dies 28 i 29 de novembre per tal d'organitzar la solidaritat de la nostra ciutat i després poder distribuir els aliments recollits a les entitats receptores (Càritas i Creu Roja)


La ciutat d’Ontinyent ha tancat 2015 consolidant un augment percentual i absolut dels turistes estrangers respecte a l’exercici anterior. Segons dades facilitades des del departament de Turisme, han estat 1224 els visitants d’altres països que es passaren en 2015 per la Tourist Info (1034 individuals i 190 en grups), el que suposa un 10% dels turistes totals, front als 1108 (998+110) de 2014, que van ser un 8% dels turistes totals.\nMés del 50% d’estos turistes estrangers provenen de França i Anglaterra, i dins d’aquestos la majoria s’interessaven per les festes i la gastronomia local, i en menor mesura per les sendes i paratges. La regidora de Turisme, Sayo Gandia, destacava que, si bé la xifra de visitants totals no ha registrat grans canvis (queda en tots dos casos al voltant de les 24.000 persones), “hi ha dades que ens fan fer un anàlisi positiu de l’any turísticament parlant. Tot i que evidentment no tots els turistes passen per la Tourist Info, estes xifres ens serveixen com a aproximació vàlida a l’hora d’analitzar les procedències i l’evolució”, assenyalava.\nD’aquesta manera, si des de 2011 a 2013 el percentatge d’estrangers era del 7%, en 2014 va passar al 8% i en 2015 al 10%. Després de francesos i anglesos, els més nombrosos han estat belgues i alemanys, i en menor mesura turistes d’altres països d’Europa i dels continents americà i asiàtic. Respecte als usuaris nacionals, el 54% han estat valencians, i en quant a la resta de comunitats destaquen Madrid i Catalunya, seguides d’Andalusia i Castella-la Manxa.\nAltra xifra que també destaca és la de visites totals en grups organitzats: en 2011 van ser 7963, en 2012 de 8195, en 2013 van ser 8992, i en 2014 es van disparar a 12.500, “però cal tenir en compte que va ser un any amb que vam comptar amb un Aplec de Gegants i Cabets que va comportar 4.500 persones en grups, pel que els 11.200 visitants en grups que hem tingut enguany sense aquest esdeveniment quatrienal, són una xifra que permet parlar de creixement, i de creixement consolidat”, explicava la regidora.\nQuant al tipus d’informació que es demanda en general, la Majoria de Consultes Realitzades han versat sobre aspectes d'informació local (plànols, telèfons, transports, Serveis municipals, etc.), festes, paratges naturals, senderisme i turisme rural. Altres Aspectes molt demandats han estat els relacionats amb la restauració, gastronomia i Allotjaments. També s'ha sol·licitat informació sobre activitats culturals i esportives, artesania i oci.\nRenovació de la “Q de Qualitat”\nTota l’oferta turística d’Ontinyent a la XXXVI Fira de Turisme FITUR que es desenvoluparà la propera setmana a Madrid, al marc de l’estand del del patronat provincial València, Terra i Mar de la Diputació de València, dedicat al producte turístic d’interior. Allí la regidora de Turisme rebrà el document de l’Institut per a la Qualitat Turística Espanyola (ICTE) pel qual es renova la “Q” de qualitat a la Tourist Info d’Ontinyent, en base a un informe auditor al qual l’ICTE incideix en alguns aspectes concrets com a especialment positius.\nÉs el cas de la informació i acollida als visitants, la gestió de la documentació i registres del sistema de qualitat i la gestió de les xarxes socials, establint un protocol d’atenció no presencial als missatges de petició d’informació que es considera “innovador, i una millora a l’atenció oferida en aquest canal cada volta més demanat”. A més a més es destaca la Guia Virtual d’Ontinyent elaborada a través de la Diputació de València.\nSayo Gandia explicava que “des del Govern d’Ontinyent anem a seguir treballant i planificant accions per promoure el turisme com un motor més de l’economia local, posant en valor cada volta més els nostres atractius culturals, paisatgístics, industrials i gastronòmics”, concloïa la regidora.\nUn bebé, herido al caer por la ventana de un bloque de pisos en Ontinyent


Anècdotes de Sandrabike: Bicicrucis Girona 2012\nBicicrucis Girona 2012\nDimecres, nocturna especial amb 8 avituallaments amb menys de 10km, que més puc demanar!!!\nCarregem les bicis al cotxe i anem cap a Girona.\nEl punt de trobada és a Plaça Catalunya on fem la inscripció i, ens donen els tiquets corresponents.\nArribem d'hora, fa pinta que ens ho passarem bé. Em fixo amb la gent, alguns van disfressats i la majoria porten relíquies de bici.\nAquí em fallat ens falta disfressa i una bici adequada!!\nTots apunt i el pastoret inicia el Bicicrucis!!\nComencen per fer una volta a la Plaça Catalunya, nosaltres localitzem la colla de Celrà i després ens hi enganxem d'aprop i ja hi som, primer avituallament!\nLa primera cervesa entra bé, ens sobra molt de temps abans no tornem a arrancar. Fem petar la xerrada amb la Sere i l'Alejandro, buscant a Internet com es deia la noia que va salvar King Kong, representa que ell va de goril·la i ella és la noia.\nTravessem la Plaça del Vi, és Halloween i trobem tot una colla de zombis!\nSeguim cap a la Rambla, no ens volen deixar passar, SÍ PASSAREM!!! ...i si no s'aparten els atropellarem que som més...\nUns metres més i segon avituallament!\nArribem els primers, i ens aturem en mal lloc perquè de cop estem rodejats de gent que va a buscar les cerveses...\nAquesta birra no la trobo bona, oloro a vi... Però me la bec juntament amb els Mr Corn!\nA dins del bar si que s'ho munten bé, tenen menjar....\nTravessem el pont de pedra i cap a la Plaça Independència, seguim pocs, fem dues voltes mentre s'incorpora la resta de gent i fins el tercer avituallament.\nI la banda d'acompanyament que no té molt de repertori...\nLa nostra tàctica funciona, arribem dels primers, jo guardo les bicis, en Xevi entra a buscar les birres sense fer cua i tenim temps de beure sense presses.\nUna volta per la Plaça dels jutjats, tornem a passar per l'Spritz, encara hi ha gent amb la birra a la mà, s'enganxen i fins el quart avituallament!\nNo puc més, haig d'anar al lavabo. Estic de sort només tinc una persona a davant, vaig ràpid encara no tenim les birres, en Xevi té els tiquets però està vigilant les bicis.\nFem canvis i jo em quedo xerrant amb els de Celrà, per una vegada ells ja tenen beure i nosaltres no. Quan arriba amb les cerveses, queda poc temps, hem de beure ràpid, jo no puc i en deixo un cul...\nAl carrer Ballesteries la visió comença a ser confosa...\nFem la pujada de St Feliu, aquí agraeixo portar la meva specialized, fem una avançada i ens situem davant. Ens aturem a St Fèlix, sembla que el Barrufet Rondinaire ha tingut problemes amb la bici. Per un moment hi ha un caos, s'acumula molta gent i ningú sap on és el següent avituallament. Finalment apareix el pastoret i tot avall.\nEm posen a prova, em fan llegir del revés!!\nEstem de sort, això d'arribar els primers té recompensa.\nPillem les birres i un plat de patates, que a aquestes hores ja entren bé!\nEns fixem en tota una renglera de bicis, que ben alineades tot i ser el cinquè avituallament!\nÉs hora de marxar, però se m'ha aparegut l'Àngel i el Dimoni.\nJo vull continuar, arribar dels primers va molt bé, però l'Àngel m'inmovilitza la bici i em reté, el dimoni m'ajuda a alliberar-me però ja hem perdut posicions....\nQuan arribem al sisè avituallament, entro jo a buscar les cerveses, necessito buidar!\nUff, quanta gent... primer buido i després empleno. Surto ràpid que en Xevi m'espera a fora. Aquí no hi ha menjar però ens queden unes oreos!\nI seguim cap a la Catedral!!\nDit i fet, pugem fins al replà. En Xevi baixa bé, molt bé! i jo que ho intento però caic. No passa res ho torno a provar, quins nervis a baix hi ha molta gent a l'espectativa i animant-me. Baixo quatre escalons i em rajo, sense les bambes adequades i les cerveses de més, és una imprudència!\nHi ha més gent que s'anima a baixar, fins i tot un monocicle. En Xevi també puja fins a dalt, davant seu en cau un, ell en un no res és a baix.\nSembla que tothom ha arribat i ens fan assentar a les escales. És el moment de decidir qui ha guanyat el concurs de disfresses.\nDe mentres ens ofereixen aigua de València. Hem de reutilitzar l'últim, noslatres no el tenim, en Xevi els ha perdut baixant per les escales. No passa res, tinc el bidó de la bici!\nEm colo dins la munió de gent, és un caos tothom apreta. Finalment el barrufet rondinaire posa ordre i va assenyalant el got que toca emplenar.\nAixò no és tot. L'Alejandro i jo som els novatos, anem al bar i ens debatem una cervesa a St Hilari.\nTrago, trago, trago, la Sere m'anima vaig bé, però no puc, està molt freda i guanya ell, em toca pagar!\nUna senyora molt amablement, no sé d'on surt, ens va mostrant tots els regals!\nFins i tot porta un taper de menjar pel primer guanyador...\nSenyora president, senyora president!\nArtur Mas amb quina bici vas?\nI finalment, cadascú pel seu conte, va al vuitè avituallament a barraques!\nBarraca del Forn\nVeiem poques bicis, nosaltres la necessitem per tornar a Cassà.\nEns bevem la última, fem un vol per les barraques i trobem a la Sere i l'Alejandro que ja han deixat les bicis. Tornem a la barraca i ens acabem l'aigua de València.\nLa Sere vol anar a jugar als camells, jo vull xurros així que, tot pedalant anem a fires.\nLa parada dels camells ja està tancada, normal a aquestes hores, però jo no perdo l'esperança i finalment trobo una xurreria oberta!!\nEns acomiadem de la parelleta i seguim pedalant!\nAnem a buscar el carril bici que ens porta on tenim el cotxe. No puc pujar una trista vorera... vull saltar però com no vaig enganxada no em surt bé i la resta ja us la podeu imaginar...\nArribem al cotxe, fem un canvi de sabates i xino xano cap a Cassà, demà serà un altre dia!!\nUna nocturna ben diferent però molt divertida.\nPer la pròxima disfressa i bici vella!\nJoan X 7 de novembre de 2012, a les 16:06\nHòstia! Hòstia! quina nocturna! Ja em semblava extrany tants avituallaments... vàreu acabar una mica perjudicats ;)\nUnknown 9 de novembre de 2012, a les 13:42\nSí, potser sobrava algun avituallamnt...jejeje\nSí, ho faré!


