AraMoià no assoleix cap pacte i haurà d'afrontar el proper mandat en minoria - Regió7\nAraMoià no assoleix cap pacte i haurà d'afrontar el proper mandat en minoria\nL'oposició mostra voluntat d'entesa mitjançant un treball en comissions que ajudi al màxim consens\nDionís Guiteras repetirà d'alcalde arxiu/q.c.\nEls republicans d'AraMoià, amb 6 regidors de 13, arriben al ple d'investidura d'aquest dissabte sense haver aconseguit cap acord estable de govern, però tenen garantida l'alcaldia i el suport extern de la resta de grups si veuen que hi ha voluntat de diàleg.\nAquest serà el tercer mandat d'AraMoià al capdavant de l'Ajuntament, i sempre amb Dionís Guiteras d'alcalde, que tornarà a repetir en el càrrec. Tanmateix, governarà amb 4 regidors menys que en els darrers quatre anys, i en un consistori més fragmentat que fins ara, que obligarà a buscar consensos. És el que reclama l'oposició, amb 4 regidors de Junts per Moià, 2 de la CUP, i 1 del PSC, que manifesten voluntat d'entesa, sempre que sigui recíproca.\nJunts, la CUP i PSC estan disposats a arribar a acords mitjançant l'establiment de comissions de treball que els impliquin i ajudin a trobar un màxim de consens. Maria Tarter, de Junts per Moià, recorda que «ja n'hi ha moltes de creades», però assegura que fins ara servien de poc, tenint en compte que hi havia un govern amb majoria i un únic partit (el seu) a l'oposició. Confia que amb el nou escenari que s'obre, «ara hi haurà més joc», tenint en compte que el nou govern «estarà obligat a seure, a parlar, a buscar consensos i a planificar les coses amb més temps».\nLa CUP també considera que quedar-se a l'oposició «és la millor forma de garantir la pluralitat de veus», apunta l'alcaldable del partit, Basharat Changue, i també és partidària «d'anar consensuant projecte a projecte» mitjançant un treball en comissions «que tingui en compte l'opinió de tots els grups abans de portar-los al ple». En aquesta mateixa línia, el PSC defensa «un treball entre tots que aconsegueixi aglutinar el màxim de suports», apunta el coordinador comarcal del partit, Enric Terencio. Per als socialistes, hi ha tres àrees clau que s'haurien d'afrontar amb el màxim consens possible, com són l'urbanisme, la seguretat i la transparència.


El Torrons Vicens CB L'H busca la primera victòria davant del Vic\nXavi Guía, Toni Gómez i Edgar segueixen lesionats\nEl Torrons Vicens CB L’H confia en poder assolir la primera victòria a la LEB Plata demà dimecres a la pista del CB Vic (20:30h). Tot i que l’equip continua tenint una llarga llista de lesionats, l’ala-pivot Iván García podria estar cent per cent disponible.\nLa derrota inesperada del passat dissabte a casa, davant del Villarrobledo va fer mal però no ha fet saltar cap alarma. La plantilla és molt conscient que les absències obligades de Xavi Guía, Toni Gómez i Edgar San Epifanio pesen molt. La bona notícia és que l'entrenador José Manuel Hoya disposarà de més centímetres a la pintura amb les recuperacions de l'ala pivot Iván García i del pivot Mouhamadou Diop.\nEl Club Bàsquet Vic és un rival desconegut per a la gran majoria. En el seu debut va perdre per 25 punts a la pista de l'Arcos Albacete, i a la Copa Catalana no van tenir opcions a les semifinals.Tot i això, jugadors i cos tècnic no es refien ja que els derbis sempre son incerts.\nEl Torrons Vicens CB L'H podria tornar a comptar amb la presència de diversos jugadors juniors pel partit contra el Vic. D'altra banda, els riberencs disputaran després la tercera jornada, aquest dissabte, quan rebin al Real Múrcia.


Controleu el ritme de casa vostra amb el sensor tàctil 4 de Gira - VMC Integra - Feel, Touch, Live...\nControleu el ritme de casa vostra amb el sensor tàctil 4 de Gira\nGira dona un nou pas en l’automatització i el control de l’smart home amb el seu nou sensor multifuncional, el sensor tàctil 4.\nEs tracta d’un sensor multifuncional, en el qual es poden definir fins a 8 funcions personalitzables. A través d’un o dos LED, segons el que es triï, es pot conèixer la informació clara del funcionament i l’estat dels dispositius que tenim repartits. Pel que fa als missatges importants, com ara les indicacions de fallades del funcionament i les alarmes, es poden configurar les indicacions d’estat de manera que cada LED mostri els diversos estats d’un terminal concret. D’altra banda, la disposició de les funcions de les tecles es pot reprogramar fàcilment. Així mateix, l’aparell porta integrats els sensors de temperatura i d’humitat.\nEs tracta d’un sensor multifuncional, en el qual es poden definir fins a 8 funcions personalitzables\nEl sensor presenta uns acabats sobris i està disponible en diversos materials d’alta qualitat i colors: blanc i negre transparent, acer inoxidable, alumini i alumini negre. A partir d’aquest octubre, a més, s’incorporen noves variants, com l’alumini revestit de bronze (PVD) i l’acer inoxidable lacat en blanc pur brillant i seda mate, antracita, i negre i gris mate.\nGira és una de les principals marques amb qui treballem a VMC per aportar solucions a l’automatització de la llar, que us ofereixin una regulació i un control efectius i senzills perquè en tot moment adapteu el vostre habitatge a les vostres necessitats i conegueu en quin estat es troba.\nTags: automatitzacio seguretat sensors smart home


Muntanya / Viatges: Agulla Petita d’Ansabère. Esperó Sud.\nEl lligam amb aquesta via em ve des de la seva obertura al 1967, quan pels francesos R. Despiau (a sota a la dreta), A. de Boysson i J.C. Luquet, en dos atacs i quatre bivacs a la paret “fan possible l’impossible”. El lligam és, com en molts afers de muntanya, l’amistat. Aquest agost pensava en el Midi però l’Iván em parla d’Ansabère. Accepto immediatament!\nA l’agost de 1969, els amics navarresos Gregorio i José Ignacio Ariz, aconsegueixen escalar-la. La via ja ha tingut una segona repetició francesa i una tercera navarresa . Al l’estiu del 1970, una cordada de Vic, atrets pels cants de sirena d’en Gregorio, l’escalen. Són en Manel Alcubierre i en Ramón Riera, del SAM de la U.E. de Vic. Han madurat prou i s’estan entrenant per dur a terme projectes d’envergadura i tornen amb unes imatges espectaculars sota el braç fetes des del pic d’Ansabère per l’Anguera i el mateix Gregorio. Una d’elles, ara convertida en clàssica de l’escalada pirenaica, mostra la cordada a la vertiginosa placa de la vuitena tirada. Verticalitat absoluta en un entorn alpí de gran envergadura. El circ d’Ansabère i els altres grans circs del vessant nord de la cadena són el territori on la dimensió vertical arriba al punt culminant.\nFa quaranta anys, la via va quedar totalment equipada amb 40 expansions i 50 pitons. És per això que Patrice de Bellefon, pensant en Despiau i companyia, va dir que “fer” la via és l’expressió més encertada. I afegeix: “40 expansions i 40 forats fets amb el buril en aquesta proa de vaixell que fendeix el cel del Béarn, no són suficients per dissuadir de fer l’escalada a aquells que es mantenen fidels a la noble tradició de l’alpinisme. Però abans de jutjar-la, els que -com jo mateix- lamenten que la muntanya necessiti tants medis tècnics, cal anar a veure l’esperó: desafia l’equilibri i cal fer-lo!. La seva puresa és un fi que justifica tos els medis”. I afegeix: “L’escalador evoluciona sobre gotes d’aigua petrificades i domina un vuit sublim, desproveït de qualsevol relleu. Els quatre últims llargs són dels més bells i agosarats de la serralada. Despiau volia fer veritat l’inversemblant”.\nAra, quan el muntanyisme s’ha diversificat en molts esports de muntanya i els interessos comercials l’han massificat, creant un nou estil d’activitat lligat a la competició en medi natural, als media i a la falsa aventura, escalar aquestes vies és una assegurança per l’esperit. El silenci de la paret trencat per les gralles que hi niuen, els núvols que passen i les paraules justes de la cordada són suficients per viure plenament. En la seva crònica de l’escalada d’aquest Esperó Sud, en Gregorio Ariz ens recorda les paraules de Rebuffat:\n«A fuerza de escalar por escalar, no se corre el peligro de olvidar cual es la montaña que se está subiendo?».\nLa zona d’Ansó i Ansabère és on les grans masses calcàries formen les darreres grans parets del Pirineu, camí de l’Atlàntic. Efectivament, a l’oest de Zuriza i Lescún la serralada perd la severitat de l’alta muntanya rocallosa i et sedueix amb nou ropatge, el de la llum filtrada i els racons ombrívols, els cims verd i arrodonits i les bordes altes que a la tardor es tanquen després de recollir els ramats. Cal caminar per fil carener a la tardor, quan les xemeneies fumen en el prats alts i en el silenci de les fagedes només s'hi afegeix el sons les passes a la fullaraca. L’escalada i la caminada comparteixen exploració i exaltació a parts iguals i són el mateix camí.\nLa pujada de Pont Lamary a les bordes d’Ansabère és una bella passejada, només aparentment semblant a totes les altres del vessant nord, fins que les agosarades Agulles d’Ansabère apareixen sobtadament. S’aixequen entre el Sobarcal al sud (2249m) i el Petrexema al nord (2374m), tancant per l’oest el gran circ de Lescún. El circ és verd i suau quan comença a la Penya d’O Riste al sud (2115m) i gira com les agulles del rellotge presentant parets de 400 m, i acaba a la Mesa d’Os Tres Reis (2444m) i al Billare (2300m), al nord. I són aquestes agulles que comparteixen la cota d’aquests cims, les que defineixen la singularitat del circ: esveltes i impossibles, catedrals enormes extretes per l’erosió mil·lenària de masses més grans de calcària avui desaparegudes. Com altres cims singulars, veure’ls és voler pujar-hi, sentir-s’hi inexorablement atret.\nPassem la cabana d’Ansabère amb els seus xais i el seu formatge i caminem per camí i després tartera fins al per de l’Esperó Sud. Uns puntets vermells suspesos en aquell vuit absolut, ja molt amunt, remouen sentiments i sensacions. Fa un dia magnífic i es aviat.\nAgulles Petita i Gran (d'esquerra a dreta).\nCirc d'Ansabère des del peu de les Agulles.\nL'Espigolo des de la base (amb una cordada a les tirades intermitges).\nQuan al Pirineu diem l’Espigolo, tots sabem que parlem de l’Esperó Sud de l’Agulla Petita d’Ansabère. Ser-hi a sota aclapara. La cara sud-est és una successió d’estrats verticals que formen plaques invertides sobreposades com una escala impossible. Plaques i sostres que llueixen al sol del matí. El sòcol de 100 m és una escalada de III a V grau que no te cap singularitat i s’escala en dues tirades.\nSortida delicada (V+) després de l'artificial de L3.\nInici de L4 (6a i Ae)\nEntrada a la R4.\nFlanqueix cap a la R7.\nDesprés queden els 250 m verticals i desplomats, l’autèntic repte del 1967, primer pel fil est de l’Esperó entre díedres i fissures semiequipades i autoprotegibles, en escalada lliure i artificial. La setena tirada és un agosarat i funambulístic flanqueig exposat, creuant el fil de l’esperó sobre un buit que talla la respiració, que s‘escala amb petites preses de dits i bons peus i on l’equilibri és essencial.Porta a un dau característic, la setena reunió i a les verticals i llises plaques de la cara oest, on escalarem suant tota la tinta.\nHem anat alternant el cap de corda i fotografio a l’Iván en el flanqueig , la foto clàssica. I ara ataca la vuitena tirada, convertida en la més difícil de la via. De moment miro amb ànsia la seva lenta progressió i m’agafa por. És un escalador resolutiu i ràpid i ara em desespero de la seva lentitud i dels seus comentaris. Amb sortides en lliure que em vindran molt grans, algun pas de ganxo i alguna trampa aconsegueix arribar a la vuitena reunió al cap d’una estona que m’ha semblat llarguíssima i que m’ha capgirat la comoditat amb que he escalat fins aquí. I durant l’espera m’apareixen rampes a les mans, no sé si de por, de cansament o de la manca de potassi que em van detectar en la darrera ITV. Però el gat vell que porto a dins salta i escala la placa i amb totes les trampes possibles, que encara no són suficients. Finalment pacto amb l’Iván, a canvi de cervesa, la tècnica del xoriço penjat a assecar, ahh-up, ahh-up!, i arribo a la R8.\nEl buit per sota de la R7.\nEls “alliberadors” han parabolitzat ara cap a la variant directe de sortida Erik Boileau. A l’esquerra, els humils reblons d’en Despiau i companyia ens auguren un darrer llarg difícil més humà i concordant amb el software que portem al cap, però que no ens estalviarà un pas de ganxo. I ja només ens queda una tirada difícil. Li “passo” la tirada a l’Iván, que em maleeix els ossos i algun parent, i el seu rostre calca la realitat d’aquesta muralla: cansament mental i esforç de voluntat per reprendre l’escalada, després d’haver acabat la seva part de primer. I tornem al 67: burils segurs sense plaqueta que envoltem amb tascons, pitons i flotants en un bellíssima tirada, guinda d’aquest pastís, que ens treu l’amargor i la por de l’anterior. Són 35 m i sortida a l’aresta nord i un gran crit significatiu, l’alliberació de tanta tensió. Les òlibes emmudeixen esporuguides d’aquesta demostració de sapienspoder exultant. Només ens queden 60 m fàcils i després de 6 o 7 hores d’acrobàcia ens espatarrem davant d’aquest horitzó guanyat i compartit.\nSentim com un de sol: l’Iván perquè: “Encara no em puc creure que l’hàgim fet” i jo “perquè fa 40 anys que volia escalar-la”. Els verds i grisos es van descabdellant en aquests 360º que pel nord s’emboirinen en aquesta tarda gloriosa d’agost. Mallo Atxerito, Ansabère, Petrexema i Billare a la costa d’aquest mar de cims. Més endins Midi d’Ossau, Pallas, Balaitous, Bisaurin, Aspe i a l’est, Mesa d’Os Tres Reis, Anie, Arlas, Lakora, Bimbaleta, Otsolorrigaina i Ory, l’últim bastió important abans de l’Atlàntic. La muntanya ja s’ha buidat mentre fem els ràpels a la bretxa oest i pugem la fàcil canal que ens retorna al sol i als prats dels pendents sud del pic d’Ansabère. Dominem la vall de Linza i el coll de Petrexema i anem baixant. Flors, formes capricioses a la roca i silenci. Entrem al circ d’Ansabère quan el sol toca només les puntes dels cims. Passem per sota l’Esperó i per prats de lliris blaus, les bordes altes i la fageda. El comiat s’allarga mirant com les Agulles s’empetiteixen i desapareixen. Ansabère serà per sempre.\nL'Ivàn no pot pujat més.\nDel cim cap a nord.\nComentaris sobre el reequipament i estat de la via.\nLluny de tota polèmica estèril i amb la màxima de “viure i deixar viure”, vull donar la meva opinió sobre el reequipament de la via.\nL’Esperó ha estat reequipat correctament amb parabolts de via i de reunió. S’han tret pitons on es poden posar flotants. Ara bé: a la vuitena tirada ens trobarem amb un llarg dur, on s’ha canviat el V+/A1-Ae original portant-lo a graus superiors de lliure obligat de 6a i 6b amb caigudes de 10-12 m. Tothom és lliure d’alliberar, però modificar el traçat i fer llargs obligats de lliure d’una de les vies més representatives de l’escalada pirinenca dels anys seixanta és discutible. Canviar expansions convertint en lliure una placa d’artificial difícilment equipable no és ètic. Només mostra falta d’humilitat i ignorància de la cultura i la història de l’alpinisme. Decididament és un camí excloent que considero inacceptable.\nVia: Esperó Sud (Espigolo) de la Petita Agulla d’Ansabère: deu tirades per 350m, V+/A1-Ae (6a/6b obligat a la tirada vuitena, portar ganxo i antena o “enano”), dels quals 100 m de sòcol comú amb la via Montaner-Vicente i 250 verticals amb trams desplomats. Comptar 6-7 hores per una cordada clàssica entrenada.\nMaterial: tascons petits i mitjans, alliens i camalots fins al 3, ganxo , estreps.\nAproximació: dues possibilitats:\ndes del poble de Lescun (vall d’Ansabère) seguir la ARP fins a la cabana d’Ansabère (1h, bordes amb aigua). Continuar a nord oest pel fresat i còmode camí al coll de Petrechema obviant pujades més directes. Sota l’espero guanyar el peu de via per tartera i enormes blocs (90 minuts, possibilitat de deixar material a peu de via). L’atac és a la cara oest, 10 m a sota de dos blocs bessons a tocar la paret, molt visibles des de lluny. La ressenya adjunta és molt fiable.\ndes de la cabana de Linza (vall d’Ansó), seguir el fressat camí al coll de Petrechema, passar-lo i baixar a peu de via (3h).\nDescens: Rapelant per la cara nord oest i caminant. Un ràpel des del cim (pont de pedra, 20m) i un segon de 40m (parabolts, a la dreta de la línia) fins a una ample repisa evident. No és recomanable empalmar els ràpels (caigudes de pedres del segons i de la recuperació de corda).Des grimpar a esquerra (oest) pel mateix fil de la cresta fins a la bretxa oest (bona roca, III). Passar la bretxa i ascendir caminant per una línia de feixes herboses i pedregoses sempre a peu de paret per entrar a la primera canal entre l’Agulla i el Pic d’Ansabère. Pujar-la fins a la sortida (terreny terrós però amb roca ferma per agafar-se, 20’ des dels ràpels) . Baixar a sud per camí evident al coll de Petrechema.\n2) No us perdeu :Panoràmica de 360º des del cim del pic d’Ansabère (www.aragón360grados.com) http://aragon360grados.260mb.com/cimansabere/cimansabere.html\n4) Blog de l’Iván Ruiz http://perversiovertical.blogspot.com/2010/08/de-petite-aguille-de-ansabere-spigolo.html\nAnsabère per sempre.\nVerticalitat a L4\nPublicat per Miquel Vilaplana Abadal a 10:29\nEtiquetes de comentaris: Escalada alpina\nEi Joan!!! Quin tros de via, oi? Aquí he gaudit d'una de les fotografies mentals més meravelloses que hagi tingut en totes les visites pirinenques que he fet.\nCom ho tens per tornar-te a lligar a l'altre extrem de les cordes?\nMiquel Vilaplana Abadal 8/15/2010\nHola Lluís Parce: ho tinc molt bé, encara que després d'acabar l'escalada, els ossos es queixen. Vam fer bones escalades junts i hauríem de fer-na alguna més.Et trucaré per xerrar.\nPD.- Em dius Joan però deu ser un lapsus oi?


