Patillades: setembre 2006\nPassi, passi, que veurà el piset\nNo sé si gaire lectors meus han sentit mai aquesta frase, però acostuma a ser el preludi d'un preu abusiu per a un pis que, efectivament, no passa de piset.La puta bombolla immobiliària no para d'inflar-se. Sense anar més lluny, el preu dels pisos a Ciutat Vella ha crescut un 538% en els últims sis anys. Les hipoteques a 40 anys estan a l'ordre del dia... Com collons es pot estar 40 anys pagant un pis!? La situació és certament preocupant, però el govern no fa res per posar-hi remei (encara que tampoc tinc molt clar que pugui). No conec una sola persona de la meva edat que visqui fora de casa de la seva pròpia butxaca, i tampoc cap que tingui un sou que li ho permeti. La premsa parla de gent que viu amb els pares fins els 30 anys, fa mal.Un poderós eslògan Tal com està la situació, no podem fer molt més que intentar acabar aviat la carrera per començar a treballar full time (quines ganes, oi?), i mostrar el nostre descontent. Això últim ho podem fer aquest cap de setmana a Barcelona, manifestant-nos a partir de les 18 hores a la Plaça de Catalunya, i els més motivats poden seguir acampant durant la nit. Res millor que protestar i alhora passar-ho bé, us hi espero.Més informació a V de Vivienda. Amb aquest vídeo us podreu fer una idea de quin pal serà el tema.\nTots els camins (de terra) porten a Tàrrega\nAlgun jueu de les altes esferes ha decidit que aquest any les classes comencessin el dia 12 de setembre, així que vaig decidir aprofitar al màxim l'últim cap de setmana de vacances.De primer, el divendres festival a l'Apolo amb DJ Umek per celebrar l'aniversari de l'Aleix, un amic del Frodo. La nit va començar a casa de l'homenatjat amb un "botellón" (a falta d'una paraula millor per definir el consum massiu de sangría Don Simón i ensaïmades menorquines) mentre els més jartos ultimaven les seves pintures de guerra.Els més jartos Carregant piles Pintura brothers Fent gala d'un timing sensacional, vam arribar al Paral·lel a les 2:30 amb el penúltim metro de la nit per, a continuació, colar-nos gràcies a unes conegudes que ja eren al davant de tot. La cua era molt considerable, gent com el Santi o el Gratis i el Flori es van quedar fora, i la frase més escoltada era:- Oye tío, nos vamos al Razz que aquí no entramos.Ràpidament ens vam agenciar un lloc a primera fila per gaudir de la sessió en companyia dels més morats. A la meva esquerra, un tremendo que no parava d'abraçar-me i dir-me:- Venga "Llumek"! Dale "Llumek"! ... Lelelerelelelrererelelelele ... Dale "Llumek", dale! ... Lelelerelelelrererelelelele ... Daleeeeeeeeeeeeeeeeeeee, DALEEE!A la meva dreta, dues putes de merda que intentaven robar-me la posició a cops de colze i van acabar desistint després de ser repetidament trepitjades als turmells. Darrere meu, un altre tremendo:- Subimos al escenario o qué!? - em proposava molt espitat.I jo a la meva, gravant la sessió amb la càmera (llàstima que la qualitat de so no és massa bona), i aprofitant que allí davant estàvem molt més amples que a la resta de la sala on, per cert, feia una calor infernal. El Carles, per la seva banda, no podia parar de trobar gent de la seva classe que li deien que on anava pintat d'aquella manera, o sinó estava cobdiciant una rossa impressionant que hi havia a una cantonada, o fotent empentes a les putes que volien robar-nos el lloc.Umek La veritat és que la sessió va estar molt bé, llàstima que va ser massa curta, ni dues hores. Quan va plegar Umek no ens quedaven forces per res, i vam passar per la sala de baix a beure una aigüeta, i vaig aprofitar per trobar un parell d'euros al terra i una pedra de costo (per fumar-la, col·legues) a la sortida. A més, vaig poder parlar amb el llegendari Benito del Sant Ignasi, que malgrat mostrar-se molt moderat en les seves històries resulta sempre un paio interessant.La crema de la noche Per la poca estona que havia ballat, estava molt cansat, i tampoc és que ho hagués donat tot, però quatre hores després m'havia de llevar per anar a Tàrrega, a la Fira de Teatre al Carrer, un any més. Vaig despertar amb gran esforç després de sentir el despertador uns quants cops, desitjant que l'Álvaro i companyia ja haguessin pirat per seguir dormint, però immediatament vaig rebre una trucada seva anunciant-me que em recollien en mitja hora. El temps just per dutxar-me i passar pel súper. Mentre esperava la seva arribada, preparava un entrepà al portal de casa, untant el pà amb tomàquet i tot, i el temps anava passant. Finalment el Titu em va trucar perquè el puto Álvaro s'estava regalant com sempre i encara trigarien a passar per ca meva. Al final, van venir quan ja estava apalancadíssim veient la Vuelta; em va fer mal.A part dels dos ja citats, també venia Marc el Mur (Maikel para los amigos). Tancats al cotxe de l'Àlex, que a més d'un vehicle és una sauna, vam enfilar cap a la província de Lleida mentre em posaven al dia de les novetats esdevingudes a Mallorca, on la Inés havia perdut una dent sent víctima d'un "montón". Jo no tenia molt per explicar fora del meu accident de bici per culpa de l'orina de la meva àvia (?), que m'ha reportat quatre punts de sutura entre la barbeta i la mà. No cal dir que la història va ser molt celebrada. Aviat em vaig descamisar i em vaig posar a dormir, mentre el Titu es posava nerviós perquè el seu carro feia sorolls estranys, presumiblement perquè feia curt de gasofa. Ho vam solucionar demanant per una "chofera" al convit d'una boda, on fàcilment ens podríem haver acoblat amb el clàssic:- Jo sóc amic del nuvi, i tu?D'aquesta manera, a més de posar-te les botes de gratis pots lligar. El nostre aspecte, però, era més aviat descuidat i vam seguir endavant. Quilòmetres després, es va veure que el problema era que una roda estava molt desinflada i el cotxe va començar a funcionar correctament.Mua, mua, mua! Un cop a Tàrrega, al súper a comprar provisions per al clàssic entrepà de xoriço i formatge (amb tomàquet, això sí). De tota manera, la decisió va ser lenta ja que últimament Chus el Gordo ha estat promocionant unes amanidetes en llauna que valen una pasta (més de 3 euros) i no cundeixen gens, però el Titu i Maikel hi estaven força interessats; "Los Marqueses", que dèiem l'Álvaro i jo.Quina ombreta més bona Després d'una bona estona, vam sortir per aparcar el cotxe en un descampat proper a l'escenari on de nit punxen els DJs. També a prop hi havia una zona de gespeta que anava molt escassa d'ombra, extremadament cobejada i amb molta gent sota cada arbret, mentre que creuant el carrer hi havia una comissaria dels Mossos envoltada d'ombra i gespa ben cuidada però absolutament deserta...Me dices "el qué"!? Mentre dinàvem, va aparèixer la Ruth de Telecos, que havia vingut el dia anterior amb les dues Annes i algú més, i dormien al càmping amb la gent de Telecogresca. Per al seu disgust, les dutxes són mixtes i no es va atrevir a netejar-se, cosa que la va portar a dir que:- Hoy me siento guarra, ja, ja, ja!Després d'això, va dir que elles marxaven aquell mateix dia i ens vam acomiadar. Per descomptat, només perdre-la de vista em vaig espavilar a treure la frase de context :-D Havent menjat, què menys que una bona migdiada, durant la qual es comenta que algú va pensar en les paraules de la Ruth...Castpost us dóna la benvinguda a la ciutat dels punksL'Àlex, amb els cabells bruts per semblar més punki En despertar, vam voltar pel poble tot veient espectacles aquí i allà, movent-nos com podíem entre la massa de punkis.Ple fins la bandera Els passejos ens van portar a coincidir, un any més, amb el sempre atent Joan Gili, que a hores d'ara ja és a Finlàndia buscant-se la vida al costat d'una escandinava de la qual s'ha enamorat; des d'aquí, molta sort per a ell.Aquesta es fa el longuis i suda de pagar I a la plaça on vam trobar el Joan, la mateixa on fa dos anys vaig gaudir d'un sensacional parell d'acròbates-humoristes israelians, vam presenciar el número d'un paio que amb la senzilla ajuda d'un xiulet, un petit tamboret, una maleta plena de coses absurdes (principalment piruletes) i grans dosis d'improvisació interaccionava amb el públic de manera sensacional. Pobre d'aquell que intentés creuar la plaça, es veuria inevitablement forçat a formar part de l'espectacle; també s'ha de dir que tota la gent que corre per allí mostra molt bona disposició.Avui aniran a dormir calents El moment culminant de l'actuació va ser quan va pujar al balcó d'una dona gran que estava mirant a Cuenca i, quan va descobrir que l'artista s'havia fixat en ella (i amb ell, tota la plaça), va començar a repartir petons per a tothom; va ser aquesta fogositat el que va portar l'home a pujar, amb l'ajut de dos sequaços que l'obeïen a cop de xiulet i "Hop, hop!" per tota ordre, i quedar-se en calçotets per deliri dels presents. Encara després de baixar, es portava les mans al cor i clamava:- Oh, Júúúúúúúúúlia!Per a mi, era com submergir-me en un món de fantasia, em sentia de nou con un nen petit, i tot el que volia fer era riure i aplaudir.D'altra banda, la cara del tio aquest em sonava, i repassant el meu arxiu fotogràfic he descobert que fa 2 anys ens va prendre la càmera del Pau i es va posar a fer fotos corrent com boig per la plaça.Ídol D'aquí vam anar a una degustació que vaig descobrir per allí a prop, amb motiu de la inauguració d'una galeria d'art. Gens malament, música techno, aigua de valència, olives i xoriço caramelitzat; em vaig posar les botes.Una mica d'art Un excés de teatre, potser? I sortint d'allà vam intentar accedir a un espectacle però no teníem entrades i el de la porta era un "borde" que anava de graciós:- És que les entrades quan s'acaben s'acaben.En qualsevol cas, vam aprofitar per conèixer un parell de nenes, una de les quals era gallega i li va encantar al Titu, però tampoc vam intimar massa. I va ser una llàstima, perquè ja era l'hora de sopar i les podríem haver alimentat de gratis :-D Per algun motiu absurd vam anar a buscar el cotxe, quan a cada carrer hi havia infinitat de locals oferint entrepans a preus gens raonables. De tota manera, vam acabar en un bar on els feien boníssims.Els meus companys de viatge Com jo encara tenia les provisions del matí, vaig preferir quedar-me dormint, i en una d'aquestes vaig despertar per veure com d'un cotxe de color blau metalitzat i amb els vidres tintats baixava un pelat dels temps antics. Abans d'obrir la porta, la makineta ja era perfectament audible, un cop oberta el volum era demencial, com l'aspecte del quillo: cap rapat, texans fins els turmells i ben apretats, tirants amb la bandera d'Espanya i una mirada assassina difícil d'igualar. Em va recordar l'època daurada dels pelats, quan era impossible sortir al carrer sense veure una "Alpha Industries", eren altres temps.Un espontani ben engatillat El número definitiu En aquest moment va començar l'autèntica odissea de la nit, perquè necessitàvem gel per a la beguda, i encara volien trobar un edifici en obres on dormir, com l'any passat. El Marc estava especialment obsessionat amb aquest tema, i proposava qualsevol construcció, encara que estigués a la carretera principal. Amb la conya, vam anar sortint del poble i per equivocació vam entrar a l'autovia tot cercant una suquera i vam arribar fins la següent sortida, on el nostre copilot cridava enfervorit:- He visto el símbolo internacional de la chofa!L'Álvaro i jo, seguts darrere, no podíem parar de riure, perquè ens trobàvem camí de Mollerussa i no semblava haver-hi una benzinera en quilòmetres a la rodona. Tot va ser molt més divertit quan vam arribar a Tàrrega i l'Àlex, per algun motiu, va girar 180º i va tornar a entrar a l'autovia. Jo no em podia aguantar, i a sobre el Marc no parava de dir que estiguéssim atents a l'avistament de símbols internacionals. Per la seva part, el Titu estava completament desquiciat, i més si tenim en compte que vam acabar trobant una chofera al costat d'on havíem sopat, però en el sentit contrari.Botellón, puros i tambors Afortunadament, tot va ser començar a beure i tothom va recuperar els ànims. Vaig posar a prova els jocs que vaig aprendre a l'InterRail i van tenir una gran acollida, donant peu a situacions molt còmiques, com quan el Marc es va quedar atrapat en un bucle segons el qual li tocava beure cada ronda perquè era incapaç de recordar la paraula "Bávaro"; li vam haver de perdonar unes quantes copes. També va ser la crema quan li va tocar imitar el Zuran, i només se li va ocórrer dir:- He, he, què passa nois?No vam ser massa estrictes amb els càstigs, tampoc era qüestió d'enviar ningú a Cuenca, però vam sortir bastant contents del "botellón" i amb unes quantes diabòliques per recordar, eren les tres de la matinada passades.Al poc d'aixecar-nos vam topar amb Charly Llenyataire i la Sandra, als quals sempre és un èxit saludar, i ens vam citar a l'esplanada del DJ per més endavant després de parlar una estona de xoriços. Mirant si encara quedava algun espectacle només vam trobar dos bascos alcoholitzats (res de l'altre món tenint en compte com són allà dalt) fent una demostració de txalaparta, un curiós instrument.Txalaparta Tots els altres van caure a la trampa dels shawarmes a 4 euros, però jo vaig saber aguantar la gana perquè tenia la intenció que aquest cap de setmana em sortís "barato, barato". Vist el panorama, vam dirigir-nos a la nostra cita amb el Charly mentre rebíem una trucada de Mallorca, on Javi, Chus, Jaume, Inés i Ale anaven fins les celles per escoltar Carl Cox i Dave Clarke in session. A més, vam retrobar les nenes d'abans, però les vam deixar escapar novament per a disgust del Titu.Quan finalment vam arribar a l'esplanada, jo no estava per gaire històries, perquè la idea d'haver de recollir la Carolina a les 11 a l'estació de tren certament em turmentava, i vaig ser el primer a retirar-me cap al cotxe, no sense abans saludar l'omnipresent Jordi Guarch; ja en podria aprendre una mica d'ell el seu germà gran.Festival! Així que estava jo dormint al cotxe de puta mare quan van aprèixer aquests amb Nacho de Greska, que també està a totes. I aquí va començar una nova odissea sobre quatre rodes, primer estudiant la tanca del càmping perquè el Nacho volia que ens coléssim i anéssim tots a dormir a la seva carpa festivalera. El cas és que la tanca estava rematada per una dosi triple de filferro espinós, i no s'ho creia ni ell que poguéssim saltar, encara que no parava de dir que:- Sí, sí, yo salto primero y vosotros venís detrás.Evidentment, es va cagar i va pirar no sense abans intentar pessigar-me els mogrons i tocar els meus genitals, cosa que fa habitualment. Tot i això, és un gran paio.A Cuenca de Tàrrega Nosaltres encara necessitávem trobar on dormir, i amb l'Àlex al volant i l'Álvaro menjant-li l'orella ens vam endinsar per camins de terra, cada cop més lluny de Tàrrega sense cap mena de criteri. Presumptament buscaven arbres que donessin ombra, però no n'hi havia enlloc, i molt menys es veien en la distància. Jo anava mormolant que aquí i allà ja estava bé, però l'Álvaro anava cridant "para allá, para allá!", i vinga, més quilòmetres. Vam acabar a Cuenca, i ells es van posar a dormir sota uns arbustos de mala mort mentre jo em quedava ben ample al cotxe.Sobant-la Vaig despertar unes tres hores després, mort de calor, amb el sol ja ben alt i a ple rendiment, i com encara podia dormir una mica més em vaig quedar en calçotets per no suar tant. A les 10.30 va sonar el mòbil, dins el cotxe era pràcticament impossible respirar, sort que havia portat pantalons llargs i curts. Vaig fer algunes fotos que reflectissin quant poc encertada va ser l'elecció del lloc i em vaig posar en marxa convençut que al cap d'algunes hores ens tornaríem a veure.Aquesta és tota l'ombra que tenien I el cotxe, en el medio de los chichos 40 minuts. 40 minuts a bon ritme. 40 minuts per camins de terra. 40 minuts suant després d'haver dormit quatre horetes per segona nit consecutiva. 40 minuts buscant desesperadament un glop d'aigua amb la boca seca com una sola de sabata. Perquè després algú s'atreveixi a dir que els homes no ens ho currem. Finalment vaig arribar a l'estació de tren, on la Carolina i la Carla, una amiga seva, m'esperaven esmorzant; ràpidament em vaig agenciar una ampolla d'aigua, el Sport i vaig anar a cagar, això sí és un bon despertar.Sobre les dotze va trucar el Titu per dir que piraven, que ja no tenien ombra on dormir, i gairebé el convenço dient que hi havia una amiga italiana, però els altres van apretar per tornar a Barcelona. A dia d'avui encara té la meva motxilla al cotxe. Les noies i jo vam passar tot el dia amunt i avall veient espectacles. Tots cremosos. La veritat és que em va agradar molt poder gaudir de la vessant artísitca de la fira durant un dia sencer, cosa que no havia fet en els anys precedents.La Carla i jo en remull Els millors moments d'un dia molt calorós els vam passar veient La caravana passa..., un espectacle còmic-acrobàtic que havia vist a mitges el dia anterior i que tenia una banda sonora sensacional, dirigida pel Mau, tremendíssim personatge que vaig conèixer a l'últim tren de l'InterRail, on ja havia comentat que treballava en un circ; també una dona sonada que ens va cridar des d'un balcó per donar-nos un dolç de figues després d'explicar-nos la seva vida i el procés de fabricació. No en tinc cap foto, però tenia tot l'aspecte d'un consolador, i la dona deia que estaven més bons quan es posaven durs!La caravana arriba... A veure si tu pots Som-hi Vista d'ocell Sense mans Tiki Taka I ja està, fàcil, fàcil Mau, tot un artista Vam acabar el dia veient el número del còmic que tant m'havia fascinat el dia anterior, i un cop més em va encantar. Primer, dirigint el trànsit de la plaça amb el seu xiulet, després organitzant una cursa de cotxets entre dues mares que passaven per allí, més tard va prendre-li el mòbil a una noia que acabava de rebre la trucada:- Sí?- ...- Elena? No, Elena no.- ...- Sí, está teniendo sexo en grupo.I aquí va encarar el telèfon cap al públic perquè tots cridéssim. Quan la noia va recuperar el mòbil, a l'altra banda ja havien penjat. També es va posar a abraçar una parella de vells cridant "Mamá!" i "Papá!", i va confiscar unes quantes càmeres per fer-se fotos amb el personal, de la mateixa manera que es va posar a plorar després de fer-se una foto dins dels pantalons ... absolutament cremós. De fet, ens vam emportar un gran disgust quan vam haver d'abandonar la plaça perquè si no no arribàvem al tren, una plaça que el tio havia omplert en 20 minuts fent de les seves, tot completament diferent al que havia vist el dissabte. I tot això sense parlar, únicament deia wait, hey, foto i hop. El missatge era claríssim.Gràcies per l'ajuda, guapo! I vaig acabar les vacances com les havia començat, tancat en un tren. Bé, no exactament, perquè a mig trajecte ens van pujar en un autobús, com si fóssim a Grècia o Turquia, però igualment eren 3 hores de viatge. A l'últim tren vam seure davant d'uns negres que em mangaven el Mundo Deportivo cada cop que tancava els ulls, i quan els obria em deien no sé què de l'Eto'o; bastant tremendos. A més, puc afirmar sense cap tipus de dubte que els rodalies de RENFE són els pitjors trens d'Europa en quant a comoditat, sempre que els agafo acabo els últims quinze minuts espitadíssim perquè no acabes d'arribar mai i costa molt dormir-hi. En qualsevol cas, això no va espatllar un sensacional cap de setmana en què vaig aconseguir combinar amics i xicota, tota una novetat.Caro i Carla Tinc claríssim que l'any que ve tornaré un cop més, i aquest cop també aprofitaré els espectacles, perquè el teatre a l'aire lliure és la crema. Creieu-me, ho passareu de puta mare.\nInterRail 2006 2.0\nMolta sort, Zuran!