Duríssim test per a començar la Copa del Rei 2021 davant l'amfitrió Real Madrid\nValencia Basket obri demà la seua participació en la Copa del Rei de Madrid 2021 mesurant-se en els quarts de final a l'amfitrió, el Real Madrid (dijous 11, 21:30h, Wizink Center, #Vamos), en el segon partit de la jornada inaugural d'este torneig que es disputarà en la capital d'Espanya fins al 14 de febrer. En una edició marcada per les restriccions per a garantir la seguretat sanitària i, com a conseqüència, l'absència de públic en les graderies, l'expedició taronja ha posat rumb a Madrid amb les absències de Fernando San Emeterio i Joan Sastre, encara que recupera en el grup a dos jugadors que es van perdre el partit del dissabte passat en la Liga Endesa: l'aler Nikola Kalinic i el base Guillem Vives. Per a començar la seua 22a participació en este torneig, els homes de Jaume Ponsarnau tenen el duríssim repte de guanyar per primera vegada al Real Madrid en esta competició, ja que els tres precedents han acabat amb triomf blanc. L'últim d'ells, la final de l'edició de 2017 en la qual l'equip taronja va fregar el títol. Valencia Basket posa en joc la seua ratxa de dotze victòries consecutives en competició nacional davant un rival que només ha perdut un partit de Liga Endesa en tota la temporada, però amb el record del triomf que va aconseguir en el mateix escenari en el qual es jugarà el partit de demà en la Turkish Airlines EuroLeague, on es va imposar per 77-93 en el Wizink Center el mes d'octubre.\nEl Real Madrid arriba a estos quarts de final de la Copa del Rei com a vigent campió del torneig, líder quasi invicte de la competició i sense caure en els quarts de final d'esta competició des de 2013. Des de llavors sempre ha jugat la final, guanyant cinc dels últims set títols. L'equip blanc es va emportar la victòria a la Fonteta en l'únic precedent jugat en competició nacional (78-86). Respecte a eixe partit jugat l'u de novembre, el Real Madrid guanyarà en la seua convocatòria la presència de Fabien Causeur, Gabriel Deck i del fitxatge Alex Tyus, encara que perd a Campazzo (que va marxar amb rumb a la NBA), Anthony Randolph (trencament complet del tendó d'Aquil·les) i Jeffery Taylor (lesió muscular en el bessó extern de la cama dreta).\nL'entrenador Jaume Ponsarnau assenyalava en la prèvia que “no estem en el nostre millor moment malgrat els resultats en la acb, que han sigut bons, però hi ha hagut resultats d'Eurolliga que no han sigut del tot bons. Però tenim la sensació que estem millor que fa un parell de setmanes. Tenim gent que ha eixit de lesions que està agafant la forma i el feeling competitiu. Esperem poder ser el més competitius possible contra el Real Madrid, sabem que són un gran equip i que malgrat els dubtes que s'hagen pogut generar a nivell competitiu, no hi ha dubte que és un equipàs. Els respectem molt. Anem 1-1 enguany, ells ens van guanyar clarament el partit que ens van guanyar i nosaltres jugàrem molt bé el partit que els guanyàrem. Els dos equips hem aprés d'eixos dos precedents”.\nEl base Sam Van Rossom comentava que “els nostres resultats recents en Liga Endesa estan molt bé, però no sols per això eres favorit. El Real Madrid fins ara en acb només ha perdut un partit, així que la seua ratxa és encara millor que la nostra. Sabem l'equip que tenen, que els fan per a guanyar-lo tot, per a mi és clar que els favorits són ells i nosaltres anem amb il·lusió i ambició però dia a dia. Ho donarem tot demà contra el Real Madrid i intentar guanyar el partit”.\nValencia Basket posa esta vesprada rumb a Madrid amb dues absències confirmades per al torneig. No es muntaran al tren amb destinació a la capital ni l'aler Fernando San Emeterio (aïllat en el seu domicili després de ser diagnosticat positiu per COVID-19 el passat 3 de febrer) ni l'escorta Joan Sastre (lesió muscular en la cuixa de la cama esquerra). Si forma part d'eixa expedició de catorze el base Guillem Vives, que malgrat perdre's els últims partits de l'equip taronja per una lumbàlgia, s'ha reincorporat als entrenaments i podria fins i tot tornar a les pistes en els quarts de final de la cita copera. L'equip taronja haurà de descartar per a este encontre a un dels seus jugadors no formatius. Actualment la fitxa que està desactivada és la de Nikola Kalinic, encara que l'aler serbi ja està recuperat de la lumbàlgia que li va impedir jugar la setmana passada davant el Coosur Real Betis.\nEncara que compte en la seua plantilla amb jugadors amb molta experiència en este torneig, com Bojan Dubljevic que disputarà la seua novena Copa del Rei com taronja amb dues finals a la seua esquena, la meitat de l'expedició que esta vesprada posa rumb a Madrid viurà la seua primera experiència en este torneig. Jaime Pradilla, Josep Puerto, Nikola Kalinic, Derrick Williams i Martin Hermannsson tenen la seua primera oportunitat de disputar este torneig, de la mateixa manera que els dos joves que completen la convocatòria, el base Guillem Ferrando i l'aler Millán Jiménez.\nDes que s'estrenara alçant el títol en 1998, Valencia Basket només ha faltat a la cita copera en dues ocasions (2007 i 2012), per la qual cosa la que comença el dijous serà la seua 22a participació en este torneig. De les seues 21 presències anteriors, en 12 d'elles va superar l'eliminatòria de quarts, quedant-se en 7 ocasions en les semifinals (2001, 2003, 2005, 2010, 2011, 2014, 2020), disputant 5 vegades la final (1998, 2000, 2006, 2013 i 2017) i alçant el títol en la seua primera participació, en 1998. En altres nou ocasions (1999, 2002, 2004, 2008, 2009, 2015, 2016, 2018 i 2019), l'equip taronja va ser baixat en la primera ronda.\nEste xoc davant l'amfitrió serà el quart enfrontament en l'històric coper entre estos dos equips. I a més serà la primera vegada que madrilenys i valencians es troben en quarts de final. I els tres precedents van acabar amb victòria blanca. El primer precedent va ser en les semifinals de 2011, en un partit que va acabar amb triomf blanc per 69 a 59. El segon va ser la Final de l'edició de 2017, que va acabar amb victòria del Real Madrid per 97-95 i el tercer les semifinals de 2020, on l'equip de Pablo Laso es va imposar per 91-68.\nValencia Basket arriba a la Copa en bona forma en competició nacional. No perd en Liga Endesa des del 22 de novembre i ha encadenat 12 triomfs consecutius. En una Copa del Rei en la qual la figura de Miki Vukovic està molt present en el nostre record, curiosament l'equip taronja arriba havent igualat la millor ratxa aconseguida pel tècnic balcànic al capdavant del nostre equip masculí, els dotze triomfs amb els quals va començar la temporada 1999-00. Malgrat que estes xifres convertixen al Valencia Basket a l'equip que arriba al torneig amb la millor ratxa oberta entre els participants, el seu rival del dijous té una trajectòria quasi immaculada en la Liga Endesa. El Real Madrid va començar el torneig amb 15 victòries seguides, va perdre en Nadal davant el Barça en el Wizink Center en el que és la seua única derrota en competició nacional i des de llavors no ha tornat a perdre i ha encadenat altres cinc victòries seguides.\nL'enfrontament del dijous serà la tercera ocasió en la qual estos dos equips es troben en l'actual temporada. El primer xoc va tindre lloc en el mateix escenari que el de demà, el Wizink Center, en la segona jornada de la Turkish Airlines EuroLeague, i va acabar amb triomf taronja per 77-93 amb una destacada actuació de Bojan Dubljevic (24 punts amb 6/9 en triples) i 14 punts de Mike Tobey. El segon precedent es va disputar en la jornada 9 de la Liga Endesa, a la Fonteta i amb triomf blanc per 78-86 amb 17 punts de Carroll i 15 de Thompkins i Abalde, deixant sense efecte els 26 punts convertits per Labeyrie.\nL’encontre de demà posa cara a cara a dues dels equips més valorats de la Liga Endesa. El Real Madrid és el primer amb 103,38 crèdits per nit mentre que el Valencia Basket és tercer amb 102,23. El conjunt blanc aconseguix aqueixes xifres sent el tercer millor atac (86,95 punts) i liderant la acb en rebots (36,67), rebots defensius (27,24), taps (3,4) i sent l'equip que més triples fica (11,2) amb el cinqué millor percentatge (39,5%), a més de ser el segon equip que menys possessions malgasta (12,8). Per part seua, Valencia Basket està en el podi de valoració basant-se en la seua capacitat de repartir assistències (segon que més passades de cistella dóna amb 19,36) i la seua eficàcia en el llançament. L'equip taronja és el tercer que més triples fica (10,5) amb el quart millor percentatge (40,4%), el millor en el tir de dos (57,6%) i el millor del campionat des del tir lliure (83,2%) amb tres jugadors en el Top-5 d'eficàcia des de la línia de personal (Prepelic, Dubljevic i Hermannsson).\nEn una Liga Endesa dominada estadísticament pels homes grans, es trobaran sobre la pista del Wizink Center tres dels interiors que estan entre els nou més valorats de la competició. El pivot capverdià Edy Tavares és el segon jugador més valorat del torneig amb una mitjana de 18,7 crèdits a conseqüència dels seus 10,3 punts amb un 69,3% d'encert en tirs de dos, liderant la Liga Endesa en rebots (8,3), taps (2,1) i en la classificació del +/- (11,3) i afegint 1,1 recuperacions i 2,7 faltes rebudes. Tavares és el millor rebotejador defensiu de la Liga Endesa (5,1) i s’enfrontarà demà al segon millor del torneig en este specto, l’ala-pivot de Valencia Basket Louis Labeyrie (4,5 rebutges en cércol propi per trobada). El francés és el nové més valorat del torneig amb 15,8 crèdits amb una mitjana de 9,9 punts sent el millor de la Liga Endesa en percentatge de tir de dos (80%), 5,9 rebots i 3 faltes rebudes. Entre ells està el capità taronja Bojan Dubljevic, que és el sisé jugador més valorat de la competició amb una mitjana de 16,1 crèdits que vénen dels seus 12,4 punts amb un 42% en triples, 5,6 rebots, 2,7 assistències i 2,8 faltes rebudes.\nTot i perdent al seu segon jugador més valorat, que era Facundo Campazzo, l'equip blanc té a altres quatre jugadors per damunt de la desena de valoració. Fabien Causeur és el màxim anotador en Liga Endesa (11,4 punts) als quals afig 1,9 rebots i 1,9 assistències per a 12,9 de valoració. En eixe llistat li acompanyen Trey Thompkins (10,4 punts amb un 43,8% en triples i 3,6 rebots per a 12,4 de valoració) i els argentins Gabriel Deck (9,5 punts i 3,9 rebots per a 11,3 crèdits) i Nico Laprovittola (8,3 punts, 2,7 rebots i 3,3 assistències per a 10,3 de valoració). Es queda al caient de la desena el extaronja Alberto Abalde (7,9 punts, 3,1 rebots i 2,2 assistències) al costat d'altres dos dels principals focus ofensius de l'equip blanc: Jaycee Carroll (11,3 punts) i Sergio Llull (10,3 punts i 1,9 assistències). Alex Tyus (3,8 punts i 1,8 rebots) va arribar per a suplir l'absència de llarga duració de Randolph en un joc interior en el qual Usman Garuba continua fent passos endavant en el seu creixement (4,8 punts i 4,9 rebots) i on sempre està preparat per a ajudar Felipe Reyes (1,1 punts i 1,7 rebots). Per fora, Rudy Fernández (6,2 punts) sempre troba la seua millor versió en estes grans cites i el jove Alocén (4,4 punts i 1,9 assistències) ha anat guanyant protagonisme després de l'eixida de Campazzo.