L’obra de Núria Tamarit, guardonada pel Magnànim amb el Premi València de Novel·la Gràfica de 2018, serà presentada el 17 d’abril\nNo obstant això, l’autora explica que ser crítica no era el seu objectiu inicial, sinó que “la història va sorgir a partir de les notes i els dibuixos que vaig prendre en un quadern durant la meua estança a Gandiol, Senegal. En aquest quadern hi ha observacions de tota classe, des dels plats més típics, reflexions sobre la propietat, el consum o l'ús del temps, fins a escenes quotidianes que em van impactar. Vaig construir una història a través de la qual poguera contar aquestes reflexions, llavors la intenció de mostrar problemàtiques va derivar d’ella.\nRespecte al públic, l’autora assenyala que li agrada pensar que el seu llibre és per a tothom. “Pense que els temes que es tracten poden resultar interessants per a tota classe de persones independentment de la seua edat o formació. Així i tot, vaig decidir que la protagonista fóra una adolescent d'uns disset anys per tractar d'apropar-me a aquesta edat on és difícil aprendre del món i decidir quines veritats creure” afirma. A més, afegeix que “ha quedat un llibre formalment preciós”.


.: Crònica juvenil 24ª jornada: Vilassar de Mar 2 - 0 CD Montcada\nCrònica juvenil 24ª jornada: Vilassar de Mar 2 - 0 CD Montcada\nEls juvenils del Montcada no han pogut endur-se els tres punts d'un camp difícil. Han encaixat dos gols que han suposat la derrota en un bon partit dels homes de Rafa Castilla tot i perdre. Els del Maresme, amb la seva efectivitat, han demostrat el perquè es troben en la tercera posició de la Preferent juvenil.\nEl Montcada sabia què tenia que fer per contrarrestar el joc de toc del Vilassar, i ha exercit una bona pressió durant pràcticament tot el partit, reduint les ocasions de gol dels locals. Però una falta d'entesa entre la defensa i el porter visitant ha suposat el primer gol del Vilassar, a l'aprofitar la conseqüent pilota morta dins de l'àrea petita i la rematada al fons de la xarxa d'un jugador blanc-i-vermell per posar l'1 a 0 en el marcador. El Montcada havia gaudit de bones ocasions per avançar-se en el marcador, entre elles un xut dins de l'àrea de Quim Trias. A més, en moltes fases del partit els montcadencs han realitzat diverses bones accions de triangulació però sense poder empatar el partit. Amb el resultat d'1 a 0 s'ha arribat a la mitja part.\nEn la segona meitat els montcadencs han disposat d'una mica més de possessió de la pilota, però l'esgotament començava a fer senyal en ells i la pressió no era tan efectiva, tot i els canvis que s'ha produït passat el quart d'hora. El Villssar ha disposat d'un parell d'ocasions esporàdiques, a l'igual que el Montcada, el qual ha pogut fer el gol de l'empat gràcies a una jugada d'Imanol i una posterior de Cristian. Però aquest gol no arribava i el Vilassar, per contra, ha demostrat per què es troba en la zona alta de la classificació, ja que a la mitja hora de partit, el davanter vilassarenc ha aprofitat una pilota morta a la frontal de l'àrea per marcar el 2 a 0 i la sentència.\nDivendres que ve els juvenils del Montcada es desplaçaran a Olot per afrontar el partit suspès corresponent a la jornada 19. Intentaran donar una bona imatge com la donada avui davant un fort adversari i endur-se els tres punts davant un rival que porta cinc punts més que els verd-i-blancs.\nPublicat per Premsa CD Montcada a 2.4.12


Sortides amb família: d’octubre 2007\nUs passo un correu que ens han enviat des del Centre Excursionista de Lleida.\nEstà previst un recorregut per als més menuts que anirà del Barris Nord a la Mitjana. Hi haurà obsequis per a tots els participants.\nEl Centre Excursionista de Lleida, la Jove Cambra Internacional de Lleida i Zenkiu organitzen el diumenge 28 d’octubre la Ruta de l’Aigua, una caminada-passejada per la ciutat de Lleida.\n“La caminada és oberta a tothom sense fer distincions d'edat.\nRecomanem portar calçat còmode per caminar.\nPer participar a la caminada caldrà haver complimentat correctament la inscripció.\nLa sortida es donarà a les 10:00 hores des de Zenkiu ( davant Pavelló Barris Nord). Atenció amb el canvi d’hora!!\nLa distància a recórrer serà 10km en el recorregut curt i 14km en el llarg. El circuit és circular i l'arribada serà a Zenkiu.\nEls participants hauran de respectar totes les normes establertes per l'organització, especialment pel que fa als controls d'avituallament, el tractament de las deixalles i als criteris que es fixin per a contribuir a la conservació de la natura.\nL'organització declina tota responsabilitat respecte als diferents perjudicis que la participació a la caminada pot originar als participants.\nEls participants hauran de participar amb el distintiu que subministra l'organització.\nEl fet d'inscriure's significa acceptar aquest reglament, tot allò que no hi consti romandrà sota la decisió de l'organització\nL'organització ès reserva el dret de suspendre la caminada per motius metereològics”\nAixí que si no teniu altres propostes pel cap de setmana, sereu molt ben rebuts!\nUs podeu inscriure al Centre. A la web hi trobareu més informació.\nenviat per Àneu, Magda i Xavi @ 10:59 p. m. 0 comentaris\nAquest cop us proposem sortir des de la plaça dels melons de pardinyes a les 10.30 a. m. del dia 21 ja que tenim la sortida cap a l'autovia allí mateix. Tardarem 30 minuts fins el parquing de l´estany entrant per la sortida Vilasana de l'autovia. Esta força indicat una vegada entrem a Vilasana.\nL´excursio constara d'anar caminant pel voltant de l´estany en un 60% del seu perimetre ja quela resta no es pot circumvalar. Això ens portarà un temps aproximat de 2 hores caminant. Una vegada arribem podem dinar i jugar una estona.\nLa tornada es pot fer pel mateix lloc, el que estigui cansat pot arribar-se al parquing d´Ivars i allí es pot recollir a la gent en cotxe.\nenviat per Àneu, Magda i Xavi @ 12:33 a. m. 0 comentaris