Agenda del 3 al 7 d'abril\nArriba la revolució de la indústria 4.0 la qual està empenyent a les empreses a transformar la seva manera de produir de forma més intel·ligent i tenint el client al centre de l'estratègia del negoci\nAnna Roca 02.04.2017 05:30 h.\nEsdeveniment adreçat a alcaldes i responsables municipals de pobles d'arreu de Catalunya en el qual s'exposarà l'estat actual de la iniciativa Catalonia SmartLab. L'objectiu és promoure el desenvolupament de projectes smart que solucionin necessitats i reptes municipals del territori català\nLloc: Mobile World Center, Barcelona\nIntercanviar l'experiència en la indústria del turisme entre empreses del sector, connectant-les a organitzacions de viatges establertes, incubadores, empreses de capital risc i agències governamentals.\nInvertir de forma assessorada\nLloc: MOB&PAU, Barcelona\nBarcelona Tech organitza una jornada en la qual diferents companyies del sector de les tecnologies explicaran com invertir els estalvis de manera assessorada.\nEl major congrés internacional de la Indústria 4.0 pel sector i que reunirà a més de 9.000 professionals i experts industrials del 4-6 d'abril de 2017 a Barcelona. Les empreses expositores presentaran equips innovadors, solucions i tecnologia per a la indústria 4.0.\nJornades del Cable i la Banda Ampla a Catalunya\nEsdeveniment que tracten l'estudi, la investigació, la informació i la difusió del cable i dels seus serveis, centrant-se a Catalunya i Espanya.\nTrobada per presentar l'estudi MIT-Universitat de Comillas: Intregració dels Recursos Energètics distribuïts en els sistemes energètics.\nLloc: ICS, Barcelona\nAcció organitza una sessió amb l'objectiu d'identificar i destacar els avantatges d'un centre hospitalari amb l'aplicació de les smartsolutions.\nFirst Tuesday amb Pere Vallès\nLloc: Fàbrica Moritz, Barcelona\nActe en què el protagonista és el fundador de Scytl, Pere Vallès, un portal web que ofereix solucions segures per a la gestió de processos electorals i de votació en línia amb l'objectiu d'innovar en la democràcia.\nMeetup amb New Relic\nEsdeveniment de networking amb l'enginyer de la plataforma New Relic, Darin Swanson, qui donarà resposta a com de ràpid les empreses del sector tecnològic estan creixent i a quins reptes s'han d'afrontar.\nCanvi climàtic: reptes i estratègies des de l'empresa\nSessió per presentar l'informe La transició cap a una economia de baix carboni. Una mirada sobre el sector financer i el sector alimentari. Serà un acte on es posaran sobre la taula els efectes del canvi climàtic, els quals afecten als sectors de l'economia.\nLa successió del negoci\nLloc: Cambra Barcelona, Granollers\nTaula rodona per debatre la planificació de la successió dels negocis. L'objectiu de l'acte és donar a conèixer com fer una bona gestió de la planificació en la successió del negoci amb les majors garanties de continuïtat.\nRevolució en la comunicació out of home\nEsmorzar d'innovació per debatre les relacions existents entre les empreses i els usuaris i com les organitzacions es troben amb el repte de buscar formes de comunicació innovadores.\nActe de presentació de les Tendències internacionals en medi ambient i energia oferir elements que aportin solucions a les pimes per internacionalitzar-se en aquest sector.\nVII dinar-networking TIC Anoia\nLloc: Restaurant Somiatruites, Igualada\nTaula rodona amb convidats com el conseller d'empresa i coneixement, Jordi Baiget, per parlar sobre els nous models de coworking i d'espais-ecosistema adreçats a empreses d'un mateix sector.\nIV Meeting: directors d'innovació\nLloc: UB, Barcelona\nCicle de debats sobre aspectes d'interès en l'àmbit de la innovació i dels models de negoci. L'objectiu és facilitar un espai de networking entre directors d'innovació i consolidar vincles entre universitats i el món empresarial.\nSegona jornada Lessons Learned on experts d'empreses del sector de les ciències de la vida i la salut explicaran la importància que té preparar una bona estratègia d'internacionalització\nQuants NO pots suportar?\nConferència a càrrec del director de TOI TOI, Paco Vazquez i el coach i consultor i autor del llibre Ser Jefe es Humano, Rafa Rodríguez. En la xerrada es compartiran les estratègies per a minimitzar l'impacte emocional i mental de la paraula 'no' i com utilitzar-la com un element per a la motivació dels empleats i per augmentar les vendes del negoci.\nCEO Talk amb Oscar Pierre\nEl fundador de Glovo, Oscar Pierre, realitzarà una conferència des de la seva experiència com a emprenedor.\nEsmorzar amb Alain Minc\nLloc: El Principal, Barcelona\nEsmorzar on el protagonista serà el president de la filial d'Abertis a França, Alain Minc. El ponent és economista, conseller polític i empresari francès.\nMobile Connect al sector assitencial\nConferència sobre qualitat assistencial, identitat digital i apoderament del ciutadà amb l'objectiu de presentar els projectes Blue Button i Mobile Connect for healthcare.\nConferència titulada La marca personal. La gestió de la pròpia marca professional. L'acte estarà protagonitzat pel soci de Barton Consultants, Francesc Domínguez.\nLa nova indústria alimentària. El cas de Nostrum\nConferència sobre la nova indústria alimentària i l'alimentació: El cas de Nostrum, a càrrec del CEO de Nostrum, Quirze Salomó.\nProjecte Barcelona Watch Experience\nLloc: El Paluet Passeig de Gràcia, Barcelona\nEsdeveniment del sector de l'alta rellotgeria que compta amb diferents activitats programades amb les quals es preveu generar un repunt professional, econòmic, comercial i turístic a partir de la dinamització del negoci rellotger.\nLloc: Delegació Cambra Barcelona Nord, Badalona\nActe per presentar quins són els serveis d'internacionalització a l'abast de petites i mitjanes empreses i on es presentaran diverses solucions d'internacionalització a l'abast de les organitzacions per aquest 2017.\nEl pes econòmic de l'esport\nLloc: Auditori del Col·legi d'Economistes de Catalunya, Barcelona\nSessió per presentar l'estudi Avaluació del pes econòmic de l'esport a la província de Barcelona. La presentació està a càrrec de l'economista i autora de l'estudi, Júlia Bosch i de la cap de l'Oficina d'Activitats Esportives de la diputació de Barcelona, Elisenda Noguera.


