El teu lloc de feina com a espai d’intervenció política, a Tarragona\n– 9 maig 2014\nActe de presentació de la campanya “El teu lloc de feina com a espai d’intervenció política” que promouen ARRAN i la COS a nivell nacional, i es farà el proper divendres 16 de maig a les 7 del vespre a la Sala de Graus del Campus Catalunya de la URV, i anirà a càrrec de l’advocat de la COS, Oriol Pintos.\nAmb aquesta campanya pretenen generar un debat i una reflexió que ajudin a modificar certes dinàmiques que portem anys observant i que entenem que posen de manifest algunes mancances del conjunt del nostre moviment. Ara bé, comprenem perfectament que en el context en què vivim la majoria de les persones treballadores (també les militants) hem acabat assumint el discurs dominant, discurs que ens imposa la individualització de les relacions laborals i, en conseqüència, i com a molt, l’assumpció d’un model sindical de gestió i concertació dins el marc legal vigent.\nS’ha detectat en diversos tallers de formació que, en general, desconeixem la situació laboral i les problemàtiques que enfronten els nostres companys i companyes més propers; és a dir, s’acaben assumint i considerant les qüestions laborals com un seguit de situacions acotades a l’esfera merament privada. En definitiva, un seguit de qüestions que a la pràctica romanen completament alienes a qualsevol esfera d’intervenció política, i açò és així perquè hem acabat acceptant la posició ideològica dominant, que considera que la nostra situació laboral i les problemàtiques que en aquest entorn hostil enfrontem són una qüestió personal i no política.\nPer contra, des de la COS volen emfatitzar que aquesta hauria de ser una tasca política prioritària per a qualsevol organització que aspiri a les emancipacions social i nacional del Poble Treballador. És a dir, posar en un primer pla l’acció de tractar les problemàtiques i donar suport als companys i companyes en allò que els succeeixi en el context laboral. Posem fil a l’agulla i busquem solucions… col·lectives.\nTags: arran, cos, tarragona


CRÒNICA DEL PLE D’ABRIL – Compromís per Bocairent\nPublicat el 13 Abril 2016 en Local\nDijous 7 d’abril de 2016 a les 20h es va celebrar el Ple Ordinari.\nEl Ple va començar amb el senyor Alcalde demanant disculpes pel retard en el repartiment de les actes de les sessions anteriors als membres del plenari, cosa que hem observat i li hem comentat moltes vegades, especialment en aquesta legislatura.\n3.- Compte de la Gestió Recaptatòria 2015.\nEs tracta d’aprovar els comptes recaptatoris (contribució) que el municipi paga a la Diputació de València. Nosaltres ens vàrem abstindre perquè la comptabilitat municipal no la gestionem. Es va aprovar amb els vots a favor del PSOE i l’abstenció del PP i Compromís.\n4.- Proposta de l’Alcaldia sobre denominació “Placeta Lleó Ibèric”. (Davant del Museu Arqueològic Municipal)\nÉs una proposta de l’Alcalde motivada per la presència del Lleó Ibèric al nostre poble, cosa que ens ompli de felicitat. I així ho vàrem demostrar els tres partits votant per unanimitat la proposta.\nMalgrat açò vàrem aprofitar l’ocasió per a dir-li que el nostre poble necessita que algun@ cantant, literat, activista i/o personalitat del nostre país tinga un carrer. Però sobretot, sobretot, sobretot, Bocairent necessita noms de dones als nostres carrers. Són invisibles. Cosa preocupant.\n5.- Modificació de l’ordenança de la taxa de les instal·lacions esportives. (Pujada de preus de la Piscina Municipal)\nEntre un ball de xifres, poc clares i sense informe tècnic-econòmic pel que fa a les dades exclusivament de la Piscina Municipal (es van dir de manera oral), es va justificar la pujada de la taxa perquè és un servei deficitari, cosa que ja sabíem.\nA nosaltres ens hauria agradat que es considerara el Poliesportiu Municipal com a entitat global, és a dir, fer d’una vegada per totes un carnet que incloga totes les instal•lacions i un servei de lloguer de pistes digne. Bocairent necessita que l’Ajuntament estiga a l’alçada de les nombrosíssimes persones que practiquen esport i pensem que tractar només el tema de la piscina és un pedaç.\nCompromís portàvem en el nostre programa electoral la creació del carnet poliesportiu i això és el que cal. No obstant això ens vàrem abstindre. El PP va votar en contra. I es va aprovar amb els vots del PSOE.\n6.- Moció Grup Municipal Socialista en relació amb el preacord subscrit pels Caps d’Estat i el govern de la Unió Europea amb Turquia, per a deportar els refugiats.\nDesprés de llegir el nostre argumentari perquè constara en acta la moció es va aprovar per unanimitat per a demostrar que aquesta Europa, en aquest tema, no ens representa.\n7.- Modificació Pressupostària 2/2016.\nLa segona modificació de crèdits que es duu a plenari després d’aprovar els pressupostos. Compromís es va abstindre perquè no gestionem les partides a les quals van destinats els diners. El PP en contra i el PSOE a favor, clar.\n8.- Moció del PP per a la dinamització i localització turística de Bocairent.\nQue la senyalització del nostre poble a les carreteres i autovies estiga present amb quilòmetres d’antelació per a activar el sector turístic.\nCompromís Bocairent vàrem realitzar 5 precs:\n– Durant Pasqua el Parc de l’Estació ha estat ple de cotxes dins del parc i amb gent fent les seues necessitats per on han volgut. Que no deixen passar cotxes i que es posen WC portàtils, no només allà, sinó per altres llocs del poble en aquesta data.\n– Que posen un senyal en la “Rotonda dels Corrals” perquè els vehicles de turistes, visitants o comercials entren pel Pont de Sant Blai i que no passen pel Pont de Darrere la Vila (que és patrimoni).\n– Que els carrers que fa anys que estan per arreglar i que les comunitats de veïns han rebut, fa temps, la notificació que “quan hi haja partida pressupostària es farà”, que es tinguen en consideració per a futures actuacions en els Plans Provincials d’Obres i Serveis. Es té la sensació de contestar i ja està, no de solucionar el problema.\n– L’accés a les Covetes dels Moros en alguns trams està perillós perquè la roca està relliscosa i part de la barana ha caigut.\n– A l’equip de govern li agrada donar xifres dels visitants que passen pel nostre poble, i més concretament per l’Oficina de Turisme. Ens agradaria saber quin és l’impacte econòmic del turisme en Pasqua.\nVàrem realitzar 1 pregunta:\n– Que pensa l’equip de govern socialista sobre l’anunci fet per l’empresa que realitzarà una correguda de bous del 8 de maig al nostre poble? En concret la publicitat posa que “els menors de 14 anys entraran gratis i que els xiquets són els protagonistes” (sic). Cosa que a nosaltres ens sembla un despropòsit.\nVan dir que només tenien constància que hi havia una sol·licitud d’una empresa per a fer la correguda però no d’aquesta publicitat.\n← CRÒNICA DEL PLE EXTRAORDINARI DEL 3 DE MARÇ DE 2016\nMENORS I BOUS A BOCAIRENT →


LA DEGANA DEL COL·LEGI PARLA SOBRE REGENERACIÓ DEMOCRÀTICA A EL PERIÓDICO DE CATALUNYA | Colpis\nLA DEGANA DEL COL·LEGI PARLA SOBRE REGENERACIÓ DEMOCRÀTICA A EL PERIÓDICO DE CATALUNYA\nAnna Parés i també l’economista Arcadi Oliveres, el sociòleg Ignacio Sánchez Cuenca i el politòleg Joaquim Brugué van donar la seva opinió sobre el ‘fenomen Beppe Grillo’, sobre la regeneració democràtica que demanden els italians i sobre el populisme, liderat per Grillo, que s’està produint al país alpí. El experts van comparar també la situació d’Itàlia amb l’espanyola i van parlar dels moviments i demandes socials que s’estan donant actualment a l’Estat espanyol.\nSegons la degana del Col·legi a Espanya no hi ha una figura comparable a Grillo. Parés va parlar dels moviments socials que han sorgit els darrers anys, els quals segons la sociòloga suposen un altaveu per la població com a expressió de les moltes necessitats existents. Per a la degana aquests moviments demanen una regeneració democràtica més centrada en un canvi d’actitud i de forma que no pas de sistema.\nAquest article va ser publicat en l’edició en paper de El Periódico de Catalunya del passat 3 de març.


Autors – llibresjordiromero\nNo confonguem l’addicció que produeixen certs llibres (fins i tot per a lectors que es volen exigents) amb la qualitat literària. Larsson, que ha escrit ((Els homes que no estimaven les dones)) i ((La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina)), aconsegueix arrossegar-te (semble ser que a milions d’altres persones també) a llegir d’una tacada fins que acabes els seus llibres. Els lectors de Mankel (una altra addicció de masses) reconeixeran l’estructura, el paisatge i els personatges de les novel.les de Wallander. Segurament Larsson li ha dedicat més temps (al menys la primera meitat de "Els homes que no.." que Mankel a escriure, i això es nota. El final de "Els homes que no…" decau, i també tot "la noia que somiava…", més fluixa.\nEl millor de tot, però sempre serà el personatge de la Lisbeth Salander. La resta és del monton (encara que estic tremolant esperant el tercer volum!!!)\nAutor jordiromPublicado el 3 enero, 2009 Categorías Sin categoríaEtiquetas Autors\nJo havia llegit tres llibres d'((Updike)): Busca mi rostro, un llibre de l’any 2002, sobre el món de l’art contemporani, i Lo que queda por vivir, de 1994. També, un llibre menor, editat per A Tot Vent: ((De la finca)). No en recordo res. En canvi, per una qüestió de principis, no havia volgut saber de llibres que es deien coses com ((Corre conejo)) o ((El regreso de conejo)) (que semblen més aviat títols de pel.lis porno). Quan vas a la llibreria i no trobes res més, perds les manies, i vaig comprar ((Conejo en el recuerdo)) i ((A conciencia)), un primer volum de les seves memòries. Finalment, tot plegat és molt bo, i ara tinc un munt de llibres de conills per endavant. Poca broma, és molt bo.\nAutor jordiromPublicado el 26 agosto, 2006 Categorías Sin categoríaEtiquetas Autors\nNo havia llegit res d’aquest home, tot i la seva fama. Ara m’ho he anat llegint quasi tot, començant per ((Ragtime)), ((Billy Bathgate)), ((El arca de agua)) (brutal), ((Vidas de los poetas)) i ((Poetas y presidentes)). Ha estat el descobriment de l’estiu. Un geni a l’alçada de ((Bellow)) (o gairebé) i molt per damunt de Phillip Roth, per exemple. De tota manera, l’últim que ha tret: ((La gran marcha)), és una mica més fluix. Ningú no és perfecte.


