Educació infantil: refleccions i treballs de l'Hèlia: de novembre 2009\nDiari del seminari: 26.11.09\nSegon dia de preparació de la presentació de la setmana cultural. Aparentment no ha semblat un dia molt profitós, però en realitat ha sigut genial perquè el meu grup hem anat a dalt als ordinadors per podre començar a visualitzar les nostres idees però... canvi de plans hem canviat e treball radicalment, aquest com hem decidit que volem centrar-nos en els sentiments i emocions també però vist des de la mirada d'un nen; el seu dia dia a l'escola, fent sortir l'escola a la ciutat (acivitats com museus, natuparc...) i el nen al arribar a casa amb la familia. És a dir tot els seu entorn educatiu (escola, ciutat, família).\nHem decidit també el dia que qedarem per poder-ho fer i la musica que utilitzarem: Enya, Only time.\nPublicat per Hèlia Costa a 4:07 Cap comentari:\nDiari del seminari: 24.11.09\nAvui hem dedicat tota l'hora de seminari a reunir-nos en grups per presentar el power-point de la "setmana cultural". El meu grup som la Lídia, la Soraya i jo, un cop distrubuïts en grups hem començat fer pluja d'idees tot intentar organitzar-les per a la realització del power-point.\nhan sortit idees molt interessants, centrant-nos més amb els sentiments que varem tenir en la realització de les diferents activitats, ens hem fet unes fotos de les cares i avera com o seguim plantejant, fins aquí el primer dia de creació de la presentació.\nPublicat per Hèlia Costa a 3:56 Cap comentari:\nA l’Auditori Educa es proposen estar al Servei de l’Educació Musical atenent la seva constant evolució.\nActuen per coordinar, crear espais d’intercanvi, dinamitzar, promoure, incitar, acompanyar la reflexió, la renovació i el canvi de tot allò relacionat amb l’educació musical a Catalunya.\nVolen que la música toqui l’ànima de cada persona que vagin als concerts, que impacti, que emocioni, i que tothom se senti capaç de gaudir-ne sense necessitat de saber-ne. Podríem dir que L’Auditori Educa és una escola d’escolta.\nLa consolidació del projecte educatiu desenvolupat en aquests 8 anys de l’Auditori:EDUCA porta una ampliació d’horitzons, amb col•laboracions noves amb altres Serveis Educatius d’Espanya i Europa als quals esten aportant idees des de la nostra experiència.\nEn aquest context us presento la 9a Temporada del Servei Educatiu de L’Auditori .\nCorda i descorda és un concert amb cinc escenaris. Els protagonistes (dos violins, una viola, un violoncel, un contrabaix i una guitarra) es mouen entremig del públic i li deixen descobrir les diferents sonoritats dels instruments de corda mitjançant la música, la màgia, la comicitat i la imaginació. Durant el concert es podrà sentir un repertori variat que engloba des de les cançons tradicionals catalanes al blues passant per grans pilars de la música clàssica com Mozart, Shubert, Brahms i Bartók.\nEn aquest tohom hi va anar divendres, però jo com que treballava i vaig anar amb la meva parella. Clar està, que als caps de setmana excurcions amb escoles... no n'acostumen haver, així que em va tocar anar al mateix concert però dirigit a famílies.\nPublicat per Hèlia Costa a 6:56 Cap comentari:\nAquest dijous hem anat a l'Escola Joan XXIII.\nÉs una fundació promoguda pels Jesuites amb la finalitat de crear un centre de formació de qualitat i obert al barri.\nUn cop allà, ens varen fer una presentació sobre el funcionament de l'escola, la convinació que feien entre el sistema educatiu i les noves tecnologies., és a dir, les TIC. Després de la presentació vam fer una petita "ruta turistica" per l'escola, en concret per veure el funcionament dels infants amb "el món dels ordinadors" i seguidament, una visita pel que era la antiga "piscinadel barri" que ara era un centre obert al barri, allà hi havia de tot, per fer gravacions, per conectar-te a internet, llocs per fer treballs en equips...\nCentrant-nos ja més al que és l'educació infantil (3-6 anys), ens varen explicar que aquesta institució privada té com a objectiu quatre tipus de caràcters propis del centre:\nPublicat per Hèlia Costa a 7:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Gestió de la informació i Tic, Setmana Cultural\nActivitat educativa fora de l'escola: Anem al cosmo caixa, "al Click"\nLa primera experiència de la ciència\nAl Clik i al Flash, els més menuts faran grans descobriments i observaran tota mena de fenòmens. L'objectiu fonamental es despertar la curiositat per la ciència a través dels jocs.\nUna gran sala amb mòduls interactius pensats per estimular la curiositat per la ciència als nens i nenes de 7 a 9 anys i obrir-los les portes del coneixement científic. Cada mòdul els presenta la vivència d'un fenomen, la introducció a una llei natural o el coneixement d'una tècnica.\nModela el paisatge\nLa màquina elèctrica\nPublicat per Hèlia Costa a 1:22 Cap comentari:\n"Dansa de fades i follets" El món de les fades i els follets a través de les col·leccions del MNAC\nLòbjectiu principal de "Dansa de fades i follets i natura màgica" és explorar les possibilitats de la pintura simbolista catalana de finals de s.XIX en la creació d'un projecte educatiu sobre el món imaginari de les fades i els follets.També és podia treballar tot el que é el cicle de l'aigua amb la segona obra que varem veure de fades.\nDurant la visita, podíem observar 5 obre d'art on totes s'hi entreveia una caire màgic.\nComençava la visita amb l’explicació de la fada “goteta d’aigua” que l’havíem d’anar a despertar, un cop la trobàvem ens feia una breu explicació del món on ella pertanyia i tornava a dormir, l’educadora ens deia que no podíem fer soroll perquè sinó les fades i follets s’espantarien i no els veuríem. Aleshores és quan s’intentava que tothom comences a introduir-se en aquest món màgic a traves de la història d’un follet que despertava la fada Aurora amb les seves flautes, representa que la fada Aurora crida el dia i fa fora la nit així que més tard aquesta despertava tots els esser vius del bosc tirant flors, caminant com si toquéssim les flautes ens varem trobar amb la segona obra, on hi havia la fada Aurora tirant flors, el seu fill, Zèfir, bufant-la perquè voles, la fada de la rosada tirant aigua (perquè s’acabessin de llevar-se aquells que no s’havien despertat) entre d’altres, tots ells amb una història entre lligada.. En aquell moment tornava el joc de participar, en varem asseure tots al terra amb els ulls tancats i quan els varem obrir estàvem coberts de flors (representava que la fada Aurora havia vingut a despertar-nos), i així anar fent de cada obra, fent petites reflexions on hi participava tothom i que realment acabaves amb la solució de més o menys totes les preguntes sense adonar-te’n.\nCada vegada imitàvem un esser diferent per anar d’una obra a l’altre, fins i tot en l’obra del bocs fantàstic on hi trobàvem els nans, varem fer un joc on en posaves com si fossis un arbre i triaves si volies ser arbre o nan i quant la guia en tocava el cap amb la vareta màgica de la fada Goteta d’aigua, et converties en el que havies triat. Tot seguit varem anar a l’espai de taller on ens va ensenyar unes corones que feien amb els infants i una dansa recordant tots els protagonistes que havíem vist durant la visita.\nCrec que la visita en si dirigida a un públic infantil estava bastant ben aconseguida, però vaig trobar a faltar posar-li una mica més de màgia ja que aquest dona molt de si, no vaig entendre el perquè tirava flors una fada quan en realitat sempre ens han explicat que les fades i follets són els essers encarregats de protegir el bosc i cuidar-lo... així que no em va acabar d’agradar. Quan varem veure l’obra de Joan Brull crec que no va saber treure’n tot el suc que s’hi podia treure d’aquella obra. A part, jo no veia ben bé el que deia, si que veia la lluna, el bosc, el llac, les fades, però jo veia les fades sobre una fina capa de verd on hi havia un desmai i la guia deia que no, que estaven volant sobre el llac... Finalment quant varem anar al taller a fer la dansa, vaig pensar que la idea de la dansa era molt bona i la música també era molt maca, però es va fer pesat i avorrit, la dansa no era gaire elaborada era mes aviat sosa i llarga, molt llarga.\nUs adjunto el treball de Llenguatge visual i plàstica:\nPublicat per Hèlia Costa a 12:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Llenguatge visula i plàstica, Scribd, Setmana Cultural, Treball\nPrimer dia de la setmana cultural, preparada des de l'assignatura d'Educació Física on vam posar en pràctica el que haviem explicat a l'última classe és a dir, com es prepara una excursió / sortida amb infants. Diuen que tot allò que vius i més encara si és divertit ho valores més... així que varem anar al Natupark. Allà , varem fer una sèrie de recorregut de cordes situades a dalt dels arbres dins una franja de bosc ballat. En aquest mateix varem poder observar que tenien un circuit adaptat per infants, on la seguretat era diferent anaves tot el rato amb la "linia de vida".\nNatupark és un nou concepte d’activitats a l’aire lliure. Combina diversió i aventura en un entorn natural. Proposa a tot el públic en general l’oportunitat de que gaudeixin de la diversió que els circuits especialment dissenyats els hi ofereix. Entreteniment i a la vegada educació i aprenentatge. Utilitzar Natupark com una activitat que suposa sobretot contacte amb la natura i respecta pel medi ambient. Aquest promociona les seves activitats per a escoles. És una bona manera per superar, confiar en les pròpies habilitats, i destresa en la realitat i no en simulacions com a l'escola.\nPublicat per Hèlia Costa a 11:34 Cap comentari:\nValoració/ Resum de la pràctica de Viquipèdia\nA darrera pràctica de "Tic" varem estar treballant la Viquipèdia, que és una enciclopèdia lliure, és a dir, una enciclopèdia on tothom pot aportar el seu petit "grà de sorra", així que com que nosaltres no som menys... la pràctica que ens varen manar fer va ser fer una petita aportació a la viquipèdia.\nPensant, pensant varem decidir posar la paraula Ramon Llum a la Vikipèdia, allà varem veure que hi havia tot un llistat les seves principals obres però... algunes estaven marcades de color vermell i d'altres d'altres amb blau (les blaves tenien enllaços a altres pàgines, però les vermelles no tenien cap enllaç). En aquell moment varem decidir fer una entrada a l'obra de l'Arbre de la ciència, també varem voler fer una entrada a l'Arbre de filosofia d'amor però la cosa no va acabar del tot bé, primer ens pensàvem que era la mateixa obra així que ho vam publicar tot junt, després ens en vam adonar que no era la mateixa obra i en vam fer dos entrades però d'aquesta última tant sols en tenien una frase introductòria i un fragment de l'obra. Aleshores els de la vikipèdia ens van aconsellar que milloréssim l'entrada de l'Arbre de filosofia d'amor. Així que ens varem centrar en l'obra que sabíem que si que estava bé, en aquesta ens vam dedicar a fer una traducció de la mateixa entrada en castellà a la viquipèdia en català.\nFinalment varem fer l'enllaç de l'obra amb la traducció més informació que vam trobar, fins aquí el primer dia, dies més tard, varem decidir fer els enllaços i adjuntar la imatge, però... no ho vam poder fer del tot perquè primera que no sabíem com "penjar" la imatge, i després varem voler fer enllaços a paraules però... poc més tard algú en el va treure tots. El següent dia ho varem tornar a intentar i... de moment no ens els han tret. A part varem poder "penjar" la foto (mèrit de la Soraya) agafant el codi html de la imatge i afegint-lo al html de l'entrada de l'Arbre de la ciència en català. I fins aquí la nostra petita aportació a la vikipèdia.\nPublicat per Hèlia Costa a 13:11 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Exercici, Gestió de la informació i Tic, Viquipèdia, Wiki\nEls Wikis són uns llocs web col.laboratius, que poden ser editats des del navegador pels usuaris. Es pot crear, modificar, enllaçar o esborrar el contingut de la pàgina web, d'una forma interactiva, fàcil i ràpida (definició extreta de la Viquipèdia).\nMiran, miran he trobat una imatge al bloc de la Soraya Rodriguez que es veu molt clar el qu és perquè precisament és el que utilitzem nosaltres com a grup, on també i deixa uns petits apunts:\nPublicat per Hèlia Costa a 11:27 Cap comentari:\nDiari del seminari: 12.11.09\nEn la darrera sessió de Seminari vam estar comentant sobretot quines activitats duríem a terme durant la Setmana Cultural i quines serien les feines que hauríem de desenvolupar pel nostre compte, varem parlar també del fulletó que ens va repartir el dia 6 amb on hi havia l'hora de les activitats, llocs i treballs a realitzar.\nPer altra banda, quedava l'última sessió de contes a càrrec de la Laia i la Soraya. El el primer cas, la Laia, va explicar la Rinxols d'or . Li estava sortint molt bé fins que ella mateixa es va entrevancar un momenta causa dels nèrvis (però ningú ho havia notat fins aleshores) finalment li va acaba sortint molt bé. El darrer i últim conte va ser el de la Soraya, La princesa de la sal o altrament dit la Margarideta per ser castellano-parlant crec que li va sortir de maravella, i ens va deixar a tots bocabadats amb el final que deia algo així com: " I no sé què més va passar, perquè jo allí els vaig deixar i aquí me'n vaig venir per poder-vos-ho explicar, perquè si no hagués vingut, no ho hauríu sabut".\nDijous passat aparts dels contes, vam estar comentant les reflexions que havíem extret de la pel·lícula "Billy Elliot", tot relacionant-ho amb un article que ens havia passat la nostra mestra d'educació física la Sara Figueres. En van sortir de molt interessants.\nPublicat per Hèlia Costa a 12:44 Cap comentari:\nDocuments del Google: Cap d'any a una casa rural\nAvui a la classe de TIC hem après com funciona el google doc.\nPrimer ens hem dividit en grups d'unes 6 persones i ens hem organitzat per preparar alguna activitat comuna, en el nostre cas per quedar per celebrar el cap d'any.\nPresentació de l'activitat Google docs:\nFull de càlcul (Form):\nQuadro del formulari\nUs deixo també el petit escrit que varem compartir per poder organitzar la "sortida" de cap d'any.\nPublicat per Hèlia Costa a 12:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Exercici, Gestió de la informació i Tic, Pràctica de classe\nAvui a classe hem aprés conceptes bàsics de la imatge digital (mapa de bits), on la imatge està composada per una àrea rectangular a partir d'una matriu de punts, els píxels. Les imatges digitals es caracteritzen per la grandària (amb els píxels horitzontals x píxels verticals), el pes (Bytes), la profunditat de color i la resolució (píxels x polsada).\nLa imatge digital doncs, la podem manipular a través de varis programes, entre ells l'Adobe Photoshop (que no és gratis) i el Gimp, el nostre protagonista, un programa d'edició d'imatges digitals gratuït, val a dir doncs que és un programa lliure. Tothom se'l pot descarregar des de SoftCatalà. Val a dir que no te tantes aplicacions com el Photoshop, però al menys és millor que el Paint.\nA continuació us mostro unes petites pràctiques que he fet amb una imatge que m'encanta d'un linx que vaig trobar fa temps a Internet i que també el vaig utilitzar per fer el dibuix que ens va manar fer la Mercè Rossell. Aquesta té 800x600 píxels (JPEG).\nEn primer lloc, utilitzant l'eina del cutter, hem retallat un petit fragment de la imatge i l'hem desat amb un altre nom per poder-la diferenciar de la original sense perdre aquesta.\nDesprés hem fet la pràctica dels píxels, aquesta consistia en reduir el nombre de píxels de la imatge, fet que ens permet que la imatge "pesi" menys, ocupi menys espai de memòria. Val a dir que jo personalment no veig gaire la diferència.\nCom a última pràctica hem eliminat elements de la imatge utilitzant l'eina de clonar (tampó) i les de seleccionar rectangles i el·lipses, que copiarem per "dissimular" l'eliminació de l'element triat... En concret, en el meu cas he eliminat les lletres de la fotografia:\nPublicat per Hèlia Costa a 13:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Exercici, Gestió de la informació i Tic, Gimp, Pràctica de classe\nL' Audacity és un programa lliure i de codi obert que permet tractar el so digital. Per aquesta pràctica, vam utilitzar un micròfon, uns auriculars i una cançó en format MP3.\nDurant la pràctica, primer varem fer algunes proves de veu (gravant amb micròfon modificant-les amb l'Audacity).\nSeguidament varem obrir la cançó que havíem portat en format MP3, aleshores començava realment la pràctica, varem seleccionar la part que ens interessava, i varem començar a investigar i fer proves amb aquest (fàding de final, silenci, fàding d'inici).Més tard, vam gravar en una altra pista el títol de la cançó i vam encaixar-lo al fragment de silenci de la cançó. Per acabar, vam exportar la pràctica en format MP3 i el vam penjar a goer. Per poder així aconseguir el codi embed que ens permet penjar-ho al bloc.\nPublicat per Hèlia Costa a 12:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Audacity, Exercici, Gestió de la informació i Tic, Pràctica de classe\nDiari del seminari: 10.11.09\nAvui durant l'hora de seminari ens hem ajuntat tots els seminari per veure la pel·lícula de Billy Elliot.\nA la propera sessió de seminari comentarem tot allò que haguem tobat interessant de la pel·lícula i l'article que ens ha passat la Sara Figueres.\nVal a dir que és una pel·lícula preciosa!\nPublicat per Hèlia Costa a 2:39 Cap comentari:\nComparació dels dos portals educatius: edu365 i educàlia\nPublicat per Hèlia Costa a 16:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Edu365-Educàlia, Exercici, Gestió de la informació i Tic, Scribd\nPresentació i valoració de Blogosfera\nPrimer la Soraya va crear un wiki, "gruptic", on les 5 components del grup anàvem posant idees i pagines web referents al treball de la blogosfera, el qual ens servira també per parlar d'altres treballs de TIC, ja que sempre som el mateix grup.\nCom va funcionar col·lectivament?\nCom bé sabeu es tractava d'anar fent entrades al bloc i comentaris als blocs de la resta on veiesim allò que ens interessava doncs bé:\nPrimer va començar la Soraya amb una introducció al tema dels "jocs educatius a Internet", centrant-se en els "jocs de música interactius".\nDesprès jo vaig fer la meva petita aportació al bloc amb el tema de "jocs de ciències naturals interactius" tot fent un comentari al bloc de la Soraya perquè si li interessava que s'ho mirés. Comentari que val a dir, va tenir resposta.\nMés tard la Mariona que es va centrar en els "jocs de lògica interactius" on em va deixar un comentari la bloc i jo li vaig respondre donant-li les gràcies.\nSeguidament la Sílvia a la Mariona, amb l'aportació dels "jocs d'anglès interactius".\nI ja per acabar, la Lídia que es centrà en els "jocs per conèixer món interactius" on hi va deixar un comentari al bloc de la Sílvia, de tal manera que totes quedàvem connectades en certa manera.\nCrec que ha funcionat bastant bé, a part com que som un grup que gairebé sempre anem juntes, hem treballat amb força organització i a l'hora.\nPublicat per Hèlia Costa a 13:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Blogosfera, Gestió de la informació i Tic, Jocs educatius on-line\nDiari del seminari: 06.11.09\nA l'última sessió de seminari no hi vaig poder assistir per motius personals ja justificats a la Imma Cases i a la Mercè Rossell.\nPublicat per Hèlia Costa a 0:29 Cap comentari:\nConferència Ana del Barrio (21.10.09): "Millorant la qualitat professional mitjançant comunitats d'aprenentatge crític i estratègies de la diversitat"\n(com podeu observar he tret el power-point de la conferència del bloc de la Soraya Rodrigez)\nA continuació he penjat el meu treball: "De la reflexió personal a la crítica en equip". En aquest faig una breu explicació del contingut de la conferència i una petita descripció de les estratègies comunicatives de la conferenciant Ana del Barrio:\nDe la reflexió personal a la crítica en equip\nPublicat per Hèlia Costa a 4:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Comunicació oral escrita i digital, power-point, Scribd, Treball\nDiari del seminari: 03.11.09\nAhir dia 3 de novembre varem començar ben puntuals amb l'exposició dels contes, aquest el d'En Bernat i La Caputxeta vermella explicats per la Míriam i la Lídia corresponentment.\nPrimer va començar la Miriam, el conte era completament diferent al que podriem dir que estem acostumats, va ser més del tipus el que havia explicat la Roser al seu dia. Aquest tractava d'un joc de tres colors amb pintura plàstica on podries comprovar que a través de "punts" pots fer moltissims dibuixos, i on tothom pot dibuixar, sense tenir por de no saber-ne com era el cas del nostre amic en Bernat. Val a dir que per ser una noia aparentment tímida o va fer molt bé i com si ho haguès fet tota la vida. Més tard va ser el torn de la Lídia que va explicar el conte de La Caputxeta vermella amb l'ajuda d'un conte il·lustrat. Segons el meu parer crec que li haguès anat millor sense el conte ja que sola ja s'en sortia de sobres i el conte més aviat la feia liar-se i posar-se nerviosa, però es veia que ja està acostumada a explicar contes igual que la Silvia en el seu dia, apart en els moments que va tenir podiem dir "petits entrebancs" no s'hagués notat si no s'hagués posat a riure però d'aquesta manera també va aconseguir que fos una sessió més divertida.\nTot seguit l'Imma ens va mostrar tot de fòrmules per acabar i començar els contes com podrien ser:\n- Fa molt de temps quant les furquilles portaven faldilles i els ganivets es tiraven pets (faquesta ormula l'utilitzava jo des de feia temps).\n- Conten els savis...\n- En un racó de món on tenia nas tothom...\n- Bet aquí un poble, poblas on ningú tenia nas...\n- Bet aquí en aquell temps on de la palla en feien fems ...\n- Fa molt de temps quant els ocells tenien dents...\nA continuació us adjunto un enllaç on trobareu moltes més fòrmules que suposo és d'on ho va treure l'Imma. FÒRMULES PELS CONTES.\nFinalment cadascú va agafar un conte que l'Imma anava repartint. Aquests eren dins una caixeta on deia contes d'un minut, la caixeta tenia una "palanqueta" per donar corda i feia música durant un minut, és a dir, la durada del conte, aquest exercici servia per practicar la lectura en veu alta ja que avui teniem una "prova" de lectura a l'assignatura de comunicació. Que val a dir, crec que ens ha sortit prou bé a tots.\nPublicat per Hèlia Costa a 1:55 Cap comentari:\nActivitat educativa fora de l'escola: Anem al cosm...\n"Dansa de fades i follets" El món de les fades i e...\nConferència Ana del Barrio (21.10.09): "Millorant ...