L'adéu als tickets > ASEIDO, Asesoría fiscal y laboral online para emprendedores\nPublicat a: Autònoms, Societats, Fiscal el 01/01/2013 per Aseido Consulting\nNova normativa sobre els tiquets de compra\nAquesta nova normativa elimina la dispensa dels quotidians tiquets de compra com a justificació de despesa per a professionals i contribuents subjectes a l'impost sobre activitats econòmiques.\nDades que ha de tenir una factura simplificada:\nActualment, molts terminals de pagament electrònic i caixes dispensadores ja inclouen la possibilitat d'imprimir aquestes factures simplificades. No obstant això, si vostè és un professional tingui en compte les principals dades que han d'incloure aquests nous justificants de compra, a partir d'ara són els següents:\nLa data d'expedició, dada que fins ara no era obligatori.\nEl nombre i la sèrie, que ha de ser correlativa.\nNIF i raó social de l'emissor de la factura simplificada.\nDetall dels béns lliurats o prestació de serveis.\nTipus impositiu aplicat.\nI l'import total.\nLes factures simplificades tenen un contingut més reduït. Aquestes noves factures simplificades tenen un contingut més reduït que les factures ordinàries, i podran expedir, a elecció de l'obligat a la seva expedició, quan l'import no sigui superior als 400,00 €, IVA inclòs, quan es tracti de factures rectificatives, o bé quan el seu import no excedeixi dels 3.000 euros, en determinades operacions (vendes o serveis a domicili, vendes al detall, serveis d'ambulància ...)\nAquesta nova regulació en matèria de facturació, dóna una empenta a diverses directives comunitàries i les orientacions busquen donar un decidit impuls a la facturació electrònica.\nDeducció de l'IVA\nEl receptor de la factura, només podrà deduir l'IVA, sempre que s'informi de les dades d'identificació fiscal del receptor. La nova normativa, estableix que les factures rectificatives han de posar "factura rectificada".


Coure coulants: de gener 2013\nPublicat per Laura a 17:59 34 comentaris\nPublicat per Laura a 8:03 14 comentaris\nPublicat per Laura a 23:49 17 comentaris\nMentre la resta de la blogosfera està plena d'amanides, verdures, cremes i sopes que contrarresten els excessos del Nadal i ens ajuden a començar amb bon peu l'any 2013, Coure Coulants rescata un dels postres que vam fer pels passats dies festius. Ja em perdonareu però és que aquesta opció és més que recomanable.\nEs tracta d'un pastís que circula molt per la blogosfera. L'he vist en diferents versions. La versió que em va passar a mi una companya de feina i que ella ja havia fet en anteriors ocasions és aquesta de la Dolors de Cuinant.\nLa tarta va ser ideal per celebrar el Cap d'Any anticipat que vam fer la nit del 30 de desembre. Va agradar força a tothom i el toc del raïm s'avenia perfectament a la data en que estàvem. La textura i el sabor eren molt bons i trobo que amb aquesta forma quadrada feia força patxoca. Com sempre vaig fer unes petites modificacions a la recepta original tant als ingredients com a la forma.\nSi teniu alguna celebració, no dubteu en fer-la perquè quedareu la mar de bé i no té gens de dificultat.\nAquí us deixo amb la recepta, Jo vaig fer servir un motlle quadrat de 20 cm.\n- 250g. de galetes Digestive\n- 110g. de mantega a temperatura ambient\n* Per la mousse de formatge:\n- 400g. de formatge en crema (tipus Philadelphia)\n- 250g. de xocolata blanca\n- 250g. de llet sencera\n- 1 sobre de cuallada + 1 cullerada sopera d'un altre sobre de cuallada.\n* Per la cobertura de moscatell:\n- 100g. d'aigua\n- 120g. de moscatell\n- 4,5 fulles de gelatina\n- raïm blanc i raïm negre\n- Reservar el motlle a la nevera.\n* De la mousse de formatge:\n- Rentar el raïm, tallar-lo, despinyolar-lo i reservar-lo.\n- Posar en un cassó al foc la llet, la xocolata blanca trossejada, el formatge en crema, el iogurt i el contingut dels sobres de la cuallada i anar remenant continuament perquè no quedin grumolls.\n- Retirar del foc en el moment que veiem que està a punt de bullir.\n- Abocar aquesta crema sobre la base de galetes i tot seguit disposar el raïm per sobre.\n- Deixar refredar una mica i reservar a la nevera.\n* De la cobertura de gelatina de moscatell:\n- Posar en una bol amb aigua freda a hidratar les fulles de gelatina.\n- Posar un cassó a foc mig amb l'aigua i el sucre fins que s'integrin bé aquests dos ingredients i es faci un almíbar lleuger.\n- A continuació posarem el moscatell i deixarem reduïr tot plegat uns 3-4 minutets.\n- Afegir les fulles de gelatina previament hidratades, remenar tot molt bé per què s'integri i retirar del foc.\n- Deixar templar una mica la gelatina i abocar-la sobre el raïm ajudant-nos d'una cullera per evitar esquitxadures.\n- Reservar a la nevera perquè cualli un mínim de 5 hores i preferiblement tota la nit.\nEspero que us hagi agradat la meva versió!!!\nPublicat per Laura a 23:45 18 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Nadal, Pastissos\nPublicat per Laura a 21:57 7 comentaris


[Motu proprio, per Josep Asensio] 'Quin serà el preu a pagar?'\n‘Quin serà el preu a pagar?’, per Josep Asensio\nEscrit per Josep Asensio el 12 setembre 2020\nNiños, al matadero, que serán las aulas, en las que hay que cuadrar el toro de la enseñanza en mitad de una plaza en la que lo de menos serán los conocimientos mientras los cinco sentidos estarán dedicados a comprobar por dónde se va a meter el bicho, diminuto y con pinta de punky. Levantemos un monumento de reconocimiento social al cuerpo de profesores, a los que quieren encalomar que sus asignaturas de matemáticas deriven en un monográfico de virología, teoría y práctica de cómo un ser minúsculo salta de boca en boca igual que las ardillas recorrían las península ibérica, de árbol en árbol, cuando los suevos y otras historias para no dormir. Pero qué ecuaciones; bastante tiene el alumno con dedicar la mañana a atizar al virus con la espátula de matar moscas.\nLuis Urdiales, periodista\nDilluns comencen les classes a tot Catalunya. I ho fan amb un regust barreja de recels i de desconfiança; també de preocupació. La planificació no ha estat la guanyadora en aquesta cursa de despropòsits, sinó més aviat la incompetència dels que ens governen en una Catalunya estripada, fracturada i on els més radicals, els més sectaris, no tenen cap mena d’escrúpols en carregar-se el seu company de cadira per tal de figurar en una llista i ser tinguts en compte en futures batalles. Algú pensa encara que aquesta guerra entre afins no afecta l’inici del curs escolar? Pals a les rodes, purgues i més entrebancs conformen un inici de curs desastrós.\nDeixats de la mà de Déu. Així resumia una professora la situació en la qual es troben escoles i instituts davant l’arribada massiva d’alumnes. El periodista Jordi Ribalaygue mostra un exemple de les incerteses que l’inici del curs escolar planteja a diversos professionals en el seu article Incertidumbre entre los directores de escuelas. Mesos enrere es parlava de distàncies de seguretat, de ràtios baixes, de mesures per tal d’evitar una massificació als centres escolars, de desdoblaments d’aules, de contractació de professorat de suport. Tot mentida. La premsa també s’ha afegit a la manipulació publicant suposats estudis que indiquen que la població infantil no contagia, que amb l’ús de la mascareta n’hi ha prou, que si no hi ha febre es pot anat a l’escola, tot i que hi hagi mocs i tos, que la tasca educativa ha de ser vocacional. Inclús algú s’atreveix a assenyalar el col·lectiu de mestres com a insolidari i covard, recordant les morts dels sanitaris durant la part més greu de la pandèmia.\nLes incongruències en són tan evidents que cauen pel seu propi pes. Mentre que al cinema, al teatre i a les activitats culturals no es poden superar determinats aforaments, a una classe de secundària o batxillerat poden haver-hi fins a 35 alumnes. Mentre que als bars i restaurants se’ls obliga a mantenir una distància d’entre un metre i mig i dos metres entre taules, a les aules aquesta norma que era bàsica, fins i tot essencial a nivell sanitari, ha quedat obsoleta a pocs dies de l’inici de curs. No hi haurà activitats extraescolars però els alumnes podran entrenar a l’equip de futbol on ho han fet sempre… Cada una de les normes dictades per la conselleria d’Educació, ha estat discutida i rebutjada per la de Salut. El conseller Bargalló s´ha encarregat de dictar una normativa ben clara: “senyores i senyors, feu el que pugueu”.\nCom deia, la premsa té un paper essencial en la manipulació de la població i ha apostat per fer callar les veus que demanen més professorat, més mesures de seguretat sanitàries i inversions en espais educatius per tal de minimitzar en el possible els efectes d’un virus que segueix entre nosaltres i que no sembla que pugui desaparèixer en les pròxims mesos.\nM’ha semblat especialment fora de lloc la reflexió que Jaume Funes ens dedica en una Carta per suplir instruccions on, en un article massa extens i fins i tot tediós, ens commina a anar al front, a mentalitzar-nos que la vida és dura, a imaginar i construir una nova escola, que tenim un paper essencial en aquesta societat i bla, bla, bla. Ho fa des de l’aparador que li dona la prestigiosa Associació de Mestres Rosa Sensat, la qual cosa és fins i tot una paradoxa. Ni una línia a recordar a pares i a mares, a famílies senceres, la desídia de l’administració, la manca d’empatia amb un col·lectiu que porta anys i anys carregant el pes de la responsabilitat educativa en centres on fa més de 20 anys que no hi ha inversions, on les calderes i les calefaccions ja no funcionen, on finestres i portes romanen trencades per manca de suport econòmic. Instituts on han vist reduïda l’assignació econòmica els últims deu anys en més del 40 per cent es veuen obligats a demanar diners a les famílies que són les que veritablement mantenen la dignitat pedagògica. Un suport sense el qual tornaríem al guix i a la pissarra qui sap si a la ploma i al tinter. Jaume Funes ens diu que hem de mirar endavant, que és l’hora d’un canvi radical a l’escola. Quan de temps fa que aquest psicòleg i educador no hi trepitja una? El convido a visitar qualsevol institut a Catalunya a partir del dia 14. El veurà el canvi. N’estic segur. Però també de que canviarà molts dels seus pensaments.\nQue no ens enganyin. Això no és un debat sobre si l’ensenyament ha de ser presencial o virtual. Naturalment que la bona educació només s’adquireix en viu i en directe. Però no ens enganyem; no enganyem les famílies. Hi ha ganes de retrobar-se amb infants i adolescents per part del professorat, sense cap mena de dubte. No us preocupeu; transmetrem calma i seguretat. No els direm que estem deixats de la mà de Déu i treballarem incansablement per demostrar que podem anar endavant.\nMalgrat tot, poc es trigarà a veure la realitat. El grup bombolla ho serà fins l’hora del pati; si m’apuren, fins a l’hora de sortida. L’endemà ja no hi existirà. Els contagis seran inevitables i tothom sospira per un nou confinament. Fins i tot el conseller Bargalló, malgrat assegurar que les escoles i instituts romandran oberts encara que hi hagi contagis, ho desitja. Seria la manera d’amagar la seva incompetència, el seu desinterès i la seva negligència. Defensor a ultrança de “l’autonomia de centre”, sinònim de “feu el que vulgueu”, incapaç d’oferir solucions i traspassant tota la responsabilitat al director o directora de centre educatiu, Bargalló ha quedat també atrapat per les baralles del govern.\nAlgú ha pensat què pot passar si un professor o professora de risc (o un alumne) mor infectat pel coronavirus? Algú ha pensat que la família pot denunciar penalment l’equip directiu per haver obert el centre sense garanties sanitàries? En té, de responsabilitats la Generalitat? No era més fàcil dir-nos directament que els pares i mares han d’anar a treballar i que per això s’han d’obrir les escoles sigui quin sigui el preu a pagar? No era més fàcil que el professorat vulnerable es quedés a casa fent feines virtuals? Si no es pot omplir un cinema amb 300 butaques, com es que es pot obrir un institut amb 900 alumnes i 80 professors? Quatre lavabos per 900 alumnes? Som conscients que al primer contagi s’hauran de tancar més d’un aula perquè el contagiat tindrà germans en d’altres cursos o perquè el professorat que hi passa no ho fa només per aquella classe? Perquè a Catalunya no s’ha apostat per l’ensenyament semi-presencial com a d’altres comunitats autònomes? Perquè fa només dos mesos a les proves de selectivitat el màxim d’alumnes per aula n’eren onze i ara poden ser-ne 30 a l’ESO i trenta-cinc al Batxillerat? La ventilació d’aules ha esdevingut la gran solució per lluitar contra el virus? Què faran a Manresa a l’hivern? I a Vielha? Preguntes i més preguntes que tindran resposta poc després del dia 14.\nDe fet, a França, on la rentrée va ser el dia 1 de setembre, ja porten un bon nombre de contagis i d’escoles tancades en un augment espectacular de casos des de llavors. I, amb les primeres obertures de centres, també a Catalunya. Cal acceptar pagar aquest preu?\nFoto portada: el conseller Josep Bargalló, al ple del Parlament de 9 de setembre de 2020. Autor: ACN.