Revisió de Voicemod Pro: és segur utilitzar-lo? - Revisió\nLes aplicacions que canvien la veu han atret la gent constantment per provar-les. És clar, és un art d’engany, però la gent l’utilitza per divertir-se la major part del temps. És especialment comú a la indústria del joc que la gent canviï de veu. Fins i tot, a alguns els agrada fingir ser membre del gènere oposat per diversió.\nEntre aquests canviadors de veu, Voicemod és una peculiar plataforma que destaca. Amb la seva màquina de so meme i un tresor de funcions atractives, està guanyant força popularitat. Què fa que sigui una elecció tan convincent? Val la pena obtenir Voicemod per al vostre sistema? Si teniu preguntes com aquestes, tindreu totes les vostres respostes en aquesta revisió.\nMés important encara, hi ha una qüestió creixent i una pregunta sobre la seguretat i l'autenticitat de la plataforma, de manera que també en coneixereu.\nQuè és Voicemod Pro?\nUs permet canviar el so de la vostra veu, fins i tot fer petits ajustaments. Fins i tot hi ha una opció de sintonitzador automàtic disponible. Si voleu divertir-vos en línia i fer bromes, és una bona opció. Més important encara, Voicemod funciona amb el dispositiu d’entrada d’àudio sense problemes de distorsió i compatibilitat. No hi ha molts canvis de veu gratuïts disponibles per als usuaris. En aquest sentit, destaca Voicemod Pro.\nCaracterístiques de Voicemod Pro:\nLa interfície d'usuari -\nA diferència de molts altres canviadors de veu amb una interfície antiga, Voicemod treballa en proporcionar una interfície visualment atractiva. Té un aspecte modernitzat que combina amb l'atractiu de la tecnologia moderna. Per tant, no sembla que feu servir un sistema de veu antic o obsolet. Té un efecte psicològic a mesura que tendeix a utilitzar la plataforma.\nCorrelativament, la interfície d'usuari és suau i s'utilitza molt nítida. És bastant senzill, amb un menú i funcions fàcils d’explorar. Els paràmetres són fàcils d’accedir i, fins i tot si voleu crear veus personalitzades, podeu fer-ho de manera eficient. El que és més important, podeu veure l’assortiment complet de veus a la llista de veus. No cal que els configureu ni que seguiu un procés complex. Simplement feu clic a la veu que vulgueu i s’activarà.\nCompatibilitat del mode de veu:\nTot i ser una plataforma de canvi de veu tan fàcil d'utilitzar, Voicemod deixa de banda la incompatibilitat fins a un cert punt. No està disponible a les consoles de jocs i tampoc no hi ha cap versió per a Android. Tot i que està disponible a l’iPhone, no hi ha cap versió de MacOS. Tot i això, Voicemod admet completament Windows 7 fins a la versió més recent. Per tant, és una opció fantàstica per als jugadors de PC.\nSi es mira més enllà, funciona amb moltes plataformes prevalents com Discord, Twitch, Teamspeakers i molt més. Té força versatilitat en aquests aspectes. Actualment, els desenvolupadors estan treballant en el llançament d’una versió més compatible amb altres plataformes. Fins i tot obteniu una extensió per al navegador web Chrome.\nA més, per a qualsevol streamer o entusiasta dels jocs, Elgato Stream Deck afegeix una mica més de comoditat. Voicemod funciona amb això per facilitar-vos l’ús. També podeu assignar tecles d'accés directe a Voicemod per canviar fàcilment les veus més vistes a CS: GO i la seva interfície SLAM.\nPublicitat, programari espia i altres aspectes de seguretat -\nPotser la característica més cridanera de Voicemod és la manca d’anuncis o interrupcions de tercers. No us haureu de preocupar dels anuncis ombrívols. A diferència d'altres serveis gratuïts, no utilitza cap mòdul freemium. Per tant, obtindreu una interfície neta que tampoc no afecti el rendiment del vostre sistema.\nTampoc no us haureu de preocupar pel programari maliciós, el programari espia i altres problemes similars. Més important encara, Voicemod no fa cap canvi al fitxer d’usuari ni accedeix als fitxers personals. Molta gent és conscient del fitxer 'PUP' que sol·licita Voicemod. Podeu permetre permís de manera segura, ja que no perjudica el vostre sistema. En general, el mode de veu és un canviador de veu totalment segur.\nCreació de taulers de ressonància -\nPodeu afegir bandes de so, cançons temàtiques o sons de memes preferits al Voicemod i assignar-los a tecles d'accés directe concretes. Així, podeu reproduir el so mentre manteniu una conversa o jugueu al joc. Millora l'atractiu del joc, especialment per als altres. Fins i tot podeu utilitzar moltes notes de veu, diàlegs o música famosos, especialment els dels membres. Per tant, s’afegeix a l’atractiu general de Voicemod.\nTambé teniu un assistent de veu de text a veu que funcionarà amb les veus que seleccioneu. Tot i això, no és tan versat com els proveïdors reals com el text de Microsoft per accelerar. Tot i això, és una cosa amb la qual es pot jugar, per diversió i per res.\nVersió gratuïta vs Voicemod Pro:\nVoicemod és inicialment gratuït i tampoc no us obliga a subscriure-us a la versió premium. Tot i això, tenen un esquema de màrqueting intel·ligent que us deixa desitjar més. Per tant, molta gent pot acabar comprant Voicemod tard o d’hora.\nAquí teniu un gràfic de comparació ràpida de les dues versions\nPot triar entre set veus alhora\nLes set veus són aleatòries i es tornen a rodar cada setmana\nNo es poden personalitzar les veus\nNo es poden tenir favorits\nNo hi ha manera de crear una veu nova\nNo podeu penjar ni modificar bandes de so per a veu\nAccés a més de 77 veus en qualsevol moment sense cap modificació ni configuració predeterminada\nPodeu afegir preferits i triar predefinits segons el vostre plaer\nUtilitzeu la caixa de ressonància per afegir efectes\nPersonalitzeu la veu\nL’ajust automàtic està disponible\nPot crear una veu nova\nSi consulteu el gràfic de comparació, pot semblar que la versió gratuïta no és útil. Tot i això, això no és cert. Podeu utilitzar-lo el temps que vulgueu. La versió gratuïta us ofereix set veus noves cada dia. L’únic problema és que no els podeu desar, però és una bona opció per a algú que busca diversió a l’atzar. Si sou algú que li agrada anticipar l’atzar dels set predefinits, la versió gratuïta és fantàstica.\nPremium obre una àmplia gamma d'opcions de personalització i personalització per als usuaris amb accés a la seva biblioteca completa de presets de veu. Tot i això, la seva biblioteca de veus de 77 veus pot tenir reverberacions simples amb efectes diferents. Comparativament, no és tan grandiós per a una plataforma gratuïta.\nAl final, es redueix al vostre pressupost i preferència. Si sou més una persona que vol personalitzar les veus, opteu per una versió professional. En cas contrari, la versió gratuïta és una bona plataforma per als requisits d’entreteniment i de canvi de veu.\nConclusió: el Voicemod és segur?\nEn general, Voicemod és un canvi de veu altament segur per a vosaltres amb moltes funcions divertides. Hi ha molts llocs web i persones de clons a Internet que afirmen que us proporcionen una versió professional gratuïta. No és una gran idea caure en aquests pescadors. Les versions trencades poden provocar problemes no desitjats amb un virus, programari maliciós o fins i tot anuncis de tercers. Podeu exposar-vos als perills d'Internet.\nPer tant, heu de descarregar Voicemod des d’una font autèntica, com el lloc web oficial. Si voleu gaudir de la versió professional, us hi podeu subscriure. Us proporcionaran un número de sèrie. Si algú ofereix un número de sèrie gratuït, abstingueu-vos una vegada més.\nMentre seguiu aquestes directrius, Voicemod és completament segur i fàcil d’utilitzar. Esperem que aquesta revisió de Voicemod Pro aclareixi qualsevol dubte sobre la plataforma.\nCodis promocionals de Pokemon Go (2020)\nCom es configura Xbox mitjançant el telèfon?\nDisney Plus ha baixat? Comproveu l'estat del servidor en viu\ncom desar el vídeo de YouTube com a mp3\ndescarregar iTunes al meu ordinador\npots guanyar diners amb roblox\ncom solucionar els jocs de wii\ncom bloquejar els jocs desbloquejats\nveure episodis en línia de streaming gratuït\nmovielink com veure pel·lícules gratuïtes


Albano-Dante Fachín: "Un quart partit independentista potser ajuda a moure les coses"\nAlbano-Dante Fachin: “Un quart partit independentista potser ajudarà a moure les coses”\nEntrevista al periodista d'Octuvre, espiat per Pegasus, sobre actualitat política catalana\nAlbano-Dante Fachin, en una imatge d'arxiu (fotografia: Albert Salamé).\nActualització: 27.04.2022 - 12:30\nAlbano-Dante Fachin (1976), periodista d’Octuvre, ex-candidat de Front Republicà, ex-diputat dels comuns al parlament, fundador de Som Alternativa, és una de les veus més actives i inquietes del periodisme català. Fachin també és una de les seixanta-cinc persones properes a l’independentisme que han estat espiades amb Pegasus, segons Citizen Lab. En aquesta entrevista, parla de l’espionatge de què ha estat objecte, de la reacció política, que considera feble, i també de la possible creació d’un quart partit polític independentista.\n—Qui us ha espiat? Què em respondríeu?\n—Qui us espia és l’status quo. Hi ha la intenció d’espiar un col·lectiu polític, l’independentisme. I qui el vol aturar? Els piolins, els jutges, Vox, el CNI, el franquisme sociològic. Dit això, el responsable polític d’això que hem sabut és el govern espanyol. Aquesta diferenciació del deep state dolent i el govern no la veig clara. Si acceptem que el govern no hi té a res a veure, aleshores acceptem que no vivim en una democràcia. Jo no sé qui s’ha ficat en el meu telèfon. Però aquí hi ha dues opcions: o el responsable és l’estat espanyol amb el govern o no vivim en una democràcia. Perquè en una democràcia la gent vota un govern que garanteix drets. I no han estat garantits.\n—Què us han semblat les reaccions?\n—Ahir, la consellera Vilagrà (ERC) va dir que deixava els telèfons fora en la reunió amb el ministre espanyol perquè els podien espiar. De veritat, no he vist manera més clara, no sé si conscient, d’exonerar el govern espanyol de la responsabilitat de les escoltes. Depèn de com, algú dirà que l’estat espanyol fa el que toca, si ens posem cínics. Però que els nostres, entre cometes, s’impliquin activament a ajudar l’estat a complir els seus objectius, fa que jo no entengui res. A mi el govern no m’ha trucat per dir-me que saben que he estat víctima d’un delicte. Sí que he vist que el parlament es planteja de fer alguna cosa amb els diputats i els ex-diputats, com jo.\n—Denunciareu l’espionatge a la justícia?\n—Jo, com a ciutadà individual, no tinc capacitat de denunciar el govern espanyol. És part de la indefensió que un sent. Ara, si s’acaba fent una acció conjunta que permeti que gent com jo, sense advocats a la seva disposició, pugui fer pressió perquè s’investigui, sí. Ara mateix no tinc estratègia personal, tinc astorament.\n—El vostre telèfon us espia ara?\n—No ho sé. Fa molt de temps que prenc mesures i he anat a moltíssimes reunions en què deixàvem els telèfons fora. Ara, això de dir que tots ho sabíem… mira, no. En teníem la percepció, i ara s’ha demostrat. I és greu, tenir-ne la confirmació. I el pensament dèbil de dir: oh, és que tots els estats ho fan. Molt bé, doncs totes les víctimes es queixen! Som a un pas que hi hagi independentistes que diguin: pobre estat espanyol, el volien desmembrar, i és normal que es defensi.\n—Com la veieu, la reacció dels comuns?\n—Molt suau, en la línia, cosa que contrasta amb els escarafalls que fan quan les víctimes són ells. Si demà sabem que espien Jéssica Albiach, tenim el deure moral de fer-li costat. Però també tenim el deure de saber que ells, en canvi, faran els ulls grossos si passa al revés. Recordem-ho: hi ha una esquerra espanyola que calla quan et punxen el telèfon.\n—Fonts del CNI diuen: “Sí, els hem espiat”, segons El País.\n—Si llegiu la notícia d’El País d’avui, sembla que se’n vantin i tot. I diu que les fonts del CNI diuen que Citizen Lab no és fiable perquè hi treballa un català. Home! La primera reacció va ser negar-ho i el silenci. Alhora, durant dies, tenim mitjans de comunicació, tertúlies i usuaris de Twitter instal·lant la idea que espiar és normal. I ara fonts del CNI ja ho accepten a El País. L’altre dia vaig dir el nom del porc a RAC1 perquè tenia un tertulià que justificava l’espionatge sense ordre judicial ni res. A la vegada, El Español diu que el Suprem no ha autoritzat el CNI. Sembla una baralla dins l’estat i l’independentisme no l’explota.\n—La reacció dins el govern català, com la veieu?\n—Els dos partits de govern, Junts i ERC, no consideren prou greu això que ha passat per a trencar tota relació amb el govern espanyol. Molt d’anunci indignat, i ahir va haver-hi reunió pels jocs olímpics. I comparteixen cadires de la diputació. I aquí no passa res? Em sento desprotegit pel fet de viure en un estat que m’espia. Però també em sento desprotegit pels meus, que no em defensaran. Han dit que posaran una querella als Mossos. Perfecte. Però i l’acció política dels patits i govern, on és? Que em diguin que la taula de diàleg perilla… De debò ens han aixecat la camisa d’aquesta manera? La manca de resposta política del govern de la Generalitat és brutal. Que Jordi Sànchez (Junts) té la barra de dir que els qui demanen de trencar el pacte amb la Diputació de Barcelona banalitzen l’espionatge! O sigui, el seu partit es reparteix milions de la diputació, i jo, que he estat espiat, banalitzo l’espionatge? Mira que estem acostumats a sentir baixeses, però aquesta… A sobre! Que em digui que banalitzo l’espionatge perquè demano decisions polítiques. Sí: sóc un ciutadà que considera, com molts altres, que l’espionatge ha de tenir conseqüències polítiques. I veig que no en té.\n—Quines reaccions polítiques voldríeu?\n—La política és representació. Jo no em sento representat. No entenc que pugui continuar la normalitat després de l’espionatge. De què servirà, trencar la diputació?, diuen alguns. D’entrada, servirà perquè vostè no sembli un mentider a qui només li importa cobrar 80.000 euros l’any. Segon: si tu espies els independentistes i veus que, encara que ho facis i se sàpiga, no passa res, ho continuaràs fent! I tercer: si vas a Brussel·les a fer una megaconferència de premsa a dir que ets la minoria nacional oprimida mentre pactes amb el partit que t’espia, et pot passar que el lector europeu digui: Ah, però governen junts. Fora. És el que va passar amb la notícia de France Press: parla d’espionatge, però també que les relacions s’han normalitzat des dels indults. Una mica de dignitat al moviment polític que ha de representar la gent. La gent està indignada i la classe política independentista no representa la indignació. Això acabarà petant per algun costat, espero.\n—Hi ha, de fa temps, una remor que cal un quart partit independentista. Com ho veuríeu?\n—Confirmo la remor. Hi és. Faig moltes xerrades amb això d’Octuvre i he notat un canvi enorme. Ho he vist en xerrades de cent persones on n’hi ha setanta que diuen que n’estan fartes. Una idea molt minoritària ha avançat.\n—Que no podem ser representats pels partits independentistes que ara són a les institucions.\n—I com ho veuríeu?\n—A mi m’agrada que hi hagi aquesta remor. És sa, que la gent no voti i prou. L’independentisme va de baix cap amunt, diuen, doncs que creixi la remor és, si més no, un intent de recuperar això. Com es materialitzarà? Hi ha qui parla de l’abstenció, hi ha qui diu de votar una cabra amb una estelada…\n—…I hi ha gent que parla de fer un quart partit.\n—Molta gent parla de fer un quart partit independentista. És bo que es proposi. I és sa. Que hi ha un quart partit? A mi em passen dues coses: primera, només hi ha una cosa pitjor que tenir tres partits impotents al parlament. Tenir-ne quatre. No avançarem gaire si la cosa es mira com una qüestió de salvadors. Per una altra banda, l’aparició d’un nou partit pot fer que els altres vegin que no ens poden ensarronar com ens ensarronen. I sembla que els partits un dels pocs llenguatges que entenen és l’electoral. Si hi ha un quart partit independentista potser ajudarà a moure les coses. Ara, hi insisteixo, si el quart partit vol ser creïble i vol fer por, i aportar idees fresques, hauria de ser resultat d’un procés molt gran. No quatre amics que s’ajunten.\n—Si hi ha un quart partit, us vindran a buscar.\n—O tindran bon criteri i no ho faran. Jo vull fer molt mal als que ens aixequen la camisa. I ara mateix la millor manera que tinc és fer això que faig: fer vídeos, explicar-me i donar la meva opinió. Això no pot dependre que vinguin a buscar a no sé qui. Sense gent organitzada fora, ja es poden anar presentant partits. La situació actual no la pot solucionar un partit en unes eleccions i prou. “Doneu-me 68 diputats i declaro la independència.” Ho recordes?\n—Sobretot em preocupa la idea del mal menor. Vota’ns o ve Vox, diuen molts. Això és verí per a la democràcia. I ho hem vist a França. Potser a Catalunya, que ens agrada enlluernar, haurem de començar a assajar una nova manera d’enfrontar-se a la ultradreta. I potser ens toca a nosaltres rebel·lar-nos al xantatge que fa Macron, o el PSOE, amb la ultradreta: si no ens voteu a nosaltres, que us reprimim, us espiem, vindrà l’extrema dreta. No es pot ser tan dèbil mentalment. És al revés. Si tu continues espiant-nos, reprimint-nos i negant-nos el dret d’autodeterminació, ets tu que dónes suport a la ultradreta. S’ha de canviar el signe de l’amenaça. Per això l’estratègia d’ERC de dir: hem de donar suport al PSOE, perquè si no vindrà Vox, em sembla la millor opció per a donar suport a Vox. Si tot allò que tenen per oferir els partits independentistes és la por que vingui Vox, i a la vegada diuen que som irrellevants, i són incapaços de representar la nostra indignació, tard o d’hora no els funcionarà. I veurem que era la millor manera de portar Vox al poder. Hauríem d’inventar una manera catalana de parar els peus a la ultradreta que sigui justament negar-se al xantatge de Podem, PSOE i ERC. No som nosaltres qui porta l’extrema dreta. Sou vosaltres.