Pobresa absoluta versus pobresa relativa | Mans Unides ONG\nInici » Pobresa al món » Què és la pobresa? » Pobresa absoluta versus pobresa relativa\nPer comptabilitzar la pobresa absoluta s'estableixen un mínim de recursos que un individu, país o regió ha de tenir accés perquè gaudeixi d'una vida amb qualitat. En aquest mesurament la pobresa és definida per causes unidimensionals, per exemple, quan s'estableix com a llindar de pobresa el consum mínim de 2.300 calories al dia per a un adult, o la quantitat d'US$ 1,90 al dia. És possible dir que es tracta d'una mesura inexacta de la pobresa, ja que considera que els recursos necessaris a la supervivència són determinats pel context i per les activitats exercides pels individus. Un paleta necessita més calories diàries per realitzar les seves activitats que algú que treballa en una oficina. Viure a Oslo, una de les ciutats més cares del món, amb la quantitat d'US$ 1,90 al dia no és suficient per suplir les necessitats més bàsiques. No obstant això, a Managua, capital de Nicaragua, amb US$ 1,90 es poden adquirir els recursos indispensables per a una vida digna.\nEn canvi, la pobresa relativa té en compte que els éssers humans són actors socials i que s'ha de mesurar la pobresa en comparació amb aquells que comparteixen del mateix entorn social. La pobresa relativa s'estableix en funció del nivell general d'ingressos en la comunitat, país, o regió analitzada. Aquesta mesura també presenta les seves debilitats, tal com en un cas on tota la població tingui un ingrés similar però tots pateixin de malnutrició. En aquesta situació, ningú és "relativament" més pobre que la resta, tot i que no es pot dir que cap és pobre. Com a solució, Amartya Sen proposa l'ús de l'enfocament de les capacitats. La manca d'una capacitat és "absoluta" perquè no depèn de si altres persones l'han satisfet, per exemple sentir-se respectat(da) per la comunitat. No obstant això, els recursos necessaris per adquirir aquesta capacitat poden ser diferents en cada societat.