L’ANC de l’Alt Urgell acull els residents independentistes - El Periòdic d'Andorra\nResidents celebren la Diada de Catalunya a la Plaça del Poble. | TONY LARA\nMig miler de residents a Andorra seran presents avui a la mobilització de l’Onze de Setembre, la Diada per la República ,organitzada per l’Assemblea Nacional de Catalunya (ANC) a l’avinguda Diagonal de Barcelona. La majoria dels assistents acudiran pel seu compte, però una trentena ho faran amb els autobusos que ha disposat l’ANC de l’Alt Urgell, ja que l’entitat independentista a Andorra manté la inactivitat des del passat mes de març.\n«Molts residents venen als actes i mobilitzacions a La Seu d’Urgell. Som molt actius a les xarxes socials i són participatius. Tothom que ho vulgui ens pots contactar. Tots hi sumem», explica la coordinadora territorial de l’organització, Maria Mas, que afirma que fa mesos que no sap res de l’Assemblea del Principat. L’ANC d’Andorra va emetre un comunicat on es va mostrar «traïda» pel moviment independentista per «no complir les promeses de proclamació ferma d’una república» i va cessar l’activitat el 28 de març. Fins ahir la tarda, quan va piular a Twitter que no faria cap acte per la Diada. El coordinador de l’ANC a Andorra, Nil Magrinyà, argumenta que la inactivitat rau en què la junta actual no pot dedicar-li el temps necessari i, per això, té en ment la convocatòria d’eleccions.\nViatge amb lloc privilegiat\nLa trentena de residents que viatgen a Barcelona amb l’ANC de l’Alt Urgell ho faran en els set autobusos que ha disposat l’entitat territorial i que, al tancament d’aquesta edició, comptava amb més de 400 persones inscrites, les quals gaudiran d’un lloc privilegiat a la manifestació independentista: ocuparan el tram 0, el que encapçalarà la mobilització, juntament amb els participants de La Cerdanya, autoritats, convidats i persones amb capacitats diverses.\nPer poder participar amb l’entitat urgellenca i al tram de la comarca, però, els residents han hagut de deixar de costat les seves dades andorranes i inscriure’s-hi facilitant-ne de catalanes. Els residents que acudeixin pel seu compte ocuparan el tram 28, destinat a la Catalunya exterior.\nEl CDR Andorra no es mobilitza\nEl Comité de Defensa de la República a Andorra no farà cap mobilització durant el dia d’avui. En canvi, preveu accions l’1 d’octubre per recordar el primer aniversari del referèndum sobre la independència de Catalunya. Des de la seva formació, al març, l’organització al Principat s’ha mobilitzat pacíficament, sense tallar cap carretera del país, fet que caracteritza a la resta de CDR. La major manifestació feta va reunir 30 persones davant l’ambaixada espanyola per protestar contra l’empresonament de polítics catalans.