Un 25% de castellà\nSi només fos el 25%…\n"L’escola catalana és vista pel poder de l’Estat com una bèstia negra, incontrolada"\nJosep Maria Freixenet, ara alcalde d’Olost del Lluçanès i durant força temps diputat al Parlament -quan la cambra catalana feia coses-, va ser relator de la Llei d’Educació de Catalunya per part dels republicans. Ell mateix advertia que les portades de la premsa de Madrid a l’endemà d’aprovar la LEC eren concloents: “Catalunya ja és independent… en educació”. Freixenet n’estava convençut, a l’igual que els seus companys de redacció, que es podien canviar les coses. Una concepció diferent del sistema d’ensenyament i de l’educació de Catalunya. Una bona eina, flexible, pensada per adaptar el sistema a una societat com la catalana canviant i amb un futur incert.\nRamon Gual, un dels fills de l’exili a la Catalunya Nord i un dels impulsors de la històrica Universitat Catalana d’Estiu, sempre recorda que els franquistes eren una colla de ximples que van renunciar a l’ensenyament. Els francesos ho tenien més clar i no hi havia cap infant que passés per les aules franceses que no sortís amb el cap en forma d’hexàgon. El sistema educatiu públic com a forjador i vertebrador d’un sistema social determinat basat en la llibertat, la igualtat i la fraternitat.\nL’Estat espanyol ha après la lliçó, però el 25% de castellà, a la vista de la realitat del país, és la xocolata del lloro. Fa temps que la banya l’apunten cap a l’educació a Catalunya. De fet, han fundat partits polítics i tot, per minar l’estabilitat escolar catalana, la nòmina dels docents i del personal d’administració i serveis. Un dels exemples, és una nova sentència del Tribunal Suprem que impedeix que els directors dels centres puguin escollir docents a través d’una entrevista. Retallada a l’autonomia dels centres.\nUna mostra més que l’escola catalana és vista pel poder de l’Estat com una bèstia negra, incontrolada, que fabrica independentistes disposats a organitzar CDR. L’Estat vol agafar el comandament de l’escola, però amb menys traça que França. Espanya utilitza la fiscalia, el poder judicial, la monarquia, la biosfera mediàtica madrilenya, la Guàrdia Civil o l’Íbex 35 entre d’altres. França potser utilitza diners i qualitat. Espanya potser utilitza el seu genuí anticatalanisme.\nJordiP maig 15, 2022 | 12:31\nLlunyDeCat maig 15, 2022 | 15:42\nMaria maig 15, 2022 | 17:11\nAl final acabarem com els bascos llengües diferenciades. La privada en català i la pública en castellà allà on la majoria sigui castellanoparlant. Si els catalans no exigim que a les feines de serveis i a les botigues es valorin els coneixements de les dues llengües i principalment de la catalana, tindrem unes elits que sabran llengües i una classe treballadora que només parlarà espanyol. Potser això és el que volen els colons?. Esclavitzar la seva pròpia població?\nFerpinya maig 15, 2022 | 19:45\nFrança va fer aquesta normalització lingüística entre finals del segle XIX i els anys 50, a través de les escoles i també, en menor grau, de l'exèrcit (servei militar i guerres). El període històric actual (globalització, comunicació a gran escala) ja no permet aquest tipus de processos sense provocar atacs molt greus (i potser insostenibles) als drets i llibertats. A més, cal dir que a França si aquest procés d'estandardització va ser generalment acceptat per la població és perquè hi havia a canvi una perspectiva de desenvolupament social i de millora de les condicions de vida. Argument que òbviament Espanya no pot fer servir respecte a Catalunya, al qual no pot aportar objectivament res especialment desitjable... En definitiva, no crec que puguem fer comparacions entre les dues situacions . I Espanya només pot comptar amb dues "forces" més aviat negatives: la imposició pura i simple (judicial i policial); o/i el manteniment de la davallada de l'ús actual del català en els diferents aspectes de la vida quotidiana... Correspon als catalans resistir abordant la seva llengua, entre d'altres coses, des d'un vessant dinàmic i positiu (cultura, iniciatives, emprenedoria...) i practicant-la...


Salut incorpora la radioteràpia a l'agenda governamental\nAssandca es reuneix amb el ministre Álvarez Marfany i veu "predisposició" per arribar a acords amb les seves reivindicacions\n4 min. Andorra la Vella 26/01/2017 13:56\n651x366 El ministre de Salut, Carles Álvarez Marfany, durant la reunió amb el president d'Assandca, Josep Saravia / Assandca El ministre de Salut, Carles Álvarez Marfany, durant la reunió amb el president d'Assandca, Josep Saravia / Assandca\nHora i mitja de reunió, i sortir-ne amb una sensació sense precedents. Les dues trobades anteriors amb les ministres del ram, Cristina Rodríguez i Rosa Ferrer, havien estat com dirigir-se a una paret, però després de la mantinguda a principi d'aquesta setmana amb el titular de la cartera de Salut, Álvarez Marfany, els representants de l'Associació Andorrana contra el Càncer (Assandca) coneixen la predisposició del Ministeri per incorporar a l'agenda del Govern algunes de les reivindicacions que, des de fa gairebé tres anys, han posat damunt la taula, i entre les que destaca el servei de radioteràpia.\n"Va ser una entrevista molt cordial tot i que no es va tancar cap punt -expliquen des d'Assandca després de la reunió d'aquesta setmana amb el ministre de Salut, Álvarez Marfany- però es va veure la voluntat del Govern d'obrir-nos la porta per arribar a acords". La carpeta 'calenta' que l'entitat va entregar al ministre conté un dossier de reivindicacions entre els que destaca la radioteràpia. Són 120 persones, i en seran més, les que s'han de desplaçar contínuament a Barcelona, Lleida, Tolosa i, aviat, a Manresa per sotmetre's a aquest tractament.\nAnar a Barcelona suposa llevar-se a les sis del matí per pujar a l'autobús i fer un viatge de tres hores, per a un tractament que dura entre 3 i 6 minuts. I la tornada. "La gent, per desgràcia, el tractament l'han de fer a baix i això té un cost econòmic i personal molt gran", expliquen els representants de l'entitat, que van explicar al ministre els casos de persones que ronden la seixantena d'edat, "que han de fer 30 dies de sessions i quan en porten 12 et diuen que no baixen més". "Quan una persona s'està jugant la vida i veus que renuncia al tractament és molt greu", lamenten.\nMuntar a Andorra un equip de radioteràpia és molt car, uns 60 milions d'euros, però factible. "El ministre ens va transmetre que dins la sanitat hi ha projectes que encara que són deficitaris s'han d'intentar tirar endavant", expliquen. La premissa del Govern, encara en estat embrionari, és intentar muntar un servei de qualitat de radioteràpia: que als pacients se'ls pugui fer una radiació correcta i amb professionals ben preparats. "Si es munta la radioteràpia al país es farà amb cara i ulls, a més, es podria aprofitar per fer arribar pacients del nord de Catalunya i del sud de França", consideren des d'Assandca.\nUn altre dels dossiers de la carpeta demana que es potenciï l'assistència domiciliària als pal·liatius, propers a la fase terminal de la malaltia. Mentre Salut impulsa aquest tipus d'hospitalització als habitatges dels pacients, Assandca pretén arribar a un acord amb un grup de metges d'Andorra perquè els malalts de càncer puguin accedir al servei perquè un metge els visiti a casa. "Però sense que es produeixin abusos", afirmen.\nTambé s'ha avançat en el sistema per tractar els tumors a l'Hospital del Principat. En harmonia amb la majoria de països europeus, la decisió sobre el tractament dels tumors ja no la pren un únic professional, sinó que es fa mitjançant una decisió consensuada per un grup, entre els que hi ha psicòlegs, oncòlegs, personal de pal·liatius... Les interconnexions saltaran fronteres i s'establirà una "connexió oberta amb el centre Oncopole, a Tolosa, per conèixer l'opinió d'altres metges en temps real", expliquen. Des d'Assanca es congratulen, d'altra banda, de la incorporació a l'Hospital d'un oncòleg i de la propera arribada d'una psicooncòloga.\nLleis de l'oblit i d'acompanyament\nLa llei de l'oblit, que intenta garantir que l’antecedent d’haver sobreviscut a un càncer no discrimini en la reincorporació al treball, era una qüestió que Salut no s'havia plantejat, però que "volen incorporar a l'agenda del Govern, tot i que no serà en els dos anys que queden de legislatura per manca de temps", avisen des de l'entitat. La llei d'acompanyament, que garanteix que un dels familiars directes del pacient pugui acompanyar-lo en els seus tractaments sense dependre d'un permís laboral, "la milloraran perquè permeti que la gent tingui algun tipus de dret".\n"Tots, nosaltres i el Govern, som conscients que la malaltia, per desgràcia, va a més, i que per estadístiques no anirà a menys, i això té un cost molt important, i que afecta tothom, tant des del punt de vista econòmic com personal", alerten des d'Assandca.