La Torre d'ivori: de maig 2008\nAquest arròs negre té per base un suculent, estudiat i parsimoniós sofregit. En termes generals, l’arròs del nostre país no seria tan arròs si no tingués per base un sofregit. Però, de sofregits, n’hi ha de moltes maneres. Un sofregit pot ésser una obra d’art i pot ésser una improvisació frívola, infantil, impremeditada i barroera. Jo crec que el que dóna la qualitat al sofregit és la ceba. Jo crec que el que rebaixa, fins a destruir-la, la qualitat d’un sofregit és el tomàquet, el tomàquet utilitzat en quantitats excessives.\nEls països, gairebé tot Catalunya, que fan els sofregits a base de tomàquet presenten arrossos pèssims. En els sofregits per a l’arròs de l’Empordà Petit, el tomàquet hi és utilitzat en proporcions molt petites. El nostre sofregit és a base de ceba. Per això els arrossos que presentem són excelsos. El sofregit amb gran preponderància de ceba condiciona el color del plat i fa l’arròs negre. El sofregit amb gran preponderància de tomàquet fa l’arròs groguenc, fat i insípid.\nAprofito l’avinentesa de trobar-me ací per a declarar que jo sóc un acèrrim contrari de la utilització del tomàquet en la condimentació dels aliments. En principi, crec que el tomàquet ho espatlla tot i no millora res. En el cas de l’arròs, aquesta és una veritat com un temple. Faig aquesta declaració trencant en absolut amb tots el principis culinaris de la meva ascendència pagesa. Als pagesos, els agrada el tomàquet: l’utilitzen desmesuradament en tots els seus guisats i guisadets. Crec que, en aquest punt, els pagesos estan equivocats i, per tant, em separo de la seva tendència.\nPer a fer l’arròs negre, primer s’ha de fer rossir, a part, la carn que ha d’assegurar la consistència del plat. Si hom hi posa costelló de porc, per exemple, no és cap error utilitzar el greix del costelló com l’element bàsic del sofregit. El sofregit s’ha de fer a base de tomàquet (molt poca quantitat), all (poca quantitat, amb l’advertència que molts cuiners no n’hi posen llei) i ceba, utilitzada generosament.\nDubto que la proporció d’aquests tres elements pugui ésser donada a través d’una correspondència matemàtica. La cuina, com l’amor, no té res a veure amb la matemàtica. Però, en fi: si em demanéssiu una proporció basada en quantitats, diria que el tomàquet ha de figurar en el sofregit en un cinc per cent; l’all, en un altre cinc per cent, i la ceba, en un noranta per cent. Ja veieu fins a quin punt la desproporció ha d’ésser visible.\nNo hi pot haver sofregit ben fet sense, almenys passar-s’hi tres quarts d’atenció, de vigilància i de feina. El perill del sofregit és que es cremi. S’ha d’evitar que es cremi. L’all es crema en gran facilitat, així com el tomàquet. La ceba té més resistència. Això fa que en la elaboració d’un sofregit la presència personal sigui imprescindible. Hom ha d’actuar amb la llossa; el foc ha d’ésser petit, lent, una mica somort, per evitar el rostiment. Si tots aquests consells es tenen en compte, aquests tres ingredients, amb els afegitons líquids prudents, es fondran com en una confitura que tindrà un color daurat fosc, que condicionarà el color del plat. Quant el sofregit sigui fet, s’hi tiraran els talls primer de carn per tal que s’acabin de coure amb l’augment del líquid corresponent, per evitar, sempre, la rema. Aquest líquid la majoria de les vegades és aigua tèbia, perquè hom no disposa de res més. El plat us millorarà, però, considerablement si en lloc d’utilitzar l’aigua tèbia per a mantenir la fluïdesa de la cocció utilitzeu un brou de peix, i si pot ésser un brou de marisc. Quan la carn sigui cuita hi tirareu el peix, o els crustacis, o el marisc, que són de cocció més ràpida. Quan tot sigui cuit, hi tirareu l’arròs, mirant amb la llossa d’impregnar-lo en el suc i els talls de la cassola i després l’aigua corresponent, que, repeteixo, val més substituir, sempre, per un brou de peix o de marisc. Quan tot és a dins, gran cop de foc i l’arròs és fet.\nL’arròs és fet quan, prudencialment, hom considera que s’ha de treure del foc. S’ha de treure del foc quan hom sospita que es poden produir aquestes dues condicions: l’arròs ha d’ésser lleugerament sucós, l’arròs ha de córrer, però no ha d’ésser pastat. L’arròs no ha d’ésser cru. Però ha d’ésser grenyal. És a dir, s’ha de poder menjar al dente amb els grans individuats i separats. Aquesta tècnica de l’arròs és vàlida tant si es fa exclusivament de peix i de carn, com si no es fa més que a base d’un brou de marisc. El brou del marisc és fort i fa, per ell sol, un arròs excel·lent. Jo no sóc pas un menjador d’arròs, però confesso que un arròs negre fet a base de costelló de porc, fetges de gallina, alguna salsitxa, gamba, escamarlans i llagostins és un arròs excel·lent. Recordo també amb gran complaença els plats que en vaig menjar en la meva adolescència quan anàvem a fer s’arròs a les cales del litoral del meu país després d’haver collit del mar les coses que el feien més excel·lent: musclos, els cargolots de mar i les pallerides. Eren arrossos forts, de molta activitat, positivament afrodisíacs. Hi ha peixos que fan l’arròs magnífic: el cap de nero, per exemple, el fa indescriptiblement bo; els crustacis el milloren; la llagosta l’afina, però el fa una mica dolç; el congre el fa moll. De tota manera, un arròs de congre, amb quatre pèsols frescos, presentat en el seu temps, vull dir a la primavera, no és pas de les coses pitjors que hom pugui menjar en aquesta vall de llagrimetes.\nAvui, l’arròs del meu país és considerat un gran plat per totes les persones que el coneixen.\nRecepta d'en Josep Pla, al llibre "El meu país".\nPublicat per La Torre d'Ivori a 13:54 3 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nSí, ara tinc un amic nou, és incapacitat físic, va amb una cadira de rodes dirigida per ell mateix, i volta amunt i avall dintre del recinte i el pati de la seva residencia.\nEl vaig conèixer en una excursió que es va fer d’un grup de disminuïts físics en un poble de Girona. Tots ells amb limitacions greus, deguda a casos variats, per exemple de naixement:\nEl cas de dos germans bessons, que en el moment de néixer, el metge no va veure que n’hi venia un altre al darrera, i quan passat un temps, va veure que n’hi havia un segon, ja va ser massa tard, el seu cervell es va quedar sense oxigen, sofrint un patiment de fetus i que va patir importants lesions que afectaren al seu estat físic fins el punt de relegar-lo a una cadira de rodes de per vida. Aquest noi, quan es a casa amb el seu germà bessó a passar els caps de setmana, no vol anar a dormir fins que el seu germà arriba a casa desprès de la marxa que correspon a gent de la seva edat. Un cop ja a arribat, aleshores s’adorm plàcidament. Imagineu-vos el que ha de ser, mantenint la seva ment en contacte amb el present, i el lligam afectiu propi dels bessons, molt especial i encara per comprendre.\nUs recomano la lectura del llibre d’en Salman Rushdie “Els Fills de la Mitjanit”, en que es tracta amb molta sensibilitat i gran encert literari, aquest tema tan desconegut, les relacions entre dos germans bessons que, separats en la distancia, podien tenir els mateixos sentiments i sensacions alhora.\nPerò del que vull parlar avui és d’un altre noi, el nom del qual no vull posar per a preservar la seva intimitat i la de la seva família. Ens varem conèixer aquell dia, a l’excursió.\nQuan va néixer, va sofrir un patiment cerebral, ja que en el moment de l’extracció del nadó, li varen produir danys en una part delicada del seu cervell, afectant així al seu desenvolupament físic.\nAquesta personeta és, potser, millor que molta de la gent normal que he conegut de vegades. La seva ment, treballa com la nostra, amb les limitacions que el seu entorn i la seva circumstància li han permès.\nLi agrada molt el món de l’esport, no es perd cap partit del Barça, i es pot parlar perfectament amb ell si tens cura d’anar a poc a poc, i mirar d’entendre el que diu, ja que la seva limitació física l’impedeix parlar amb claredat, però el missatge que et vol donar és coherent i precís.\nLi encanta parlar d’en Ronaldinyo, i fa la salutació pròpia d’aquest futbolista i que tots coneixeu. Varem estar fent un partidet de fútbol al pati de la rectoria on varen passar el cap de setmana, ell amb cadira de rodes i d’altres, disminuïts psíquics, a peu dret.\nUs asseguro que va ser el partidet més bonic que he fet a la meva vida, les rialles, les carreres darrera de la pilota, els xuts, els crits de goooool!!!, la il·lusió de que estiguis amb ells i els escoltis... Tinguem en conte, que poden ser disminuïts físics, però la seva ment treballa com la nostra, i tenen sentiments, saben estimar, o sigui, persones normals com tu o jo, amb l’esclavitud del seu cos malmès per el descuit d’algun professional, o per circumstancies puntuals en el moment del seu naixement.\nMai oblidaré el moment de l’acomiadament, ells, dins el bus que els tornava de volta a la seva residencia, i el meu amic, amb un somriure d’orella a orella, fent-me el gest d’en Ronaldinyo.\nDes-de aquest bocí d’espai virtual, vull felicitar a totes aquestes persones que, altruistament, i robant temps a la família i a la seva vida, tenen cura d’aquestes criatures adorables, feliços en el seu món, molt ben cuidats, i que poden sentir el carinyo i l’amor potser molt més que molts de nosaltres.\nDe vegades, fent feliços als demés, et crees la teva pròpia felicitat.\nPublicat per La Torre d'Ivori a 10:39 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: amistat, carinyo, disminucions\nAquest cap de setmana ha estat plujós i gris, a molts de nosaltres ens ha impedit de sortir a fer un tomb i gaudir d’aquesta primavera passada per aigua.\nJo he aprofitat per a revisar velles pel·lícules i sentir una mica de música. Ves per on, m’he trobat amb més aigua...\nAquest curt, extret d’una vella pel·lícula que va fer el meu pare amb una càmera de super 8, allà per els anys seixanta, exactament a l’estiu del 63, m’ha portat els records d’aquells aiguats que succeïen en aquesta, la meva ciutat de Girona tot sovint, fins que es va arranjar la llera del riu.\nRecordo com l’endemà d’una d’aquestes riuades, amb els meus amics, anàvem a les botigues de joguines i recollíem el que el fang de l’aiguat havia fet malbé: cotxes de scalextric, màquines d’Ibertren, i d’altres joguines que potser ja no servien, però que ens feia molta il·lusió poder tenir a les mans com si fos una visita anticipada dels reis d’Orient.\nÉs per això, potser, que l’aigua que avui ha caigut, m’ha semblat aigua de maig, plena de vida i records indelebles.\nPotser les imatges no son de molta qualitat, però es tracta d’un document històric que avui volia compartir amb vosaltres, espero que us agradi.\nPublicat per La Torre d'Ivori a 13:15 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: Aiguat, inundacions, Onyar\nPublicat per La Torre d'Ivori a 15:30 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nPublicat per La Torre d'Ivori a 14:13 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEn aquest món, que no és pas el millor dels mons possibles però que fet i fet és el nostre..., la primavera tornava un altre cop...\nPerò les virtuts primaverals semblaven aturar-se davant de la porta del mas, antigament tan pròsper i ufanós del senyor Massagran.\n-Au, Massagran, fem-ne una altre\n-Ja hi aniràs més tard al mas!\n-No és pas que no vulgui... però aquest bestiar malcriat em té ben avorrit! (hip!).\nJustament aquella nit, els animals havien convocat una reunió...\nEls presidia el vell mestre, un gran porc premiat deu vegades en concursos agrícoles, gran com era i carregat d’experiència, feia respecte a tothom.\nDe seguida van estar tots instal·lats: vaques, gallines, ànecs...\nVejam, cavall, li digué el porc: quan hauràs acabat les forces, sempre servint el teu amo, que faràs, ja ho saps?\n-No ho sé pas, jo, mestre...\nNo? Doncs ja t’ho diré, desgraciat! aniràs... a tastar els ganivets de l’escorxador!.\nTot el que produïm, tot ens ho prenen; encara pitjor: ens ho prenen per vendre-ho i tot per engreixar en Massagran!.\nCada matí ens ve a pispar els ous que ponem!, i escolteu-me: els nostres menuts estan abocats a la misèria, i al fred, i després ens els prenen per vendre’ls a talls a cal carnisser!\n...El final de l’historia ja la sabeu, és un conte de George Orwell “La revolta dels animals”.\nAvui he vist una noticia al diari que m’ha recordat el conte, ...potser aquest vedell “bencriat”, que ha pretès esquivar el seu destí, venia de la granja d’en Massagran.\nAquesta és l’historia d’un vedell que va voler morir en llibertat. Barbullint-s’hi en els seus darrers instants de vida, ha assolit el que molts humans no farem a la nostra vida, gaudir la llibertat en tres mil metres.\nPublicat per La Torre d'Ivori a 11:29 0 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: George Orwell, revolta, vedella\nPublicat per La Torre d'Ivori a 8:31 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nPublicat per La Torre d'Ivori a 14:07 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEros, fill de Afrodita, era el déu grec de l’amor. En molts del mites, és un nen bufonet, però al temps que aquesta historia tingué lloc, era ja un bell jove. Armat amb un arc i un buirac ple de fletxes, tenia el poder de comunicar amor tant als déus com als mortals. Qualsevol persona a qui una de les seves fletxes fregués, queia immediatament enamorat amb la primera persona que veia.\n-Escolta, Eros - li digué Afrodita un dia -. Em faig vella? Se’m fan arrugues? Hi a flocs de cabell blanc al meu cap? Camino encorbada com una vella?.\nEros se sorprengué molt. No era aquesta la mena de pregunta que esperava d’algú que era la dona més bella del món i que prou sabia que ho era. No sabia què es proposava la seva mare, però respongué prou dretament.\n-No hi ha ningú més bell que tu, ni existirà. No fou Paris qui col·locà Hera i Atena en segon lloc després de tu? Perquè m’ho preguntes?\nAfrodita, amb un somriure agraït, assentí.\n-No dubtava pas de la teva resposta, digué, però sembla que un mortal, Psique, no pensa igual. De bona font sé que pretén més gran bellesa que la meva. Es vanta que, de nosaltres dues, ella és la lluna plena i jo només una estrelleta distant, la llum de la qual empal·lideixi davant l’esclat dels raigs d’ella. Convé donar-li una lliçó. Vés i apunta-la amb el teu arc. Apunta bé, que la fletxa li parteixi el cor. I assegura’t que prop d’ella hi hagi alguna criatura monstruosa, que quan ella obri els ulls, s’enamori de la més abominable criatura del món.\nEros no tenia desig de dur a terme la missió. Intentà d’argumentar, però Afrodita no cedí i, finalment, ell hagué de prometre-ho. Amb tot, mentre s’acostava a Psique, que dormia entre flors en una prada assolellada, quedà tan sorprès per la seva bellesa que entropessà amb una pedra i mig caigué al seu costat.\nLa punta d’una de les fletxes que duia se li clavà a la seva pròpia cama, i abans que tingués esma del que passava, ja estava perdudament enamorat de Psique.\nEros sabia que li calia ésser prudent. Afrodita no havia de saber res del seu amor, i com sigui que fins les millors dones són xafarderes, també seria bo que ni Psique sabés qui l’havia guanyat.\nAixí que, encara adormida, se l’endugué a casa seva. Allí diposità la noia en un llit en una de les grans cambres i la deixà encara dormint. Aquella nit, en caure la fosca, la visità, però no encengué cap llum. En la fosca li digué:\n-El nostre amor serà el més gran que hi hagi hagut. Lliura’t a mi i gaudirem d’una felicitat inimaginable.\n-Però qui ets tu que em parles així? -demanà Psique.\n-Això no ho has de preguntar –li digué Eros -. Quant les òlibes facin llur vol silenciós nit enllà, jo estaré amb tu, però mai no m’has de mirar a la cara, ni provar de descobrir el meu nom. Confia en mi.\nI així cada nit Eros i Psique s’estimaven, i cada matí, abans del sol ixent, Eros se n’havia anat.\nFins ara havia estat fidel a la promesa, però una mirada, just una miradeta..., quin mal podía fer?, es deia.\nAbans de l’alba, el matí següent, amb Eros dormint a la vora, Psique saltà del llit i de puntetes abandonà la cambra i, a fora, encengué un llum, i el retornà i l’enlairà per tal que la seva claror vacil·lant caigués sobre la figura adormida.\nEl que veié l’omplí de més gran felicitat encara que abans, perquè el jove era més bell que cap que hagués vist.\nPotser perquè el llum el molestava, Eros es remogué i es tapà la cara amb el braç. Psique temé que es despertés. No volia que ell sabés que l’havia desobeït i, en la pressa per bufar el llum, escampà una gota d’oli calent sobre el braç d’Eros. A l’acte ell obrí els ulls i la veié dreta al seu davant.\nSe li enfosquí la mirada, però no parlà. Retrocedí ella, esverada de pensar la terrible escena que s’acostava. Però Eros s’alçà i, en silenci, deixà la cambra sense dir-li res. Ella percebé l’afebliment de les petjades escales avall. Després, en silenci, plorà.\nVingué la nit i ella esperà, allitada, atenta als sorolls de la nit. Cada so, per lleuger que fos, donava ales als batecs del seu cor, però cada so moria, fins que, finalment, comprengué que el seu estimat no tornaria mai més.\nAl llarg dels inacabables mesos que seguiren, Psique recorregué el mon, buscant el seu perdut amor, Finalment, desesperada acudí a Afrodita.\nDues penoses tasques li encomanà, la primera fou triar el gra d’un graner, on hi havia una pila de mescles de blat, sègol i ordi.\n-Veus?, va dir Afrodita- El gra, així, no té utilitat. Tria’l i fes-ne tres piles separades. Quan hagis enllestit, vine a veure’m.\nPsique començà esperançada, però molt aviat començà a témer que, ni que visqués mil anys, mai no podria acabar.\nUn raig de sol de la tarda que entrava per la finestra deixava veure a terra una filera de formigues en moviment. En acostar-se al gra, la columna es dividia en tres. Cada formiga de la primera filera agafava un gra de blat entre les menudes pinces i cadascuna de la segona filera un gra de sègol. La tercera filera agafava ordi, i en lenta processó es movien de retorn entre la gran pila i els tres petits munts que ella havia començat a reunir. Així, les piles petites augmentaven de volum i la gran minvava. En arribar la nit, les formigues havien acabat.\nLa segona tasca era tan penosa com la primera, car Afrodita ordenà a Psique que baixés als Inferns a buscar un cofre d’amor.\nCom que portava un encàrrec de la deessa Afrodita, Caront i Cèrber, barquer i guardià, la deixaren passar sense problemes, i fou duta a presència de la reina dels Inferns.\n- Molt bé- va dir Persèfone quan Psique li contà a què havia vingut -. Afrodita tindrà el cofre, però el que conté només ho pot veure ella. No l’ha d’obrir ningú més. I lliurà el cofre d’amor a la noia.\nPsique oblidà del tot que la curiositat havia destruït la seva vida amb Eros i pensava només en el poder que el cofre li podia conferir.\nTant bon punt emergí a la llum del dia, aixecà la tapa del cofre. Però, en comptes de bellesa, el cofre contenia el profund son etern. Els ulls de Psique immediatament s’apesantiren. S’ajagué a l’herba, ulls clucs, i s’adormí.\nAlguns diuen que, passat un temps, Zeus tingué compassió d’ella i la portà al cel, perquè es reunís novament amb Eros. Potser això és veritat, o potser Psique dorm encara al sol, entre les flors, talment com la va trobar el seu amant la primera vegada...\nPublicat per La Torre d'Ivori a 8:50 1 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: Eros, mitologia_grega, Psique