espeleobloc: Revisitant la cova de la Censada Nova (1)\nRevisitant la cova de la Censada Nova (1)\nLa cova de la Censada Nova fou un recurs pel dimarts 30.12.2014 ja que el dijous de la setmana (primer d’any) era una data d’obligada permanència familiar. Tractant-se d’una cavitat fàcil, sense necessitat de material, nomes amb frontal ja era accessible per a tothom i així vam poder gaudir de l’àgil presència dels més menuts de la família Cantons. En total ens vam aplegar 11: Dolors Boter, Pere Cantons + Adam i Pol, Leo Castelló, Sergi Duatis, José Hidalgo, Jordi Perera, Toni Robert, Antoni Torra, i “Víctor”.\nPer la carretera de la Torre de Claramunt a Santa Maria de Miralles, a l'alçada del km. 12,650 surt a l'esquerra una pista que passa prop de Can Coca i segueix fins al mas de la Censada Nova, Just en passar el el mas podem deixar els vehicles, A l'esquerra surt un ample camí que s'enfila cap a la carena de Cal Poc o Serra de Can Virella.\nAmb un vehicle i conductor 4x4 és poden continuar uns 500 metres fins la primera bifurcació a la dreta. D’aquí un curt recorregut condueix fins la boca situada en un replà on ens acabem d’equipar per la visita.\nBoca rectangular de 2 per 1 metres i oberta al peu d'un ressalt de 2 metres, tot donant pas a una única galeria descendent totalment ocupada per materials clàstics. Aquesta galeria arriba a presentar en alguns punts una amplada de 55 metres i el sostre manté una alçada d'entre 2 i 4 metres a la part central, mentre que en ambdós costats laterals de la galeria el sostre baixa sensiblement i es poden trobar alguns conductes que poden semblar independents, però que no són més que trams de la galeria principal separats d'ella per amuntegament de blocs.\nTopografia i espeleometria (EspeleoÍndex):\nLes dues topografies publicades de la cavitat no disposen de planta i resten simplificades a un alçat general i algunes seccions transversals. Aquí adjuntem dues topografies inèdites (SIE, 1971 i 1977) que sí tenen la planta dibuixada.\nDades pel coneixement d'una interessant cavitat (cova de la Sensada). Sota Terra 4 (1983).\nFragment del mapa geològic del ICGC 1:50.000\nVisita del grup d'Espeleodijous del 30.12.2014\nVídeo d'en Sergi Duatis


30 de abril de 2020 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nLes reivindicacions del Dia del Treball es traslladaran als balcons\nComunitat ValencianaBy c.sorli 30 de abril de 2020\n(EFE) La celebració del Dia del Treball traslladarà les reivindicacions als carrers dels treballadors aquest Primer de Maig de la pandèmia a les xarxes socials i els balcons. Aquests espais acolliran una manifestació virtual a les 13.30 hores per a reclamar un altre model econòmic i social. Els principals carrers del centre de València i…\nGeneralitat desplegarà quasi 2.000 efectius per a ajudar a complir el distanciament en les zones de major afluència de públic aquest cap de setmana\nL’Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències, dependent de la Conselleria de Justícia, Interior i Administració Pública, coordinarà el desplegament de quasi 2.000 efectius de Protecció Civil i Creu Roja que ajudaran en tasques informatives a les forces i cossos de seguretat de l’Estat per a ajudar a complir les normes de distanciament…\nComunitat Valenciana, inicio, NotíciesBy c.sorli 30 de abril de 2020\nEl Ple del Consell ha aprovat aquesta dijous diferents mesures. Una d’elles ha sigut la de la declaració d’emergència i contractació de subministraments i serveis, per part de la Conselleria d’Hisenda i Model Econòmic, per a donar resposta a l’emergència derivada de la crisi sanitària conseqüència de la pandèmia per coronavirus, Covid-19. En concret, la…\nLa Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball concedirà 150 euros d’ajuda a persones treballadores de rendes baixes afectades per un ERTE a causa del COVID-19. El Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) ha publicat les bases reguladores d’aquesta ajuda econòmica, que té caràcter singular per la situació d’excepcionalitat provocada per la pandèmia.…\nFestes de Bétera, inicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 30 de abril de 2020\nEls dibuixos per al 5é Concurs Escolar de Vol Lliure podran ser entregats per correu electrònic fins a demà divendres, 1 de maig. En el mes de febrer, la penya de coets de Bétera ‘Vol Lliure‘ va convocar la cinquena edició del seu Concurs Escolar de dibuix. Habitualment, els dibuixos participants s’entreguen en cada centre…\nReforcen els controls de trànsit en la Comunitat Valenciana per al pont de l’1 de maig\nAmb la intenció de impedir les accions d’una minoria insolidària, es mantindran els reforços dels controls de trànsit en les artèries d’eixida de les grans ciutats així com en les zones turístiques, per a evitar els “desplaçaments no desitjats a segones residències durant el pont de l’1 de maig“. Així ho ha indicat la delegada del Govern…\nGeneralitat prepara un desplegament sense precedents per als exàmens de les Proves d’Accés a la Universitat\nLa Generalitat Valenciana està treballant en un desplegament logístic sense precedents per a l’organització i correcte desenvolupament de les Proves d’Accés a la Universitat (PAU). Aquestes proves està previst que es realitzen els dies 7, 8 i 9 de juliol en la Comunitat Valenciana i que es presenten uns 20.000 estudiants, aproximadament. Amb la finalitat…


Clàssics a la romana.: ÀGORA, LA PEL·LÍCULA\nAnar a l’exposició sobre les drogues no va ser tan avorrit,ja que la forma d'explicar les coses era d'una manera didàctica.\ndesprès al veure la pel•lícula d’Àgora a la veritat no em va agrada la pel•lícula sencera nomes em va agradar algunes parts de la pel•lícula com quan podíem veure com la biblioteca era destrossada o els moment en el que Davo ofega a Hipatia perquè no pateixi les pedrades que li anaven a donar.\nPenso que nomes hi havien pocs moments en que potser a mi em van agradar,ja que al ser tan llarga, es va fer pesada\n14 de novembre de 2009 a les 16:11\nTot i que no vaig anar amb vosaltres a veure la pel·licula, ja que sóc de segon, hi vaig anar poc després d'estrenar-la.\nLa veritat és que em va agradar molt, sobretot per l'argument i els decorats, però potser si que vaig trobar que es feia una mica llarga.\nPenso que han fet molta públicitat de la pel·licula (que està molt bé), però que un cop ja l'has vista penses que no hi havia per tant.\nPerò en general la impressió ha estat bona.\n14 de novembre de 2009 a les 20:26\nM'agradat molt la película ja que ha estat molt ben escenificada, l'argument era impressionant i és un aconteixement que ha passat historicament o en part, sens dubte crec que Amenábar s'ha documentat molt per fer-la, també és veritat que la publicitat ha fet o ha ens ha impactat massa i degut això, anàvem a veure la pel·lícula amb molta espera, malgrat això ha estat genial tota la pel·lícula i en general tota la sortida.\n15 de novembre de 2009 a les 17:07\nJo penso tot el contrari la pel·licula em va agradar molt penso que els decorats estaven força bé i que la pel·licula en general es molt educativa perquè ens fa saber com van acabar amb la vida d'Hipatia d'Alexandria. Potserl'unic que va fallar va ser el final que no m'esperava que acabès així...però ja se sap aquest tipus de pel·licules\nLa pel·licula estaba molt ben feta, l'únic inconvenient és què es bastan llarga i pot ser que en alguns trossos es fagi pessada.\nPerò va ser molt interessant!\n16 de novembre de 2009 a les 8:20\nCrec que va ser una bona pel·licula; bons decorats, bon argument... Però crec q té una durada massa extensa, apart és repeteixen fets dels que és podrien prescindir.\nVa ser un dia bastant entretingut. L'exposició de les drogues, que no va estar gens malament, desprès una visita pel Cosmocaixa, i finalment anar al cine Comèdia a veure Àgora.\nEm va agradar bastant la pel·lícula, tot i que el final ja m'he l'esperava quan comencen a passar un seguit de coses. És bastant bona, tot i que podrien haber posat altres coses més per a que impactes del tot.\nÉs interessant sobretot perquè barrejen l'acció amb l'amor, i per tant, d'aquesta manera es fa més entretinguda.\nA mi, sincerament la pel·lícula em va agradar, no molt pero si que em va semblar bé. Ara bé, no la recomenaria. Suposu que la pel·lícula la vaig trobar pesada pero com que al final acaba d'una determinada manera..( que no ho diré xd) dons em va agradar o simplement em va fer molts pena.. i aixo va fer que al final m'agradés. ( no se si ho eu antes.. pero bueno.. xd)\nBON COSMO CAIXA :).\n16 de novembre de 2009 a les 8:22\nLa sortida en general va ser genial.Però el problema va ser la pel·lícula, com bé a dit la Mireia és massa llarga. Alhora s'ha d'afegir que el final ja el sabiem perquè el vam estudiar a filosofia. Però per la resta va estar molt bé, amb moments molt emotius.\n16 de novembre de 2009 a les 8:25\nEstic bastant d'acord amb la Mireia. La pel·pel·lícula està molt ben feta, però és bastant extensa trobo que és el que falla. A més vull afegir que anar al cinema a les 16.30 és per a molts pesat, ja què com dic jo, és l'hora de la migdiada i estar asseguts a un cinema i veure la pel·lícula es pot fer bastant pesat, tot i així Àgora no em va desagradar i el final em va impactar molt.\nLa resta del dia he de dir que va estar molt bé.\nDons primer´, la xarrada sobre les drogues va ser molt interressant i lo de Darwin va ser encara millor ja que ja em sabia una mica bastant la seva historia.\nRespecte a la pel·lívula, dons la veritat m'esperava alguna cosa diferent, però en general em va agradar.\nA mi no hem va agradar gens! No està mal feta, està molt ben per ser espanyola i l'espai i el vestuari, podén diferenciar les classes socials, estàn molt ben fetes, però la pel·lícula en sí no m'ha agradat gens ni mica. Que sigui llarga no ha sigut la causa perquè per exemple Harry Potter és llarguissima però si m'agraden, però la causa de que no m'hagi agradat és perquè aquest tipus de pel·lícula no m'agraden i se m'ha fet molt pesada.\nUn altre motiu perquè no m'hagi agradat a sigut a sigut a causa de les crítiques. Pensereu però si tothom parla molt bé d'ella? Pues per això, que he rebut moltissimes crítiques sobre aquesta pel·lícula molt bones, i això el que m'ha produit és que hem desepcioni, perquè hi parlen molt bé i tanta gent que penses que deu ser bonissima i desprès no era per tant, i molt menys no agradant-me aquest tipus de pel·lícula.\nEspero que no agradar-me no afecti la meva nota de llatí.. ¬¬ és broma xDD, se que no afectara! Jo només he donat la meva opinió del que demanaven =)\nMolt bon article Mireiaa!\n16 de novembre de 2009 a les 8:52\nAl cosmocaixa ja hi haviam anat, però sempre hi ha coses interessants com la xerrada sobre drogues que ens van fer.\nLa pel·licula d'Agora em va agrada. Parla d'una dona que no creu en la religió de la gent que vol matar, però que descobreix la veritat de l'òrbita de la terra.\n16 de novembre de 2009 a les 8:56\nEm sembla que m'haure de plantejar d'anar a veure la pel·lícula ja que diuen que es molt maca!\nAixó si esta molt ben feta per lo que e vist!\nNo he vist aquesta pel·lícula, pero em podria plantejar de algun dia veure aquesta pel·lícula Agora\nsembla bona la pelicula. però mai s'ha sap;\na vegades:"les aparences enganyen".\nencara no eh vist la peli pero\nalomillor mes endevant alomillor la\nmiro acompanyada d'unes bones\nA mi m'auria agradat haver anat a barcelona a veure-la pero aixó no va poder ser.. pero beno, jo la pelicula encara no le vist i espero veure-la ja que pal que m'han comentat es molt bona... ja anire a veure-la o me la descarregare.\nA mi la pel·lícula hem va agradar bastant,però hi havien parts en que es feia pesada. És el que diu la Mireia era molt llarga i van fer molta publicitat i tampoc es per a tant.\nJo crec que la sortida va anar super bé!! hem de repetir l'experiència de sortir junts tots els alumnes de 1r, per exemple, sense distingir per assignatures o modalitats. Tots vàrem poder aprofitar els coneixements al cosmocaixa o al cinema.\nA cadascú li ha agradat més o menys la pel·lícula, però ara que l'hem vista tots podem opinar i fer la nostra crítica. De totes maneres és interessant haver conegut el personatge d'Hipàtia, ja que les dones estaven apartades de la vida pública, i de la ciència. Què en penseu?\n24 de novembre de 2009 a les 11:39\nla pel·licula està molt ben feta, vaig anar just després de que s'estrenès i recordo que em va agradar molt :)