L'Olot rep l'Andorra amb baixes importants al darrere - Diari de Girona\nL'Olot rep l'Andorra amb baixes importants al darrere\njoan lidón. girona 20.02.2021 | 23:58\nL'Olot rep l'Andorra amb baixes importants al darrere Diari de Girona\nPartit amb nom de final el que es viurà avui a Olot (16.30 h). L'equip de Gabri ocupa l'última posició del subgrup i ha vist com, aquest passat dimecres el penúltim classificat, el Prat, aconseguia un punt en un partit ajornat contra el Barça B. A més, el conjunt garrotxí veu a 7 punts la setena posició, que marca l'Espanyol B amb 19 punts. Avui, en la visita de l'Andorra, els locals intentaran assolir aquesta victòria tan necessària que des de l'arribada del nou entrenador, encara no s'ha vist. Per fer-ho haurà de superar el conjunt d'Eder Sarabia, que és el segon classificat del subgrup amb 26 punts i que té un avantatge considerable respecte al quart classificat.\nL'Olot té les baixes d'Alan Baró, que continua en procés de recuperació, de Carles Mas, que ha tornat a sentir molèsties, i els dubtes d'Escoruela i Vivancos. Gabri considera que «és primordial sumar una victòria i tres punts més».\nPunt insuficient per a l'Olot.\nPunt insuficient de l'Olot.\nEl triomf urgeix més que mai.


Castell de Burg – Farrera / Pallars Sobirà | Catalunya Medieval\nCastell de Burg – Farrera / Pallars Sobirà\nSituació: A Burg, entitat de població del municipi de Farrera (Pallars Sobirà) – Lleida.\nÈpoca: Segles XI - XII - Generalitat de Catalunya.*\nEstat: Desaparegut. Un anònim veí de la població ens ha indicat el lloc que ocupava anteriorment aquesta edificació, sense que avui en dia n'hi hagi ni rastre.\nAltres noms: “Lo castell” - Generalitat de Catalunya.*\nAccés - Visitat el 10/09/2010.\nLocalització: Unes coordenades en un lloc qualsevol de Burg N 42 30 14.80 E 01 16 21 - Altitud: 1269 m.\nEn principi cal pensar que cap el segle XI o XII es féu aquest castell o casa forta amb relació al poble proper, Burg, tal com s'esdevingué en molts pobles en aquesta època de feudalització.\nLa plataforma que hi ha al cim del petit turó on es va construir el castell té una amplada d'uns 12 metres.\nAl costat meridional hom hi veu aproximadament 11 metres de mur, dels quals només són visibles amb claredat uns 4 m.\nNomés fa al voltant de 70cm. de gruix i té una alçada màxima de 2 metres.\nAl costat oest també s'endevina l'existència d'una paret.\nLes pedres d'aquests murs són de llicorella sense treballar.\nA la banda nord, sembla com si hi hagués hagut un vall, més o menys artificial i molt ample.\nEmpenyorat per Blanca de Bellera, comtessa de Pallars, el castell de Burg passà, a les acaballes del s. XIII, a mans dels comtes de Foix i vescomtes de Castellbò.\nL'any 1393 el comte Mateu I de Foix enfranquí els habitants de Burg, Farrera i Mallolís del servei de guaita als castells del vescomtat pel preu de 100 florins d'or d'Aragó.\nDins el quarter de Tírvia, l'any 1519 Burg tenia 19 habitants i exel·lia per la seva fortalesa.\nPere Tragó escriví: "En lo dit lloch ha fortalesa e una torre que ret castell e és molt fort.".\nPublicat el 4 juliol 2012 per Ricard\tdins de Pallars Sobirà amb l`etiqueta Castells, Catalunya, Desaparegut, Edificació segle XI, Lleida .


1 de febrer de 2017 (00:25 CET)\nEl regidor de Protecció i Drets de la Ciutadania, Julio Fernández, que va acudir durant el matí a la jornada de donació, va voler agrair la solidaritat dels paterners i paterneres, "que any a any donen mostra del seu compromís amb aquesta bona causa".\nExemple d'això és l'augment continu en el nombre de donacions i en sentit, el regidor Fernández ha destacat que "s'ha produït un creixement del 6%, en el nombre de persones que s'han acostat a donar respecte a l'any anterior".\nEn eixa línia, el regidor hi ha assenyalat la importància de les campanyes de conscienciació sobre les importàncies de la donació de sang per a continuar augmentant el nombre de donants a Paterna, i és que tal com ha destacat el regidor "donar una xicoteta dosi de la nostra sang és un xicotet gest solidari i generós que pot ajudar molta gent a curar-se i inclús a salvar la seua vida".\nFinalment, Julio Fernández ha recordat que, a banda de la jornada extraordinària de diumenge passat, els paterners i paterneres que ho desitgen poden anar a donar sang, mensualment, al Centre de Salut d'El Clot i al Teatre Capri. A més, durant l'any, també s'instal·len punts d'extracció en diferents centres del municipi com l'IES Henri Matisse , l'Escola Professional La Salle o el Centre de Salut de La Canyada.


Base Airlie Beach Resort Whitsundays Austràlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA AGODA\n336 Shute Harbour Road, Platja Airlie, Whitsundays, Austràlia 4802\nCaracterístiques de Base Airlie Beach Resort\nEquipaments transport hotel/aeroportbaraparcament de cotxesservei de bugaderiadiscoteca/djrestaurantàrea de fumadorsvisites turístiques Esports i lleure\nDescripció de Complex turístic Al visitar Whitsundays, vosté es sentirà com a casa a Base Airlie Beach Resort, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Servei Mèdic Whitsunday, Platja Doctors Airlie, Port Esportiu Abel Port. Base Airlie Beach Resort també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Whitsundays. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, restaurant, visites turístiques. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara habitacions per a no fumadors, aire condicionat, balcó/terrassa, connexió a internet (comporta càrrecs), connexió sense fils a internet (comporta càrrecs) per satisfer els clients més exigents. Piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Whitsundays, faci de Base Airlie Beach Resort la vostra llar.\nPolítiques de Complex turístic Nens i llits supletoris:Infants 0-17 any(s)Estada no permesaEdat mínima dels ocupants: 18 any(s)Els llits supletoris depenen de l'habitació que trieu. Consulteu la política de l'habitació per obtenir més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals. Informació útil


Alta tensión, per un nou model energètic sostenible, democràtic, ciutadà\nYou are here: Home / Política / Societat / Alta tensión, per un nou model energètic sostenible, democràtic, ciutadà\nPor un nuevos modelo energético sostenible, democrático y ciudadano\nCote Romero (ed.)\nJ.V. Barcia Magaz (ed.)\nAlta tensión. Por un Nuevo Modelo Energético sostenible, democrático y ciudadano, editat per Cote Romero i José Vicente Barcia, recorre el panorama energètic actual, analitzant les seves causas i conseqüències, i planteja la necessària alternativa: la transició cap a un model energètic respectuós amb els límits del Planeta i els Drets Humans.\nAlta tensión recull articles d’autors com Francisco Castejón, Jorge Morales de Labra, Jorge Fabra Utray, Mario Sánchez-Herrero, Javier García Breva, Manel Ferri, Rodrigo Irurzun, Manuel Garí, Pablo Cotarelo, Pep Puig, Ladislao Martínez o Paco Segura, entre atres, tots ells vinculats en major o menor mida a la Plataforma per un Nou Model Energètic. Els autors han col·laborat de forma desinteresada, així que els beneficis de la venda es destinaran a finançar les properes accions de la Plataforma.\nLa Plataforma per un Nou Model Energètic (Px1NME) ha nascut de la trobada de dues idees:\nPrimera: que ja és possible la transició cap a un sistema energètic net i sostenible. Un canvi, que fa temps que és urgent i necessari, és ara també una alternativa més econòmica que la dependència dels combustibles fòssils i de l’urani.\nSegona: que res canviarà si la societat civil no hi empeny. Durant dècades, unes poques organitzacions han guanyat moltíssims diners venent energia contaminant. Han acumulat enormes quantitas de capital i amb això, un immens poder. I tot plegat els serveix per mantenir el seu statu quo. Si volem que l’energia sigui un bé per a tots i en benefici de tots necessitem una ciutadania informada i activa.\nA la Plataforma hi cabem tots/es i és important que hi siguem. Per això els objectius que defensam són senzills i inclusius. El dia que les organitzacions i els ciutadans s’organitzin per dir crear un nou model energàtic, tot haurà canviat al món de l’energia. I aquesta és l’aspiració de la Plataforma per un Nou Model Energètic: demostrar que ha arribat el moment del canvi, i mobilitzar a la societat perquè sigui possible. Sense personalismes i sense equilibris de poder, percebent la importància de l’objectiu i la magnífica oportunitat que se’ns presenta.


La classe d'ESO TIC - 2013: ACTIVITAT 23. SOBRE EL POBLAMENT URBÀ\nACTIVITAT 23. SOBRE EL POBLAMENT URBÀ\n(20 de novembre de 2014)\nSobre POBLAMIENTO URBANO from jescriva\nEn aquest exercici heu de traure una serie d'informacions ( un total de 3 informacions breus i sintètiques) (no textuals, no copiades) del primer punt d'aquest fragment d'un informe del CONSELL ECONÒMIC I SOCIAL de l'ONU de l'any 2008 (E/CN.9/2008/3).\nPublicat per Joan Escrivá a 11:29\nEtiquetes de comentaris: geografia, geografia urbana, Joan Escriva, ONU, Socials\nAlicia Sobanski 20 de novembre de 2014, a les 10:22\nACTIVITAT 23. SOBRE EL POBLAMENT URBÀ:\nEn 1920 i en 2007 la població mundial va augmentar uns 270 milions a 350 milions de persones.\nEn 1920 poc menys del 30% de la població vivia en zones urbanes.\nLes activitats productives en la industria i els els serveis es concentraren en les ciutats.\nAnònim 20 de novembre de 2014, a les 12:04\nGracies a la industrialització la població urbana va créixer en 1950.\nEntre 2007 i 2050 se espera que la població urbana haurà augmenta en 3.100 milions d'habitants en zones urbanes.\nEn 1920 menys del 30% de la població vivia en zones urbanes.\nJuan Carlos Pastor 20 de novembre de 2014, a les 12:26\nGracies a l'agricultura i la ramaderia moltes persones s'assentaren en alguns llocs, de la qual cosa va sorgir les ciutats.\nCom la població del món creix molt ràpid s'espera que la població urbana augmenten 3.100 milions de persones entre 2007 i 2050.\nEn 1920 el 30% de les persones vivien en zones urbanes perquè és a on estava industrialitza-se les ciutats.\nCorina Bonhai 20 de novembre de 2014, a les 14:50\nACTIVITAT 23. SOBRE EL POBLAMENT URBÀ :\nLa practica de la agricultura va permitir l'acumulació dels aliments i les activitats productives.\nEn l'any 1950 el 40 % de la població vivien en zones urbanes.\nEn 1920 es van desarollar les regions mes industrialitzades.\nSILVANA 20 de novembre de 2014, a les 14:59\nSILVANA 20 de novembre de 2014, a les 15:02\nLa població creix molt ràpid s'espera que la població urbana augmenten 3.100 milions de persones entre 2007 i 2050.\nEn 1920 es va desarollar les regions mes industrialitzades.\nClara 20 de novembre de 2014, a les 15:07\nEn 1920, en les parts mes desarollades, menys del 30% de població vivia en les zones urbanes.\nLa distribució de la humanitat esta organitzat en base a les diferents oportunitats en cada part.\nEn Africa i Àsia la població urbana era baixa però després va augmentar, sobre tot Àsia.\nJose Prieto Caceres 20 de novembre de 2014, a les 15:09\nEn 1920 el 30% de les persones vivien en zones urbanes perquè és a on estava industrialitza-se les ciutats.En 1920 i en 2007 la població mundial va augmentar uns 270 milions a 350 milions de persones.\nEn 2050 la poblacio urbana haura augmentat 3.100 millions incluits Asia i Africa\nRafa Morató Robles 20 de novembre de 2014, a les 15:22\n·Quan es va descobrir la agricultura, va haver mes aliments en el mon i menys fam.\n·En l'any 1920 el 30% de població mundial viva en poblaments urbans per mes recursos.\n·En el mon el poblament urbà va augmentar gracies a la industrialització.\nLlorenç Malonda 20 de novembre de 2014, a les 16:32\nEn l'any 1920 el 30% de població mundial viva en poblaments urbans per mes recursos.\nMiguel Angel Cabrera 20 de novembre de 2014, a les 16:35\nMiguel Angel Cabrera 20 de novembre de 2014, a les 16:36\nEn l'any 1920 i 2007 la població mundial va aconseguir aumentar de 270 milions de persones a 350 milions.\nEn el nostre planeta el poblament urbà va aumentar més per la industrialització.\nLa població urbana aumentara 3.100 milions incluits Àsia i Africa en l'any 2050.\nEfren Gosp Mateu 21 de novembre de 2014, a les 8:49\nMarta 22 de novembre de 2014, a les 11:34\nEn 1920 es va desarrollar poc mes que un 30%.\nGracies a la ramaderia i l'agricultura mes gent s'asenta en mes llocs.\nPOBLAMENT URBÀ - L'ESTRUCTURA DE LES CIUTATS\nGEOGRAFIA URBANA. OLIVA\nLes Ciutats MIGCABRERAES\nEL POBLAMENT URBÀ - DADES DEL BANC MUNDIAL\nUNITAT DIDÀCTICA 3. L'ESPAI URBÀ\nACTIVITAT 19: C. Alemany\nUNITAT DIDÀCTICA 3. L'ESPAI URBÀ (Elements concept...