Alerta per l'augment de casos d'hepatitis d'origen desconegut en nens - XCatalunya.cat\nAlerta per l’augment de casos d’hepatitis d’origen desconegut en nens\nEl Centre Europeu de Control de Malalties informa d’una setantena de casos d’una hepatitis infantil d’origen desconegut\nAlerta per l'augment de casos d'hepatitis d'origen desconegut en nens\nEl Centre Europeu de Prevenció i Control de Malalties (ECDC) ha informat de l’existència d’una hepatitis d’origen desconegut i que afecta nens i nenes menors de 16 anys. A hores d’ara s’han detectat més d’una setantena de casos, la majoria el Regne Unit, i que com a símptomes més habituals presenten la icterícia –acolorament groc de la pell- i dolors gastrointestinals amb vòmits.\nL’ECDC ha compartit la informació amb totes les autoritats sanitàries en l’àmbit global per incrementar les precaucions i per determinar si hi ha quadres similars en altres països. A l’estat espanyol, el ministeri de Sanitat ha notificat tres casos en menors de set anys procedents de Madrid, l’Aragó i Castella i Lleó que evolucionen favorablement.\nSegons ha detallat l’ECDC, cap dels virus comuns que provoquen hepatitis –els virus A, B, C, D i E- s’han detectat en aquests nous casos. Tot i que alguns dels infants que hospitalitzats han donat positiu en covid-19 en altres tipus d’adenovirus, l’autoritat europea no hi veu una correlació directa.\nDe la mateixa manera, les autoritats sanitàries britàniques descarten que la infecció estigui vinculada a la vacuna de la covid-19 o a antecedents de viatges. Per ara, el govern britànic aconsella que es mantinguin les mesures d’higiene habituals, tant respiratòries com de mans.\nDels 74 casos al Regne Unit, 49 s’han detectat a Anglaterra, 13 a Escòcia i la resta a Gal·les i a Irlanda del Nord. La majoria es concentren en infants d’entre dos i cinc anys, alguns dels quals han hagut de ser atesos per especialistes en les unitats de tractament del fetge infantil. D’aquests, un petit percentatge han hagut de ser sotmesos a un trasplantament de fetge.\nA l’Estat, un dels tres casos detectats –el de la Comunitat de Madrid- també ha requerit un trasplantament de fetge, tot i que la conselleria de Sanitat ha informat que l’evolució de l’infant és positiva.\nTags: hepatitis, nens\nAnterior [FOTO]: El tatuatge viral de Maria Guardiola\nNePròximxt La nova vida de Lluís Marquina