Situat a la província de València, Moixent és un municipi de 4.656 habitants i d’una extensió de 150 km. Recorre el seu vast terme municipal el riu Cànyoles, que passa entre valls i muntanyes on la vegetació és abundant i generosa i conviu l’agricultura de secà i la de regadiu. Les pinedes ocupen grans extensions de monts i entre les espècies vegetals que s’hi poden trobar destaquen també els àlbers, els xops i les alzines, a més d’una gran varietat de plantes aromàtiques.\nAl llarg de la història, Moixent ha sigut poblat per nombroses cultures a causa de la seua situació estratègica, i així ho testimonien les restes arqueològiques hi trobades, que van des del paleolític fins a l’edat de bronze. Un dels llocs de més interés i importància és el jaciment iber de la Bastida de les Alcusses, on es va trobar el famós Guerrer de Moixent.\nS’hi accedeix des de València per carretera per l’autovia A-7. Moixent també disposa d’estació de ferrocarril, per la qual passa la línia 2 de rodalies de Renfe.\nDins de la gastronomia típica moixentina destaquen plats com ara els gaspatxos moixentins i la gachamiga, com també els arrossos amb carn de caça. A més, Moixent és conegut també per la qualitat del seu vi i el seu oli. Els últims quatre anys l’oli de la Cooperativa Sant Pere Apòstol ha rebut guardons com al millor oli de la Comunitat Valenciana.\nMoixent atresora nombroses cultures al llarg de la seua història, com ho proven les restes arqueològiques trobades als voltants, entre les quals destaca el poblat ibèric de la Bastida de les Alcusses, on es va trobar el Guerrer de Moixent, una estàtua d’un valor artístic extraordinari que està al Museu de Prehistòria de València.\nUna altra de les visites obligades a Moixent és el Museu Arqueològic, la major part dels seus fons provenen dels jaciments ibèrics locals: el poblat de la Bastida de les Alcusses i la necròpolis del Corral de Saus.\nAl terme municipal hi ha també paratges d’interés turístic com el Bosquet, ideal per a fer-hi una passejada entre pins i alzines centenàries, o àrees recreatives com la Solana, amb berenadors, zona de jocs, banys, etc.\nA més, Moixent disposa d’un gran nombre de recursos que es poden visitar mitjançant el servei d’audioguies, com ara el Castell musulmà d’època almohade i la Torre; l’església de Sant Pere Apòstol, d’estil neogòtic, o el nucli antic. Aquestes audioguies es poden trobar en el web de l’Ajuntament, com també les videoguies, i estan disponibles en cinc idiomes: castellà, valencià, anglés, alemany i francés.\nDurant tot l’any, a Moixent es duen a terme nombroses celebracions, les més destacables són: les festes populars, que se celebren l’última setmana d’agost i en les quals es combinen els espectacles taurins de carrer (el bou embolat, les vaquetes, etc.) amb les revetlles musicals, els balls regionals, els focs artificials, les misses, les processons i les competicions esportives. Aquestes festes es fan en honor del Santíssim Crist del Calvari i les Santes Relíquies.\nLa Setmana Santa, que se celebra amb processons, en les quals intervenen diferents confraries de caputxins. Tenen per epíleg la Pasqua, quan la gent puja al Bosquet a menjar-se la llonganissa de Pasqua i la mona.\nEls moros i cristians se celebren durant el primer cap de setmana de novembre, en el qual l’Associació de Moros i Cristians organitza diversos actes. Entre aquests cal destacar la gran entrada, en què les diferents esquadres, mores i cristianes, desfilen a ritme de marxes i també es fan les ofrenes en honor de la Mare de Déu Miraculosa i les ambaixades.\nAdreça: carrer Poeta Gabriel Vila, 7\nTelèfon: 690 115 083\nAdreça electrònica: moixent@touristinfo.net


Exigim millores en el Pla General en l’àmbit del dret a l’habitatge – Castelló en Moviment\nPresenten 10 al·legacions al Pla d’Ordenació Detallat. Consideren especialment greu que no es contemple un Pla d’habitatge municipal que desenvolupe les polítiques públiques per garantir aquest dret humà.\nCastelló en Moviment considera que l’actual Pla General té un ample marge de millora i amb aquesta finalitat ha registrat 10 al·legacions al Pla d’Ordenació Detallat. El portaveu de la formació assembleària, Xavi del Señor, ha indicat que “es tracta d’al·legacions relacionades amb millores en el medi ambient, la mobilitat sostenible, el soterrament de l’accés sud o el desenvolupament d’un Pla d’Habitatge municipal”.\nL’agrupació electoral considera el Pla General “la pedra angular del futur de Castelló pel que en els documents normatius ha de contemplar-se aquestes qüestions i sobretot un element cabdal per als poders públics com és un Pla d’habitatge municipal”. Del Señor ha explicat que aquest últim punt és una les principals qüestions per les que han decidit fer el pas i registrar al·legacions.\nEl portaveu ha explicat que “ni el Pla General Estructural ni el Pla Detallat contemplen un Pla específic per a promoure les condicions necessàries i les normes pertinents per fer efectiu el dret a gaudir d’un habitatge digne i adequat. En els dos Plans hem al·legat en aquest sentit.”\nA més, el regidor de l’agrupació electoral apunta que “aquesta mancança es pot interpretar com una renúncia a emprendre polítiques actives d’habitatge públic, ja que actualment el Pla supedita la disponibilitat d’habitatges públics a la iniciativa privada. No podem perdre aquesta oportunitat per avançar en garantir el dret a l’habitatge des de l’àmbit públic”.\nA més a més, la resta d’al·legacions de Castelló en Moviment aborden qüestions relacionades amb el parc agrari, l’anella verda, la mobilitat sostenible, un pla de mobilitat específic per a la marjaleria, les super illes o el soterrament de l’accés sud ferroviari, entre d’altres qüestions.\najuntament de castellóPGOU\nInsistim en què el Govern impulse el Parc Agrari i l’Anella Verda per negociar els Pressupostos de 2019


Google+ El 30 de desembre se celebra la XXXII San Silvestre Popular Valenciana | El Blog de la Dipu\nEstás aquí: Home / Deporte / Carreras populares / El 30 de desembre se celebra la XXXII San Silvestre Popular Valenciana\nEscrito el:15 diciembre, 2015\nUn any més i ja són 32 edicions, se celebra en la Plaça de l’ajuntament esta jornada lúdic esportiva per a finalitzar l’any 2015, i on tota la família té cabuda.\nLa Sant Silvestre Popular Valenciana se celebra cada any, des de 1983, per a commemorar les festes nadalenques i el fi d’any. Milers de valencians participen en ella. El recorregut és de 5.500 metres. Es tracta d’una jornada lúdic esportiva per a finalitzar l’any 2015 i on tota la família té cabuda.\nUn altre any més són 15.000 dorsals les que es posaran a disposició del públic valencià per a participar en esta gran festa popular i esportiva de València.\nEixida: Carrer Xàtiva, enfront de l’estació del Nord\nMeta: Plaça de l’Ajuntament de València.\nEls primers a eixir seran els 600 dorsals de la categoria preferent. Tot seguit es donarà el tret d’eixida a la carrera popular, oberta a tots els públics, sent un prova de caràcter lúdic i festiu.\n← Els Reis també parlen valencià\nOtos, Atzeneta d’Albaida i El Palomar acosten la seua oferta turística a València →


Incendi en una vivenda a La Font d'En Carròs | infoniu\nHome Actualitat Incendi en una vivenda a La Font d’En Carròs\nEl foc es va produir en el menjador on hi havia dos matalassos\nDotacions dels Parcs de Bombers d’Oliva i Gandia es van mobilitzar la mitjanit del dijous 10 de gener a l’incendi d’un habitatge de dos plantes al carrer Dos de Maig de La Font d’en Carròs. Per sort, l’inquilí es trobava fora.\nConcretament el foc va afectar dos matalassos que hi havia en el menjador. La resta de l’habitatge s’ha vist afectada pel fum. El foc es va donar per extingit cap a la 1.30 de la matinada.\nTags:incendi habitatgela font d'en carròs\nLa Filmoteca projecta 23 pel·lícules per abordar els 'diàlegs i les filiacions'\nUn veí de Daimús campió del món amb el seu canari