Diumenge amb termòmetres en ascens i canvis a començaments de setmana\nJornada serena avui a l'espera de xàfecs per a dilluns, més probables a la façana costanera\n3 min. BARCELONA 15/11/2020 09:24\n651x366 Albada a Moià (Moianès) / Carles Illa Albada a Moià (Moianès) / Carles Illa\nEl pas d'una línia frontal poc activa va deixar ahir dissabte alguns plugims minsos a les Terres de l'Ebre i al Pirineu més occidental, amb quantitats inapreciables o, en tot cas, un parell o tres de dècimes. Amb la presència dels núvols l'ambient no ha estat tan fred aquesta matinada passada i les temperatures s'han mantingut més elevades, amb mínimes que no han baixat gaire respecte a dies anteriors. De fet, avui no s'han registrat glaçades i els valors mínims s'han mantingut per damunt dels 8 ºC o 9ºC a molts punts de l'interior. A la costa s'han mogut entre 12 ºC i 14 ºC. Destaquem, per exemple, alguns valors:\nPuigcerdà: 1 ºC\nEl Pont de Suert: 2 ºC\nCastellar de n'Hug: 2ºC\nLa Seu d'Urgell: 3ºC\nGirona: 9 ºC\nLleida: 9 ºC\nTarragona: 12 ºC\nBarcelona: 14 ºC\n651x366 Diferència de temperatura màxima prevista entre ahir i avui diumenge Diferència de temperatura màxima prevista entre ahir i avui diumenge\nAl llarg del matí s'imposarà l'ambient assolellat o poc ennuvolat per algunes bandes de núvols alts, amb restes de boires a Ponent i Terres de l'Ebre i alguns estrats baixos i boirines a la plana de l'Empordà o a la vall del Segre que amb el pas de les hores s'aniran esvaint. Augmentarà la nuvolositat a la tarda amb vent de garbí a la costa i cap al tard el pas d'una nova línia frontal molt poc activa podrà deixar alguns plugims febles al Pirineu de Lleida, amb una cota de neu per damunt dels 2500 m. Durant les hores centrals d'aquest diumenge les temperatures pujaran respecte a les d'ahir i se situaran entre 23ºC o 24ºC al litoral i prelitoral i entre 16 ºC i 21 ºC a la resta del país. Al Pirineu, Prepirineu i a l'altiplà Central es mouran entre 14 ºC i 19 ºC.\nPer a dilluns s'esperen canvis, amb les restes d'un sistema frontal poc actiu que mantindrà el cel bastant cobert al nord-est i al litoral nord o central, on s'esperen xàfecs dispersos, així com alguns plugims febles al Pirineu occidental fins a mig matí i alguna nevada feble que caurà per damunt dels 2400 m i fins als 2000 m al vessant nord. A la resta del país es mantindrà el cel serè o amb alguns núvols prims, amb bona visibilitat i sense boira a Ponent o les Terres de l'Ebre. Entrarà tramuntana, amb alguna ratxa moderada al nord del cap de Creus i mar més alterada i també una mica de mestral a l'Ebre. L'ambient serà més fresc, sobretot a la façana costanera i a cotes elevades del Pirineu. Dimarts i dimecres tornarem a l'estabilitat, amb temperatures més baixes i alguna boira a l'interior.\n651x366 Pluges acumulades previstes per dilluns Pluges acumulades previstes per dilluns


InicisalutCinc tipus de te i els seus beneficis\n. - de gener 12, 2017\ndestaca per seu poder antioxidant, que evita l'envelliment prematur de tots els teixits del cos. També ajuda a reduir el risc de patir certs càncers, com el de mama, el de pulmó o el d'estómac. A més, contribueix a mantenir una bona salut del sistema nerviós i redueix el risc de patir malalties cardiovasculars. És un bon aliat per aquelles persones que volen perdre pes.\nTe negre: té un efecte diürètic molt important, indicat per persones amb tendència a la retenció de líquids. També redueix el risc de patir malalties cardiovasculars, ja que protegeix les artèries i estimula el cor. A la vegada, el te negre també és útil per millorar la respiració.\nTe blanc: tot i que és un dels menys coneguts, el te blanc té un poder antioxidant molt més elevat que el verd i, per tant, evita l'envelliment dels teixits, ajudar a millorar els nivells de colesterol en sang i, amb menys eficiència que el te verd, prevé del càncer.\nTe vermell (o Pu-Erh): és conegut per la seva capacitat de disminuir el nivell de grasses i així aconseguir baixar de pes amb més facilitat. A part d'això, és altament digestiu, té una important acció diürètica i és un bon aliat per reduir els nivells de colesterol.\nTe blau (o Oolong): és també un altre gran desconegut però aporta nombrosos beneficis al cos. En primer lloc, pot reduir el nivell de colesterol en sang. A més, per culpa del seu alt contingut de substàncies antioxidants és molt útil per reduir el risc de patir un infart, així com altres malalties relacionades amb el cor i el sistema cardiovascular.


Què signifiquen els Grups A, B,C i E en les oposicions?\nQuè signifiquen les lletres que acompanyen totes les convocatòries d’oposicions? És un dels dubtes més comuns que tenen molts futurs candidats. Per això, en aquest article t’expliquem què són els Grups A, B, C i E.\nPrimer de tot, cada lletra determina un requisit de titulació diferent. Els funcionaris del Grup A necessiten disposar d'un títol universitari de Grau o Superior. Dins d’aquest Grup A hi ha el Subgrup A1, on es troben els funcionaris amb funcions directives, de control, estudi i inspecció; i, d'altra banda, trobem el Subgrup A2, format pels funcionaris del Cos de Gestió que s'encarreguen de les funcions administratives de nivell superior i gestió no específica de Tècnics Superiors.\nDesprés del Grup A, ve el Grup B on hi ha els funcionaris encarregats de les tasques de gestió i execució. Per poder pertànyer a aquest grup, s’ha de tenir el títol de Tècnic Superior.\nEn tercer lloc, trobem el Grup C, que igual que el Grup A, té dos subgrups. El Subgrup C1 són els funcionaris del Cos Administratiu i han d'estar en possessió del títol de Batxillerat. En canvi, el Subgrup C2 són els funcionaris del Cos Auxiliar Administratiu, que fan tasques d'atenció al públic o d'administració. Per a formar part del Grup C2 s'ha d'estar en possessió del títol de l'ESO.\nPer últim tenim al Grup E (funcionaris del Cos Subaltern). Aquests funcionaris realitzen funcions de vigilància, neteja, atenció al públic, zelador d’hospitals, etc. i normalment no requereixen titulació.\nEl sou dels funcionaris també ve determinat pel Grup al qual pertanyen. Si formes part del Grup A guanyaràs més que si formes part del Grup E. Les dades que et mostrem al quadre corresponen a funcionaris de l’Estat i són xifres mitjanes:\nSubgrup A1 Entre 2.900 i 3.000€ bruts/mes\nSubgrup A2 Entre 2.300 i 2.400€ bruts/mes\nGrup B Entre 2.000 i 2.100€ bruts/mes\nSubgrup C1 Entre 1.750 i 1.800€ bruts/mes\nSubgrup C2 Entre 1.400 i 1.400€ bruts/mes\nGrup E Entre 1.100 i 1.300€ bruts/mes\nDe totes maneres, no es defineix únicament per això, ja que també es tenen en compte factors com la comunitat autònoma on exerceix la professió, l'antiguitat laboral i diferents complements específics de destinació o de productivitat.


Operacions especials per protegir els sensesostre del fred\nL'Ajuntament de Barcelona atén 66 persones i el de Lleida, una norantena\n1 min. Barcelona 17/01/2017 09:18\n651x366 Imatge d'arxiu d'una persona dormint al carrer a Barcelona. / MANOLO GARCÍA Imatge d'arxiu d'una persona dormint al carrer a Barcelona. / MANOLO GARCÍA\nL'Ajuntament de Barcelona ha atès una seixantena de persones que dormen al carrer en el marc de l'operació Fred per protegir els sensesostre que ho vulguin. Els consistoris de les principals ciutats catalanes han posat en marxa durant la nit de dilluns a dimarts els plans especials per atendre aquestes persones en plena onada de fred.\nUna trentena de voluntaris i treballadors socials van recórrer ahir al vespre la capital catalana per oferir-los allotjament. Els equips d'emergències socials van contactar amb 34 persones que van acceptar l'atenció. La resta van arribar al centre per iniciativa pròpia o derivats d'altres serveis socials.\nA Lleida, els serveis socials han atès una norantena de persones, segons ha explicat l'alcalde, Àngel Ros, en declaracions a RAC1. A Tarragona i Girona s'han atès entre una vintena i una trentena de persones més.\nLa línia clara d’una vida


Acerbis presenta la seva nova col·lecció ‘off-road’ | ElMotordeGirona.cat\nAcerbis presenta la seva nova col·lecció ‘off-road’\n8 novembre, 2015 albertalsina 0\n8 novembre, 2015 albertalsina\nAcerbis ha presentat el seu nou conjunt de samarreta i pantalons tècnics per a pilots Off-Road. Unes peces que es defineixen per la seva lleugeresa, resistència, flexibilitat i seguretat amb l’estil de la marca italiana.\nLa nova samarreta ‘off-road’ de la marca italiana (Foto: Acerbis)\nLa samarreta està construïda amb 5 panells i 3 materials diferents. Està realitzada en polièster 100%, té un tall precorbat i ergonòmic, inserts elàstics en la part frontal i posterior del coll, reforç en escuma zona del colze i avantbraç, personalització en estampat de silicona i un pes de 240 gr. Està disponible en talles de la S a la XXL i en colors: taronja, blau, groc i vermell. El seu preu és de 44,95 euros.\nPel que fa als pantalons estan construïts amb 25 panells i 8 materials diferents. Realitzats en polièster 600D d’alta densitat i amb folre en xarxa fins al genoll. Tenen tancament amb cremallera, solapa i doble botó i micro ajust en plàstic; doble regulació en cintura amb cinta i velcro; reforç en Kevlar, Shoeller i goma vulcanitzada a l’interior del genoll dret i Kevlar, Armortex, al genoll esquerre; reforç d’escuma al genoll i presència de pegats sobre la cuixa i un pes 850 gr. Estan disponibles en talles de la 28 a la 38 i en taronja, blau, groc, i vermell. El seu preu és de 149,95 euros.\nLa tecnologia Acerbis X-FLEX assegura un confort i un ajustament perfecte\ntags: Aerbis Moda off-road\nprevious Audi inaugura un tren híbrid per a proveir la seva fàbrica d'Ingolstad\nnext Hyundai presenta un nou motor híbrid adaptat i una transmissió automàtica de 8 velocitats amb tracció davantera