Dimecres, 19 Desembre 2018 08:16\nM’agradaria parlar-vos una mica d’algunes de les eines que ens poden ajudar, sobretot a la feina.\nEstà demostrat que recordem millor les coses que escrivim. I per experiència pròpia us puc dir que quan noto que ja tinc el cap massa ple de coses, el que em va millor és anotar-ho tot en un paper: no m’he de refiar de la meva memòria i estic més relaxada per pensar en el que he de fer sense por a oblidar-me de res. Per això crec que, si no et vols complicar molt la vida però necessites poder tenir per escrit les feines a fer, un planificador setmanal és la teva millor opció.\nEn general es tracta simplement d’un full de paper on hi ha espai pels 7 dies de la setmana (normalment pel dissabte i el diumenge en deixen una mica menys) perquè hi puguis anar anotant les teves feines. En el mercat n’hi ha de molts tipus i models diferents, més o menys decorats o amb més o menys espais, no només pels dies de la setmana sinó també per anotar coses molt importants, adreces o telèfons, etc.. És qüestió de pensar perquè ho necessites i quin ús li vols donar per decidir-te per un o altre. I si no trobes el que se t’adapta, te’l pots fer tu mateix seguint qualsevol tutorial o plantilla dels que volten per Internet.\nUn cop triat és important que el tinguis molt a mà i a la vista, per no oblidar-te de res i per poder anotar les coses que vagin sorgint. Si l’utilitzes a la feina, el millor lloc és al damunt de la taula.\nUna altra de les opcions més coneguda i la que tradicionalment s’ha utilitzat més és l’agenda. Tots tenim el cap com és: una llibreta amb un format igual per cada dia on podem anotar les tasques a fer durant tot un any. Al igual que un planificador, abans de comprar-la caldrà pensar l’ús que en farem i com volem que sigui ja que per dins poden ser força diferents: tenir un dia a la vista o una setmana, que hi hagi espai per anotacions o no, que tingui directori per telèfons, etc...\nUn cop triada, el que és realment important i complicat al principi, és acostumar-se a utilitzar-la. Alguns hàbits diaris que et poden ajudar serien:\nGuarda-la sempre al mateix lloc (cartera o bolso que utilitzis a la feina, per exemple) per assegurar-te que no te la deixes. Mentre treballes, tingues-la sempre a mà per consultar i/o anotar noves coses.\nAgafa el costum de consultar-la cada dia abans de començar i al acabar de treballar per veure què has de fer i revisar què t’ha quedat pendent.\nTingues sempre un bolígraf amb l’agenda per poder-hi anotar qualsevol cosa que pugui sorgir, fins i tot si no ets a la teva taula de treball.\nUn cop tens l’hàbit adquirit, veuràs com dur-la amb tu se’t fa imprescindible i ja no te la oblides mai.\nFinalment us volia parlar d’una eina que s’ha posat molt de moda últimament i que també ajuda en l’organització: el bullet journal. Bàsicament és una agenda completament personalitzada per cada usuari ja que el disseny i l’elaboració de les pàgines es va fent mes a mes i a mà.\nPer fer-la, en principi es pot utilitzar qualsevol tipus de llibreta i, tot i que hi ha certes indicacions de quines pàgines ha de tenir i com s’ha d’anar omplint, te l’avantatge que al final la persona que l’utilitza la va fent a la seva mida.\nÉs ideal per aquella gent que s’organitza la feina amb llistes ja que no deixa de ser un llistat de tasques a fer en un dia concret i la posterior revisió de si s’han fet o no. El que més m’agrada d’aquest sistema és precisament aquesta revisió ja que et permet veure què et queda pendent de fer i decidir si continua sent una feina que s’hagi de fer (en aquest cas la col·locarem en el nou dia que tinguem planejat fer-la), o si ja no cal (llavors simplement la ratllarem traient-la de la llista). És una bona manera de no oblidar-se res.\nEl fet de fer-se en una llibreta en blanc també facilita que és pugui utilitzar com a recull d’idees de possibles projectes o un diari personal de coses que s’hagin fet i els resultats que se n’hagin obtingut, ja que pots destinar uns quants fulls a aquest propòsit.\nHi ha tot un món sobre el bullet journal: el tipus de llibreta, la lletra amb que s’escriu, els colors, el disseny, etc... i per internet es poden veure autèntiques obres d’art. Per això, crec que la gent que potser no tenim tanta creativitat o facilitat de dibuixar a mà, aquesta opció se’ns fa una mica complicada. Ara, si amb un disseny més senzill o auster el teu bullet journal ja compleix la seva missió, endavant!!\nPer acabar, ens quedaria tot l’apartat d’organització digital, però crec que com que és un altre món, es mereix un post sencer per ell. Serà la propera setmana.


A PEU » La marxa cap a la llibertat (1)\n« S’han esvaït tots els somnis La marxa cap a la llibertat (2) »\nPublicat en 11:01 sota Catalunya,Llibertat\n4 respostes a “La marxa cap a la llibertat (1)”\nodc66 en 02 set. 2012 en 19:40 1\nAra, només queda passar del símbolic a la realitat\nJaume Pubill en 03 set. 2012 en 21:01 2\nHi passarem, hi passarem… no en tinguis cap dubte, Ens costarà més o menys però ara ja hi estem posats i les coses es precipitaran, ja ho veuràs!\nJosep Maria en 04 set. 2012 en 17:50 3\nJaume, jo, tal com pensava Colom, també em creia que no veuria la independència, però si com volem tu, jo i molts milions de catalans, la manifestació del proper 11 de setembre supera fins i tot els tres milions de persones, em sembla que la tindrem ben a prop. Tal com dius, no serà gens fàcil, però la aconseguirem. I tant que si!. Com sempre,una abraçada des de Córdoba i VISCA TATALUNYA LLIURE!!!.\nJosep Maria en 04 set. 2012 en 17:52 4\nPerdó, peró he posat malament el dit i dic, naturalment, VISCA CATALUNYA LLIURE!!!


Avís Legal – 7DEVI\nPer donar compliment a les obligacions disposades a la Llei 34/2002, de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic (LSSICE), el propietari d’aquest lloc web – en endavant el prestador- posa a la disposició dels usuaris la següent informació:\nTitular: EL REBOST DELS SENTITS, S.C.P. (d’ara endavant, “7DEVI”).\nDomicili social: Passeig Roman Fabra 25, EL Masnou (Barcelona)\nTelèfon: 931 78 22 97\nTota persona que accedeixi a aquest lloc web assumeix el paper d’usuari, comprometent-se a l’observança i compliment rigorós de les disposicions aquí disposades, així com qualsevol altra disposició legal que fos d’aplicació.\n7DEVI es reserva el dret a modificar qualsevol tipus d’informació que pugui aparèixer en el lloc web, sense que existeixi obligació de fer preavís o posar en coneixement dels usuaris tals obligacions, entenent-se com a suficient, la publicació en el lloc web del prestador.\n7DEVI s’eximeix de qualsevol responsabilitat derivada de la informació publicada en el lloc web, sempre que aquesta informació hagi estat manipulada o introduïda per un tercer aliè al mateix.\n7DEVI no es fa responsable de la informació i continguts emmagatzemats, a títol enunciatiu, però no limitatiu, en fòrums, xats, generadors de blogs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeti a tercers publicar continguts de forma independent en la pàgina web del prestador. No obstant, i en compliment dels articles 11 i 16 de la LSSICE, el prestador es posa a disposició de tots els usuaris, autoritats i forces de seguretat, i col·laborant de forma activa en la retirada o, en el seu cas, el bloqueig de tots aquells continguts que poguessin afectar o contravenir la legislació nacional, o internacional, drets de tercers o la moral i l’ordre públic. En cas de que l’usuari consideri que existeix en el lloc web algun contingut que pogués ser susceptible d’aquesta classificació, es prega que el notifiqui de forma immediata a l’administrador del lloc web.\nAquest lloc web ha estat revisat i provat per a que funcioni correctament. Malgrat tot, el prestador no descarta la possibilitat de que existeixin certs errors de programació, o que esdevinguin causes de força major, catàstrofes naturals, vagues o circumstàncies similars que facin impossible l’accés al lloc web.\nHaurà de custodiar el seu nom d’usuari i contrasenya (“password”), no havent-les de comunicar a terceres persones, amb vista a suplantacions d’identitat o facilitació de dades no veraces o incorrectes.\n7DEVI està profundament compromes en el compliment de la normativa espanyola de protecció de dades de caràcter personal, i garanteix el compliment íntegre de les obligacions disposades, així com la implementació de les mesures de seguretat disposades sobre Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD), el seu Reglament de Desenvolupament de la LOPD i el UE RGPD 679/2016, que podrà consultar en la seva POLÍTICA DE PRIVACITAT\nL’únic punt de presa de dades de caràcter personal del lloc web és el formulari de contacte o alta en els serveis del prestador, la finalitat del qual és la de resoldre dubtes i qüestions que l’usuari desitgi formular o donar-se d’alta. La introducció de les dades en els formularis implica l’acceptació de l’usuari als tractament d’aquestes dades per part del prestador amb la finalitat de resoldre dubtes i la tramesa d’enviaments de comunicacions comercials electròniques.\nEl lloc web, incloent, a títol enunciatiu però no limitatiu, la seva programació, edició, compilació i altres elements necessaris per al seu funcionament, els dissenys, logotips, text i/o gràfics, són propietat del prestador o, en el seu cas, disposa de llicència o autorització expressa per part dels autors.\nIndependentment de la finalitat per a la que fossin destinats, la reproducció total o parcial, ús, explotació, distribució i comercialització, requereix en tot cas de l’autorització escrita prèvia per part de7DEVI. Qualsevol ús no autoritzat prèviament per part del prestador serà considerat un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial de l’autor.\nEls dissenys, logotips, text i/o gràfics aliens al prestador i que poguessin aparèixer al lloc web, pertanyen als seus respectius propietaris, essent ells mateixos, responsables de qualsevol controvèrsia que pogués suscitar-se respecte als mateixos. En tot cas, el prestador compta amb l’autorització expressa i prèvia per part dels mateixos.\nPer a realitzar qualsevol observació respecte a possibles incompliments dels drets de propietat intel·lectual o industrial, així com sobre qualsevol dels continguts del lloc web, pot fer-ho a través del correu electrònic que apareix a l’inici d’aquest Avís Legal.\nPer a la realització de totes les controvèrsies o qüestions relacionades amb el present lloc web o de les activitats desenvolupades en el mateix, serà d’aplicació la legislació espanyola, a la que es sotmeten expressament les parts.