EL TRASTERO AZUL: 13 enero 2022 (4) ElPuntAvui\nL’excomissari implica directament el CNI en els atemptats de Barcelona i Cambrils i assegura que es volia donar un “petit ensurt”\nPere Aragonès reclama explicacions si les afirmacions són certes\nL’estiu del 2017, amb el referèndum d’autodeterminació a la vista, l’Estat espanyol volia donar un “petit ensurt a Catalunya”, però va acabar promovent un atemptat de dimensions gegantines i dolor encara ben viu. Aquesta és la tesi de l’excomissari de la policia espanyola José Manuel Villarejo, que ahir va assenyalar l’Estat espanyol com a promotor dels atemptats del 17 i 18 d’agost del 2017 a Barcelona i Cambrils. La tesi del policia és que el brutal resultat final dels atemptats no era el que es buscava, perquè tot plegat se’ls va escapar de les mans.\nEn el centre de la diana del dit acusatori de Villarejo, hi ha el general Félix Sanz Roldán, excap dels serveis d’espionatge espanyols. I, en concret, en relació amb aquesta persona, Villarejo ahir es va expressar d’aquesta manera: “Vaig estar col·laborant amb ells [el CNI] per intentar reparar el dany del famós atemptat de l’imam de Ripoll, etcètera, etcètera. Al final va ser un error greu del senyor Sanz Roldán, que va calcular malament les conseqüències per donar un petit ensurt a Catalunya.”\nLes declaracions de Villarejo, fetes en el judici que se celebra en contra seu a l’Audiencia Nacional de Madrid pel conegut com a cas Tàndem, van encendre ahir el debat polític, amb la reacció a primera línia del president de la Generalitat, que va reclamar explicacions. “El 17-A va ser una barbàrie que ens ha marcat per sempre. I si les paraules de Villarejo són certes, calen explicacions immediatament. Coneixem bé com funcionen les clavegueres de l’Estat; per això, exigim que s’investigui per tal d’esclarir la veritat”, va dir Aragonès en una piulada.\nEn clau de partits, hi va haver una reacció unànime d’ERC, Junts, la CUP, el PDeCAT, Bildu, BNG i Més Mallorca, que van registrar al Congrés una comissió d’investigació. Ahir, també els grups d’ERC i Junts al Congrés van demanar la compareixença del president del govern espanyol, Pedro Sánchez; del ministre de l’Interior, Fernando Grande-Marlaska; la ministra de Defensa, Margarita Robles, i de l’excap del CNI Félix Sanz Roldán.\nA les xarxes socials, Carles Puigdemont va valorar que “l’Estat espanyol té responsabilitat en els atemptats terroristes del 2017”. Laura Borràs ha encarregat als serveis jurídics del Parlament que preparin una denúncia a Fiscalia perquè s’investiguin els fets que es desprenen de les greus declaracions del comissari Villarejo.\nA Ripoll, la notícia va ser entomada per l’alcalde, Jordi Munell, de Junts per Catalunya, que de seguida va demanar la creació d’una comissió d’investigació al Congrés per determinar l’abast de les paraules de l’expolicia Villarejo. Munell va insistir que la relació entre l’imam Es-Satty i el CNI “sempre ha estat plena d’interrogants” i va afirmar que cal arribar fins al final, perquè “les famílies de les víctimes han de saber la veritat per poder tirar endavant”.\nLa reacció política també va ser popular, i ahir a la tarda es va convocar una protesta a Barcelona, davant la delegació del govern espanyol. També hi va haver concentracions davant de les subdelegacions de Girona, Tarragona i Lleida.\nUna de les reaccions més sentides va ser la de Javier Martínez, pare del nen Xavi, que va morir en l’atemptat de la Rambla. “Gràcies, Villarejo”, va piular Martínez, que durant el judici celebrat contra els tres integrants de la cèl·lula terrorista va sostenir, sense èxit, la tesi que Es-Satty és viu, com a mostra de la col·laboració entre l’imam i els serveis secrets de l’Estat.\nAquesta col·laboració és certa, si més no en l’època en què Es-Satty va estar empresonat al centre penitenciari de Castelló, on va rebre la visita d’agents del CNI que li haurien ofert entrar a formar part de la seva xarxa d’informadors. L’Estat ha acceptat l’existència d’aquests contactes a la presó, però res més.\nLa tesi dels advocats de Martínez, Jaume Alonso-Cuevillas i Agustí Carles, és la mateixa que ahir va descriure Villarejo. Tot i això, la sentència de l’Audiencia Nacional que va condemnar els tres membres del grup terrorista vius va assegurar que la mort d’Es-Satty és “una veritat contrastada”.\nD’aquesta manera, es donen per bons els estudis forenses que van determinar que les restes humanes extretes d’Alcanar, on va fer explosió la casa on els terroristes preparaven els artefactes, són les d’Es-Satty. Tot i això, els pèrits de la policia marroquina que havien de ratificar aquesta informació no van declarar en el judici.


Salmó en papillote farcit de bolets i banyat amb crema d’espinacs | La Garriga Digital\nDe totes maneres, encara que els nivells de ferro no són els que es van pensar en un primer moment, sí que cal destacar l’alt contingut de vitamines A, B, C i K, i el seu alt contingut d’antioxidant, que fa que siguin anticancerígens. A més, millora la fertilitat masculina i femenina. Tots aquests motius que fan que el seu consum sigui beneficiós per a la nostra salut.\nAmb aquest ingredient el plat que hem preparat aquesta setmana ha estat un salmó en papillote farcit de bolets banyat amb una crema d’espinacs.\nArticle anteriorLa No independència… és dependència (94)\nArticle següentComença oficialment la campanya de “Les bicoques de la Garriga”


rocaineu: Circular corredor NE Estanyó - canal Cebollera de la Serrera, MBEA S5 (Andorra)\nCircular corredor NE Estanyó - canal Cebollera de la Serrera, MBEA S5 (Andorra)\n.. al corredor NE de l'Estanyó\nGran jornada,.. dura i exigent. Amb dos descensos que per ells sols ja es mereixen una visita\nEl traç net i decidit de la canal Cebollera a la vessant NO de la Serrera vist des de la portella de l'Angonella el mateix dia (Foto:Freeride)\nGran circular als dos cims culminants de la vall de Sorteny i els seus descensos punyents que miren al nord, ben bé com si volguessin compartir també un caràcter de muntanya exigent. L'itinerari circular, a més, li dóna l'emoció de descobrir els descensos des de dalt, quan tot sempre sorprèn més.\nSortirem de l'aparcament de Sorteny (aquest any tallat uns metres abans per una esllavissada, cota 1.750m) i enfilem al cim de l'Estanyó. O per la ruta normal que pren el llom, o més directa per la canal central de la vessant O (ens penjarem els esquís a l'esquena els darrers 200m de desnivell). Del cim i evident trobem l'entrada del corredor NE, 300m de desnivell amb 30/35º mantinguts i estret. Molt estètic. Arribats al pla enfilem a la dreta cap a la pala S de la Serrera on amb traçades una mica forçades ens arribarem el cim fent l'últim tram pel llom dret. Del cim seguim la carena i busquem al vessant NO. Sense ser molt perdedor, haurem d'estar a l'aguait de trobar l'entrada de la canal Cebollera, tan penjada que des de dalt no es veu el final fins que no ets a dins. Són uns 200m de 45º més o menys mantinguts amb algun tram de 55º o potser una mica més, o una mica menys.. les nevades de l'any també marquen el relleu. Estreta i de girs obligats. Un cop fora, saciats, esquiarem la suau vall del riu de la Cebollera, ja de retorn.....\nFent cim a l'Estanyó i bona innivació a les valls del N d'Andorra\nEl desnivell acumulat és d'uns 1.700m positius i hi estarem entre 5-7h segons ritmes i demés. Els horaris juguen a favor, a finals de temporada el corredor NE té sol aviat per si ha d'estovar la neu, i la canal cebollera mirant al NO entra al sol més tard per trobar la neu encara al punt. Cal preveure la pujada de la pala S de la Serrera, de no fer-la massa tard. Habitual en aquestes vessants que miren al N caldrà assegurar-se de l'estabilitat del mantell.\nSobre l'estat de la neu, mantell ben estabilitzat, primavera perfecte en suds (a cotes baixes a totes les orientacions), un pèl encrostada en vessants NO de les nevades recents, i una pols seca deliciosa, també de les nevades recents, al corredor NE que... buf. La cota de neu es troba al creuar el riu (cota 1.900m aprox.). Compte amb no trobar restes d'allaus, especialment a la canal Cebollera com aquest cop al seu tram final que obliga a sortir-se pels laterals de 60º.\nEntrada del corredor amb la fantàstica pala S de la Serrera de front i un cop a dins sobre un pamet de neu pols seca de luxe\nLes traces sobre el corredor NE de l'Estanyó\nEn Pep i l'Imma que venen pedalant de l'Àfrica llunyana i arriben amb esquís al cim.. quin luxe d'ànimes inquietes arreu!, amb la canal de l'Alt del Coma Pedrosa al fons i la cara N de la Serrera, que també crida\nL'estètica aresta de la Serrera amb la cara S de la Fontblanca, avisant!\nL'entrada penjada i els ressalts de a canal Cebollera\nA la canal Cebollera, punyent...\nVista de la canal i els murs ben verticals de neu de la dreta que aprofito per evitar l'allau de l'estretament. A la dreta del coll fronterer del mateix nom\nEsquiant la vall del riu de la Cebollera amb la canal ben visible al fons, i el tub final\nLa vessant NO de la Serrera vista des de l'inici de l'itinerari\nTremendactivitatfetaidesfetael 17/04/10.... Jaume, potser si que hauré de pensar amb una càmera al cap!\nPublicado por edunz en 17:10\nCarai Edu Felicitats!\nquin doblete!! i amb bona neu...\nbé,que no pot ser d'altre manera...\nperò això Felicitats!\nsempre millor en directe que en vídeo!!! Si que és emocionant veure-s'ho des dalt! Felicitats per l'activitat i les ganes de descoberta\nEl mateix que et dic a esquide muntanya.net. A la mateixa hora, jo "et" feia una foto des de l'angonella....\ntota teva si la vols fer servir.\nepa, merci! ja li tenia l'ull ficat de feia vegades... els super super homes encara podrien completar-ho amb el descens de la cara n de la serrera, que aquell dia estava de luxe també...\ngenial la foto, merci, després l'actualitzo al blog\ni a per la propera no? fantàstiques neus de moment...\nEnhorabona Edunz, molt bona activitat i gran estat de forma!! salut! baranetes\nMolt bona! M'agrada com planifiques les excursions, tenint en compte tota mena de detalls.\nTambé per que crees ponts entre un gran nivell tècnic i una sensibilitat per la muntanya.\nooh, gràcies pels comentaris.. això de la forma, anar fent, que el genoll esquerra grinyola i m'he de moderar...\nsón descensos que hi són, com m'agrada dir, només esperen ser recorreguts... l'estona als cims i l'amunt i avall sempre dóna per anar lligant caps, i esperar el seu torn. Un agradable sensefí... lluny de cap col.leccionisme frívol amb regust de 'feina feta'...


Dinamarca i Suïssa, models de transparència i participació per al futur estat català\nDiana Coromines i Pilar Carracelas exploren els models democràtics d'aquests dos països a dos 'e-singles' de BonPort Edicions\n‘El clam social a favor de la independència cada vegada és més indestriable de l’aspiració de construir un país ben governat, amb unes institucions de qualitat i lliures de corrupció. Però com ho hem de fer per aprofitar aquesta gran oportunitat que —si una majoria de catalans ho vol— se’ns obrirà amb el procés cap a la independència?’ I també: ‘El debat sobre com retornar el poder a mans de la gent és més viu que mai. És possible, aprofitant el procés cap a la independència, de construir un país on els ciutadans intervinguin de manera decisiva en les polítiques públiques mitjançant referèndums i iniciatives legislatives populars reals i efectives?’ Són les dues interrogacions que obren els llibres ‘Viatge al cor de la bona governança‘, de Diana Coromines, i ‘La democràcia a l’helvètica‘, de Pilar Carracelas. Són dos ‘e-singles’ —llibres digitals breus— editats per BonPort Edicions amb la voluntat d’oferir ‘noves visions de Catalunya i mirar més enllà de les nostres fronteres per aprendre d’unes altres societats i cultures que ens poden servir de model’.\nDinamarca, per al cas de Coromines, i Suïssa, per al de Carracelas, serveixen d’inspiració —i de contrast— per al debat nacional de construcció de noves estructures i formes polítiques per al nostre país. ‘Viatge al cor de la bona governança’ és un relat del viatge que fa Diana Coromines per conèixer les raons que fan que Dinamarca sigui considerat un dels estats menys corruptes del món als rànquings que elabora Transparència Internacional, entre més organismes que vetllen per eradicar les males pràctiques de govern. Coromines s’entrevista amb experts i responsables dels organismes de transparència, fiscalització i control del país i n’extreu algunes lliçons molt útils per a bastir el model de democràcia catalana. Per exemple, s’adona que els pilars sobre els quals s’ha construït el model democràtic danès són la confiança, la transparència i la meritocràcia. I en posa una pila d’exemples, a banda d’exposar els esdeveniments històrics que expliquen el sentit democràtic del país.\nCoromines descriu també el sistema institucional i legal que s’ha construït a Dinamarca per a tenir un control més gran de la política: ‘Hi ha tres institucions que constantment demanen comptes als ministeris: l’Ombudsmand (el síndic de greuges del parlament), el Rigsrevision (l’òrgan que audita els comptes de l’estat i de les regions) i l’opinió pública (en què els mitjans de comunicació tenen un paper clau)’. I s’endinsa en el funcionament d’aquestes tres institucions. Un dels moments culminants del llibre és quan Coromines decideix de fer un exercici comparatiu sobre el funcionament dels mecanismes de transparència a Dinamarca i Catalunya. Decideix de demanar una informació sobre despeses de càrrecs públics del síndic de greuges de tots dos països. La resposta és completament diferent a la informació facilitada, la forma de retre comptes, el departament que respon la petició i el to de la comunicació. És un exercici senzill que Coromines presenta amb habilitat perquè el lector extregui unes quantes conclusions de les millores pendents al nostre país.\nAcí teniu la presentació que es va fer del llibre de Diana Coromines a l’Espai VilaWeb:\nPer la seva banda, Carracelas examina el sistema de democràcia directa helvètic. És un ‘e-single’ estructurat en cinc capítols molt significatius: Imaginem; Suïssa, la democràcia possible; Espanya, l’oportunitat perduda; Catalunya, la democràcia desitjable, i e-democràcia. Carracelas ho explica amb claredat: ‘El seu sistema de democràcia semidirecta, que combina la política duta a terme per representants votats a eleccions i la política aprovada directament pels ciutadans, comença a aflorar cada cop més al debat sobre la crisi de les democràcies representatives’. I la periodista posa fil a l’agulla examinant com funciona aquest sistema.\nA l’anàlisi de Carracelas no hi falta crítica clara al sistema democràtic espanyol: ‘El marc legal espanyol és pensat, precisament, per evitar tant com sigui possible la implicació dels ciutadans en política’. I és que, segons ‘La democràcia a l’helvètica’, ‘canviar aquest marc legal requeriria que els partits acceptessin voluntàriament perdre poder en un sistema que, justament, tendeix a concentrar-lo molt més que a les altres democràcies europees (Barreda, 2009). En unes altres paraules, implicaria que els partits acceptessin, en certa manera, de fer-se l’harakiri. I això, com podem sospitar, és del tot inimaginable’. I presenta la independència com una magnífica oportunitat: ‘Per això, la independència de Catalunya és una magnífica oportunitat de recuperar la política i dignificar-la: no pas perquè els catalans siguem més qualificats que els espanyols per a exercir-la de manera directa, sinó perquè ens permetrà de desenvolupar un sistema des de zero’.\nPodeu veure la presentació del llibre de Pilar Carracelas a l’Espai VilaWeb a continuació:


800 g de tripa de vedella cuita\n400 g de capipota\n100 g de formatge del Cadí a làmines primes\n6 bitxos petits de Caiena picants\n1 ampolla de vi blanc sec\nTripa picant amb formatge\nTalleu la tripa a trossets juntament amb el capipota i la ceba ben picada. En una cassola, poseu tots els ingredients menys el vi i el tomàquet. Saleu-ho i poseu-ho a foc lent durant 1 h. Deixeu-ho suar, aneu-ho remenant de tant en tant perquè no s’enganxi, però que tregui la gelatina de la tripa i el capipota.\nIncorporeu-hi el tomàquet fregit, remeneu-ho perquè s’integri i deixeu-lo uns 10 min més. Aboqueu-hi l’ampolla de vi blanc, remeneu-ho, i deixeu que cogui a foc moderat fins que la tripa i el capipota siguin ben tendres i el suc tingui una consistència cremosa. Si manca líquid, enmig de la cocció podeu afegir-hi aigua calenta de mica en mica.\nUns segons abans d’emplatar-ho, poseu-hi al damunt el formatge, just el temps perquè es fongui. Serviu-ho calent.


El Grup Demòcrata força el Govern Colau a impulsar un pla de xoc per a la convivència a les places de la Vila de Gràcia que sigui efectiu ja aquest estiu – Projecte Barcelona 2019\nEl Grup Demòcrata força el Govern Colau a impulsar un pla de xoc per a la convivència a les places de la Vila de Gràcia que sigui efectiu ja aquest estiu\nEl Portaveu Joaquim Forn afirma que “el pla és important, però cal determinació política per aplicar-lo”\nEl Grup Municipal Demòcrata ha forçat avui el govern d’Ada Colau a acceptar impulsar un pla de xoc per millorar la convivència a les places de la Vila de Gràcia que sigui efectiu ja aquest estiu. El portaveu de la formació, Joaquim Forn, que ha defensat la proposició que ho reclama al Consell Plenari i que ha comptat amb els vots de tots els grups excepte el de la CUP, ha afirmat que “el pla és important, una part essencial, però cal determinació política per aplicar-lo”.\nEl portaveu del Grup Municipal Demòcrata, Joaquim Forn, ha explicat que els veïns de Gràcia han expressat la seva preocupació per la degradació de l’espai urbà, especialment a l’entorn d’algunes de les places de la Vila que s’han convertit en els darrers anys en un punt de trobada que crea problemes de convivència. El juny de 2016 es va presentar una Mesura de Govern ‘Places de Gràcia, espai públic i convivència’ que, a l’espera de conèixer les dades sobre la seva avaluació, “s’ha demostrat insuficient si ens atenem a les dades que disposem tant de l’IRIS com del Seguiment de l’Ordenança de Convivència”. El portaveu ha recordat que el seu grup fa temps que adverteix “de la degradació de l’espai públic i de l’increment de les queixes dels veïns, tant a Gràcia com a tota la ciutat”.\nJoaquim Forn ha recordat que el gener d’aquest any el seu grup va presentar una proposició que demanava que el govern que presentés un pla que preveiés els recursos humans i materials necessaris, amb l’objectiu d’evitar l’increment d’incidències i queixes veïnals a l’espai públic. “La proposició es va aprovar, però el govern no ha presentat el pla i en un seguiment d’aquesta mateixa proposició, el primer tinent d’Alcalde, Gerardo Pisarello afirmava que: ‘Barcelona gaudeix d’una qualitat molt alta en l’espai públic i que no calia fer aquest tipus de plans’”, ha assenyalat.\n“Estem en ple estiu i les queixes veïnals es tornen a disparar”, ha afegit Forn, i no només en les places més tradicionals com Plaça de la Vila, Sol, Virreina, Diamant, Revolució, també a altres places com la de les Dones. Per aquests motius, la proposició del Grup Municipal Demòcrata acorda:“Presentar a la propera Comissió de Presidència, Presidència, Drets de ciutadania, Participació, Seguretat i Prevenció un pla de xoc per a les places de la Vila de Gràcia que sigui efectiu aquest estiu i que impliqui, com a mínim:\nRecursos humans (agents de la Guàrdia Urbana, Agents Cívics i equip d’Intervenció Social a l’Espai públic).\nUna campanya de comunicació específica de sensibilització i els materials necessaris per dur-la a terme.\nObjectius i accions a dur a terme”.\nEl portaveu ha agraït el suport dels grups a la iniciativa, que ha comptat amb el suport del Grup Demòcrata, C’s, ERC, PP, i els dos grups del govern; i ha afegit que “el pla és important, una part essencial, però cal determinació política per aplicar-lo”.\nBarcelona, 30 de juny de 2017\nAutor projectebcn2019Publicat el 30 Juny, 2017 Categories Construïm Barcelona, Gràcia, Joaquim Forn, Notes de premsaEtiquetes Consell Plenari, Incivisme\nAnterior Entrada anterior: No avalem la política de Colau respecte al PAMEM!\nSegüent Entrada següent: Codi ètic, però també pels familiars del Govern!


PA DE NOUS: d’octubre 2010\nTANCAT PER VACANCES!!!!!!!!!!!!!!!!!\nEn aquests moments ja puc dir que tinc la motxil.la feta...el que ja no sigui dins, no vindrà amb mi...fa molts mesos que aquest viatge s'ha estat gestant, demà més o menys a aquesta hora estaré volant cap a Bangkok...19 dies per davant em portaran a l'aventura, sorpreses i sensacions...tanco els ulls, i, encara no m'ho imagino...demà realment serà cert!!\nAbans però, no volia marxar sense publicar el meu darrer post abans de tancar per vacances...\nM'encanta conèixer gent que els hi agradi la muntanya, i que siguin uns boletàires intrèpids i afortunats de saber trobar... ous de reig (entre d'altres, és clar!)...i el millor de tot que ho comparteixin amb mi! Gràcies Xavi de tot cor!\nMireu-lo, petit i de color taronja, bolet que apareix a principis de tardor, sembla que aquesta serà una bona temporada pels ous de reig...ara bon moment per trobar-ne...si saps a on, és clar!\nEls ous de reig, altrament coneguts com a quicous, bolets d'or o monjoles...són ideals per menjar en carpaccio...\nTallar els ous de reig a làmines, posar oli d'oliva, sal Maldon i pebre acabada de moldre...una delícia!\nI de segon plat, un risotto de ceps, la veritat és que aquest plat ja l'he fet varies vegades, però aquest cop vaig fer servir aquest arròs, gràcies Salva, doncs ell va ser qui me'l va portar de Viena, curiosament el va trobar allà, i va pensar que jo en faria quelcom, dit i fet!\nDel curs de risottos que en Nicola Marino ens va fer al Club Social Caprabo, m'atreveixo a dir que és el curs que més suc n'he tret, doncs ell ens va ensenyar la recepta bàsica per fer un bon risotto, i a partir d'allà a versionar!!!\nCaldo de pollastre lleuger\nEn una cassola d'uns 25 cm, posarem un raig d'oli, i tirarem la ceba tallada molt fina (jo ho he fet amb la mandolina!), quan comença a agafar color, afegir la meitat dels ceps i afegir l'arròs (1 tassa de café per persona), comencem a remenar i hi afegim el got de cava, aquest cop un gran descobriment que vaig fer diumenge a la FIRA DEL VI de CAMBRILS, és el cava CARLES ANDREU BRUT NATURE RESERVA en BARRICA, esparem que l'arròs se'l begui, i llavors anar afegint caldo de pollastre i sense parar de remenar, afegirem tantes cullerades com l'arròs necessiti, aquest arròs necessita 15 minuts per estar cuit, doncs tantes cullerades com 15 minnuts necessiti. Al final, hi posem l'altre meitat de ceps, sofregits, i el parmesà. Deixem reposar uns tres minuts i llest!\nBoníssim, i és clar no només l'arròs es va beure el cava, je je je!\nAra si, tanco per vacances.....NAMASTE\nEl darrer plat amb ceps de la remesa de dissabte, alguna cosa consistent per demà a dinar...així haurà reposat tota la nit, i estarà més bo! És curiòs, però al mes de novembre tinc un curs de cuina amb bolets i les cinc darreres entrades són plats amb boletus, per tant puc dir que aquesta temporada tindrem bolets al blog!!!\nDemà, esperem que no plogui i pugui gaudir d'alguna exquisidesa... ous de reig...mmmm estaria bé (creuaré els dits!!)...la natura ha d'oferir un bon regal d'aniversari al meu germà petit, felicitats bro!!!!\nAquesta tarda he anat a la plaça, a comprar pollastre...de cal Borrull...m'han fet una perfecte explicació del pollastre que he comprat...un pollastre de granja...com que sencer era molt gros, l'he comprat a trossos, 4 cuixes i dos parts de dalt...d'un color groguenc i encara amb plomes, ha fet una bona cassola.\nA l'olla exprés hi he posat oli, força oli d'oliva, he sofregit el pollastre (un cop net i salat), i l'he reservat. Tallar les cebes de figueres i pelar les cabeces d'alls, jo n'he posat tres i tres, amb el mateix oli, deixar que la ceba perdi la consistència, després afegir el pollastre, afegir una mica d'aigua, un raig de vinagre d'arròs i tapar. Uns vint minuts, a foc mitjà. Destapar passats els 20 minuts i afegir els ceps tallats a trossos ben petits, tapar i deixar coure uns 10 minuts més. Passat el temps, destapar i parar el foc. He deixat l'olla al foc, i així s'ha acabat d'evaporar el suc.\nNo l'he tastat, però fa una olor que encanta...ja us ho diré!\nI ja per acabar amb els ceps que m'han quedat, els he posat sensers amb oli d'oliva, he tapat el pot i d'aquí a un mes...l'obriré, a veure si aconsegueixo un oli a l'aroma de ceps!\nPossiblement sigui la darrera entrada, (o no?) abans que comenci les vacances...la setmana que ve...l'aventura m'espera...\nMossegada de ceps!\nQuan la feina apreta sempre es bo pendre's un kit kat...l'altre dia celebravem que era el darrer dia que estaríem tota la plantilla de l'oficina plegats... l'octubre serà mes de vacances per alguns i mes de comiat per d'altres...jubilar-se...que em queda lluny això...no em faria res deixar de treballar i poder gaudir del que m'agrada...com els envejo aquells que es jubilen...però ells s'ho mereixen...treballar tota una vida per ara poder viure-la!!!\nQuan ja havíem tancat...un petit brunch...una companya de feina havía estat a França i va portar un vinet i un formatge, i jo vaig fer aquestes mossegades de ceps, amb els ceps que havia caçat el cap de setmana...\nPasta de full (ja feta)\nTallar la pasta de full en la forma dessitjada, posar-la al forn, ben coberta d'ou batut, deixar-la uns 10 minuts, i reservar. Pelar i tallar les cebes, posar-les en una paella amb oli i quan ja comença a agafar color, afegir ells ceps, ja nets i trossejats. Deixar coure, fins que els ceps estiguin cuits, rectificar de sal i pebre.\nPosar sobre les tartaletes la barreja de ceps i ceba, i pintar amb una mica d'ou batut. Posar uns 5 minuts més al forn.\nEs pot menjar calent, o com el nostre cas....a temperatura ambient.\nCrema de ceps amb encenalls de foie...\nQuè fas amb vora cinc kg de ceps....improvitzar diverses receptes..no?\nAmant de les cremes...i quan més sencilles millor...després de netejar -los tots amb aquells bocins més "lletjos" n'he fet una crema...i malgrat la temperatura encara no és la més indicada per una cema que fumegi... si que l'és per menjar una crema calenta amb uns encenalls de foie...\n500 gr de ceps\n2 cebes de figueres petites\nBen fàcil, tallar les cebes ben petites, fer-ne un bon sofregit, quan està llest afegir els ceps tallats a trossos, i afegir l'aigua calenta, deixar que tot junt es cogui uns 2 minuts i triturar amb el turmix. Sal pebrar.\nFer uns encenalls amb un bon foie, i posar pel damunt...llest per menjar!\nL'olor dels ceps és tant intens que transforma aquesta crema en una veritable exquisidesa!\nCeps, quina virgueria!...\nHora de trobada: D'hora\nLloc de trobada: La muntanya\nNº de Cistells: 2 de grans\nDe la meva frase.... "jo no els vec, em veuen ells a mi" hauré de començar a canviar-la...doncs, avui ja puc dir que alguns els vec jo!!! Quina satisfacció porta la captura d'un bolet...arribar-hi, veure'ls, fotografiar-los, capturar-los i menjar-los...com sempre la companyia és providencial...ben d'hora ens hem trobat 4 amants dels bolets amb l'objectiu de passejar per la muntanya, i amb una creença minça de trobar massa cosa... i efectivament massa varietat no hem trobat, però quantitat...força...ceps i apagallums han estat les captures d'avui. De la quantitat que n'hem agafat, ja estic pensant com ens els podem menjar...la primera mostra avui, la manera més sencilla i més natural de menjar uns ceps, en carpaccio. Les properes mostres...ben aviat!\nUns dels ceps abans de caçar, te'ls troves allà amagats d'entre la fulleraca, a vegades de difícil accés, sempre envoltats d'altres elements que no són pas comestibles...animalons, petits, ràpids i negres o marrons que s'espanten o t'espanten a tu...mentre amb alegria veus un cep que si hi pares atenció previament hauràs sentit l'olor, d'entre l'olor humit del bosc fins a discernir-se l'olor del cep...oooooooooohhhhh....allà estan esperant-te... pots treure ja totes les senyals lluminoses i amb cura de no trencar-lo l'agafes, te'l mires, l'olores....i somrius...\nCap al cistell, un altre!!! mmmmm\nUna hora després, miravem el que havíem caçat, un descans per beure aigua i acabar d'esboçar el camí....primeres impresions i una foto del cistell:\nLa meva part, un cop arribada a casa:\nI, el primer àpat, agafar tres ceps, netejar, tallar ben finets, posar sobre un plat, un raig d'oli, un pols de sal i una micona de pebre negre acabat de moldre...els ceps han fet la resta...\nLa llàstima és que els apagallums s'han apagat abans de fer res, la propera vegada els cuinaré primer... (de tot se'n aprén!)\nDeixeu-me donar les gràcies a en Jonhy per ensenyar-nos el camí, a en Pau per ensenyar-me les varietats i a l'Albert per encomenar-me les ganes...un petonàs!\nSi aneu a la muntanya deixeu-ho tot tal i com ho heu trobat així segur que no se'ns esgota!!!