L’Ajuntament promou una campanya per la igualtat i el consum responsable en les falles de Paiporta – RiberaTV\nL’Ajuntament promou una campanya per la igualtat i el consum responsable en les falles de Paiporta\nLa Regidoria de Benestar Social de l’Ajuntament de Paiporta promou campanyes per a que les falles siguen unes festes segures per a tota la ciutadania. Així, el regidor de l’àrea, Guillem Montoro, acompanyat de tècniques municipals, es va reunir recentment amb les comissions per a proporcionar-los material de cara a promoure la igualtat i el respecte a les dones durant les festes, i també per a apostar per un consum responsable durant unes dates en què s’incrementa el consum d’alcohol i altres substàncies.\nEl consistori ha repartit un total de 2.000 gots a les sis comissions i la Junta Local Fallera (JLF) amb llegendes com ‘No és no’, i posant de relleu la necessitat de fugir d’actituds masclistes i d’assetjament a les dones.\nAixí mateix, els gots contenen consignes que criden a realitzar un consum sense abús, llançades per la Unitat de Prevenció Comunitària de Conductes Addictives (UPCCA). El consistori també ha repartit cartelleria amb aquests missatges, i uns imans amb telèfons d’interés com Policia Local, Guàrdia Civil, Centre de Salut, Oficina d’Atenció a les Víctimes de delicte de Torrent, Centre\nDona 24 hores, ANAR o Comissió d’Investigació de Maltractament a Dones, entre d’altres.\nA més, s’han oferit unes directrius bàsiques per a que les persones responsables dels casals sàpiguen la manera d’actuar davant qualsevol hipotètic cas d’abús. La Regidoria de Benestar Social, a més, s’ha compromés a reforçar aquesta línia de treball de formació, tant en el control del consum de substàncies com en l’ajuda a dones que es puguen trobar en perill.\nPer al regidor de Benestar Social, Guillem Montoro, “com a institució pública, l’Ajuntament ha de promoure hàbits de vida saludables, tot i que sabem que en aquestes dates és freqüent un consum major d’alcohol i altres substàncies. Per això, pretenem que la gent disfrute de la festa sense passar-se’n, perquè un consum excessiu de qualsevol substància pot marcar la diferència entre la diversió i acabar a l’hospital”.\nAixí mateix, Montoro ha explicat que “està comprovat com s’estan estenent actituds masclistes envers les dones en festes on es mescla l’aglomeració de gent i el consum d’alcohol i drogues, i volem minimitzar aquestes actituds, que sabem que són l’excepció, però es continuen produint i totes i tots, homes i dones,\nL’Ajuntament promou una campanya per la igualtat i el consum responsable en les falles de Paiporta added by Ribera Televisió on 14 Març, 2019


Els espais de ‘coworking’ resisteixen gràcies als teletreballadors - Diari de Sabadell\nEls espais de ‘coworking’ resisteixen gràcies als teletreballadors\nTreballadors, empresaris i autònoms continuen treballant a Cèntric / LLUÍS FRANCO\nLa crisi de la Covid ha impactat de ple en els espais coworking. La reducció de l’activitat econòmica, el tancament d’empreses i la disminució dels autònoms els va deixar en una situació molt difícil. Com està passant a altres sectors, el cotreball s’ha reinventat a través de dues vies: amb ofertes agressives de captació d’usuaris i amb millora de serveis i garantint les mesures de seguretat. D’aquesta manera, estan aconseguint que tornin una part dels clients que van marxar durant els últims mesos.\nA més, el setembre estan veient de nou la llum al final del túnel gràcies al teletreball. D’una banda, hi ha empreses que s’han decidit a utilitzar els espais de coworking perquè no podien adequar les seves oficines als nous requisits de seguretat sanitària o els hi suposava massa despesa. D’altra banda, els professionals que han de continuar teletreballant, però, s’estimen més fer-ho fora de casa.\nAquest és el cas de Happy Works, que està situat a la ronda de Zamenhof des de finals del 2013. “En van marxar molts, però una bona part d’ells ja han tornat”, assegura el gerent d’aquest coworking, Marc Gilberte, que afegeix: “No estem en el millor moment, però tampoc el pitjor”. En tot cas, aquesta empresa ha hagut de fer una inversió “forta” per adaptar els espais. Ha reduït una sala de formació per tenir més espai per als cotreballadors i garantir les distàncies de seguretat. A més, ha millorat les prestacions tecnològiques per facilitar les videoconferències i webinars. Per això, la seva estratègia és augmentar les prestacions i la seguretat, i, per tant, descarta competir amb la rebaixa de les quotes.\nA Cèntric, al carrer d’Àngel Guimerà, també intenten competir amb els serveis i els tipus d’espai que ofereixen. Després d’uns mesos durs, el setembre es presenta “esperançador, perquè hi ha més interès”, explica Manel Caballero, el propietari de l’espai. De fet, està rebent trucades de persones a qui l’empresa obliga a fer teletreball, però “fer-ho a casa se’ls fa molt complicat”, assenyala Caballero.\nEn canvi, CREC, que va obrir fa un any i mig al carrer del Sol, ha apostat per fer una promoció en què ofereix tres mesos gratuïts fins a l’1 de desembre del 2020. “Hem trobat que al setembre hi ha hagut increment de clients”, indica el director de CREC, Carles López. Aquest espai s’ha hagut de “reinventar” amb la flexibilització de les tarifes i dels serveis. Així donen respostes a les empreses que volen combinar el teletreball i el coworking, i que abandonen el seu model tradicional.\nNo tots els espais de cotreball han resistit. Després de tres anys, SOM Coworking Sabadell ha tancat. El centre es mantenia obert gràcies a les empreses que duien més temps i aportaven més ingressos. Però a causa de la Covid van tancar. “Per tenir-ho així, ho posem per llogar”, afirma el Xavi, propietari de l’espai.


Ramón Espinar dimiteix com a secretari general de Podem a Madrid - À Punt\nRamón Espinar dimiteix com a secretari general de Podem a Madrid\nEstañ i nou secretaris generals del partit morat més es reuneixen a Toledo per a analitzar la situació política.\nRamón Espinar / Europa Press\n25 de gener 2019 - 15:01\nRamón Espinar ha anunciat, aquest divendres, la seua dimissió com a secretari general de Podem a la Comunitat de Madrid. També ha informat que deixa l'escó al parlament autonòmic i abandona el càrrec de portaveu en el Senat.\nA través d'un comunicat en el seu compte de Twitter, Espinar ha afirmat: "En la situació actual, no es donen les condicions a Madrid per a portar el projecte de Podem on crec que s’ha de dirigir".\nLa dimissió d'Espinar agreuja la crisi en què està immers Podem i ha vingut precedida per la decisió d'Íñigo Errejón d'abandonar l'acta de diputat després de fer-se públic que es presentaria com a candidat a la presidència de la Comunitat de Madrid amb la marca Més Madrid, liderada per Manuela Carmena.\nEn aquest complicat escenari, fins a deu secretaris autonòmics de la formació morada, entre els quals hi ha el valencià Antonio Estañ, se citen aquest divendres a Toledo en una reunió extraordinària convocats pel secretari de Podem a Castella-la Manxa, José García Molina. L'objectiu de la trobada, de la qual no tenia constància la direcció nacional del partit, és "analitzar el context polític actual de la formació", tot i que no se n'han donat més dades.


À Punt - El sector de l'oci nocturn ha elaborat una guia de mesures de reducció de riscos contra el coronavirus\nEl sector de l'oci nocturn ha elaborat una guia de mesures de reducció de riscos contra el coronavirus\nNotícies COVID-19 | 30/05/2020 07:30\nLlistes de preus amb codis QR, la recuperació de les palletes en les barres, l'ús dels reservats i l'ús de mascaretes en les pistes de ball són algunes de les mesures per a preservar la seguretat en els 1.600 locals d'oci nocturn de la Comunitat Valenciana quan recuperen l'activitat.\nPer a fer-ho garantint la seguretat i protegint la salut de treballadors i clients, l'Associació d'Empresaris de Sales de Festa, Ball i Discoteques i l'Associació d'Empresaris de Pubs han col·laborat amb la patronal de l'oci nocturn, juntament amb l'Institut de la Qualitat Turística Espanyola, per a elaborar una guia de mesures de reducció de riscos contra el coronavirus.\nLa guia de mesures, pendent de validació pel Ministeri de Sanitat, proposa la utilització de terrasses en els locals d'oci com a mecanisme per a facilitar la progressiva recuperació de l'activitat com a eina de suport i control dels fluxos de públic a l'interior dels locals.\nEn segon lloc, caldrà adaptar el funcionament de les cues i utilitzar els elements de senyalització per a assegurar que es compleixen els dos metres de distància interpersonal.\nEn relació amb les barres, serà necessari promoure l'ús de palletes ecològiques, i serà recomanable la utilització de llistes de preus simplificades, PDA, aplicacions amb codis QR i sistemes de pagament a través de TPV.\nUn altre dels elements que contribuirà a facilitar el funcionament dels locals en la nova normalitat serà la utilització de reservats i zones vip, que contribuiran a sectoritzar els espais i garantir la distància entre els grups de persones.\nMascaretes en la pista de ball\nEn el cas de les pistes de ball, l'ús de mascaretes serà obligatori mentre ho establisca l'administració sanitària, es delimitarà el perímetre de la pista de ball i s'utilitzarà una quadrícula que permeta orientar el públic sobre quina ha de ser la zona de ball que ocupe per a protegir i preservar la distància interpersonal.\nRespecte a les condicions sanitàries, serà imprescindible rentar-se les mans en entrar i en eixir, i els locals disposaran de personal responsable del control de la capacitat i del correcte funcionament.\nVÍDEO | Com es desinfecta un apartament turístic?\nUna neteja a fons duta a terme per professionals és clau per a obtindre el certificat de turisme segur.


Temps pràcticament estiuenc amb màximes de 30ºC • Ràdio Capital de l'Empordà\nDimarts amb temps majoritàriament assolellat sobretot al matí amb temperatura mínima que se situat entre els 15 i 17ºC i algunes boirines que ràpidament s’estan dissipant.\nTemperatura que un dia més fregarà o fins i tot superarà a l’interior del Baix Empordà els 30 ºC. A diferència d’ahir que vam tenir un cel pràcticament serè tot el dia, avui a partir de migdia i durant la tarda, arribaran alguns intervals de núvols que transitaran pel cel.\nDemà i temps sense gaires canvis amb alguns núvols baixos o boirines a primera hora i també al vespre, però en general domini de l’ambient assolellat i temperatura màxima de 30ºC.\nA mitjà termini s’observa una lleugera inestabilització del temps de cara al cap de setmana. La temperatura baixarà amb valors més propis per l’època de l’any a mitjans de la setmana que ve.\nArticle anteriorEstiu 2020\nArticle següentVoluntaris netejaran les platges i el fons marí de Calella i Llafranc el proper dissabte


El Consell Comarcal obre una nova convocatòria del Concurs de projectes d'inlcusió social de l'Alt Empordà\nInici: El Consell Informació Notícies Notícies El Consell Comarcal obre una nova convocatòria del Concurs de projectes d'inlcusió social de l'Alt Empordà\nEl Consell Comarcal de l’Alt Empordà ha obert el termini de presentació de projectes a la convocatòria 2019 del Concurs de Projectes d’Inclusió Social a l’Alt Empordà amb l’objectiu de fer emergir iniciatives innovadores en l’àmbit de la inclusió i la cohesió social i finançar projectes en el territori. Aquesta iniciativa, que s’emmarca en el Pla d’Inclusió i Cohesió Social de l’Alt Empordà, té com a finalitat millorar les condicions de vida de la població de la comarca i reforçar la cohesió social.\nPodran participar en el concurs persones físiques, entitats sense ànim de lucre, associacions, petites i mitjanes empreses i equips o centres de recerca d’universitats, que presentin projectes d’inclusió social a desenvolupar en un o més municipis de la comarca de l’Alt Empordà. El termini de presentació restarà obert fins el dia 14 de juny.\nL’objecte del Concurs és atorgar ajut financer a projectes d’inclusió social a desenvolupar en els municipis de la comarca durant el curs 2019-2020. Es valoraran especialment aquells projectes amb perspectiva de gènere orientats a promoure la inclusió social d’infants, adolescents, joves i les seves famílies, i gent gran.\nEls àmbits d’aplicació preferent en què es podran definir els projectes d’inclusió social seran el formatiu i laboral, el residencial-habitatge, el relacional (xarxes de suport i treball amb la comunitat), i el de la ciutadania/població origen immigrant. El Concurs de Projectes d’Inclusió Alt Empordà ofereix als projectes premiats implementar la proposta de treball entre setembre de 2019 i juny de 2020 en un o més municipis de la comarca.\nAquesta és la sisena edició d’aquesta convocatòria que en les edicions anteriors ha premiat les següents iniciatives: projecte "Música x recordar" de l'Institut Ramon Muntaner de Figueres (2018); projecte “Teatre a l’abast” del Grup Centre de lleure El Dofí i l’associació de teatre juvenil a Mossegades (2017); projecte “Grans Experts” de Càritas Diocesana de Girona (2016); projecte “Tothom pot navegar” del GEN Roses (2015); projectes “La cuina, cooperativisme a foc lent” de la Cooperativa Eines i com a accèssit el projecte laboral “Reciclatge de paper” de l’Associació El Tamariu (2013). L’any 2014 no hi va haver convocatòria.