Autors: Marc Vicens (text i dibuixos)\tTítol: Esperant el núvol. Un viatge als campaments de refugiats sahrauís Preu: 19,50€\tISBN: 978-84-120017-9-2\t+ info Afegir al cistell\nAutors: Miquel Desclot\tTítol: La bella dama sense pietat. Interpretacions poètiques de l'anglès Preu: 33,00€\tISBN: 9788412001785\nÉs una antologia de traduccions de poesies angleses de finals del segle XVIII fins a l’actualitat.\n+ info Afegir al cistell\nTítol: La Cuina de l´Empordanet Preu: 35,00€\tISBN: 978-84-120017-4-7\nEs tracta d'un llibre amb motiu de la celebració dels 25 anys del col·lectiu de restaurants "La Cuina de l'Empordanet".\nAutors: Víctor Català (edició, pròleg i dibuixos d'Enric Casasses)\tTítol: Lo cant dels mesos Preu: 19,90€\tISBN: 978-84-120017-5-4\nCants escrits per una dona jove «dominada per la passió de l’ofici d’escriure, i ho viu com un escriptor professional, com un apòstol amb una missió, com un artista íntegrament entregat al seu art, tot alhora.»\nAutors: Josep M. Fonalleras\tTítol: L'estiuejant Preu: 18,00€\tISBN: 978-84-120017-6-1\nL’estiuejant és el primer llibre de poemes de Josep M. Fonalleras. Poemes que descriuen escenaris, dibuixen paisatges. Postals escrites tot mirant la platja, és a dir, el món. «Lluny de tot», com deia Vinyoli.\nAutors: Jordi Cornudella\tTítol: Tot Abulcàssim Preu: 18,50€\tISBN: 978-84-120017-2-3\nEl poeta Jordi Cornudella basteix un joc deliciós amb aquesta obra, una investigació per reunir i difondre el que ha quedat de l’obra poètica d’Abulcàssim, un suposat poeta àrab del segle XII.\nAutors: Albert Carol Bruguera\tTítol: regalimant tinta entre el tu i jo Preu: 18,50€\tISBN: 978-84-120017-0-9\nAquest poemari és un tractat d’amor minimalista. Un centenar de poemes breus nascuts de la lectura atenta, posats a reposar entre cor i estómac, i tornats al paper per ser llegits.\nAutors: Pep Valsalobre i Vicent Melchor (eds.)\tTítol: Joan Ramis i Ramis, Lucrècia Preu: 16,50€\tISBN: 978-84-943839-9-1\nLa publicació d’aquesta primera edició crítica de l’obra màxima de la literatura catalana del segle XVIII coincideix feliçment amb la commemoració del bicentenari de la mort del seu autor, el menorquí Joan Ramis (1746-1819).\nAutors: Víctor Català\tTítol: Llibre blanc - Policromi - Tríptic Preu: 19,50€\tISBN: 978-84-943839-7-7\nAmb el seu títol triple, Llibre blanc - Policromi - Tríptic, aquest és un llibre ric i complex.\nAutors: Teresa d'Arenys\tTítol: Teresa d'Arenys. Obra poètica (1973 - 2015) Preu: 19,50€\tISBN: 978-84-943839-3-9\nPREMI CRÍTICA «SERRA D'OR» de Poesia 2018\n« Anterior12345Següent »