La Seu invertirà 900.000 € en actuacions per al 2015 - El Periòdic d'Andorra\nLa Seu invertirà 900.000 € en actuacions per al 2015\nCiU, ERC i PP aproven la modificació del pressupost municipal\nPublicat el Dimecres, 22 d'abril de 2015 | 02:45 h\nL’últim ple de legislatura de l’ajuntament de la Seu d’Urgell, celebrat dilluns passat al vespre. | El Periòdic\nEl ple municipal de l’ajuntament de la Seu d’Urgell va aprovar dilluns –amb els nou vots a favor dels grups de CiU, ERC i PP, sis abstencions de PSC-Progrés i un vot en contra d’ICV– la modificació del pressupost per fer efectiva la planificació de les inversions previstes a la ciutat durant l’any 2015. En total, es destinaran 900.000 euros a millores urbanístiques i d’equipaments.\nEl tinent d’alcalde d’Hisenda, Jesús Fierro, va destacar l’aprovació dels projectes triats per votació popular a través dels Pressupostos participatius: finalitzar la vorera entre el riu Segre i el parc de Bombers (44.087 euros); col.locar desfibril.ladors en diversos punts de la població (5.400 euros); arranjar la pista de bàsquet de l’escola Albert Vives (17.360 euros); instal.lar una gàbia trampa per a gats, una gàbia per al postoperatori de les femelles i material d’esterilització per a 90 femelles i 60 mascles de gats de carrer (4.860 euros) i, a més a més, revisar els pendents de les baixades dels passos de vianants (28.000 euros).\nA part de les inversions escollides per la ciutadania, també hi ha previstes altres actuacions: invertir 400.000 euros en l’adequació de la plaça de Joan Sansa; 70.000 euros en la reurbanització de la urbanització Mallol; 60.000 euros en l’obertura del Portal de Soldevila, i 167.000 euros en la pavimentació de carrers.\nAltres intervencions programades són l’arranjament dels vestidors del pavelló poliesportiu; la millora dels vestidors ubicats sota la graderia del camp de futbol; la reposició de la coberta de l’Escola d’Adults; la neteja de la parcel·la de l’antiga ubicació de l’escola La Valira per convertir-la en zona esportiva, i millores en la\npavimentació dels carrers de Castellciutat. Totes les obres es duran a terme amb el romanent de tresoreria del 2014\nEl grup de l’oposició majoritari, el PSC-Progrés, va abstenir-se però va criticar que l’últim ple de la legislatura municipal tractés un tema tan important. «El pròxim govern municipal heredarà aquestes decisions», va remarcar el portaveu, Òscar Ordeig. El regidor va criticar el to «marcadament electoralista» de les propostes.\nEl regidor d’ICV, Antoni Viñals, es va mostrar disconforme amb el plantejament del procés de participació i va assegurar que «les accions s’haurien d’haver dut a terme des del primer dia, i no ara, tan a prop dels comicis municipals», i va oposar-se a la modificació de crèdit.\nEn canvi, el regidor d’ERC, Miquel Caminal, va votar a favor i va argumentar «els bons resultats que s’han obtingut a l’hora de gestionar les finances municipals». Caminal va assegurar que «la situació de l’ajuntament és bona gràcies a l’esforç que s’ha dut a terme per gestionar bé els diners».\nFinalment, el regidor del PP, Pere Millàs, que també va votar a favor, va destacar l’adequació de les pistes de bàsquet ubicades a l’antic espai de l’escola La Valira perquè «és un projecte que hem defensat en el plenari i que finalment serà una realitat», va dir.


C04.- Taller d'aperitius creatius (matins) - Tres Roques\nC04.- Taller d’aperitius creatius (matins)\nCalendari Dies 9 i 16 de febrer de 2021\nDescripció Els aperitius són en realitat una taula de capricis que ens captiven els sentits. Si voleu que les taules de casa siguin un petit espectacle de sabors i colors, en aquest taller aprendreu a fer combinacions originals amb ingredients quotidians per satisfer els paladars de petits i grans\nElaborarem nous aperitius utilitzant els productes més frescos de la temporada.\nAl Taller d’aperitius descobriràs els millors productes de temporada. T’explicarem tots els secrets per gaudir dels productes més frescos. En aquest curs combinarem la part pràctica amb la part teòrica.\nObservacions Sense necessitat de coneixements previs


La santfruitosenca Paula Fernández continuarà a Primera, ara amb el Rayo Vallecano - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa santfruitosenca Paula Fernández continuarà a Primera, ara amb el Rayo Vallecano\nJugarà amb el conjunt madrileny la propera temporada després del seu pas pel Màlaga el curs passat\nPaula Fernández la primera per l'esquerra a la fila de dalt RAYO FEMENINO\nPaula Fernández la primera per l'esquerra a la fila de dalt\nPaula Fernández és des d'ahir jugadora del Rayo Vallecano\nFinalment s'ha desvetllat l'enigma. La futbolista santfruitosenca Paula Fernández, de 20 anys, jugarà la propera temporada al Rayo Vallecano, un històric del futbol femení estatal. D'aquesta manera, la bagenca podrà gaudir una temporada més de la Lliga Iberdrola (Primera Divisió) després del seu pas pel Màlaga el curs passat. Una competició que dar-rerament ha agafat gran volada amb unes entrades d'aficionats als estadis molt destacades i amb un nivell de joc dels equips gens menyspreable.\nEl Rayo Vallecano, que va començar ahir la pretemporada, engega una nova etapa amb canvis a la plantilla i amb una dona com a entrenadora, Jessica Rodríguez, que va ser jugadora del Sant Gabriel, l'Espanyol, l'Europa i el Barcelona. Com a tècnica va formar noies als equips inferiors de l'Espanyol i també ha estat fora d'Espanya: al Japó, als Estats Units i, finalment, a Dinamarca. En la campanya passada, el Rayo Vallecano va acabar en el desè lloc, amb 29 punts, en una lliga que va dominar l'Atlètic de Madrid després d'un interessant frec a frec amb el Barça (els dos equips van quedar separats per tres punts). Les de la franja vermella, com es coneix el Rayo, jugaran el primer partit de lliga al camp del Logronyo el cap de setmana del 7 i 8 de setembre.\nFa uns dies, en la presentació de la nova equipació del CE Manresa, Paula Fernández hi va participar com a exjugadora blanc-i-vermella; en aquell moment encara no va poder concretar la seva destinació, tot i que de ben segur ja s'estava coent alguna cosa.\nPaula Fernández va iniciar-se al Paidos abans d'anar al CE Manresa. Hi va destacar i el Barça la va reclamar, on va jugar en totes les categories fins arribar al filial, a Segona Divisió. Fa dues temporades va decidir marxar al Màlaga per fer front a un projecte engrescador, amb el repte de pujar a la Lliga Iberdrola amb les andaluses. I dit i fet, el Màlaga va aconseguir un brillant ascens amb una destacada participació de Paula Fernández al mig del camp.\nLa futbolista bagenca va optar per quedar-se al club malagueny i poder jugar al màxim nivell. El setembre de l'any passat va arribar el seu debut, tot i que va ser agredolç perquè el Màlaga va caure amb el potent Atlètic de Madrid per 0 a 4. Tenir continuïtat en les titularitats no va ser fàcil per a la bagenca, tot i que va acabar jugant en 22 partits i va anotar 2 gols. El Màlaga, tot i tenir opcions fins a les acaballes de la competició, no es va poder salvar i va retornar a Segona Divisió. Paula Fernández va aconseguir el seu primer gol a la Lliga Iberdrola aquest gener contra la Reial Societat, un gol que no va servir per a un marcador desfavorable davant les basques (1-3). Paula Fernández no només ha destacat en els clubs en els quals ha estat, també ho ha fet en les respectives seleccions estatals. Així, va ser campiona d'Europa sub-17 (el 2015) i sub-19 (el 2017), i subcampiona del món sub-20 (el 2018), com a participacions més destacades amb Espanya.\nLaura Martínez, Nerea Valeriano, Noèlia Garcia i Jana Fernández jugaran a la segona categoria. Esports


Manises i Godella recorren la sentència del TSJCV sobre Port Mediterrani | Valencia Extra\nManises i Godella recorren la sentència del TSJCV sobre Port Mediterrani\nEls Ajuntaments de Godella i Manises (València) han presentat un recurs contra la sentència del Tribunal de Justícia de la Comunitat Valenciana (TSJCV) del 8 d’octubre de 2019 referida al projecte de centre comercial Port Mediterrani (modificat posteriorment a Intu Mediterrani) en considerar que “vulnera la legislació sobre avaluació ambiental”.\nSegons han informat en un comunicat, en la sentència se cita aqueixa llei d’avaluació ambiental, que disposa que l’òrgan promotor ha d’identificar, descriure i avaluar els possibles efectes significatius sobre el medi ambient que puguen derivar-se, entre ells l’alternativa zero, és a dir, la no realització del programa o pla urbanístic, una situació que els recurrents consideren que “no s’ha dut a terme per part de les promotores de l’obra”.\nManises i Godella entenen que “s’està privant a l’Administració, com a òrgan ambiental, al fet que es pronuncie sobre la idoneïtat del macrocentre comercial”.\nDes que es va presentar el projecte de centre d’oci a Paterna tots dos ajuntaments s’han mostrat contraris al mateix argumentant que “danyarà el comerç local dels nostres municipis i de les localitats veïnes”.\n“Hem de defensar l’economia de proximitat, la que beneficia directament als nostres ciutadans”, ha explicat l’alcalde de Manises, Jesús Borràs. Per part seua, l’alcaldessa de Godella, Eva Sanchis, ha recordat que la comarca “està col·lapsada per la quantitat de centres comercials que existeixen”, la qual cosa “contrasta amb la necessitat de preservar els pocs paratges verds i boscosos que tenim, com és el cas dels Moles”.\nEls dos alcaldes de Compromís han explicat que l’escrit de preparació al recurs de cassació es va presentar dimarts passat 21 de gener. L’Advocacia de la Generalitat Valenciana ha anunciat també que recorrerà la sentència.