L’experiència vital de 15 dones de Roses sobre la igualtat de gènere plasmada en un documental ·\nJoan Teixidor, de la productora de Sabem.com, en el moment de gravar una de les entrevistes\nUn documental, que sota el títol “La nostra veu. Experiències compartides”, es presentarà el proper 7 de març al Teatre Municipal, dins els actes de celebració del Dia Internacional de les Dones\nAmb el títol “La nostra veu. Experiències compartides”, l’Àrea d’Acció Social, Igualtat i Nova Ciutadania de l’Ajuntament de Roses ha elaborat un documental per convidar a la reflexió entorn als drets i al paper de les dones en la societat, a través d’un recorregut per les experiències vitals de 15 dones que evidencien els canvis experimentats al llarg de les darreres dècades i el camí que encara queda per recórrer en matèria d’igualtat.\n“En aquest documental 15 dones parlen de la desigualtat de gènere en tots els sentit, des d’allò que hem viscut a casa quan la nostra àvia li preguntava que volia de postra i s’aixecava ella a buscar una taronja, o quan una dona demanava una tarjeta de crèdit i el banc feia firmar al meu marit o al meu pare”, ha explicat la regidora d’Acció Social.\n15 dones davant la càmera, 15 dones entrevistades que narren records i experiències vitals del passat i del present, “perquè és necessari encara explicar una mica en quina situació està la dona en aquest moment respecte a igualtat de gènere i d’altres àmbits de la vida”, ha afirmat Joan Teixidor, un dels socis de la productora Sabem.com, encarregada de l’edició del documental.\nUn audiovisual con 15 noies i dones de Roses, properes, reals i diverses, ofereixen un ampli ventall d’històries personals i formes de viure la vida, algunes triades, d’altres imposades.\nLa gravació del documental es va fer entre els mesos de novembre i desembre del 2019 del passat mes de desembre, moment en què les protagonistes d’aquest projecte, amb edats compreses entre els 15 i els 82 anys, de diverses procedències, professions i cultures, es van posar davant la càmera de la productora Sabem Com, especialitzada en la recuperació de la memòria oral de municipis i famílies. Reflexions, anècdotes i records (alguns bons, altres que preferirien no haver viscut mai), recorren els diferents àmbits de la vida de les dones: estudis, joc i esport, festeig, món laboral, nit de noces, maternitat, maltractaments, separació i divorci, feines domèstiques, tabús…\nEl resultat és un document on passat i present coexisteixen, fent pensar en el futur. Un document que permetrà també que la memòria oral d’aquestes 15 noies i dones protagonistes, retrat de la vida de tantes altres, traspassi els àmbits familiars per adquirir una dimensió pública, donant-lo a conèixer als veïns i veïnes de Roses.\nPer aconseguir-ho, l’Ajuntament ha programat la projecció de “La nostra veu. Experiències compartides”, el proper dissabte 7 de març, a les 18 h, al Teatre Municipal de Roses, en el marc de la celebració del Dia Internacional de les Dones.\nL’acte comptarà també amb la xerrada “Les dones des de la perspectiva del gènere”, a càrrec de la sociòloga i professora de la Universitat de Girona, Cristina Sánchez Miret, dedicada a la investigació de les desigualtats socials per motiu de gènere, edat i classe social. La directora general d’Igualtat, Mireia Mata; l’alcaldessa de Roses, Montse Mindan; la coordinadora territorial a Girona de l’Institut Català de la Dona, Fina Surina; i la regidora d’Acció Social, Igualtat i Nova Ciutadania de Roses, Esther Bonaterra, participaran també en aquest acte, que està obert a tothom.\nTags: 15 dones de Roses, A Roses, Ajuntament de Roses, Alt Empordà, Àrea d’Acció Social Igualtat i Nova Ciutadania, Badia de Roses, Cap de Creus, Catalunya, Costa Brava, Documental, Empordà, entrevistes, Girona, Igualtat de Gènere, Productora Sabem.com, Roses, Teatre Municipal de Roses, Vila de Roses\nPrevious Al Carnaval de Roses desfilarà una divinitat: el Déu Neptú\nNext Per a la colla Los Cuñaos l’important és ‘cascar’ tot i que només siguin nous…\nTotal de casos de coronavirus a l’Estat espanyol a data d’avui, 20 d’octubre de 2020


RÚSSIA – 8 AGOST 18′ – Bear Travel\nRÚSSIA – 8 AGOST 18′\n8 AGOST (Dimecres) : PUNT D’ORIGEN – BARCELONA – SANT PETERSBURG\n9 AGOST (Dijous) : SANT PETERSBURG ; FORTALESA DELS TZARS DE SANT PERE I SANT PAU\nEsmorzar. Al matí, realitzarem la visita panoràmica de la ciutat; recorregut per l’avinguda Nevsky, carrer principal de la ciutat, on destaquem els edificis de la Torre de La Duma Urbana i la de la Casa del Llibre. Passarem pel malecón i el jardí d’Estiu . Acabarem la visita, admirant la Catedral de Ntra. Sra. de Kazán, una de les obres mestres de l’arquitectura russa del segle XIX, després visitarem la Fortalesa de Sant Pere i Sant Pau, situada a l’illa de Zayachi, al costat dret del riu Neva. Destaquem la impressionat Catedral d’estil barroc, amb el seu campanar que fou durant molt temps l’edifici més alt de la ciutat amb 122,5 m. Al seu interior podrem apreciar l’iconòstasi i les escultures realitzades per artesans russos que ens impressionaran per la seva bellesa. Dinar. A la tarda, realitzarem un passeig en vaixell pels canals i pel riu Neva. Possibilitat opcional d’assistir al ballet folklòric al Gran Palau Nikolaevsky. Sopar i allotjament a l’hotel.\n10 AGOST (Divendres) : SANT PETERSBURG ; Palau i jardins Petrodvorets ; Parc de les fonts i estàtues daurades- Museu HERMITAGE\n11 AGOST (Dissabte) : SANT PETERSBURG; PUSKHIN (Opcional) – MOSCÚ Amb l’espectacular tren d’alta velocitat SAPSAN\nEsmorzar. Matí lliure per passejar per aquesta bonica ciutat, conèixer la seva artesania, amb els productes típics com el vodka i el caviar, o possibilitat opcional de visitar el Palau de Catalina la Gran a Pushkin. Dinar en pic-nic Trasllats a l’estació per sortir a les 15’30 h. en tren cap a Moscú. Arribada a les 19’00 h. Trasllats a l’hotel 4*. Sopar i allotjament.\n12 AGOST (Diumenge) : Moscú – Visita a la ciutat dels Tzars, Kremlin i Catedrals – Plaça Roja\nEsmorzar. Visita de la ciutat de Moscú. Iniciarem la ruta pel recinte emmurallat del Kremlin, antiga residència dels tzars russos i actual seu de la Presidència. Aquí podran gaudir de la màgica Plaça de les Catedrals; la Catedral de l’Assumpció, la més important de Rússia, la Catedral de l’Anunciació i la de San Miquel Arcàngel. També podrem observar el Panteó dels prínceps moscovites i tzars russos, així com altres monuments històrics i arquitectònics. Dinar. A la tarda, visita panoràmica de la Plaça Roja, on es troba el Museu d’Història, la catedral de la Intersecció, més coneguda com el Temple de Sant Basili (entrada inclosa) i admirarem el conjunt del Convent de les Donzelles, amb el llac on es va inspirar Tchaikovsky per\nla composició de la música del ballet més famós del món : “El llac dels Cignes”. Sopar i allotjament.\n13 AGOST (Diluns) : MOSCÚ; Monestir de SERGUIEV POSAD “el Vaticà Rus”\n14 AGOST (Dimarts) : MOSCOU: Metro Moscú i Parc Victoria – BARCELONA – PUNT D’ORIGEN\nEsmorzar. Al matí, visita del Parc de la Victoria amb un Obelisc de 85 metres d’altura i amb les seves boniques fonts que l’envolten. Seguirem fins el mirador de la Universitat des d’on es contempla el magnífic panorama de la ciutat. Acabarem el recorregut visitant el Metro de Moscú, molt ben decorat i més conegut com els Palaus subterranis. Fou decorat amb mosaics, frescs i estàtues dels millors artistes i escultors del país. Destaca l’estació “Mayakovskaya”. Trasllats a l’aeroport, dinar lliure, sortida en vol cap a Barcelona (via punt europeu). Arribada a les 22’30 h i trasllats al nostre punt d’origen.\nPREU PER PERSONA : 1.375 € + Taxes 178 €\nSuplement habitació individual : 195 €\nTramitació visat Rússia (Passaport original amb vigència de 6 mesos\n+ 1 foto + fotocòpia DNI) : 75 €\n Show Russian Folk a l’impressionant Palau Nikolaevsky : 45 €\n Excursió a Pushkin, Palau de Catalina la Gran : 40 €\n Suplement assegurança cancel·lació : 35 €\nL’assegurança de cobertura de despeses de cancel·lació, només cobreix causes de força major benjustificades i no contempla malalties preexistents. En cas d’estar interessats, s’haurà de pagar en el moment de fer el dipòsit de garantia.\nRELACIÓ DE SERVEIS INCLOSOS\n Avió Barcelona – Sant Petersburg i Moscú – Barcelona.\n Hotels 4* a Sant Petersburg i Moscú\n Pensió Completa, excepte dinar de l’últim dia.\n Visites privades i entrades, amb guia rus de parla espanyola.\n Creuer en vaixell pels canals i Riu Neva, a Sant Petersburg.\n Tren diürn SAPSAN Alta velocitat de Sant Petersburg – Moscú 04h30\n Trasllats aeroport – hotel – estació – hotel – aeroport.\n Assegurança d’assistència en el viatge\n Trasllats punt d’origen – aeroport – punt d’origen. (Es descomptaran -25€ en cas de no utilitzar el servei de trasllat)\n Expert guia acompanyant durant tot el viatge


Lliurades les claus de 30 habitatges de lloguer per a joves a Cal Gana\nEl conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Felip Puig, ha lliurat les claus de trenta habitatges de lloguer per a joves que l'Institut Català del Sòl (Incasol) ha edificat a Cal Gana, al terme municipal del Prat de Llobregat. Aquesta actuació ha suposat una inversió d'1,3 milions d'euros per part de la Generalitat.\nLa promoció està distribuïda en dos edificis: un bloc de planta baixa més tres plantes pis destinades als trenta habitatges i un segon bloc, annex al primer, de planta baixa i una planta pis. Aquest segon bloc, amb un total de 200 metres quadrats, serà cedit per a equipament a l'Ajuntament del Prat en permuta per la cessió dels terrenys on s'ha edificat aquesta promoció, d'acord amb el conveni formalitzat entre l'Institut Català del Sòl i l'ajuntament l'1 d'octubre de 1999. La promoció també compta amb un aparcament amb 21 places no vinculades als habitatges. El bloc d'habitatges està ubicat a la carretera de Mataró, número 42-44 i cada una de les tres plantes pis té deu habitatges. Tots ells són estudis d'un dormitori i la seva superfície útil aproximada és de 40 metres quadrats. El preu del lloguer dels habitatges oscil·larà entre els 128,50 euros i els 122,38 euros mensuals per habitatge.