Todoreh: d’abril 2009\nFrança, els veïns del nord\nSempre que tenim ocasió, ens agrada visitar el país veí del nord. Cada regió te la seva peculiaritat. La natura és exhuberant, el país és endreçat i no et perds mai per les seves carreteres, i no diguem de la gastronomia, allà va néixer la nouvelle cuisine molt popular en la dècada dels 70 als 80.\nAquests dies hem estat a La Camarga-Provença amb ubicació a Nimes, i des d'allà hem fet les excursions.\nLa visita a Arles, entre d'altres coses, em va fer reviure les pintures i les pases d'en Vincent van Gogh el meu pintor predilecte des de la joventud. Els francesos saben vendre molt bé el seu patrimoni, de cara al turisme, i encara mantenen els llocs on va fer estada aquest pintor amb el mateix entorn i característiques que Van Gogh va plasmar en la seva pintura. Aquí poso unes fotos que vaig fer, al costat dels quadres que tots coneixem. La seva estada a Arles va ser molt prolífera i és on va pintar la major part de la seva obra. Aprofito per comentar que la setmana vinent faré un taller de pintors impressionistes, el qual aniré explicant al blog.\nRecinte de l'hospital Hotel-Dieu, on va ser ingressat\nEls lliris del jardí de l'hospital\nI el monument que li va dedicar la ciutat\nJa que aquest any no vaig poder viure el dia de Sant Jordi al nostre país, varem recordar al poeta de llengua occitana Frédéric Mistral guardonat amb el Premi Nobel de Literatura el 1904, nascut a la Provença el 1830.\nHan estat un dies de veritable primavera, amb tempestes de llamps i trons, també de sol, i veient a l'anada i a la tornada la neu del Canigó, que enguany en té força d'acumulada.\nEl viatge detallat el trobareu al Sorrobloc.\nAcabo com sempre amb una posta de sol que varem veure des de la finestra de l'hotel.\nPublicat per Marta a 20:24 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La Camarga, primavera, sortides\nJoana E. -Maria-Antònia Oliver\nPremi Prudenci Bertrana 1991\nAquesta lectura ens ha estat donada per llegir en el Club de Lectura, i avui la he acabat. Lamento no poder assistir el proper dia per fer els comentaris adients, ja que, una vegada més no estaré a Barcelona, aprofitant una escapadeta al país veí del nord.\nComento una mica la meva impressió. No havia llegit a la Maria-Antònia Oliver. És una novel·la melodramàtica que recorda una mica les novel·les de les Germanes Brontë de meitats del segle XIX. M'ha agradat el llenguatge que utilitza amb les paraules mallorquines emprades. El relat és en primera persona, i la protagonista ens explica la seva vida, pensaments, sentiments, com es va comportant a mesura que creix com a persona i va descobrint moltes realitats que l'envolten.\nL'escenari s'ubica a Mallorca i relata la societat de primers de segle XX en un ambient provincià, amb alt poder econòmic. Reflexa el començament dels moviments sufragistes de les dones angleses que dona lloc al pensament feminista i esquerrà de la protagonista, influïda per la seva mare des de ben joveneta.\nEl relat va fluint en una espiral de desgràcies, amors, odis, i disputes familiars per herències. Podem constatar el temps de il·lusions republicanes i arribada de la guerra civil, fins la dictadura.\nL'interrogant que manté l'autora des de l'inici, fa que el lector s'interessi doblement per que surti a la llum aquesta incògnita, la qual fins la darrera línia de la pàg. 220 (que és la última), no es descobreix.\nHi ha una colla de personatges interessants, els masovers, el doctor, la dida, els missers, el pastor de les rondalles, la tia, el professor d'anglès, i per descomptat la protagonista i el seu amant.\nDarrerament estem acostumats a que tant els escriptors com els guionistes de cinema, juguin amb els lectors i espectadors, amb el temps en que succeixen les coses. Passen del present al passat contínuament. També és un mèrit d'aquesta novel·la, la d'anar explicant-nos la vida de la gent, endavant i endarrera, i això fa que s'hagi d'estar alerta per no deixar cap detall al tinter.\nCrec que és mereixedora del Premi que se li va atorgar, per la seva visió de la societat que sempre va per davant de les lleis que imposen els governants.\nPublicat per Marta a 18:38 12 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: 01-Maria-Antònia Oliver, llibres\nL'Ajuntament no ens fa cas.......\nEl dia 7 d'abril en el Diari AVUI (vegeu aquí) va sortir publicat un article denunciant els problemes que ens dóna la pilona instal·lada en el nostre carrer, després de la remodelació del barri, i que els veïns no hi estem d'acord ja que porta molts problemes de colapses i en lloc de servir per "pacificar el barri", encara dóna lloc a més sorolls de clàxons dels cotxes embotellats.\nMalgrat que els veïns s'han bellugat per diversos mitjans, per solucionar aquest afer, des del districte de Sarrià-Sant Gervasi remarquen que no han rebut queixes del sistema durant els últims mesos i valoren molt positivament la progressiva adaptació dels veïns.\nAvui he pogut constatar amb els meus propis ulls, l'enrenou que s' ha organitzat amb un camió que estaba descarregant en ple migdia. No he dubtat en agafar la càmera i aquí poso les imatges perquè passin a la posteritat. Tampoc tenien gaire cura amb els arbres anomenats (de Judea), els quals són molt joves i justament acaben de florir.\nEl diumenge de Pasqua al matí amb un barri buït de gent i amb un carrer que s'escoltaba el silenci, una patrulla de la guàrdia urbana estaba posant multes a quatre motos comptades que restaven a la vorera. No dic que no tinguessin la seva raó, atès que a l'entrada del carrer hi ha el senyal de la prohibició d'aparcar, i a més a l'altre banda hi han llocs especials per deixar-hi les motos i que hi havia espai, però era un dia que no hi havia una ànima enlloc i els vehicles no feien nosa. Perquè no hi són mai les patrulles en hores punta dels dies laborables, quan tenim aquests aldarulls automobilístics i botzines sonant?? Bona pregunta..... Sense resposta...\nTenim també un altre problema. Quan es posen els cotxes aparcats en fila, i atès que el carrer no és massa ample i no té protectors de ferro a les voreres, els cotxes que circulen han de posar-se damunt de l'espai destinat als vianants, el qual s'ha anat deteriorant i les rajoles es mouen, aleshores és quan tenim aquesta musiqueta.......... He filmat un trosset perquè també passi a la posteritat la música celestial...\nAls veïns no ens queda altra remei que sortir al balcó d'aquesta manera, lloant al nostre Ajuntament , pels segles dels segles.........\nPublicat per Marta a 18:03 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: actualitat, ciutadania\nEl ciri Pasqual és el símbol de la gran festa dels cristians i la més important! Foc Nou, esclat de la llum i la nova vida! És el resorgiment de l'esperança!.\nA Europa el costum de menjar ous per Pasqua, pintar-los i engalanar-los, prové d'antics costums pagans. Al nostre país la tradició de la "mona", aquest pastís coronat amb ous i figures de xocolata, encara perdura, ja que són les postres típiques de la Diada i s'acostuma a anar a la muntanya a menjar-se-la el dilluns.\nVull fer homenatge al meu avi Ricard el qual no vaig conèixer, però que ens el van fer recordar els nostres pares, per mitjà de les "mones de Pasqua".\nL'avi era dibuixant i va ser també un bon pastisser de mones de crocant. (És el que està a la dreta de la foto de perfil, a la botiga familiar del carrer Sant Domènec de Gràcia, tocant a la Plaça de la Vila)\nPer Pasqua es treia un sou complementari fent mones monumentals per "Can Jorba", les quals exposaven en els seus aparadors. He recuperat les fotografies originals d'aquelles mones, que amb molt de compte he pogut escanejar, les quals reproduïen edificis emblemàtics de la ciutat de Barcelona. Després de ser exposades, les repartien entre les escoles i llocs de beneficiència. La meva mare quan era infant, en visites escolars en època republicana, n'havia menjat. La tècnica la va aprendre del seu pare, que era d'origen andalús i pastisser d'ofici el qual va emigrar a l'Uruguay, buscant nous horitzons per viure. L'avi va néixer en aquell país de casualitat, van tornar a Catalunya i es va casar amb la meva àvia, natural de Manresa, malgrat això va mantenir la nacionalitat uruguaiana.\nTambé tenia un altre "hobby" que era tocar l'acordió.\nAquí el podem veure a la dreta de la foto vestit de gris, amb el grup de caramelles que feien cercavila per Pasqua.\nL'any 1947, en la revista "La confiteria española", el pastisser Sr. Jaume Sàbat, que va ser alumne de l'avi en la tècnica del crocant, li va dedicar un article, el qual reprodueixo.\nLa pastisseria Sàbat (vegeu) està a Sant Cugat del Vallès, i ha obtingut premis de prestigi i qualitat. Encara recordo que de petita, una vegada vam anar a visitar la pastisseria, i encara recordaven a l'avi.\nEl meu pare també sabia fer el crocant, i també decorava la "mona" de la seva fillola que era la meva cosina. Nosaltres esperavem delitosos els "retalls" que anavem consumint durant el dies posteriors. Actualment el crocant ha anat desapareixent i ha deixat pas a la xocolata.\nBona Pasqua i Bon profit!!!\nPublicat per Marta a 18:12 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: actualitat, diades, Pasqua, records, tradicions\nComento els dos llibres que acabo de llegir:\nPetons de Diumenge de la Sílvia Soler.\n41è Premi Prudenci Bertrana\nEl dia 28 de març passat, vaig llegir en el blog de l'Espolsada llibres que en aquella llibreria, s'havia fet la presentació del llibre amb l'autora. Entre d'altres vaig deixar el comentari de que acabava de llegir-lo i que ja en faria cinc cèntims en el meu. També va ser comentat en el blog de l'Espolsada el dia 3 de gener d'enguany. No tinc la capacitat anàlitica d'altres blogaires que saben fer comentaris prou extensos de les lectures. Només puc dir que és una bona narració amb uns personatges que tenim a l'abast, de persones que van fent la seva vida amb espectatives que no sempre arriben a terme. Descriu l'època de la post-guerra en que la moral catòlica era vista d'una manera ben peculiar, i que les dones ens havíem d'ingeniar mil i una actituds per no ferir sensibilitats paternes. M'agrada com escriu la Sílvia Soler, i en aquesta novel·la hi ha l'enigma de la persona que periodísticament entrevista al personatge de la Valèria, que va explicant les seves vivències del passat i el present continuament.\nL'emplaçament del relat gira al voltant de Barcelona, Torroella de Mongrí, L'Escala, Albons, i algún altre indret de l'Empordà, i fa esment de les escriptores, Caterina Albert i Mercè Rodoreda. El paisatge de la comarca gironina es ben present en el seu imaginari.\nEn el cafè de la joventut perduda de Patrik Modiano\nPremi de la revista Lire a la millor novel·la francesa 2007\nAquest novel·lista francès, amb el seu relat, ens situa als primers anys seixanta a la bohèmia literària i universitària del París de l'època, recordada per mitjà del seu protagonista Roland. És una història i uns personatges que es passegen pel passat i present en només 138 pàgines del llibre. Desconcerta als que no coneixem la ciutat de París amb una mica de profunditat, per anar seguint el fil de barris i carrers, a més de persones que van sortint relacionades amb els personatges principals. A vegades he hagut d'anar rellegint capítols enrera i endavant per situar-me, ja que és un llibre que s'ha de llegir d'una manera continuada per no perdre el fil del narrador que explica els records en primera persona. És una novel·la que mereix una segona lectura per assaborir-ne els detalls emprats.\nUn pensament del protagonista: - Mai no he entès per què...Quan estimes algú de debò, has d'acceptar la seva part de misteri.\nPublicat per Marta a 12:14 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: 01-Patrick Modiano, 01-Sílvia Soler, llibres\nSignes i símbols a través de l'art- punt i final\nAquesta setmana hem posat punt i final al taller de referència (enllaç) i hem parlat d'heràldica, arquitectura i símbols internacionals. No m'extendré en tots els temes, però parlaré del llenguatge dels signes que van començar a utilitzar-se a la Edat Mitjana, sobre el segle XIII, i també d'escuts i colors. També faré esment d'alguns símbols per identificar col·lectius.\nEls cavallers dels tornejos medievals portàven escuts, marques força vistoses per distingir-se i sobretot identificar els rangs familiars. Portaven capes de colors damunt les armadures perquè es poguessin veure de lluny i saber d'antuvi a quina família pertanyien. Aquestes identificacions també servíen per transmetre valors individuals.\nEn els escuts heràldics, es mostraven emblemes de l'origen de les families, i servien per demostrar també gestes i símbols del noms. La mitja lluna molt emprada en els escuts de l'època de la reconquesta, tenia diferents significats segons la posició representada, puntes amunt, significava terres per conquerir als àrabs, i puntes avall, territoris conquerits.\nDels colors ja en vaig parlar. En heràldica però, els colors que es van estipular son:\nGules, = fortalesa, victòria, sang, valentia..\nOr, = reialesa..\nArgent, = lluna, perla..\nAtzur, = lleialtat, caritat, puresa..\nSable, = rigorositat, prudència, obediència..\nSinople, = esperança, amistat\nAtaronjat, no és massa utilitzat\nPorpra = rang superior\nHi havien també els heralds que regulaven les lleis a través dels gremis que es van anar constituint, els quals van crear els seus símbols per identificar els col·lectius:\nTambé varem parlar dels elements arquitectònics dels edificis, torres medievals per protegir-se, escales, ponts, balcons, portes, temples, cúpules, tot el que l'home ha anat utilitzant a través dels segles i que ha servit sempre per comunicar-se i buscar el significat de la existència.\nPublicat per Marta a 20:32 2 comentaris:\nPasqua florida, mones i.... homenatge a l'avi Rica...