Últims dies per presentar les candidatures als premis eWoman Girona 2019 - Diari de Girona\nÚltims dies per presentar les candidatures als premis eWoman Girona 2019\nS'entregaran el proper 13 de juny durant la jornada eWoman al Palau de Congressos de Girona\nddg | girona 24.05.2019 | 09:19\nFalta menys d'un mes per l'eWoman Girona, una jornada organitzada per Diari de Girona i Prensa Ibérica, amb el patrocini de LaLiga, la Universitat de Girona, Oliva Motor, Fibracat i Endesa, impulsat per Caixabank i amb la col·laboració de Dermika, Palace Woman, l'Ajuntament de Girona, Prat Sàbat, Giah i l'Associació Gironina d'Empresàries. L'esdeveniment té com a objectiu servir d'altaveu als casos d'èxit de les dones que han destacat per la seva trajectòria professional i el seu lideratge en l'entorn empresarial actual.\nAmb l'objectiu de ser una sessió motivadora i inspiradora, la jornada inclourà el lliurament dels premis eWoman Girona 2019. Diari de Girona atorga tres reconeixements a tres dones amb una trajectòria professional destacable del territori gironí. Les tres premiades rebran un guardó i podran explicar a través d'una entrevista al diari la seva experiència ewoman i donar a conèixer el seu perfil professional. Com a colofó final, d'entre totes les premiades en tots els esdeveniments que es realitzin a Espanya d'eWoman, hi haurà una gala final en la qual Prensa Ibérica Media premiarà l'eWoman de l'any.\nEl proper 29 de maig, el jurat dels premis eWoman es reunirà per estudiar les candidatures presentades a les tres categories dels guardons: Negoci online, Trajectòria professional by CaixaBank i Mèrit Esportiu by LaLiga.\nEl jurat el formen: Carol López, cap de Relacions Institucionals i Protocol de l'Ajuntament de Girona; Anna M. Pla Boix, delegada del rector per la Igualtat de Gènere de la Universitat de Girona; M. Rosa Agustí, presidenta de l'Associació Gironina d'Empresàries; Josep Maria González, director d'Àrea de Negoci de Caixabank a Girona; Jordi Roura, Cap d'Esports de Diari de Girona; Laura Fanals, cap de la secció de Política del Diari de Girona; Anna López, directora comercial de Diari de Girona; Fèlix Noguera, administrador de Diari de Girona, i Anna Salamaña, directora de Desenvolupament de Negoci de Diari de Girona.\nLes inscripcions per ser candidates al premi es poden enviar per correu electrònic a esdeveniments@ddg.cat abans del 28 de maig de 2019.\nJudith Viader Codina: «No tinc un guru de capçalera. Però m'inspiro en gent que mira cap al futur».


Alumnes d’escoles innovadores. Com les valoren? | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació.\nMares, pares, mestres, pedagogs, pensadors… Tothom hi diu la seva sobre el sistema educatiu. Què s’ha d’aprendre, com, quan o per què. Però, què en pensen els estudiants de primària i secundària? Donem veu als grans protagonistes del món educatiu, alumnes d’escoles innovadores públiques i concertades, grans i petites, que ens diuen què els sembla la manera com aprenen.\nLa Blau (15) sabia que a l’Institut Joan Oró de Lleida treballaria per projectes i que part de les classes serien en anglès. Admet que al principi tenia una mica de por, creia que no seria capaç d’aconseguir-ho, patia per si ho entendria prou i pel fet de treballar en grup, però s’hi ha adaptat ràpid: “Ha sigut fàcil aprendre a treballar junts, ens repartim la feina, compartim el que hem entès. Tots hem evolucionat, hem crescut com a grup i individualment. Treballar per projectes cohesiona i alhora guanyes confiança, et vals per tu mateixa; aprens a acceptar les opinions dels altres i contrastes el que pensa cadascú, entens que hi pot haver més d’una idea vàlida”.\nL’Institut Joan Oró forma part d’Escola Nova 21, el projecte d’innovació educativa al qual s’han adherit més de 450 centres amb l’objectiu de consolidar un sistema educatiu innovador i avançat. La directora de l’institut, Emma Carreras, explica que el curs 2017-2018 sortirà la primera promoció de 2n de batxillerat que han treballat per projectes. Està segura que els anirà bé perquè han rebut una educació que els dota d’eines per ser creatius, trobar solucions i resoldre problemes. Els últims anys han capgirat el centre, i han passat de tenir vuit sol·licituds com a primera opció a tenir quatre línies a 1r d’ESO, i nanos que es queden fora. “Les famílies valoren aquest tipus d’ensenyament”, diu convençuda.\nLa iniciativa Escola Nova 21\nEl primer que llegeixes en entrar a la web d’Escola Nova 21 és: “El canvi educatiu és possible”. Diu el seu director, Eduard Vallory, que el programa fa confluir els esforços de canvi cap a un horitzó comú: “Fem aflorar la necessitat social de canvi i la canalitzem per organitzar la transformació del sistema. Partim de la base que cal aportar als infants i joves un aprenentatge rellevant i amb sentit -explica-. Tots els actors han d’intervenir-hi, per canviar arreu els models d’aprenentatge i d’avaluació: no podem promoure un aprenentatge competencial i que la prova per entrar a la universitat no ho sigui. També s’han de destinar recursos a l’actualització del professorat, i fer-ho amb garanties, amb una formació específica per aprendre a treballar de manera diferent. Calen recursos per fer-ho possible, els diners necessaris són menys dels que perdrem si no actualitzem el sistema”.\nPer la seva banda, l’Escola Pompeu Fabra de Barcelona treballa per projectes des del 1992. Llavors es considerava una escola de renovació pedagògica. 25 anys més tard continua sent un centre petit. La seva directora, Leonor Carbonell Carvajal, entén que l’escola és un espai on tothom ha de tenir la possibilitat de créixer i aprendre amb totes les capacitats, interessos i necessitats. L’Àlex (11) és alumne de la Pompeu Fabra des de 3r de primària. Recorda que al principi tot era una mica diferent de l’experiència anterior. “També teníem taules i cadires però aquí treballem molt més en grup i tenim el racó de lectura”, comenta l’Àlex. No m’acaba d’entendre quan li pregunto si li agrada la seva escola: “Esclar, per què no m’hauria d’agradar? El que em costa més és coavaluar, prefereixo els exàmens amb les preguntes de sempre”. L’escola, després de modificar l’estructura organitzativa i els objectius d’aprenentatge, comença a treballar amb l’avaluació. El resultat és que, a més de l’avaluació dels mestres, els nois i noies avaluen la feina dels companys. Per a l’Àlex és difícil saber si ho fa bé o malament. La Leo reconeix que quan introdueixen un canvi els alumnes el qüestionen, “generalment s’habituen a la manera de treballar però d’entrada els canvis els sobten, busquen regularitats”, admet la directora.\nAl Guillem (12) també li costa acostumar-se a fer les coses de manera diferent, tot i que està encantat de treballar per projectes. Està a punt de fer 1r d’ESO a l’Escola Cor de Maria d’Olot, on des de fa tres cursos desenvolupen el projecte d’innovació ‘L’escola que somio’, per capgirar la manera d’ensenyar i aprendre. Diu que amb el canvi ha millorat la relació amb els companys, aprèn i es diverteix. La seva mare nota que està més content i motivat. “Amb la germana gran estàvem acostumats als llibres, les llibretes i les classes magistrals. Sembla que el canvi és positiu, treballar per projectes l’ajudarà per als seus estudis posteriors”, comenta la mare.\nEl psicòleg i educador Alfredo Hernando està convençut que hi ha una consciència social que l’escola ha de canviar, encara que per a algunes persones els canvis generin desconfiança. Entén que si el món ha canviat, necessitem competències diferents de les de fa 30 anys, per això l’escola ha de ser diferent, ha d’adaptar-se i transformar-se per complir amb la seva finalitat, la de preparar-nos per viure en societat, ser autònoms i capaços de desenvolupar un projecte vital.\nLa finalitat de l’escola hauria de ser la de preparar-nos per viure en societat, ser autònoms i capaços de desenvolupar un projecte vital\nEl director de l’Institut de Sant Llorenç de Morunys, Josep Molins, sap per experiència que les famílies estan a l’expectativa però, si els fills estan contents i aprenen, no s’amoïnen tant. “Si els canvis són bruscos no funcionen, i s’han de fer comptant amb els alumnes, els professors i les famílies. Primer veiem quines són les necessitats dels estudiants i a partir d’aquí anem fent”, diu el director. La Laia (13)ha acabat 2n d’ESO a l’Institut Sant Llorenç, on treballen per projectes gairebé totes les assignatures. La seva opinió és calcada de les anteriors: els companys es coneixen millor, li agrada treballar en equip, repartir-se la feina, les matèries en què elaboren un producte final, exposar davant la classe o que el professor passi pels diferents grups, els ajudi amb el que no saben i els expliqui altres coses relacionades amb el tema.\nI els deures? Tots en fan. La Laia voldria tenir menys deures per tenir més temps lliure. La Blau diu que no són els típics de copiar, utilitzen plataformes d’internet on els pengen els exercicis: “Hem de buscar informació per saber més sobre el tema que fem a classe o tasques per avançar matèria. A vegades també fem deures dels més tradicionals”. El Guillem té alguns dies per repassar el que han fet a classe. Té clar que els mestres necessiten que facin exàmens per tenir notes, encara que ells també s’avaluen entre els membres dels grups de treball: “A més de dir el que ens ha semblat la feina dels altres comentem com ens hem sentit, com ho hem fet i què podem millorar. He après a ser sincer, a dir el que penso encara que no m’hagi agradat gaire com ho ha fet un amic”. Coincideix amb la resta de nois i noies a dir que aprenen els uns dels altres, es té més en compte la seva opinió i això els agrada. L’estructura de la classe també ha canviat, han passat de pupitres en fila a repartir els grups per la classe amb un espai al mig, amb el professor passant per tots els grups. Tots prefereixen treballar per projectes; la Blau s’estima més aprendre d’una altra manera el que hi ha als llibres, sobretot quan combinen diverses assignatures. “Els exàmens d’aquestes matèries són més lògics, haig d’estudiar igual però oblido menys, quan experimentes el que aprens ho interioritzes més”, diu la Blau. Tot i estar encantada a l’institut, canviaria alguna cosa, voldria fer classe a l’exterior, que els toqués l’aire i aprofitar la llum del sol. “Crec que aquest curs intentaran fer-ne alguna a fora”, comenta contenta.\nPatis repensats, més naturals i educatius\nL’Heura del Pati són la Lluïsa i la Cèlia, dues arquitectes que es troben amb la mateixa inquietud, acompanyar en els processos participatius i de disseny per tenir patis d’escola educatius i naturals. Comencen fent tallers experimentals perquè els nens construeixin amb materials naturals, però de seguida s’adonen que el pati és una part més de l’escola: “És un procés social en què participen alumnes, famílies i professors. Al pati es pot fer pràcticament de tot, però les pistes asfaltades normalment monopolitzen els patis”, explica la Cèlia. Assegura que quan només hi ha una opció tothom és allà i es baralla per allò. A la pista sovint es juga a futbol i als que no els agrada es queden relegats a un espai secundari. Això genera discriminació i poca col·laboració. Encara que no hi ha un pati ideal, els elements que es repeteixen als patis que dissenyen són llocs per amagar-se, racons, espais per fer equilibris, llocs per poder fer excavacions, aigua i animals. “El contacte amb la natura és bàsic, necessitem el verd, embrutar-nos… Si hi ha més opcions la pista té menys usuaris”, conclou la Cèlia.\nAlfredo Hernandoés autor del llibre ‘Viaje a la escuela del siglo XXI’, un projecte educatiu que identifica les escoles més innovadores del món. Després de dos anys de cerca conclou que tots els centres tenen en comú l’aposta pel canvi d’assignatures cap a formes més modulars barrejant continguts, tenen en compte l’aprenentatge cooperatiu dels alumnes, desenvolupar noves habilitats i competències perquè siguin capaços d’extreure coneixements rellevants de la informació que els envolta. Segons Hernando, l’objectiu és connectar l’estudi amb la vida i la metodologia que ho permet és treballar per projectes. “Això suposa que també s’han de canviar espais i horaris. No té sentit que estiguin tots davant del professor mirant perquè els alumnes a més d’escoltar han de treballar”, explica l’educador. Hernando assegura que el mite que diu que els alumnes aprenen menys amb les noves metodologies és fals. “Es pensa que amb els exàmens s’esforcen més però quan realment són escoles innovadores utilitzen diferents eines d’avaluació i també exàmens. El procés d’aprenentatge i l’esforç és més continuat”, diu.\nEntre els 50 centres més innovadors del món dos són catalans i un d’ells és l’Escola Mare de Déu de Montserrat de Terrassa. La seva directora, Núria Marín, està orgullosa que una escola pública, on la majoria dels alumnes són fills d’immigrants en un entorn d’exclusió social, es consideri una de les més innovadores. “No formem part d’Escola Nova 21, estem dins del projecte de comunitats d’aprenentatge, en què implementem actuacions educatives d’èxit avalades per la comunitat científica internacional. Com més n’incorporem, més bons resultats aconseguim”, diu Marín. Quan van començar el projecte educatiu obtenien un 17% d’èxit en els resultats de comprensió lectora; cinc anys més tard ja han arribat al 85%. El Mohamed i el Wassim estan a punt de fer 6è i el Reda, que ha acabat 6è, té clar que a partir del curs vinent tornarà a l’escola per fer de voluntari. Pares i voluntaris poden ser a l’aula treballant amb els alumnes. La biblioteca tutoritzada és l’espai preferit del Mohamed (11): “Hi anem en acabar les classes. Hi ha voluntaris que ens ajuden a fer els deures i acabem llegint un conte”. El Wassim afegeix que després d’esforçar-se tant a classe no els costa fer els deures i que voldria que hi anessin més voluntaris. Tots tres em parlen del Club dels Valents, on hi ha els nens i nenes que tenen un bon comportament. “Els altres són covards però a la nostra escola tots som valents”, diu el Reda. Al Wassim li agraden les tertúlies literàries. “Llegim per aprendre i passar-nos-ho bé”, diu satisfet.\n« Com gestionar les emocions dels adolescents després dels atemptats\nInternet treu hores de son als joves però els dóna resistència emocional »