El Llagostera és el gran dominador del mercat a la Segona Divisió B - Empordà\nEl Llagostera és el gran dominador del mercat a la Segona Divisió B\nOriol Alsina ha sacsejat l´equip durant aquest mercat d´estiu. aniol resclosa\nAmb l'arribada del defensa procedent del Recreativo de Huelva, Diego Jiménez, el Llagostera ja ha realitzat de sde principis d'estiu fins a nou incorporacions. És, juntament amb el Prat, l'equip català del grup tercer de la Segona Divisió B que més incorporacions ha fet. No obstant això, els noms dels nouvinguts criden l'atenció i està sent l'equip que, per noms, més bé s'està reforçant, en part impulsat per les compensacions econòmiques del descens de la temporada passada.\nL'equip entrenat per Oriol Alsina, a més, ha aconseguit fitxar pràcticament el millor de cada casa, com és el cas de Colorado (Reus), Albarrán (Prat), Marc Martínez (Lleida) o Valentín (Sabadell), entre d'altres. En total, nou incorporacions més als quatre jugadors cedits que tornen i que el seu futur estar a l'espera de resoldre's.\nNo hi ha cap equip del grup que hagi fitxat més que els gironins. El Prat és l'únic que l'iguala pel que fa a incorporacions. També n'ha fet nou, com les de Prior (Hospiptalet) o Fran Piera (Cornellà). El Barça B, per la seva part, tindrà més novetats a la plantilla però en part gràcies als jugadors que pugen del juvenil. Són sis els futbolistes que fan el salt a l'equip de Gerard López, entre ells el gironí Ferran Sarsanedas.\nL'equip que menys s'ha reforçat i que de fet, menys jugadors té en plantilla és l'Hospitalet. Ara com ara, només el defensa Zamora i el porter Óliver formen part de la plantilla del conjunt riberenc. A pocs dies de començar la temporada, el Llagostera té la plantilla encaminada tot i que només amb 13 jugadors confirmats. Es preveuen més moviments al conjunt gironí en els propers dies per intentar tornar a fer el salt a la Liga 2.


Penya Immortal Girona: Recital d'emocions\nAmics, el cap de setmana passat va estar ple d'emocions. Divendres a la nit la Margarita, l'Isidoro i en Pepe es retrobaven amb els amics de la Penya Gironina, els nostres antecessors com els hi agrada dir i que per cert, és un orgull per nosaltres que així ho diguin. El Rhin Bar que va ser la seva seu allà pels anys 80 tanca portes i jugadors de l'època com Juanjo o Geli, així com entrenadors com Xavi Agustí es van afegir a l'homenatge que els integrants de la magnífica penya van retre al local. També va assistir en Pablo Machín, Xavi Agustí que sempre és l'ànima de les festes va aprofitar per elogiar en Pablo i va dir als seus antics jugadors "és una llàstima que ara que el Girona té un bon entrenador vosaltres ja estigueu retirats".\nDissabte al matí uns quants membres de la penya vam anar a l'hotel Melià on havíem quedat amb membres de les penyes LLuís Sitjar i Barralet del Mallorca, allà els jugadors mallorquinistes es van mostrar molt simpàtics amb nosaltres, també vam tenir l'ocasió de saludar tot un històric del futbol estatal, Miquel Ángel Nadal qui també es va mostrar molt atent amb nosaltres.\nAl dinar que vam celebrar a la nostra seu també es van afegir seguidors mallorquinistes que venien des de Calatayud i els periodistes de la televisió pública balear IB3, per part gironina també van ser presents el president de la Penya Barbero Bailongo, l'Enric i un membre de la junta directiva de la Penya Saltenca, en Miguel Ángel.\nPer cert, en Miguel Angel, "el poeta", va obrir un autèntic duel de titans, un cop acabat el dinar, el seu recital de poesia amb peces compostes per ell mateix era contestat pel recital d'acudits d'en José Lara, tota una barreja artística que va agradar i molt a tots.\nQuan va acabar el partit ens vam acomiadar a l'estadi, allà vam fer un intercanvi de bufandes mentre quedàvem que si ens juguem quelcom a la penúltima jornada, ens veuríem a Ses Illes.\nI no van acabar aquí les emocions, el mateix dissabte a la nit vam rebre la visita al 106 de l'estimadíssima Joana Egea qui va aprofitar un viatge llampec per saludar-nos i passar una estoneta amb nosaltres.\nEnviat per Penya Immortal Girona a 9:38


Els Terrassencs de l’Any es tenyeixen de groc en un clam per la “Llibertat”\nEls tres Terrassencs de l'Any 2019 (amb l'absència de Josep Rull)\nJosep Rull, Domènec Ferran i Montserrat Gorina han rebut el diploma i la insígnia per part del Centre Cultural El Social en un acte marcat per l'absència de l'exconseller\nLa Gala dels Terrassencs de l’Any 2019 al Teatre Principal de Terrassa ha començat amb una prèvia inèdita. Desenes de persones s’han concentrat davant de les portes de l’equipament cridats per ANC i Òmnium per dur a terme els Cants per la Llibertat, ubicats cada dia davant de l’Ajuntament de Terrassa. El motiu del trasllat era motivat: un dels premiats d’enguany és el polític terrassenc, ara empresonat a Lledoners, Josep Rull. Així doncs, els Segadors s’han deixat sentir amb força minuts abans que comencés un acte que ha omplert a vessar el Principal.\nEl Centre Cultural El Social ha lliurat aquest vespre el guardó a tres il·lustres egarencs. A més del mencionat Josep Rull, també s’ha reconegut la tasca de Montserrat Gorina i Domènec Ferran. Ells tres han estat els escollits d’un total de 25 candidatures presentades aquesta 51a edició. En la taula presidencial ocupada per Ricard Figueres, president de l’entitat, acompanyat a banda i banda de l’alcalde Jordi Ballart i el Bisbe auxiliar de Terrassa, Salvador Cristau.\nFigueres ha volgut recordar la seva presentació al conseller exiliat Lluís Puig i al terrassenc d’enguany Josep Rull, moment en què el Principal ha esclatat amb crits de “Llibertat”. “El sentiment de pertinença és el comú denominador dels tres terrassencs d’enguany. En Josep, que només iniciar la nostra conversa amb ell a Lledoners, ens va preguntar, i com està Terrassa?; o en Ferran que transmet la seva passió pel patrimoni egarenc; o la Montserrat, amb els seus valors de solidaritat i generositat enormes”, ha manifestat Figueres per finalitzar amb un “gràcies a posar passió en tot allò que feu”, ha finalitzat el president d’El Social.\nTaula presidencial, al centre, els premiats, a l’esquerra, de la gala Terrassencs de l’Any | Cristóbal Castro\nTot seguit, Josep Villagrasa ha estat l’encarregat de realitzar les glosses dels tres premiats. Amb un discurs amè, amb tocs bromistes i amb fotografies de tota la trajectòria vital i professional de Ferran, Gorina i Rull, ha transcorregut l’acte. “Un defensor de la pàtria terrassenca. Un home que s’estima la seva ciutat i que continua lluitant per preservar la memòria de Terrassa”, ha destacat de l’historiador. De la Montserrat n’ha ressaltat que “hi ha persones que sense fer soroll fan de Terrassa un lloc millor”.\nI, finalment, d’en Josep Rull n’ha recordat el seu esforç per “treballar per la ciutat que estimes” i “la convicció i la dignitat d’haver obrat correctament hi era i és”. “Si volem construir un país potent, no hi pot haver ni una engruna d’odi”, ha posat veu Villagrasa a la frase de Rull. Davant la forçada absència del polític ha estat la seva dona, Meritxell Lluís, qui ha recollit el diploma i la insígnia, enmig d’un públic dempeus i crits de “llibertat”.\nDomènec Ferran ha estat l’encarregat de parlar en nom dels guardonats. “Et volem aviat entre nosaltres”, ha iniciat l’historiador en record a Rull. “El primer que ens uneix és que estimem i ens creiem el que fem. El sentiment de pertinença que mai volem perdre”, ha resumit Ferran. L’acte ha prosseguit amb unes paraules del bisbe auxiliar Salvador Cristau, que també ha tingut una menció especial a Rull, “Meritxell, transmet-li la meva felicitació i afecte”. “Demanem als governants, tots, que treballin per la pau i la justícia social. Amb un record especial per a les dues persones que acostumaven a ser presents en aquest acte i que avui no hi poden ser: Josep Rull i Lluís Puig”.\nFinalment, l’alcalde Jordi Ballart ha apuntat que “Josep, t’esperem molt aviat entre nosaltres. Això no es resoldrà amb presons, sinó amb diàleg i buscant vies democràtiques. El Josep té mèrits suficients per ser Terrassenc de l’Any. El mateix que podem dir de Domènec Ferran i de la Montserrat Gorina, tots tres destaquen pel compromís amb la ciutat i un terrassenquisme profund i obert al món”. L’acte ha finalitzat amb la tradicional fotografia dels premiats, un ball d’honor de l’Àliga de Terrassa amb ram de color groc inclòs per a la dona de Rull, i un petit concert de l’Emsemble de saxòfons de l’Escola Municipal de Música de Terrassa.\nEls tres Terrassencs de l’Any 2019 (amb l’absència de Josep Rull) | Cristóbal Castro\nEls premiats, segons El Social\nL’exconseller de Territori de la Generalitat de Catalunya ha estat escollit pel seu terrassenquisme. Josep Rull, empresonat a Lledoners per Sedició, per sentència del Tribunal Suprem, aprofitava i aprofita qualsevol excusa per fer propaganda de la seva ciutat. La promoció de Terrassa que fa l’exconseller sempre ha anat més enllà de les seves tasques professionals. Fins i tot en el judici al Suprem va fer gala del seu terrassenquisme.\nEn Domènec Ferran a la vila, el coneix tothom. Amb seixanta un anys no té edat per a jubilar-se… Però no cal patir, perquè quan arribi aquesta hora, amb ell s’hi podrà comptar sempre. Li podem posar l’etiqueta de funcionari de l’ajuntament de Terrassa. Però no pas un de qualsevol. La seva feina i dedicació concretes sempre han tingut un pes específic especial. Ell sempre viu pensant en i per a la cultura ciutadana. Com a director del Museu de Terrassa, ha esmerçat moltes hores i esforços del propi temps de lleure a projectes concrets i de molta vàlua. No és exagerat que ell -amb altres, certament- és una peça bàsica en la recuperació del pàtrimoni local i en el desenvolupament i recuperació de la Història -en majúscules- de la ciutat. Sense oblidar el seu paper destacat en el Carnestoltes.\nHa estat una persona que des del primer dia, i ja en farà 34 anys, en què es va constituir la Catequesi Especial de l’Arxiprestat de Terrassa, per atendre als infants, joves i adults amb altres capacitats, ha col·laborat molt generosament com a Catequista setmanalment i, els darrers anys com a Catequista de suport en les activitats i celebracions del curs: començament de curs, aniversari, primeres comunions i confirmacions, festival de la catequesi, final de curs i d’altres. Mai ha tingut un no a cap dels serveis que se li han demanat, des de fer fotografies, a ajudar en els cants, a preparar el vestuari, a donar la mà a qui no es movia amb facilitat o a empènyer la cadira de rodes, sempre amb un somriure als llavis i amb molt bon humor. Al mateix temps, ho ha fet amb molta humilitat i sense cap ànim de protagonisme o reconeixement.\nNascuda a Terrassa el 2 de setembre del 1952, la ciutat que sempre ha viscut. Mestra jubilada d’Educació Primària, va treballar molts anys fins la seva jubilació a l’Escola Petit Estel. La Nova. Sempre va tenir un especial dedicació als nens i nenes amb dificultats diverses. Voluntària i membre de la Junta d’Oncolliga des de 1995. Atenció humanitzada a les persones malaltes de càncer i a les seves famílies. Secretària i voluntària de Càritas Arxiprestal de Terrassa des de l’any 2000. Col·laboradora activa tota la vida, de les Parròquies del Sant Esperit (colònies…), Mare de Déu del Carme i Sant Martí de Viladecavalls. Promotora i col·laboradora de l’Aplec de Sant Miquel de Toudell que se celebra cada any entorn de l’ermita a Can Mir de Viladecavalls. Col·laboradora activa de la Catequesi Especial que es fa a la Parròquia de Sant Cristòfor de Ca N’Anglada per a persones amb dificultats, des dels anys vuitanta.\nEl Social Teatre Principal Terrassa Terrassencs de l'any