Theo Angelopoulos, premi Terenci Moix a la trajectòria cinematogràfica\nEls altres guardonats són la fotògrafa Colita, l'escriptor israelià David Grossman, el periodista francès Jean Daniel, el poeta sirià Adonis, l'assagista Juan Eduardo Zúñiga, el cineasta Agustí Villaronga, la balladora de flamenc Maria Pagés i el músic Carles Santos\nEFE Barcelona Actualitzada el 12/09/2011 13:02\nEl director grec Theo Angelopoulos rebrà el premi Terenci Moix a la trajectòria cinematogràfica en l'acte que se celebrarà el 22 de setembre al Palau de la Música de Barcelona, segons ha informat avui la presidenta dels premis, Ana María Moix, en un comunicat.\nEl jurat ha decidit atorgar el guardó al veterà director i guionista pel "seu poderós llenguatge visual" i la seva capacitat per agermanar poesia i cinematografia. El director d' Els apicultors, La mirada d'Ulisses o la premiada amb la Palma d'Or del Festival de Canes L'eternitat i un dia ha confirmat que acudirà a Barcelona a recollir el guardó.\nEntre la resta de premiats d'aquest any cal destacar la fotògrafa Colita, premi especial del jurat; l'escriptor israelià David Grossman; el periodista francès Jean Daniel, i el poeta sirià Adonis (Ali Ahmad Said Esber).\nLa resta dels guardonats són l'assagista Juan Eduardo Zúñiga, el cineasta Agustí Villaronga, la balladora de flamenc Maria Pagés i el músic Carles Santos, segons ha donat a conèixer Ana María Moix, germana de l'escriptor mort que dóna nom als premis.\nL'acte de lliurament dels guardons ha canviat de data i lloc, i es lliuraran el 22 de setembre al Palau de la Música, enlloc del dia de Sant Jordi i al Gran Teatre del Liceu. La cerimònia comptarà amb una banda sonora en directe que interpretarà Mauricio Villavecchia a l'acordió, juntament amb la violinista Olvido Lara, el cantaor Miguel Poveda i l'actriu i cantant Ester Formosa.\nL'acte estarà conduït per l'actriu i actual directora del Festival de Teatre Clàssic d'Almagro, Natalia Menéndez, i l'actor català i membre del jurat Enric Majó.\nPresidirà el lliurament de premis el conseller de Cultura, Ferran Mascarell, i el tancaran els membres del jurat Núria Espert, Ana María Matute i Josep Maria Castellet.


CEE · Certificació Energètica d' edificis - ITE Barcelona | Inspección Técnica de Edificios en Barcelona | Catalunya ITE\nCEE · Certificació Energètica d’ edificis\nCertificació Energètica d’ Edificis\nDisposem d’un Departament de Certificació Energètica , especialitzat en la realització de Certificació Energètica d’Edificis.\nLa certificació energètica dels edificis proporciona informació útil a tots els ciutadans que vulguin comprar o llogar un habitatge exposant les característiques energètiques del mateix.\nPermet que els interessats puguin valorar si l’habitatge que consideren comprar o llogar té les característiques energètiques adients, i conèixer la despesa energètica aproximada que representarà al cap de l’any.\nAixí mateix el certificat va acompanyat d’un document de recomanacions sobre les millores que es poden fer per a obtenir un comportament energètic més eficient, així com augmentar el confort de l’habitatge i per tant reduïr la despesa energètica si es fa una bona aplicació de les mesures proposades.\nTota la informació corresponent a la Certificació Energètica de Edificis pot trobar-la fent click aquí, Institut Català d’ Energia\nSol·licita pressupost Certificació Energètica d’Edificis aquí .\nA Catalunya conviuen diferents tipus d’edificis, segons la normativa de construcció que s’ha anat aprovant i aplicant al llarg dels anys.\nL’any de construcció de l’edifici és important a l’hora de saber quina normativa tèrmica aplicava en la seva construcció i per tant ens permet conèixer el comportament tèrmic dels diferents tancaments que composen l’edifici.\nEn aquest sentit, els edificis que trobarem en funció de la normativa de construcció quan es van construir, reben les qualificacions energètiques (de la A a la G) que es mostren a la taula.\nAbans de 1981 no existia cap normativa específica sobre l’envolupant tèrmica dels edificis.\nNBE-CT-79 (1981-2006), aquesta normativa ja exigia unes transmitàncies tèrmiques màximes dels diferents tancaments.\nNRE-AT-87 (1989-2007 – d’aplicació només a Catalunya), millorava alguns aspectes de la normativa (Els programes de certificació no tenen en compte aquesta normativa).\n“Código Técnico de la Edificación. CTE 2006” (2007-2014), que substitueix tota la reglamentació anterior i que ja requereix que els edificis utilitzin materials i tècniques que contribueixin a l’estalvi energètic i introdueix l’obligatorietat d’utilitzar sistemes d’energia solar.\nA partir del març de 2014 els edificis de nova construcció han d’aplicar el nou codi tècnic de 2013, més restrictiu que l’anterior.\nSol·licita pressupost Certificació Energètica d’ Edificis aquí .\nDes de l’1 de juny de 2013 per edificis o habitatges existents.\nDes de l’1 de novembre del 2007 per a edificis de nova construcció.\nEn el cas d’edificis de nova construcció, el termini mig de resposta és de 8 setmanes.\nHabitatge unifamiliar: 21€\nBloc d’habitatges: la taxa serà proporcional al nombre d’habitatges del bloc segons aquesta relació: T = 10,20*H + 16,40, on T serà la taxa i H el nombre d’habitatges del bloc.\nPer altres usos, 21€+0,25 €/m2.\nEn cap cas la taxa serà superior a 525€.\nHabitatges unifamiliar o habitatge: 11,55€\nBloc d’habitatges: la taxa serà proporcional al nombre d’habitatges del bloc segons aquesta relació: T = 5,15*H + 5,50, on T serà la taxa i H el nombre d’habitatges del bloc.\nAltres usos: 10,50€ + 0,1 €/m2En cap cas la taxa serà superior a 262,50€.\nTenen les immobiliàries la responsabilitat d'exhibir el certificat d'eficiència energètica dels edificis i vivendes que gestionen?\nD’acord amb l’article 5 apartat b de la Llei 18/2007, de 28 de desembre, del dret a l’habitatge, els agents immobiliaris, és a dir, aquelles persones físiques o jurídiques que es dediquen de manera habitual i retribuïda a prestar serveis de mediació, assessorament i gestió en transaccions immobiliàries amb relació a operacions de compravenda, lloguer, permuta o cessió de béns immobles i dels seus drets corresponents, inclosa la seva constitució estan obligats abans d’iniciar una oferta d’un immoble a subscriure amb els propietaris de l’habitatge que els hi encomana la transacció una nota d’encàrrec que els habiliti per fer-ne oferta i publicitat, per a percebre quantitats o per formalitzar amb tercers qualsevol precontracte o contracte.\nL’apartat setè de l’article 5 de la Llei del dret a l’habitatge prescriu que, abans de subscriure amb tercers qualsevol document relatiu a la transacció d’un immoble, els agents immobiliaris han d’haver verificat les dades facilitades pels propietaris mandants i la titularitat, les càrregues i els gravàmens registrals del bé. Per tant, correspon a l’agent immobiliari que realitza l’oferta d’un immoble verificar si el seu promotor o propietari, tant si es tracta d’un edifici o part d’un edifici (habitatge o apartament) de nova construcció o existent, disposa del certificat d’eficiència energètica que permet, consegüentment, la utilització de l’etiqueta d’eficiència energètica.\nSOL-LICITA PRESSUPOST DE CERTIFICACIÓ ENERGETICA


L'antipatia envers els catalans ve de lluny: les enquestes de fa trenta anys així ho indicaven\nL’antipatia envers els catalans ve de lluny: les enquestes de fa trenta anys així ho indicaven\nSondatges del 1994 i 1996 revelen que els catalans fa dècades que són els menys estimats a l'estat espanyol\nActualització: 13.04.2022 - 17:45\nL’Institut Català Internacional per la Pau (ICIP) va publicar ahir un sondatge sobre la polarització política i territorial a l’estat espanyol, que revelava que els catalans del Principat són el col·lectiu menys apreciat a l’estat espanyol. Un fet que s’ha volgut vincular a qüestions polítiques com ara el procés independentista o, de fa uns quants anys més, de l’elaboració de l’Estatut d’autonomia.\nLes dades del sondatge mostren que, a excepte del País Basc, en la resta de territoris de l’estat espanyol, els habitants de Catalunya són, amb diferència, els que desperten menys afecte. En canvi, els habitants de Catalunya no mostren menys efecte envers la resta de territoris.\nNo obstant això, un estudi del CIS del 1994, molt abans de començar l’elaboració de l’Estatut o fins i tot del pacte del Majestic, evidenciava que aquesta animadversió ja existia. Quan es preguntava quins eren els ciutadans menys desitjats per compartir feina, amb molta diferència eren els catalans. Un 30% preferien no tenir companys de feina catalans i un 21% seleccionava els bascs.\nEl mateix sondatge també trobava que els catalans eren els que pitjor queien. En una escala del 0 al 10, on zero és que cau molt malament i un 10 que molt bé, un 24,8% dels ciutadans situaven els catalans entre el 0 i el 3. Els següents que pitjor queien eren els bascs, amb un 16,2% que els ubicaven entre el 0 i el 3, i a força distància hi havia els madrilenys (8,1%) i valencians (6,8%).\nL’any 1996, un altre estudi del CIS revelava unes dades molt similars. Els que pitjor queien eren els catalans. Un 24,8% considerava que tenien una simpatia envers els catalans d’entre 0 i 3 sobre 10. Els següents menys estimats una altra vegada eren els bascos, amb un 18,8% entre el 0 i el 3, madrilenys (6,4%) i valencians (5,2%).\nEncara més enrere en el temps, un estudi fet pel psicòleg Fernando Chacón Fuertes l’any 1986, sondejant dos-cents cinquanta estudiants de Psicologia Social, residents a Madrid i que tenien entre 19 i 22 anys, trobava que mentre la majoria definia els andalusos com a afeccionats a la gresca, alegres, oberts, exagerats, graciosos, hospitalaris i parladors, en aquest ordre, envers els catalans més d’un 50% trobava que eren garrepes, orgullosos, tancats, separatistes i treballadors.\nEl CEO també va fer un sondatge a escala espanyola l’any 2019, anomenada “Percepció sobre el debat territorial a Espanya”, que trobava que els catalans eren els vists amb més antipatia. Tenien una nota de 5,63 sobre 10, seguits, a una certa distància, dels bascs, amb una nota de 6,73. En canvi, els andalusos eren els que obtenien una nota més alta, amb un 7,61.


Entorn | Casagallinera\nFont de Benialí\nDes de 1957, s’eleva aquesta preciosa figura de la Mare de Deu en honor a Maria Cortel, d’on durant tot l’any emana l’aigua pura i cristal·lina de la Vall de Gallinera.\nPodrem trobar-nos amb les empremtes que van deixar els moriscos, que van ser obligats a l’any 1609 a abandonar les seves llars i els camps que conreaven des de feia més de vuit segles. Veurem les restes dels castells que protegien la vall i els diminuts bancals amb els seus marges de pedra seca, que van ser aixecats laboriosament en les pronunciades vessants de les muntanyes.\nObservant cada moviment a la vall, sempre atenta, sempre a la part alta, La Foradà es mostra regnant per donar-nos de tant en tant imatges per a la història, història dels nostres valls.\nEsglésia parroquial de Sant Miquel, Benisivà.\nRecentment es van trobar importants pintures del segle XVII que podrem veure en la nostra visita a l’església.\nA poc més de 15 minuts, trobem platges tan agradables com les Deveses, on podrem gaudir del mar com si d’un paradís es tractés, ja que són platges protegides on l’únic que veiem són l’aigua, les dunes i la vegetació endèmica. A més, si el que volem és una mica de festa, ens trobem molt bones ofertes en les platges d’Oliva, Gandia i Dénia, on trobarem pubs, discoteques i establiments de tota mena.\nRecollida de cirera\nMaig de cireres.\nEn aquesta època és quan la primavera en ple fulgor, ens delecta amb tan preuat fruit. La fauna sembla esvalotada i la gent deixen de fer el que la resta de l’any per dedicar-se en exclusiva a aquest fruit tan deliciós.\nMarç, la millor època de l’any, l’època de la flor del cirerer.\nEn Benisivà oa 5 minuts a Benialí, podrem gaudir d’exquisides delícies a la carta.\nRestaurant El Raval, cuina d’autor. 966 406 656.\nRestaurant Sabors, menú degustació. 966 406 646.\nBar La Placeta, tapes i menjar casolà. 966 406 570.\nRestaurante Ta Casa, arròs i tapes. 696 406 648.\nBar La Font, especialitat en carns. 966 406 525.\nBar Nou Tarrasó, plats casolans i gran varietat de tapes.\nBar L’ Aplec, àmplia varietat de tapes. 966 406 510.\nRestaurant el Jabalí. Especialitat en carn de jabalí.