El centre històric de Cocentaina acumula més de 2,5 milions d'euros en inversió en els últims 8 anys\nAquesta línia de treball seguirà sent una constant en la nostra acció de Govern, així és que any rere any seguirem veient els bons resultats i tots a una anirem incidint en aquelles zones amb més necessitats”.\nL'Ajuntament de Cocentaina, mitjançant la Regidoria d'Obres i Serveis, té previst llançar en breu una nova convocatòria d'ajudes per a la millora i reforma de les façanes i cobertes del centre històric i dels barris de conservació. Aquestes subvencions tindran un valor aproximat d'inversió d'uns 70.000 euros.\nA falta que es publiquen les bases al Butlletí Oficial de la Província, des del consistori contestà avancen importants canvis en la convocatòria. Com ara la possibilitat d'acollir-se a aquestes ajudes que tindran tots els edificis amb més de 40 anys d'antiguitat. A més, a banda de la façana i la coberta, també seran objecte de les obres de millora altres elements arquitectònics com ara les tàpies dels edificis, patis... tots aquells elements estructurals d'interés que seran avaluats degudament pels tècnics.\nAquesta línia d'ajudes en la rehabilitació i millora en les façanes i cobertes es suma a altres actuacions que s'han portat avant en els últims anys i que han incidit en la millora de l'estat de conservació del centre històric, com ara els canvis en la il·luminació pública (200.000 euros), el canvi de paviment, xarxa d'aigua i clavegueram (més d'1 milió d'euros) i altres conceptes fins a sumar més de 130 actuacions que han generat més d'1.250.000 euros en volum econòmic. En total, des del Govern contestà s'ha calculat que s'han invertit més de 2,5 milions d'euros en el nucli antic en els últims 8 anys, entre inversió pública (75%) i privada (25%).\nRecordem que, com en el cas de les rehabilitacions de façanes i cobertes, els propietaris reben una ajuda municipal per fer front als treballs però també fan la seua pròpia aportació per a completar els treballs. És per això que, com destaca el regidor d'Obres i Serveis Marcos Castelló, es pot considerar que “entre Ajuntament i els mateixos veïns i veïnes de Cocentaina estem treballant tots a una per a mantenir el nostre centre històric, així com els barris de conservació, en les millors condicions possibles. Amb els canvis en la il·luminació, en el paviment i la millora de les façanes ja s'ha vist tota aquesta feina en els últims anys.


Informe sobre la participació del BPI al Seminari de Petru Major\nEl 18 i 19 de març d'enguany els membres de la Comissió de Justícia Penal Internacional de l’ICAB, Erika Torregrossa, Javier García Mallol i Eulàlia Pascual van assitir en nom de la Comissió a Tîrgu-Mures, Romania, al seminari organitzat per la Universitat de Petru Maior i el BPI-CAPI, amb el títol 'La salvaguarda dels drets humans en la lluita contra el terrorisme i el repte de la immigració massiva a la UE'.\nAmb l’assistència d’advocats, advocades i món acadèmic provinent de diversos països, com ara Jacqueline MORAND-DEVILLER, degana honorària de la Universitat de Sorbonne-París, Draghos Chilea, advocat del BPI i degà de la Universitat de Constança, Spyridon VLACHOPOULOS, de la Universitat d’Atenes, Joaquim Pelegrin, conseller executiu del BPI-CAPI o Ali AL JABAL, advocat de Bahrain, es va debatre sobre les mesures adoptades pels Estats de la Unió Europea per lluitar contra el terrorisme.\nEs va plantejar que les mesures en qüestió sovint plantegen seriosos desafiaments als drets humans i l'Estat de Dret. I per altra banda, la gestió de la Immigració massiva que afronta la UE ha de salvaguardar uns mínims estàndards compresos en els convenis i tractats signats pels Estats membres.\nLes membres de la comissió van oferir sengles conferències al Seminari i a alumnes de Dret i ciències jurídiques de la Universitat Petru Major, Erika Torregrossa, sobre “Per què el terrorisme no està dins la jurisdicció de la Cort Penal Internacional?” i l'Eulàlia Pascual “El Dret i les convencions de Drets Humans com a instrument d’estabilitat en la dicotomia entre seguretat i drets humans”).


Montilla veu “condicions” | Des de Sants\nAquest món de la política catalana cal veure’l per creure-te’l. Avui, en plena compareixença de Montilla al Parlament va i es despenja amb aquestes declaracions: després de les eleccions basques i gallegues, les condicions per aconseguir el finançament (repetim-ho: perquè la llei es compleixi) són millors que abans. Què ha passat pel mig? Doncs que el PSG ha perdut les eleccions mentre que el PSE les ha guanyades. Entenguem-nos: que el PSOE ha perdut els seus dos aliats de Galeusca que tenia, PNB i BNG, i que ara necessita a CiU.\nEl món al revés i a ningú se li cau la cara de vergonya. Ni tan sols al Molt Honorable. Montilla diu que podem ser optimistes no perquè el PSC vulgui fer valdre els seus 25 escons, sinó perquè… CiU resultarà decisiva a Madrid! I tot això dit sense que el cel s’enfonsi ni una esquerda s’obri al terra per emportar-se’ns l’avern. Tot plegat en un discurs amb text en mà d’aquests que tant li agraden a l’insegur, a l’anti-líder al lamentable antiorador Montilla.\nSi el país està en decadència, no és només per Espanya. És per la pobresa dels nostres quadres dirigents. Pobresa mental, pobresa espiritual i manca global d’aptituds. Ara bé, el PSOE ja sap que a Catalunya es pot guanyar amb un pal d’escombra de cap de llista, sap que es pot mentir, incomplir la llei i fins i tot fer un paper tan trist com el que l’actual govern està fent. Res s’enfonsa, tot continua igual i amb la inèrcia d’ignorànica i estultícia acumulada res fa preveure que bestieses d’aquestes dimensions no es tornin a repetir. Si el públic no les veu, vergonyes d’aquesta mida no existeixen. Fins i tot crec que poden ser superades.\n« Eleccions autonòmiques: més espanyolisme al canto La manifestació dels 10.000. Dia -1 »\ncarmef, on 5 Març, 2009 at 07:54 said:\nMolt Bon article nano, l´he porta´t al bloc.\nmarceli, on 5 Març, 2009 at 18:57 said:\nEl Sr. President de la Generalitat de Catalunya amb el mateix artícle també diu: Montilla creu que els partits catalans tenen l’oportunitat de “tenir més pes i ser més decisius”, si són capaços de “treballar plegats”.”\nI això si que es important, que tots el partits estiguin junts sense partidismes per una bona negociació, el mes important es que es fagi bé i que tothom anem a una.\nAquesta es una modesta opinió d’un que ha nascut a Sants.