Disseny web per a BIOCORPORATE Technologies |\nDisseny web per a farmàcies BIOCORPORATE Technologies\nBIOCORPORATE Technologies és una companyia de Consultoria estratègica i Serveis Multidisciplinar especialitzada en diverses àrees prioritzant el sector sanitari, farmacèutic i biològic. Ens van contactar per a portar a terme el disseny i la programació de la seva pàgina web.\nPer al disseny de la pàgina s’ha optat per fer servir colors corporatius, el blau i el blanc i imatges referents a la biotecnologia, s’ha buscat diferenciar, d’una banda, entre les diverses àrees de negoci amb què treballa l’empresa, i per l’altre banda, entre els diversos sectors on l’empresa s’especialitza.\nPer a la programació s’ha fet servir WordPress, i com a framework Bootstrap, a causa de la gran versatilitat que ofereix tant en el disseny de l’arquitectura web com en la gestió del contingut de les diverses pàgines. Pel que fa al llenguatge de programació, s’ha fet servir PHP.\nPer promocionar Biocorporate Technologies s’han desenvolupat diverses estratègies de màrqueting digital a través de la xarxa.\nGestionem diverses campanyes destinades a generar una visibilitat de més gran de l’empresa, tant a nivell geogràfic com a nivell de posició als cercadors i amb l’objectiu d’aconseguir una millor segmentació del públic al qual volem adreçar-nos.\nPer a la versió mòbil es va adaptar al màxim l’estructura de la web perquè es pogués desenvolupar en perfectes condicions i en qualsevol dispositiu, amb l’objectiu de millorar l’experiència d’usuari i de navegació a través de la pàgina, ja que la majoria de consultes actualment es realitzen mitjançant smartphones o tauletes.