POLÍTICA - 15/10/2018 21:17 / Redacció\nVÍDEO URGENT: L'espanyolada xiula l'himne anglès i les xarxes britàniques els diuen de tot\nPartit de la tercera jornada de la Lliga Europea de les Nacions - malgrat que Catalunya està exclosa - entre Espanya i Anglaterra. Malgrat que l'equip de Luis Enrique ha començat molt fort i lidera el grup amb comoditat, ha patit un bon ensurt a la primera part. En acabar els primers 45 minuts, els espanyols ja perden 0 a 3 per culpa de diversos errors del polèmic Sergio Ramos.\nCom és habitual abans d'un partit d'àmbit internacional sonen els himnes nacionals dels dos equips participants. Primer ha estat el torn del "lolololo", com a himne de l'equip que juga a casa. El Benito Villamarín, estadi del Betis, ha estat testimoni del què ha passat després.\nL'himne britànic, el God Save The Queen, era xiulat per l'espanyolada. Els arguments són ben simples: l'odi als anglesos que tenen una part dels espanyols. Allò que en època de Franco en deien la "pérfida Albión". Els seguidors anglesos s'han indignat i han fet diversos comentaris referent al baix to i nivell habitual de l'espanyolada.\nParaules clau: ESPANYA HIMNE ANGLATERRA


Sergio Ramos i Pilar Rubio, pares del seu quart fill (amb nom d'emperador romà)\nBarcelona. Dilluns, 27 de juliol de 2020. 08:58\nActualitzat Dilluns, 27 de juliol de 2020. 09:08\nUn, dos, tres… i quatre! Sergio Ramos i Pilar Rubio s’han proposat formar una família nombrosa i, de mica en mica, l’estan aconseguint. Aquest diumenge, amb una nova incorporació: la parella ha anunciat, per fi, el naixement del seu quart fill. “Inmensamente felices”, escrivien tots dos a les xarxes socials quan han fet públic que havien estat pares una altra vegada.\nQuatre criatures i els quatre són nens. No hi ha manera que els Ramos Rubio tinguin una nena. El petit ha nascut en un hospital de Madrid, el dia 26 de juliol a les 18:56h de la tarda i ha pesat 3,270 quilos, han explicat la col·laboradora d’El Hormiguero i el futbolista blanc. Però si hi ha un detall que ha provocat una allau de reaccions en les últimes hores, aquest ha estat el nom que han decidit posar-li: el quart fill de Sergio Ramos i Pilar Rubio es diu Máximo Adriano. Nom d’emperador romà. Molts dels fans de la parella l’han relacionat amb el del protagonista de Gladiator, la pel·lícula de Russell Crowe que es va estrenar l’any 2000 i que li va valdre un Òscar com a millor actor. Tot i que en aquell cas el personatge principal només es deia Màxim. En canvi Adrià, l’altra meitat del nom, va ser un dels emperadors de l’Imperi Romà, que era precisament d’Itàlica, prop de l’actual Sevilla, la ciutat d’on és originari el capità del Reial Madrid.\nSergio Ramos i Pilar Rubio es van casar a la catedral de Sevilla l'any 2019 | GTRES\nDesprés del naixement de l’Alejandro, en Marco i en Sergio, i del seu casament al juny del 2019, la parella dona la benvinguda a un nou membre de la família. “Mamá y bebé están perfectos”, ha confirmat el pare, en la recta final de les vacances d’estiu, una setmana més tard d’haver aixecat la copa de guanyadors de la Lliga espanyola de futbol, i només deu dies abans del partit de tornada de vuitens de final de la Champions, que enfrontarà el seu equip amb el Manchester City de Pep Guardiola. Previsiblement amb en Sergio Ramos al terreny de joc, que ja va generar comentaris i crítiques quan va ser pare per tercera vegada, l’any 2018, i va renunciar a la baixa de paternitat per anar a jugar amb la selecció espanyola, que s'enfrontava a l’Argentina de Leo Messi.\nFamosos Pilar Rubio, embarassadíssima: llueix panxa en bikini abans de parir EN Blau\nESPORTISTES Critiquen l'últim capritx de Nadal en temps de coronavirus\nMODELS Mofes amb el nou Míster Espanya: "Va guanyar abans de treure's la mascareta" En Blau\nTelevisió L'entrevista més difícil de Mila Ximénez: el càncer ha fet metàstasi David Gorman\nTelevisió BRUTAL canvi de look: presentador 'Telediario' de TVE és igual que Mariano Rajoy Marc Villanueva\nTelevisió El desig més colpidor d'Ana Obregón pel 2020, a la nova estrena de Telecinco David Gorman


Sitgesinfoguia – EL PLE D’OCTUBRE APROVA INICIALMENT LES ORDENANCES FISCALS\nEL PLE D’OCTUBRE APROVA INICIALMENT LES ORDENANCES FISCALS\nEl Ple Municipal del mes d’octubre ha aprovat inicialment les ordenances fiscals i els preus públics per al 2016. La proposta del govern, que ha prosperat amb els vots a favor de CiU, ERC i SGI; l’abstenció de la CUP i de Nou Horitzó, i els vots en contra de Sitges en Positiu, Ciutadans i el PP, redueix les tarifes de recollida de residus domiciliaris i comercials, contempla una rebaixa del tipus d’IBI, i planteja un paquet de bonificacions que afecta a impostos, taxes i preus municipals.\nEl regidor d’Hisenda, Organització i Govern Obert, Josep Moliné, ha agraït als grups polítics del plenari les aportacions i el to constructiu entorn el debat d’unes ordenances fiscals que Moliné considera “justes” perquè “fomenten l’ocupació, l’emprenedoria i que faciliten la vida als joves i a les entitats de Sitges”. Segons el Regidor “creiem que és un gest que s’havia de fer després de quatre anys molt durs per reduir l’impacte fiscal de la ciutadania i les empreses”.\nRicard Vicente, de la coalició Sitges en Positiu, ha explicat que “no aprovarem aquestes ordenances pel model que s’està plantejant, que està molt lluny encara d’una fiscalitat progressiva, feta amb equitat i transparència”.\nPer la seva part, Manel Rodriguez, portaveu de C’s, ha anunciat que el seu grup presentarà al·legacions per aconseguir “estar al costat de les persones que més pateixen i creiem que l’Ajuntament ha d’oferir el seu suport”.\nLa CUP, a través del seu portaveu Xavier Nin, ha ressaltat que “posarem les modificacions a l’abast de la ciutadania per obrir debat i ajudar a definir la progressivitat fiscal, perquè els que més tenen paguin més o els que més brossa generin més paguin, per tenir una societat més justa i igualitària”.\nDes del grup municipal de Nou Hortizó, Lluís Marcé, ha expressat el seu desacord amb la proposta d’ordenances fiscals. “No la comparteixo perquè el senyor Moliné ens està venent un patinet sense rodes. Amb aquestes ordenances no es rebaixa res, tothom pagarà el mateix o una mica més que l’any passat”.\nVinyet Lluís, de Sitges Grup Independent, ha explicat que “en l’anterior mandat realment es van haver de pujar els impostos i ara veig amb bons ulls aquestes baixades. Es bo de cara als sitgetans que vegin que anem millorant”.\nDes del PP, Ferran Ignasi Llombart, ha expressat l’abstenció del seu grup perquè “no compartim al 100% la proposta, però pensem que pot donar un incentiu sobretot al sector privat, amb aquest gest que ajudarà a la reactivació del sector”.\nEl regidor d’Hisenda ha explicat que algunes lleis supramunicipals limiten l’aplicació d’una fiscalitat progressiva, tot i que es voluntat del govern poder elaborar tant les ordenances com el pressupost d’una forma més participativa i transparent. Després de l’aprovació, s’inicia ara el període d’al·legacions durant 30 dies.\nLa sessió plenària del mes d’octubre ha obert l’inici del procés de dissolució de l’Agència de Promoció Turisme de Sitges, que passarà a ser íntegrament de gestió municipal. La regidora de Promoció Econòmica i Platges, Aurora Carbonell, ha explicat que “és una aposta molt valenta, que no s’ha de veure com un fracàs, sinó com una oportunitat de fer una Regidoria de Turisme més forta”. Segons ha assegurat Carbonell, es crearà un Consell de Turisme en què el sector privat participarà de forma més dinàmica i la Regidoria es traslladarà a Can Milà per “fer un centre important i fort de turisme que sigui una oportunitat, no només per a l’Ajuntament sinó també per a la resta del sector turístic”.\nEl Ple ha servit per aprovar també l’inici del procés de dissolució del Consorci del Club Natació Sitges, una figura jurídica que desapareix, però que ha de permetre la continuïtat de l’activitat esportiva de l’equipament. Així, a partir de l’1 de desembre canviarà la titularitat de la instal·lació i es preveu la implementació d’un Pla de Viabilitat que permeti “obtenir una visió més estratègica de Sitges en relació amb l’esport”, ha explicat l’Alcalde, Miquel Forns. Segons Forns, “no canviarà res immediatament i haurem de treballar plegats la futura gestió amb el Pla perquè tindrem dues piscines municipals”.\nEl plenari va aprovar també l’ordenança de facturació electrònica de l’Ajuntament de Sitges per avançar en aquesta implementació i també en l’ús de les noves tecnologies. Del 15 de gener al 30 de juny, s’han facturat electrònicament a l’Ajuntament 2.750 factures, per un import superior als 8 milions d’euros.\nEn relació a la Regidoria de Territori, Sostenibilitat i Habitatge s’ha aprovat la renovació de la Comissió d’estudi per a l’actualització del reglament de funcionament del Consell Municipal de Medi Ambient; la creació de la comissió d’estudi per a la creació del Consell Municipal per a la protecció dels animals, i la modificació de la composició de la Comissió d’Estudi encarregada de la redacció de l’ordenança reguladora per a la prevenció i control del mosquit tigre. Ha tirat endavant també amb el suport de tots els grups polítics. l’aprovació de llicència d’obra per a la instal·lació d’una edificació desmuntable al moll de Llevant del Port de Sitges – Aiguadolç, que acollirà en un futur la Llotja de Pescadors.\nL’Alcalde de Sitges, Miquel Forns, va haver de suspendre el ple durant uns minuts per les protestes que van protagonitzar membres de la Plataforma d’Afectats per la Hipòteca del Garraf (PAH Garraf). Un cop finalitzada la sessió els regidors Jordi Mas i Mireia Rossell van atendre als representants per cercar solucions.\nEn l’apartat de mocions, ha prosperat la presentada per CiU i ERC per a la creació de la prestació Garantia +55, impulsada per la UGT de Catalunya. També han prosperat les tres mocions presentades per Sitges en Positiu –SeP (PSC – ICV). La primera sol·licitava a la Generalitat de Catalunya que garanteixi beques – menjador a tots els infants en situació de vulnerabilitat. La segona exigia igualtat en els tractaments de fertilitat a la sanitat pública i, la darrera, demanava l’adhesió a la companya de recollida de signatures per a la iniciativa legislativa popular la Rosa Verda, una proposició de llei reguladora de les Associacions de persones consumidors de Cànnabis.