L’origen de les parc es remunta a principis del segle XX, amb la construcció d’un sistema de basses (dos grans dipòsits d’uns 8.400 m2 de superfície i un altre d’uns 2.000 m2) que s’abastien del canal de Pinyana, procedent del pantà de Santa Anna (en el municipi aragonès de Castillonroi), per tal de garantir les reserves d’aigua de la ciutat.\nUn cop perduda aquesta funció a finals dels anys 50, el consistori dirigit per l’alcalde Pons va construir l’actual Parc de les Basses amb la finalitat de cobrir les necessitats d’oci de la ciutat de Lleida en uns temps en què l’accessibilitat a les platges del litoral era difícil. La transformació, tot i mantenir un dels dipòsits grans, va transformar els altres en cinc piscines de bany. Les seves grans dimensions i l’alt grau d’acceptació que van tenir entre els lleidatans en els anys 60 i 70 va fer que hom definís les Basses com la platja de l’interior. El parc es va ampliar entre finals dels 70 i principis dels 80 amb la construcció d’una pista atletisme, una escola de jardineria i un càmping. Tot i això, durant els anys 80 i 90 les Basses van patir un declivi progressiu que va dur al tancament de les piscines i el càmping el 2003. Una de les piscines es va reomplir i adaptar com a espai per a espectacles, com ara el Senglar Rock, del qual fou seu entre el 2005 i el 2008.\nAntecedents al pla de remodelació\nAl llarg del 2006 la Paeria va iniciar els tràmits per tal de tirar endavant una remodelació del parc, que s’havia anat degradant en els darrers anys, en els quals només s’havien mantingut en actiu la pista d’atletisme i l’escola de jardineria.\nEn el procés de redacció del Pla parcial del Parc Territorial Alcalde Pons-Les Basses, l’Ajuntament de Lleida, conjuntament amb el Col•legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC) a Lleida, va organitzar dues tandes de participació ciutadana per tal de cercar el màxim consens entorn el projecte.\nEn una primera fase, entre novembre del 2006 i maig del 2007, es va comptar amb les aportacions d’un grup de 56 persones entre regidors, tècnics municipals i representants polítics i d’associacions cíviques i professionals, que van debatre principalment sobre el sistema d'espais lliures, l’accessibilitat i mobilitat interna al parc, i els usos i gestió de l'aigua.\nEn la segona fase, entre novembre del 2006 i juny del 2008, es va ampliar el procés participatiu a la resta de ciutadans i agents socials de la ciutat, amb l’activació de diferents canals de comunicació (pàgina web, cartes informatives, articles d'opinió, notes de premsa, exposicions i tallers de debat) per tal d’acollir les seves propostes.\nA mitjans de juny de 2009, la Paeria va adjudicar la redacció del Pla Parcial a la consultora urbanística Arqcoas Arquitectura, Urbanisme i Consultoria Tècnica SLP per un import global de 75.400 euros i un termini d'execució de 6 mesos.\nL’abril de 2010, la Paeria va licitar el projecte d’enderroc de les edificacions en desús existents al parc, amb un pressupost d’uns 240.000 euros, com a actuació prèvia per a la revitalització de la zona. Els enderrocs, que incloïen l’edifici de vestidors de la piscina olímpica, l’antic restaurant, l’edifici del vigilant i diversos coberts i porxos, es van dur a terme entre novembre de 2010 i febrer de 2011.\nA finals de novembre de 2010 la Paeria va aprovar inicialment la modificació puntual del Pla General d’Ordenació Urbana (PGOU) en l’àmbit de les Basses, que classificava l’espai (actualment sòl no urbanitzable qualificat com a parc territorial) com a sòl urbanitzable, amb els vots a favors dels regidors del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC), del Partit Popular (PP) i d’un regidor no adscrit. Des de l’oposició, els grups d’Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) i Convergència i Unió (CiU) van criticar que el projecte es supedités a la inclusió d’una gran superfície comercial per al seu desenvolupament, sobretot quan el conseller de Comerç, Josep Huguet ja havia afirmat que no s’adaptava a la normativa vigent, que establia que aquests establiments només es podien fer dins la trama urbana consolidada, i van reclamar una opció alternativa per tirar endavant el projecte.\nL’alcalde Àngel Ros (PSC), que apostava per combinar la iniciativa privada i la pública i assegurava que la proposta es podia adaptar a la normativa sota la figura d’establiment comercial singular, va afirmar que si el Govern vetava el centre comercial optaria per demanar fons a la Generalitat per tal de poder remodelar el parc.\nA principis de desembre de 2010 el consistori va aprovar també inicialment el Pla parcial urbanístic (PPU) del Parc Territorial Alcalde Pons – Les Basses (SUR 43), dissenyat pels arquitectes lleidatans Albert Simó i Eugènia Rodríguez. Es preveia que la urbanització de la zona, pressupostada en 6,5 milions d’euros (MEUR), duraria uns 4 anys. El projecte estipulava també un pressupost de 6 MEUR més per al desenvolupament de les infraestructures esportives previstes.\nEl document va restar a exposició pública durant el desembre de 2010 a la seu del COAC a Lleida.\nEl nou parc augmentava la seva superfície en més de 9 hectàrees, passant de les 18 actuals a les 27,1 projectades (un increment de més del 50%). Bona part dels parc, unes 23 hectàrees (un 85%), es dedicaven a espais lliure i equipaments.\nEl projecte incloïa la creació d’un centre comercial d’uns 12.000 m2 vinculats a l’esport, el lleure i la salut que comptaria amb agro-botigues de productes autòctons; un hotel d’un centenar de places; una àrea de piscines; tres edificis per a cafeteria, restaurant i altres serveis terciaris; una zona de pícnic, càmping i bungalows; una àrea esportiva; i una zona central per a jocs infantils i amb un espai adequat per a concerts i altres espectacles. En la zona abans ocupada per les basses, se’n mantenen dues com a piscina de lleure, se n’eliminen dues afectades per les zones de vialitat i d’aparcament i desapareix el dipòsit alçat que quedava ja que allà s’hi situa el centre comercial. Per contra es creen dues noves basses al costat de les existents així com tres piscines rectangulars al costat de la pista d’atletisme.\nEl veto al centre comercial fa perillar el projecte\nA finals de febrer de 2011 el director general de Comerç, Josep Maria Recasens (CiU), va fer pública la intenció del govern de revisar a la baixa la trama urbana consolidada aprovada per l’anterior executiu (DOCG 5737, de 19 d’octubre de 2010), fet que limitaria també les possibilitats d’ubicar grans superfícies comercials en determinats indrets de la ciutat, entre ells les Basses. L’alcalde Ros va criticar que aquesta informació els hagués arribat a través de la premsa, i va assegurar que si es confirmava per canals oficials el veto del Govern al centre comercial de les Basses l’Ajuntament presentaria al•legacions, en considerar injustificada la possible pèrdua d’inversió privada que això suposaria. Ros va destacar també que Lleida era la ciutat de la península amb menor desenvolupament comercial de mitjà i gran format.\nA principi de març, la Candidatura d’Unitat Popular (CUP) va presentar 230 signatures per tal de reclamar que es produís una audiència pública sobre el projecte de les Basses, en considerar que no s’estaven seguint les conclusions del procés participatiu. La CUP va organitzar a l’abril una caminada popular per reivindicar el caràcter públic del parc.\nEl maig de 2011 l’alcalde Ros va afirmar que el consistori continuava mantenint contactes amb cinc empreses que cercaven instal•lar grans superfícies comercials a la ciutat de Lleida. A més del Corte Inglés, el llistat incloïa dues cadenes d’hipermercats (Carrefour i Alcampo), una d’electrodomèstics i una de bricolatge. Ros va reiterar que el consistori no renunciaria al projecte de permetre l’obertura d’una gran superfície al Parc de les Basses per tal de finançar la recuperació d’aquest espai.\nA principi de juny, l’alcalde Ros, un cop esgotada la via administrativa, va assegurar que el consistori presentaria un recurs contenciós administratiu contra la resolució de la Generalitat de no permetre un centre comercial a les Basses, en considerar que complia l’actual LLEI D’EQUIPAMENTS COMERCIALS DE CATALUNYA. Ros va afirmar que sense la inversió privada de 20 MEUR que suposaria el nou hipermercat no es podria tirar endavant la rehabilitació del parc.\nEl futur del projecte restava pendent de la resolució positiva d’aquest recurs abans de poder-ne preveure l’aprovació provisional de la modificació del PGOU i del Pla parcial.


Jornada 'La memòria del futur. Com conservem el patrimoni del segle XXI?' | Interacció\nInici Apunts Jornada 'La memòria del futur. Com conservem el patrimoni del segle XXI?'\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació (CIDOC) el 20/02/2019 - 12:13\npatrimoni , conservació, tecnologia i digitalització, jornades, Diputació de Barcelona


Preguntes freqüents per a la ciutadania sobre la suspensió cautelar i temporal de la vacunació amb Oxford/AstraZeneca\nActualitzada 16/03/2021 a les 16:51\n© FAQs sobre la suspensió cautelar i temporal de la vacunació amb Oxford/AstraZeneca\nEl departament de Salut de la Generalitat ha elaborat un dossier amb les preguntes freqüents per a la ciutadania sobre la suspensió cautelar i temporal de la vacunació amb Oxford/AstraZeneca:\n1. Per què s'ha suspès la vacunació amb la vacuna d'Oxford/AstraZeneca?\nPerquè en els darrers dies s'han rebut algunes notificacions de trombosis venoses cerebrals en persones vacunades que és necessari estudiar més a fons, ja que són molt poc freqüents en població general. S'estima que més de 17 milions de persones han rebut aquesta vacuna a la Unió Europea i el Regne Unit i el nombre de casos és molt baix. A la Unió Europea s'han administrat almenys 6 milions de dosi i s'han notificat 11 casos. Pel que fa a Espanya, segons l'informe d'activitat del 15 de març, s'han administrat 939.534 dosis de la vacuna d’Oxford/AstraZeneca, havent-se notificat fins al moment només un cas en aquesta situació. El que representa el 0,00011% de les persones vacunades amb aquesta vacuna. Aquests casos han aparegut en les setmanes posteriors a l'administració de la vacuna, però això no vol dir que hi hagi una relació causal. L'Agència Europea del Medicament els està estudiant en profunditat per veure si hi ha una relació causa-efecte\n2. Hi ha un lot defectuós d'Oxford/AstraZeneca?\nEn un principi es va suspendre un lot de la vacuna en alguns països, però donat que no s’ha trobat una relació concreta amb un d’ells, s’ha considerat prudent suspendre a partir de demà dimarts dia 16 de març i durant 2 setmanes la vacunació amb qualsevol lot d’Oxford/AstraZeneca.\n3. Quants dies he d’estar atent si m’he vacunat amb una d’aquestes vacunes?\nLes reaccions adverses amb aquest tipus de vacunes són normalment lleus o moderades, són més freqüents els primers dies i desapareixen al cap d'uns dies després de la vacunació. Un dels símptomes més habituals és el mal de cap. Malgrat això, si has estat vacunat als darrers 14 dies i tens un mal de cap molt intens, que canvia de forma clara en tombar-te o s’associa a alteracions visuals o altres símptomes neurològics persistents, cal consultar el teu metge, trucar al 061 o anar a un centre d’urgències.\n4. Quin risc tinc si m’he posat aquesta vacuna?\n5. Tinc efectes secundaris, on he d’anar?\n6. No tinc efectes secundaris, m’han de fer un seguiment?\nNo, no cal. S’han vacunat més de 17 milions de persones amb vacuna d’Oxford/AstraZeneca i ha mostrat una gran efectivitat per evitar casos greus de la malaltia.\n7. Si he de posar-me la vacuna, què haig de fer?\n8. Estic programat per la primera dosi amb Oxford/AstraZeneca. Què faig?\nTotes les cites programades amb Oxford/AstraZeneca estan cancel·lades. Ara per ara, la vacunació de les persones que estaven programades amb Oxford/AstraZeneca està aturada durant quinze dies a tot l’Estat. Anirem informant de les decisions que es prenguin. Cal esperar a rebre un nou SMS amb les instruccions de represa de la vacunació.\n9. No estic programat, però sóc d'un col·lectiu prioritzat per vacunar-se que es vacunarà amb Oxford/AstraZeneca. Què passarà? Hauré d'esperar o em posaran una altra vacuna?\nAra per ara, la vacunació de les persones que estaven programades amb Oxford/AstraZeneca està aturada durant quinze dies. Anirem informant de les decisions que es prenguin. Dona’t d'alta a La Meva Salut i comprova que el teu mòbil està correctament reportat a les dades administratives. Rebràs un SMS amb les instruccions de la vacunació.\n10. Estic vacunat amb la 1a dosi d’Oxford/AstraZeneca. Què passa amb la segona?\nLa segona dosi de la vacuna Oxford/AstraZeneca es posa al cap de 12 setmanes de la primera. Hi ha temps perquè l'Agència Europea del Medicament hagi elaborat el seu informe i s'hagi pres una decisió sobre quina és la millor actitud a prendre. Anirem informant de les decisions preses.\n11. M’he posat les 2 dosis d'Oxford/AstraZeneca. De moment no he tingut símptomes. He d’estar preocupat? Puc tenir reaccions adverses?\n12. M’he posat la 1a/2a dosi de la vacuna d'Oxford/AstraZeneca i tinc símptomes. Què he de fer?\nLes reaccions adverses amb aquest tipus de vacunes són normalment lleus o moderades, són més freqüents els primers dies i desapareixen al cap d'uns dies després de la vacunació. Un dels símptomes habituals és el mal de cap. Si has estat vacunat els darrers 14 dies i tens un mal de cap molt intens, que canvia de forma clara en tombar-te o s’associa a alteracions visuals o altres símptomes neurològics persistents, cal consultar el teu metge, trucar al 061 o anar a un centre d’urgències.\nDOCUMENT | FAQs sobre la suspensió de la vacunació amb Oxford/AstraZeneca\nCatalunya entra en una situació d'“estancament” en el descens de casos\nLleida ha fet servir bona part de les 6.500 dosis d'Astrazeneca rebudes aquest mes