Ruta de St. Domingo\nUbicat als primers contraforts de la serra de Cardó, Sant Domingo és un esvelt edifici amb planta de creu llatina del segle XVIII. Un prominent cimbori corona l’ermita, que a banda de donar-li llum a l’interior per les conc finestres que té , fa que la silueta de l’ermitori sigui elegant.\nAl punt més elevat de la façana principal està l’espadanya i rematantne els extrems de la mateixa, unes pedres gòtiques in està esculpit un xiprer.\nL’entorn de Sant Domingo està preparat com àrea de lleure, on s’hi troben fogons coberts, serveis, taules i seients a l’ombra de pins, i un lloc per a entreteniments de canalla.\nTots aquests al·licients en un espai natural fan gratificant l’estada en aquest indret, del que cal destacar l’esplèndida miranda des de la qual es pot observar tota la cubeta de Móra, amb els seus pobles, i diversos municipis del Priorat.\nRuta de l'observatori de Lister\nAquesta ruta fins al coll de Pins segueix el camí de Terracuques, pujant suaument, fent una lleu corba cap al sud, per l’obaga de la muntanya.\nEn el mes de juliol de 1938, l’exèrcit de la República va iniciar una ofensiva creuant l’Ebre. L’exèrcit Nacional va neutralitzar l’atac i comença una cruel guerra de trinxeres, coneguda com la Batalla de l’Ebre. La incidència d’aquesta comesa al poble i terme de Rasquera fou prou important, ja que va ser el lloc on descansaren i es reorganitzà el Vè cos d’Exèrcit de l’Ebre.\nEl comandament en cap d’aquest exèrcit, Enrique Lister, que durant els períodes que restava a la vall de Burgans utilitzava l’estratègic observatori de coll de Pins per vigilar els esdeveniments de la batalla que es lliurava a les serres de Pàndols i Cavalls. Per assolir el cim de coll de Pins i visitar les restes d’alguns dels observatoris de la Batalla de l’Ebre, els proposem aquesta ruta que transcorre els primers contraforts de la serra de Cardó.\nL’excursionista que hi vulgui arribar ha de pujar fins a la cresta de les simbòliques Atalaies i haurà de caminar sempre per la carena, deixant a banda i banda els aiguavessants est i oest de la muntanya.\nA la part de ponent deixarem la carretera que du a Cardó i a la de llevant deixarem profunds barrancs dels Racons.\nD’altra banda, seguint carretera amunt, fem cap a Cardó, emblemàtica contrada que fou monestir carmelità (s. XVIII - XIX), als voltants del qual s’hi ha construït una planta embotelladora.\nLa ruta del Teix és un itinerari d’uns 8.500m ideal per als excursionistes encuriosits que vulguin conèixer els estreps de la serra de Cardó, on s’ha salvaguardat el singular bosc de teixos (Taxus baccata) de l’obaga de cosp.\nAl llarg del recorregut hom pot observar una àmplia gamma de vegetació mediterrània, una mostra original d’arquitectura rural i una singular orografia.\nDe l’itinerari destaca el camí dels Frares, la font i cova de la Portella, la font de Múrria, la font del Teix i la teixada de Cosp.\nRuta de la Font de la Caparrella i la Font de Viamar\nRasquera forma part del grup minoritari de municipis que acullen al seu terme un bé declarat Patrimoni Mundial de la UNESCO. L’any 1999 es va descobrir la cabreta de la Caparrella; una cabra pintada a l’abric de la Caparrella i que pertany a l’art rupestre llevantí, inclòs dintre de l’art mediterrani de la Península Ibèrica, declarat per la UNESCO Patrimoni Mundial de la Humanitat.\nComença la ruta seguint el mateix recorregut que la de la font de l’Aiguadí i la de la font del Teix, pel lligallo de Juastrell, fins arribar a l’abeurador del Juastrell on s’ajunta amb el lligallo de Catavella.\nContinuarem per aquest caminet entre boscos de pi blanc i conrreus de secà d’olivers i ametllers fins l’abeurador de la roca Blanca on s’ajunta amb els lligallos de la Guineu i de punta de l’Aliga, amb una vista de la plana del Burgar i de les serres de Tivissa i del Montsant al fons.\nFins aquí el camí ha anat planejant paral7lel a la carretera de Rasquera al Perelló, a partit d’aquí comença un ascens suau fins arribar a la bassa de prevenció d’incendis forestals de la serra de la Paret, començant pel camí dels Aixoriguers fins a agafar el lligallo de Viamar i de la Caparrella , que ens portaran a cadascuna de les fonts.\nAquesta ruta us farà gaudir de les construccions de pedra seca, masos i corrals antics que miren el pas del temps, immòbils amb recança de quan eren habitats.\nLA FONT DE VIAMÀ: Està situada a 700m d’altura, a l’extrem més meridional del Terme de Rasquera. És un dels pocs llocs del terme on es pot albirar la Mediterrània. També es veu la serra del Montsant, els\nPirineus, la plana del Burgar, la serra de la Batalla... El coll de Viamar el formen els contraforts de la tossa de Viamar que fa de divisòria dels dos termes.\nLA FONT DE LA CAPARRELLA: Situada al peu de les cingleres, dóna nom als llocs de tota la contrada. Per la vora hi ha un conjunt de balmes utilitzades antigament per tancar-hi els ramats que pasturaven per tota la serra.\nRuta de la Font de l'Aiguadí\nLa partida de l’Aiguadí la construeix l’ampli meandre que forma el barranc de la Riera (o riera de comte), juntament amb una extensa plana, sobre les ribes del riu Sec i enfront mateix de la font que dóna nom a la partida.\nLes aigües d’aquesta font eren aprofitades pels veïns de Rasquera des de temps immemorials. En temps de seca s’hi anava amb animals proveïts d’argadells i càntirs a buscar-hi aigua. Actualment s’hi va a gaudir de l’espai.\nLa font es troba a l’altre costat de barranc, on dintre d’una cavitat del robàs hi brolla l’aigua. Per damunt de la font hi creixen joncs, pins blancs, aritjols, ginestes, romers i d’altres plantes típiques dels boscos mediterranis.\nL’itinerari comença a les Vinyetes, una vegada es creua la carretera del Perelló ens dirigim a la partida de l’Aiguadí des dels Esbrossars, Paumerars, el Moré i les Ribes, on es divisa tota la Ribera d’Ebrei el Montsant al fons, fins a acabar el recorregut a l’abeurador i la zona de descans de bestiar del lligallo de l’Aiguadí.\nEl recorregut recorre conreus de regadiu i de secà: fruita dolça, olivers, ametllers i garrofers, i s’acaba amb vinya.\nUsat tant pels pastors i pagesos, per transportar olives, ametlles, figues o ordi, com pels carmelitans, que van trobar a Cardó un lloc per al recolliment espiritual i l’ascetisme.\nA més a més des de principis de segle, també l’usava la gent adinerada que es podia permetre l’estiueig, i que pujaven amb mules i eugues a la recerca de pau i a cuidar-se la salud, gràcies a les aigües medicinals que brollaven des de les diferents fonts que hi havia pels voltants del balneari.


El govern i el grup municipal del PP admeten que han tingut reunions informals però neguen cap pacte\nDimarts, 06 Febrer 2018 12:09\nDesprés de les acusacions emeses per l’AUP (vegeu notícia) i Veïns per Rubí (vegeu notícia), l’equip de govern ha explicat que s’ha pogut reunir amb Jonatan Cobo i Noèlia Borque de manera informal com fan amb la resta de regidors i grups municipals que conformen el ple. Per la seva banda, Jonatan Cobo també admet que hi ha hagut reunions informals però nega que hagi estat per negociar una entrada al govern.\nL’equip de govern ha fet saber a Ràdio Rubí que “es reuneixen sovint amb membres de la resta de forces polítiques amb representació municipal per abordar temes de ciutat”. El govern municipal afegeix que "aquests contactes que s’emmarquen en converses informals per millorar la ciutat, són habituals al llarg de la setmana, sense que el seu contingut transcendeixi als mitjans de comunicació". A més, consideren que les crítiques d’alguns partits de l’oposició responen a l’actitud demagògica que aquests grups tenen en el seu discurs. Per això, no faran declaracions públiques ni entraran en aquestes discussions que, segons diuen, només pretenen distorsionar el seu treball per millorar la ciutat.\nEl portaveu del Grup Municipal del PP, Jonatan Cobo, també ha declinat fer declaracions públiques per no interferir, una vegada més, en el conflicte que manté amb part del partit a la ciutat. Cobo ha admès que ell i la regidora Noèlia Borque s’han trobat amb l’equip de govern, però nega categòricament que tinguin intenció d’entrar a formar-ne part. Respecte a l’afirmació que fan algunes formacions polítiques sobre la dissolució del grup municipal del PP, Cobo assegura que no té cap confirmació que s’hagi notificat.\nRecordem que Cobo i Borque estan a l’espera que el Consell de Garanties del Partit Popular en l'àmbit estatal resolgui el recurs que han presentat contra la demanda de la junta local del PP de ser expulsats del partit.


És la sol·licitud d'inscripció al padró municipal d'habitants del municipi de Torrefarrera.\nAquest tràmit es refereix a aquelles persones que, provinents d'un altre municipi de l'Estat espanyol o d'un altre país, sol·liciten l'alta al Padró d'Habitants de Torrefarrera.\n-La persona interessada comunica a l’Ajuntament un canvi de domicili dins del mateix\n-La persona interessada comunica a l’Ajuntament un canvi de les seves dades\n-La persona interessada canvia de municipi. En aquest cas, s’haurà d’empadronar en el nou municipi.\n-En el cas d’estrangers no comunitaris sense autorització de residència permanent, hauran de renovar cada dos anys la seva inscripció al padró.\n-En el cas d’estrangers comunitaris, no comunitaris amb permís de residencia permanent, i de règim comunitari amb targeta expedida fa més de cinc anys, hauran de confirmar la seva residència al padró.\n-En el cas d’estrangers comunitaris o de Suïssa, Noruega, Islàndia i Liechtenstein, no inscrits en el RCE (registre central d’estrangers), també hauran de confirmar la seva residència al padró.\n-En el cas de la NO renovació o NO confirmació dels estrangers, l’Ajuntament podrà iniciar la baixa d’ofici del ciutadà, d’acord amb els procediments legalment establerts.\n-En cas de separació conjugal, tutela i/o acolliment: resolució judicial, conveni regulador on consti la guàrdia i custodia del menor.\n-Si els menors d’edat no s’empadronen amb el pare, la mare o la persona tutora, cal l’autorització específica d’aquests últims. (vegeu models Padró Habitants: núm 1)\nSi l’habitatge és de propietat: s'ha d'aportar full autorització d’empadronament a tercers.(vegeu models Padró Habitants: núm 3) i còpia escriptura.\nSi l’habitatge és de lloguer: s'ha d'aportar full autorització d’empadronament a tercers. (vegeu models Padró Habitants: núm 2) i contracte lloguer.\nAlta padró menors (model núm. 1)\nAlta padró tercers lloguer (model núm. 2)\nAlta padró tercers titular (model núm. 3)