L’arquebisbe de Barcelona, Joan Josep Omella, demana un «dejuni» de política a les xarxes durant la Setmana Santa\nJoan Josep Omella explica que ha escrit la carta després d'una conversa amb un fidel de l'església\nper Redacció diumenge, 18 de febrer 2018 - 20:45h | Actualitzat a 08/06/2018 16:44h\nOmella i Puigdemont, en una imatge d'arxiu | CatalunyaDiari.cat\nNova polèmica relativa al nexe polític i l’església. El conflicte polític de Catalunya, de fet, arriba a tots els àmbits de la societat catalana i el cardenal arquebisbe de Barcelona, Joan Josep Omella, no ha dubtat en dir-hi la seva.\nA través d’una carta dominical publicada en castellà a la pàgina web de l'arxidiòcesi de Barcelona, el cardenal ha convidat als catalans a fer «un dejuni del reenviament de missatges polítics a les xarxes socials» durant aquesta Setmana Santa.\nLa versió en català, objecte de crítiques\nLa versió en català, de fet, és lleugerament diferent. En aquesta, Omella parla d'evitar enviaments «controvertits» i demana als usuaris de xarxes com Whatsapp i Twitter a «només reenviar-nos missatges que regalin alegria i pau».\n«Les notícies deixem-les per als mitjans de comunicació», ha recomanat Omella, instant als catòlics a fer una petita pausa i deixar de parlar durant la Setmana Santa del conflicte polític que es viu a Catalunya.\n«Ens cal una distància i un cert humor»\nHa estat la recomanació d’Omella als catalans. Aquest, a més, ha proposat dejunar «d'aquelles converses que ja sabem prèviament que no porten a res positiu i que poden perjudicar la nostra relació» i de «tot allò que pugui crear divisió».\nD’altra banda, el mateix arquebisbe explica que «aquest és un temps ideal per redescobrir tot el que ens uneix i tenim en comú».\nEl perquè de la carta\nFinalment, el mateix arquebisbe ha acabat explicant el perquè de la seva carta. Aquest, així mateix, explica que va topar amb un catòlic qui li va explicar que després «de tot el que hem viscut aquests darrers mesos a casa nostra» se sentia «desorientat fins al punt de perdre la vitalitat i la joia interior amb què vivia abans».\nBRUTAL: El ‘zasca’ de Gabriel Rufián als mitjans espanyols que ha fet esclatar les xarxes\nPolítica Setmana Santa Procés Català


Sud-àfrica, al capdavant en Inversions Directes Estrangeres d'Àfrica - Pime al dia\nSud-àfrica, al capdavant en Inversions Directes Estrangeres d’Àfrica\nÀfrica està vivint un moviment positiu en la seva economia gràcies als bons resultats d’inversió estrangera realitzats en aquest país . Després de patir l’any passat la crisi que va afectar a les matèries primeres, l’Àfrica ha aconseguit diversificar l’economia i la industrialització del continent. Gràcies a aquesta situació, Sud-àfrica es troba entre els cinc països africans que més Inversió Estrangera Directa (IED) està rebent actualment i és el primer mercat en relació al nombre de projectes amb 118 el 2015 (17% de la quota de mercat)\nL’informe The Africa Investment Report recull que durant 2015 es van produir inversions per valor de 66.500 milions de dòlars en el mercat, que, encara que representa una caiguda del 24% respecte a l’any anterior, ha permès incrementar el nombre de projectes un 6%, fins a 705. en total, 495 empreses estrangeres inverteixen actualment a la regió.\nPel que fa a sectors, mentre la industrialització i l’extracció avancen, la inversió en infraestructures d’electricitat, construcció i noves tecnologies ja arriba al 44% del total.\nSegons paraules del director Internacional de la Cambra d’Espanya, Alfredo Bonet, “el continent compta amb tres tendències favorables: una població jove, la urbanització i el creixement de les ciutats i la modernització tecnològica “.\nEls principals països inversors en aquest continent són Itàlia, els EUA, França i el Regne Unit per quantitat invertida, i els EUA, el Regne Unit i França per nombre d’ projectes realitzats.\nLes xifres del 2015 sobre la inversió bruta espanyola al continent africà van superar els 150 milions d’euros i van ser destinades, majoritàriament, a sectors com extractiu, financer, comerç, construcció i automoció. A més, el programa d’Aprovisionament d’Energia Independent d’Energia Renovable de Sud-àfrica (realitzat majoritàriament per enginyeries espanyoles) ha ajudat a generar inversions de prop de US $ 16.000mn en renovables entre 2012 i 2014 (segons el Fòrum Econòmic Mundial)\nFinalment, destaca que, en l’última dècada, el comerç entre Espanya i Àfrica s’ha multiplicat per 2,5 , gràcies al fet que “el desconeixement del continent, de les seves oportunitats i dels seus reptes es va atenuant “, segons el director de Casa Àfrica, Luis Padró.\nPractical Team i PIMEC aposten pel mercat Sud-africà oferint a les empreses un suport en origen i en destí amb un equip local professional i amb enfocament a resultats. Gràcies a l’experiència de l’equip local es facilita el coneixement del mercat, així com les relacions institucionals permetent una entrada al mercat sud-africà molt més senzilla i ràpida, oferint sempre una visió real i pràctica del mateix.\nSara Roche, Responsable del mercat sud-africà en Practical Team\nArticle anterior Beneficis de la formació online\nArticle següent AGENDA EUROPA Setmana 28/Nov a 02/Des


LES GERMANIES II - QuatretondaDigital\nLES GERMANIES II\nPublicado por Salvador Alberola | Feb 16, 2019 | Col·laboracions, Salva | 0\nCrec que per conèixer l’assumpte de la Germania s’ha de contemplar situant-se a l’època en la que es va produir la revolta valenciana, encara que sé que és un esforç fer-ho si no estàs habituat a viatjar en el temps quan de cercar per dins de la historia es tracta. Malauradament a l’escola amb la que jo em vaig educar, i ara sospite que també ―torne a repetir-me…―, eixa assignatura era una “Maria”, un entrebanc que, si no tenies la facilitat de memoritzar, atrapat quedaves dins d’un de tants clots que a l’etapa inicial de la formació estudiantil anaves trobant-te.\nNo oblides que si ara presumeixes de tindre un esperit que admet que la llibertat humana està bassada en el lliure albir és perquè hi hagué uns individus que, sense saber com definir el que ara qualifiques com tal, començaren a lluitar de manera rudimentària per aconseguir que hui tu pugues gaudir d’eixa llibertat de decisió individual. Amb significat ample de la paraula direm que, si estàs d’acord amb aquest pensament i presumeixes d’independent al cap: tu eres lliberal. Alto! No en sentit de partit polític, queda clar?\nPartint de què el lliure albir tothom en té sorgeix la pregunta: el que habitualment pensem o opinem ens naix del visceral sentiment o és producte d’una elaboració racional de nostra ment?\nL’Assemblea de grecs que condemnaren a Sòcrates a beure la cicuta, pel que sabem, uns mesos després de mort el filòsof eixos mateix ciutadans anul·laren la condemna. Pregunta: fou la primera decisió un acte producte del sentiment o fruit d’una elaboració racional dels notables hel·lèniques? I la segona: què fou?\nPotser que aparega algú dels que saben del tema que estem tractant i diga que s’està molt lluny de considerar els agermanats com uns defensors dels drets humans i també que aquests no eren fidels a sí mateix perquè no actuaven de manera racional i sí pel que dictava el seu jo passional. Segurament ens diran que el que els movia era una altra cosa més prosaica.\nCom ja he comentat abans estava canviant de cicle l’Europa tota, i dins d’eixe perol al foc es cuinaven una ampla varietat d’ingredients que acabarien generant un ventall d’idees de les quals ara estem servint-nos, semblant com li passa al guiso acabat que, el plat que es presenta a taula és el resultat de la cocció sense que cadascú dels seus components haja sigut conscient que és una part distinta, per sé, del resultat final.\nEls enemics de la causa del moviment valencià assimilaren Germania amb delicte, subversió, conjura. Els Jurats en una carta dirigida al monarca, entre altres qüestions, li transmetien: “de la iniqua germandat…, que en manera alguna nos podem fiar en aquells”.\nHe emprat el nom GERMANIES perquè és amb el que en general es coneix i el que ha passat a la posteritat, tot i que no era el que utilitzaven els seus components de continu, solament en comptades ocasiones ho feien perquè ells l’anomenaven “Germandat” ja que era el terme afectiu i tradicional com es consideraven els membres dels gremis, com si de germans es tractara. També s’utilitzava un altre, el de “Comunitat”, i s’aplicava només al conjunt de membres del cos directiu. El qualificatiu “Adehenament” es referia a l’organització militar pròpia, paraula que es deriva de “Dehena”, un grup de deu individus dedicats a la vigilància de la ciutat.\nEl conflicte valencià és producte, entre altres, de la disputa entre la noblesa establida al món rural amb el seu regim senyorial aragonés i el món urbà regit pel sistema català, el qual facilitava a la monarquia l’enfortir el seu control sobre la ciutat de València i alhora reduïa el poder de l’estament nobiliari a les Corts, si bé a llarg dret augmentà la intervenció del rei en el govern de la ciutat.\nAnterior PEL CARRER DE LES ÀNIMES…\nSiguiente GERMANIES III