Metrovalencia amplia durant tres dies la freqüència de trens i l'horari de servici\nAmb motiu del pont de la Constitució\ndijous, 5 de desembre 2019 - 17:55h\nHoraris especials amb motiu del pont de la Constitució | Metrovalencia\nLa Generalitat oferirà durant el pont de la Constitució tres jornades consecutives de servicis nocturns en Metrovalencia, des del dijous 5 de desembre; el mateix Dia de la Constitució, el divendres 6; fins al dissabte i la vespra del Dia de la Immaculada, el dia 7 d'este mes.\nAmb el servici denominat 'A la Lluna de Metrovalencia' circulen trens amb una freqüència de pas d'entre 10 i 20 minuts pel centre de la ciutat, a partir de l'últim servici habitual abans de mitjanit, en aquells trams en direcció a l'Aeroport, Torrent, Torrent Avinguda i Marítim-Serradora, segons ha informat la Generalitat en un comunicat.\nEn direcció a Alboraia la freqüència de pas serà d'entre 15 i 30 minuts. Cada 40 minuts, els trens circulen en direcció a les estacions de Seminari i Paterna. Cada 80 minuts, en direcció a Picassent, Bétera, Llíria, Rafelbunyol i Riba-roja de Túria. Els últims passos pel centre de la ciutat de València, en l'estació d'Àngel Guimerà cap a les diferents destinacions tenen entre les 2.30 i les 3.00 hores.\nEn les línies tramviàries, els tramvies circulen amb intervals de pas de 40 minuts en totes elles, mentres que en els trams de Primat Reig-Doctor Lluch i Marítim-Grau Canyamelar la freqüència és de 20 minuts.\nEn la línia 4 se circula entre Doctor Lluch i Vicent Andrés Estellés, excepte l'últim tramvia en servici, que arriba fins al Mas del Rosari. Els últims passos per la parada de Benimaclet cap a les diferents destinacions té lloc cap a les 2.30 hores.\n3 ferits per gas pebre en una baralla que obliga a desallotjar l'estació de la plaça d'Espanya\n"Tot el que necessites per a este Nadal en la 'Fira Regals i Detalls' de Gandia" "Arriba la presentació de la Fallera Calavera 3 amb sorteigs de regals en València"


L’energia elèctrica governarà els usos energètics - CatConsum\nL’energia elèctrica governarà els usos energètics\nRedacció Catconsum 24 d'Abril de 2019 EntrevistesFeu un comentari\nEl futur del nostre planeta Terra està en joc. Les empreses i els éssers humans irrompen deliberadament en l’ús dels recursos amb l’únic propòsit de mirar per ells mateixos. Tanmateix, hi ha qui ha renunciat a deteriorar el planeta i aposta per l’energia elèctrica 100% neta.\nRamón Sans Rovira és un enginyer industrial que ha dedicat bona part dels seus anys laborals a temes energètics, que son “els que sempre l’han preocupat i els que més li han agradat” segons diu amb convicció.\nSense dubtar ens diu que “ha arribat el moment de donar-me compte de la barbaritat que estem fent amb el clima per culpa de la nostra inconsciència”.\nSans es refereix al aprofitament que estem fent dels combustibles “que ens va regalar la Terra fa segles i que estem cremant i llançant a l’atmosfera de contaminació que serà insuportable per als nostres néts i netes. Aquest és el motiu”.\n-Quins passos han de seguir les persones per a sumar-se al consum responsable?\n-El primer pas és canviar a una empresa de energia elèctrica que comercialitzi energia elèctrica 100% neta.-Repeteix-: 100% neta, ja que existeixen empreses que diuen generar una part si i una altra no-, aquesta última no és una opció per a Sans.\nA més, continua amb el següent pas i aconsella “reduir la potencia elèctrica contractada a la meitat i posar unes plaques fotovoltaiques, per exemple”\nL’enginyer parla sobre l’àmbit municipal i comarcal i, assegura, que lo ideal seria fer un acord de generació pròpia d’energia, “de manera que sigui distribuïda i participada en lloc de que ens arribi de grans empreses, no, no, no, si no que els veïns participem i tinguem un estalvi considerable, un estalvi aclaparador i democratitzar l’energia”.\n-Aleshores, a més autosuficiència energètica…\n-Això vol dir que, a més autosuficiència hi hagi, el consum serà més responsable i sostenible i més participatiu.\nPer a Ramón Sans és de vital importància fer l’energia elèctrica propietat dels individua, i que sigui produïda per ells mateixos. “Es comença a parlar de prosumidor, ja no som només consumidors”\n-L’energia elèctrica serà la principal font (95%) per als usos energètics: tèrmic, de mobilitat i elèctric per a il·luminació, motors, ordinadors, entre altres-assegura Sans.\nPas a pas, però no tant poc a poc, l’energia elèctrica serà 100% neta i més utilitzada per a cobrir les necessitats dels usos energètics.\nEn addició, Rovira afegeix un tercer pas a implementar per a col·laborar amb el consum responsable: “L’autoconsum, aquets és el nostre ideal, un autoconsum compartit a les comarques, ja sigui a través de cooperatives o individual”.\n-Amb el decret d’autoconsum serà més fàcil?\n-Si, si, hi haurà moltes més facilitats. Veníem d’un govern que evitava l’autoconsum, ara es permet la democratització de l’energia. Es van obrint camins que van permetent una democratització de l’energia elèctrica.\n-Algunes persones creuen que el consum autosuficient és molt més car, és veritat?\n-Al contrari, és infinitament més econòmic! – exclama amb total seguretat.\nRamón Sans ens deixa entreveure alguns detalls de l’estalvi que es produiria en cas de que es la transició energètica esdevingui una realitat.\nCatalunya: inversió 47.000 milions€ = 214 mil milions€ d’estalvi.\nSegrià: inversió 1.361 milions € = 5.964 milions€ d’estalvi\nLleida capital: inversió 853 milions € = 3.621 milions€ d’estalvi\nEls governs que es vulguin sumar al consum responsable aquí tenen algunes dades a considerar.\nTot són beneficis i l’autoconsum no és més car, és infinitament, INFINITAMENT més econòmic, així finalitza, amb total convenciment, Ramón Sans Rovira.\nTags:catconsum, electricidad, energia, energia electrica, transicion energetica, usos energeticos


Les Joventuts d’Esquerra Republicana de Catalunya de les Comarques Gironines mostren el seu total desacord, i ple rebuig als fet que han ocorregut aquest matí en contra de l’Ajuntament de Celrà i denuncien:\n1) Que l’Estat Espanyol utilitza les administracions públiques per interessos partidistes i ideològics, en utilitzar-les per actuar contra altres institucions per motius ideològics i de persecució política.\n2) Que tradicionalment, amb honroses excepcions, s’han adjudicat places de serveis públics a persones amb carnet de determinats partits polítics, i amb clares tendències ideològiques, quan les places com advocat de l’estat haurien de servir per la defensa dels drets de tots els ciutadans i no només dels interessos del partit que Governa l’Estat Espanyol, el Partit Popular i els seu lobbies associats.\n3) Que l’Estat Espanyol, i el Partit Popular estan duent a terme una persecució política contra totes aquelles institucions que no coincideixen ideològicament amb les seves concepcions d’Estat i societat.\nEn declaracions fetes pel Portaveu Regional de les JERC Comarques Gironines, Pau Presas afirma: “És inconcebible que l’Estat Espanyol i el Partit Popular mentre hi ha grans empreses i fortunes que evadeixen impostos i defrauden la hisenda pública, es dediqui a perdre el temps amb mesures com aquestes que no aporten cap mena de millora ni a la societat espanyola ni a la catalana”.\nAl mateix temps les JERC Comarques Gironines mostren el seu total suport als membres i càrrecs electes de l’Ajuntament de Celrà, i es posen a la seva disposició per dur a terme les accions necessàries, per denunciar aquests fets, exigint a l’administració espanyola la retirada de la denúncia immediata.\nURL CURTA: http://www.jerc.cat/url/163805


La reobertura de la piscina, un dels atractius de la Festa Major de Daltmar — Ajuntament d'Olèrdola\n03:17 del 22 de octubre de 2021\nLa reobertura de la piscina, un dels atractius de la Festa Major de Daltmar\nLa reobertura de la piscina, un dels atractius de la Festa Major de Daltmar El programa d’actes inclou activitats des d’aquest dijous a la nit i fins diumenge http://www.olerdola.cat/news/la-reobertura-de-la-piscina-un-dels-atractius-de-la-festa-major-de-daltmar http://www.olerdola.cat/news/la-reobertura-de-la-piscina-un-dels-atractius-de-la-festa-major-de-daltmar/@@download/image/ProgramaFMDAltmarOK.jpg\nEl programa d’actes inclou activitats des d’aquest dijous a la nit i fins diumenge\ndimecres 02 agost 2017\nL’anunci de la reobertura de la piscina és un dels atractius més destacats que inclou la Festa Major de Daltmar. Els actes s’allargaran des d’aquest dijous a la nit i fins acabar diumenge, amb propostes diverses pensades per a que s’ho passin bé veïns i visitants de totes les edats.\nEl primer dels actes és el cinema a la fresca, aquest dijous, a les 22:00h. Divendres actua a les 22:00h el showman Joan Montpelier, que donarà pas al grup d’Aky per seguir amb la proposta de piscina nocturna, amb terrassa Chill Out, a partir de la mitjanit.\nDissabte 5 d’agost, la primera de les activitats s’ha fixat a les 8 del matí, amb la pujada a la Verge de les Neus. En arribar hi haurà ofrena floral i esmorzar. A les 12, es podran gaudir de jocs de piscina, inflables i rampa aquàtica per a totes les edats. Per la tarda, el protagonisme serà per als infants de nou, amb sessió de tarda d’inflables a partir de les 16:30, per seguir amb festa de l’escuma i xocolatada popular. A les 9 de la nit es preveu un sopar popular, on caldrà que cadascú es porti el seu sopar i a les 11 de la nit es viurà el ball amb el grup musical Memory. La festa acabarà dissabte amb el dj Paco.\nDiumenge s’ha programat un campionat de petanca a les 9 del matí. A partir de les 10, es podrà fer ús gratuït de la piscina.A la una del migdia, se servirá vermut popular. També es podrà menjar un menú especial de Festa Major de braseria uruguaia al preu de 14€. A les 8, s’ha previst una botifarrada popular, a 7 € el tiquet. Els darrers actes de la Festa Major de Daltmar seran un bingo popular, karaoke, playbacks i ball del fanalet.


Campionat de Mallorca Escolar s08 2018\nSEGON: El 25 de febrer.\nSub-08: nascuts el 2010 i posteriors.\nQUART: Els rellotges s’engegaran a l’hora prevista per a l´inici de cada ronda. Els jugadors que no es presentin abans de 15 minuts després de l´hora prevista d´inici de la ronda perdran la partida per incompareixença. La incompareixença no justificada a una ronda suposarà l’eliminació del campionat. Si un jugador és eliminat ocuparà la última plaça de la classificació i perdrà el dret a participar en el respectiu Campionat d´Espanya.\nVUITÈ El primer classificat (nin o nina) de cada categoria es proclamarà Campió de Mallorca sub-08. La primera nina classificada es proclamarà Campiona de Mallorca sub-08.\nLes condicions i drets per al respectiu Campionats d´Espanya es publicarà en una circular abans de l´inici de la primera ronda.\nDESÈ: Es realitzaran al correu electrònic fbe@fbescacs.org fins el dijous 22 de febrer a les 20:00 hores. És imprescindible tenir llicència FBE en vigor.