El Govern de Cantàbria posa a la disposició dels Ajuntaments una eina, a través d'Internet, per facilitar l'enviament de documentació formada electrònicament i amb el necessari registre telemàtic.\nEl seu objectiu principal és facilitar tots els tràmits que obrin amb el Govern els Ajuntaments. Suposa la creació d'una Unitat Registral Telemàtica al Govern de Cantàbria, que permetrà la presentació pels Ajuntaments de les sol·licituds i els documents propis través d'aquest servei.\nLa funcionalitat bàsica del mateix té el seu origen conceptual en el projecte PISTA Finestreta Única II, on es defineix funcional i tècnicament un sistema de Tramitació Telemàtica basat en mòduls, que inclou la funcionalitat de Registre Telemàtic. A través d'ell, es donarà un servei d'accés des dels Ajuntaments al Registre I/S del Govern per donar suport a serveis de finestreta única.\nSignatura/xifrat de l'enviament compost per informació estructurada (dades de formulari en format XML) i sense estructurar (fitxers annexos).\nGeneració del corresponent justificant de recepció signat electrònicament on figuri el registre de temps.\nInventari de la relació actualitzada de sol·licituds, escrits i comunicacions que puguin presentar-se en l'àmbit de l'Administració Local.\nGarantir l'autenticitat, integritat, confidencialitat, disponibilitat i conservació dels seients practicats, mitjançant la utilització de la signatura electrònica avançada.\nIntegrar l'escanejo de documents en suport paper dins del sistema, així com la impressió del corresponent justificant\nÉs necessari tenir instal·lada en l'equip del client JRE 1.5.


Renovem la pàgina web - Restaurant Blau de Mar\n05 gen. Renovem la pàgina web\nPosted at 13:04h in actualitat\tby\tBlau de Mar\nUs convidem a visitar a fons la nostra pàgina web www.blaudemar.cat per conèixer amb detall la nostra carta i els nostres plats, la filosofia que hi ha darrere de la nostra cuina, les particularitats de l’edifici on estem ubicats, els espais de què disposem i un llarg etcètera.\nAixò sí, res ens faria més il·lusió que ens visitéssiu per conèixer el Restaurant Blau de Mar ‘in situ’ i en primera persona. Només cal que accediu a la pestanya RESERVA i us poseu en contacte amb nosaltres. Ens trobareu a Arenys de Mar (Passeig del Xifré, 2), al Maresme, a tocar de la carretera N-II, just davant del mar.\nRes ens faria més il·lusió que ens visitéssiu per conèixer el Restaurant Blau de Mar ‘in situ’ i en primera persona\nI si l’espera se us fa llarga, no patiu! Podeu seguir l’activitat del Restaurant Blau de Mar i conèixer les novetats tant a través d’aquest blog com a les xarxes socials: instagram i facebook.\nEsperem que el 2021 ens porti moltes més estones compartides al voltant d’una taula. I si és a una taula del Restaurant Blau de Mar, millor que millor!\nArenys de Mar, pàgina web, restaurant, restaurant Blau de Mar, web


Formentera vol vetar els ‘party boats’ | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nS’anuncien com “la major qualitat i potència de so mai vista dins d'una embarcació”\nBarcelona 26 NOV 2014 - 18:53\tCET\n“Anam ballant fins a Formentera, fondejam al parc natural i param a la paradisíaca illa de s'Espalmador”. Aquest és part d'un anunci d’una de les moltes empreses que fan festes d’estiu com a negoci a la mar gran i a les platges, entre les illes d’Eivissa i Formentera. Són les disco-iots, embarcacions no gaire grans, que celebren party boats, amb fins a 150 clients a bord.\nÉs ball, sol, mar, jocs corporals, alcohol i molt més, des de 20 euros fins a 105. Naveguen des de les quatre de la tarda fins a les deu de la nit, com a preludi de la festa-festa a les discoteques gegants clàssiques, a terra. És una discoteca contínua, una manera de perllongar la vida de ball i alcohol de la nit al sol.\nEl Consell de Formentera i el Govern de les Illes Balears han pactat ara reglamentar la protecció dels espais naturals que visiten els iots per vetar aquesta pràctica a l’alça i polèmica. Les accions seran per salvar la tranquil·litat dels banyistes i els recursos naturals protegits.\n“De nit l'embarcació es transforma en un veritable i impressionant espectacle de llums i so, gràcies els làsers submarins, els caps robòtics i les màquines de fum”, anuncia una altra web, “sense oblidar la major qualitat i potència de so mai vista dins d'una embarcació d'aquest tipus.”\nEls turistes habituals es queixen dels desembarcaments i les festes al litoral. La música de les naus eixorda des de la mar sense obstacles on el vent l'empeny. Les festes esdevenen en bona part platges, aigües i illots inclosos dins l'àmbit del Parc Natural de ses Salines d’Eivissa i Formentera.\nSilvia Tur, consellera de Formentera, ens explica que “aquesta pràctica és conflictiva perquè és on topen dos models turístics enfrontats. L'un, el del sud d'Eivissa, segurament un dels punts d'Europa més importants en oferta de festa i diversió. L'altre, el de Formentera, que ven un model de tranquil·litat per diferenciar-se d'Eivissa”.\nAra s’ha fet cas a les reiterades demandes oficials i veïnals i la coordinadora de la redacció dels plans de gestió de les àrees naturals declarades lloc d'interès comunitari (LIC), que depenen del Govern, va anunciar la prohibició d'aquesta activitat, esmenta la consellera Tur. Es regularan l’activitat Zones d'Especial Protecció d'Aus (ZEPA), de la Xarxa Natura 2000, cap de Barbaria i la Mola; els LIC de cala Saona, de les platges de Tramuntana i de la platja de Migjorn, que amb l'àrea del Parc Natural de ses Salines d'Eivissa i Formentera abasten els illots de s'Espalmador i s'Espardell. S'han de posar les coses clares i estampar-ho al Butlletí Oficial perquè s'ha de regular en un decret del Govern de les Illes Balears i s’haurà d'establir un sistema per controlar que els empresaris nàutics i discotequers no cerquin la màscara de passar dels party-boats a les “excursions naturalistes”, com ja s'ha intentat vendre.


PSICOBIOLOGIA DE LA SALUT I ESPORT | Q-Life\nPSICOBIOLOGIA DE LA SALUT I ESPORT (Teresa Clarasó)\nPSICOBIOLOGIA DE LA SALUT I ESPORT\nUna valoració psicobiològica és una manera de descobrir i entendre la coherència del nostre cos, de perdre la por a la malaltia i trobar l’estratègia més adequada per ajudar el procés de curació .\nDes de nens ningú ens ha ensenyat que sentim i vibrem amb el nostre entorn, que el nostre estat d’ànim i la nostra actitud davant la vida produeix respostes en el nostre cos, amb una perfecta coherència biològica i sempre amb la intenció d’ajudar-nos en la llarga lluita per la supervivència.\nHem de recordar que la vida, en la natura, exigeix una ràpida resposta en front l’emergència, el nostre cos està codificat per respondre amb rapidesa i eficàcia a múltiples situacions. Però, la manera de vida actual, els canvis que hem imposat al nostre organisme amb dietes desadaptades, amb ritmes de llum i descans alterats, amb cases que , en moltes ocasions, impedeixen rebre els saludables estímuls de vida de la natura, amb vincles afectius intensos que creen amb freqüència profund dolor, etc... Tot això, impossibilita, en moltes ocasions, un fluir amb la vida, es crea una situació de greu emergència i el nostre cos respon com millor sap.\nEl problema apareix quan el temps i intensitat de l’estrés vinculat a pors, contrarietats, pèrdues afectives, preocupacions econòmiques, etc… superen tot el que la naturalesa havia previst, ja sigui per que estem debilitats, ja sigui per que la situació que ens afecta és greu i imprevista. És llavors quan els canvis en el nostre cos poden ser tant intensos que posin la nostra supervivència en perill.\nSi entenem el que ha passat, si posem totes les condicions del nostre entorn a favor de la vida, si actuem sempre d’acord amb el nostre sentir més profund, una profunda i sàvia energia de curació es posa en marxa. Sense oblidar que el 90% dels símptomes que anomenem malaltia, ja son els perseverants esforços de curació del nostre cos.\nCórrer ens pot ajudar com a estratègia per canalitzar l’energia estancada que ens produeixen les contrarietats. Una vàlvula d’escapament de les nostres preocupacions, una transmutació de la nostra energia i per tant una valuosíssima eina per augmentar la Nostra capacitat de resposta i defensa del nostre organisme. Ens pot ajudar a fluir amb la vida, a vibrar al ritme de la natura i millorar el nostre metabolisme. Ens eleva l’ànim i ens dona una actitud positiva a la vida.\nPerò, com en totes les coses, una obsessió excessiva i mal entesa, te els seus perills. Si convertim el córrer en una obligació molesta o en una obsessió malaltissa, més que aportar equilibri , pot arribar a ser una font més de contrarietat, desgast excessiu i desequilibri psíquic i biològic. Si escoltem el nostre cos, si som conscients de les sensacions que tenim i adeqüem l’entrenament a la Nostra capacitat i ritme segur que farem que aquesta pràctica en converteixi en una gran font de força i salut. Doncs no hi ha millor aliat contra la malaltia que sentir-se en forma, actiu i vital.


Les nenes de l’Escola Parroquial de Nostra Senyora de Montserrat, 1922\nLes nenes de l’Escola Parroquial de Nostra Senyora de Montserrat, 1922. FOTO: Arxiu de l’actual Escola Mare de Déu de Montserrat\nLa primera ubicació del centre escolar havia estat un local del convent de les monges teresianes, situat a l’actual carrer de la Justícia\nper Jordi Vilalta Rubí. 05 d’abril de 2021 23:12\nLa fotografia pertany a l’Arxiu de l’actual Escola Mare de Déu de Montserrat i ens mostra alumnes de tots els cursos d’aquell centre escolar que sota el nom d’Escola Parroquial de Nostra Senyora de Montserrat va fundar mossèn Josep Guardiet el 15 d’octubre de 1919. També podem veure a banda i banda les tres primeres mestres: M. Àngels Desveus, Antònia Solé i Eulàlia Rosés.\nLa imatge, datada del 1922, va ser publicada al Butlletí núm. 76 del Centre d’Estudis Rubinencs i el Grup de Col·laboradors del Museu de Rubí, que va aparèixer el desembre de 2019 (any del centenari de l’escola).\nLa primera ubicació del centre escolar havia estat un local del convent de les monges teresianes, situat a l’actual carrer de la Justícia. Quan es va prendre la fotografia ja havia estat traslladada a la seva ubicació actual, fet que va tenir lloc el 1921. Les aules serien instal·lades al pis superior, mentre que la planta baixa fou destinada al Casal Parroquial i, a partir de 1924, també a les sales del nou Museu de Rubí.\nEn aquests primers temps el centre es dedicava a l’ensenyament primari de nenes, però disposava d’una secció de pàrvuls on també tenien cabuda els nens. A partir de 1932 també es donaria classes a nens, però en dependències separades, dins la nova Escola Sant Jordi.\nEl col·legi, ara amb la denominació oficial Escola Mare de Déu de Montserrat, amb més de 100 anys d’experiència, ha esdevingut tot un referent dins el sistema escolar de la ciutat, junt amb d’altres com les Ribas, els Maristes o la Regina Carmeli.\nRubí història escola montserrat


Semalt presenta tipus principals de filtres de correu brossa que heu de provar\nIgor Gamanenko, el Semalt Customer Success Manager, afirma que actualment el correu brossa s'ha convertit en un nom familiar, i més del vuitanta per cent de tot el trànsit de correu electrònic és inútil i sense sentit. Significa que la correspondència activa a través del correu electrònic no és possible sense protecció contra correu brossa. Mentrestant, el correu electrònic comercial no sol · licitat (UCE) és un missatge no desitjat digital que també es denomina spam. En alguns casos, és absolutament inofensiu i no causa problemes, però de vegades, pot inserir codis i virus maliciosos tant en el vostre sistema informàtic com en el lloc web. Si teniu en compte una gran quantitat de correus electrònics enviats a tot el món, heu de tenir en compte els filtres d'spam de correu electrònic i provar-los tots per trobar el que compleixi els vostres requisits.\nFiltre d'spam de contingut per a adults:\nEl correu brossa de contingut per a adults és un dels tipus més comuns de correu brossa de correu electrònic i el filtre que s'utilitza també s'anomena filtre de correu brossa per a adults. De vegades, els hackers i els spammers atrauen als usuaris productes i serveis dissenyats per augmentar la potència sexual. Permeten enllaços d'entrada als seus llocs web o anuncis pornogràfics i volen promocionar aquest contingut a Internet. Durant uns quants anys, les persones han començat a crear filtres per al correu brossa de contingut per a adults..Per crear aquest filtre, només heu d'anar a l'àrea de filtre de la vostra adreça de correu electrònic, crear un filtre i afegir un URL al lloc per a adults que us ha estat irritant durant un temps .\nFiltres de correu brossa i de salut:\nAquest tipus de filtre de correu brossa de correu electrònic és beneficiosa per als llocs web i remitents que anuncien productes de pèrdua de pes, tractaments de cura de la pell, medicaments per a la millora de postura, medicaments no tradicionals i xinesos, així com suplements dietètics. Si sou propietari d'un lloc web, podeu instal·lar un complement pertinent de WordPress per evitar aquest correu brossa. I si heu estat rebent aquestes ofertes falses al vostre correu electrònic, simplement haureu de crear un filtre i afegir-los a aquest filtre per evitar que enviïn missatges molestos en el futur.\nFiltres polítics d'spam:\nL'spam polític es diverteix en forma d'amenaces polítiques i activitats de mudslinging. Els extremistes, els terroristes i els pirates informàtics participen en la difusió d'aquest correu brossa a Internet. Són persones amb idees negatives i no respecten els valors humans. És per això que segueixen enviant correus electrònics no desitjats tot el dia i no us importen les polítiques de seguretat ni de compliment de la llei. Els filtres de correu brossa polítics són fàcils de crear, i poden ajudar-vos a eliminar aquests correus electrònics sospitosos, amenaces potencials i els riscos de perdre els vostres diners.\nÉs cert que el correu brossa, virus, malware i correu brossa constitueixen una gran amenaça per als usuaris en línia. Els hackers i els spammers usen tècniques diferents per irritar-nos i robar-nos els nostres diners. Si no heu creat cap filtre per a aquests correus electrònics, heu de mantenir-vos allunyats dels correus electrònics no sol · licitats que poden incloure ofertes comercials il·legals, respostes automàtiques, virus, malware i tot tipus de correu brossa que pugui causar problemes greus per a vostè. D'una manera o altra, el correu brossa de correu electrònic és un gran problema, però hi ha filtres per resoldre la majoria dels problemes que es produeixen a Internet Source .


Inserció Laboral - Web d'Aproscom Fundació\nEl Servei d’Inserció Laboral té per finalitat afavorir la inserció laboral de les persones amb discapacitat intel·lectual en entorns laborals ordinaris. És un servei d’orientació específic i d’itinerari integrat d'inserció laboral per a persones amb discapacitat intel·lectual.\nLes prestacions del servei són:\nValoració i orientació: es realitza una valoració de les necessitats de formació i d’ocupació de la persona amb discapacitat intel•lectual per a poder dissenyar el seu itinerari d’inserció.\nFormació ocupacional professional: es realitzen cursos de formació per a capacitar a la persona amb discapacitat intel•lectual per a l’accés a un lloc de feina.\nSuport a les pràctiques a empreses ordinàries: són accions de suport a les pràctiques laborals que realitzen els alumnes amb discapacitat intel•lectual que estan realitzant programes de garantia social o cicles formatius de FP.\nInserció laboral a l’empresa ordinària: facilita suport per a la recerca de feina, la incorporació i l'adaptació de persones amb discapacitat intel•lectual a un lloc de feina a l’empresa ordinària. A més, es dóna informació a les empreses contactades sobre les ajudes que poden tenir per a la contractació de persones amb discapacitat.\nEl Servei d’Inserció Laboral està inclòs a la Xarxa d’Orientació Laboral del Servei d’Ocupació de les Illes Balears ( SOIB ).\nDestinataris: Persones adultes amb discapacitat intel·lectual.\nHorari: En funció de les necessitats del client.\nResponsable: Bàrbara Ramon - barbara@aproscom.org


Falta de neteja a l'Eixample sud de Girona\nFRANCESC RUIZ VENZAL. girona.\nFa dues setmanes vaig trucar a la Policia Local denunciant la falta de neteja del carrer Maria Josepa Arnall i Juan. La vorera del carrer està tan bruta de plantes que ens dificulten el pas amb els cotxets dels nens. Vaig tornar a trucar divendres passat i no hi ha forma que netegin el carrer. Potser estan esperant que es cremi com l'any passat per netejar les voreres.\nHem de creuar les voreres a l'edi?fici de Químics amb el perill que baixi un cotxe ràpid i hi hagi ac?cidents. Molts cotxes baixen amb una velocitat molt alta.\nA part d'aquesta brutícia, també ens trobem cada dia el carrer ple de caques dels gossos que van sense lligar i que fan les seves necessitats on volen.\nEl parc de Sobrequés i el parc de darrere de l'edifici Adorea estan superbruts, de caques de gossos i de papers i burilles. Hi ha rètols, però els parcs estan plens de brutícia.\nEstà molt bé que hi hagi consens de pressupostos votats pels veïns del barri. La pregunta és hi ha alguna partida destinada a netejar voreres i parcs, perquè no es nota gens ni mica.\nUn superdeu pels germans Roca\nI ara no em referiré a haver a?con?seguit entre milions un segon lloc mundial pel seu Restaurant i el títol de millor xef del món, que també és molt i molt important, sinó al seu grau d'humanitat. En un temps en què sol manar l'egoisme, en què es refusen tants emigrants que fugen de la guerra, en què molta gent ho passa malament per manca de feina i/o per jornals de misèria, ells que han aconseguit arribar al zenit en la seva professió i que panxacontents es podrien dedicar a viure de l'èxit i ben rapapats fer com la majoria de gent que ha fet diners, dedicar-se a viure com reis, doncs no, ells donen un exemple a tothom. Aniran, no sé si tots tres, però és igual, a Àfrica a ensenyar als seus habitants com poden utilitzar millor els seus productes, els que ells poden collir en la seva terra. Això són persones! No les que essent rics, molt més que ells, només escanyen els seus treballadors i defugen de responsabiltats humanitàries i el que fa «tuf» de pobre. No vull ni pensar el que cobren tots els grans «endollats» d'Europa, escanyant els països amb menys recursos i no fent ni un mínim gest per aconseguir que tots els membres de la Comunitat europea, puguin desenvolupar-se com cal, sense escanyar-los econòmicament. I clar! els que rebem sempre som els treballadors, jubilats immigrants i els que malviuen degut a què no se'ls paga el que es mereixen per la tasca realitzada. I tants joves que no troben feina, gent a l'atur de més de cinquanta anys, avis que malviuen amb pensions denigrants, minusvàlids mal atesos... Si tots els que remenen cabals fessin com els germans Roca, procurant per la humanitat i posant-hi el seu gra de sorra el món rutllaria i tothom podria viure dignament. Un reconegut economista va calcular que si tots els diners que hi ha ara mateix a la terra es repartissin equitativament entre tots els seus habitants es podria fins i tot viure sense treballar... una utopia, ja ho sé, però sembla que és cert. Ara qui li diu a aquell que té milions que cal posar-los a disposició de tots/es els que formem la ciutadania mundial?. Segur que els donaria un infart!\nNo tot s'hi val, ni en campanya electoral\nJoan Corney Vilà. girona .\nEl que més desacredita les persones és la mentida. A qui menteix per desconeixement pot aplicar-se-li aquest atenuant. Però quan una persona menteix essent-ne plenament conscient, quan una persona menteix coneixent perfectament quina és la veritat, demostra una baixesa ètica i moral inqualificables. Les paraules de l'Albert Rivera dient (a Sevilla) que ve d'una terra (Catalunya) on «t'has de partir la cara literalment (...) per poder parlar en català i en castellà» el situen en aquest segon grup de persones. Ell, que afirma ser català i conèixer Catalunya, com pot fer aquesta afirmació tan absolutament falsa? Pot ser president d'un futur govern qui menteix amb tanta desmesura per esgarrapar un grapat de vots? Ell mateix es ?desqualifica com a candidat. -Senyor (?) Rivera, tothom pot tenir un mal moment, però quan no es rectifica ni es disculpa deu ser perquè es vol mantenir la mentida. Amb això ofèn la ciutadania de Catalunya en general i molt més encara aquells a qui sí que ens varen insultar i bufetejar per expressar-nos en català.


Categoria: Bloc de 3B dia a dia - ESCOLA ANGLESOLA 1\nAl taller de Creative Writing millorem l’escriptura en llengua anglesa amb la creació de les nostres pròpies històries. L’escriptura creativa es basa en la imaginació, plantejament, realització i il·lustració d’un relat, còmic, àlbum il·lustrat, novel·la o biografia. Els infants redacten textos originals que corregeixen, supervisen i comparteixen amb els seus companys i companyes.\nEn primer lloc, fem una pluja d’idees sobre el tema sobre el qual ens agradaria escriure. Una vegada decidit el tema, situant la nostra història dins d’un context espacial-temporal, i plantejat l’argument, passem a pensar i dissenyar els personatges així com organitzar les diferents escenes i idees amb un storyboard.\nA més a més, al llarg de tot el procés d’escriptura i elaboració del nostre projecte ens fem preguntes que ens ajuden a decidir els esdeveniments, accions, pensaments, girs dramàtics, conflictes… que tindran lloc a la nostra història.\nQuan ja tenim escrita la nostra història, passem a il·lustrar-la, editar-la, fer els últims detalls, donar-li color a les nostres pàgines i personatges, dissenyar la portada i contraportada, revisar-la, i compartir-la amb els altres.\nAprendre a escriure sols s’aprèn escrivint, i més, si parlem d’una llengua estrangera. No hi ha millor forma de contribuir al fet que es doni aquesta necessitat i voluntat d’aprendre que donant-li valor, reconeixent i expressant les nostres pròpies idees i desitjos. Sols quan estem motivats i motivades cap al nostre procés d’aprenentatge fomentem les nostres ganes d’aprendre així com la nostra creativitat i millora de la nostra pròpia escriptura en qualsevol llengua. Escriure en anglès mai havia estat tan divertit, esperem que us agradi el nostre procés d’aprenentatge tant com el seu resultat!\nA l’inici de curs vam presentar diversos tallers de música. Entre els quals trobem el de percussió.\nEn aquest taller hem descobert la família d’instruments de percussió, determinats i indeterminats. I els hem utilitzat per interpretar i crear diversos ritmes. A més, hem llegit partitures, practicant i jugant amb musicogrames.\nEns hem adonat que la percussió és la base de qualsevol cançó i que van ser els primers instruments a aparèixer.\nDe fet, gràcies a la percussió corporal també hem vist que podem fer servir el nostre cos com a instrument.\nA l’inici de curs vam presentar diversos tallers de música. Entre els quals trobem el d’Ukelele.\nEn aquest taller hem descobert aquest instrument tan curiós i les seves característiques. Ens hem adonat que té moltes similituds amb la guitarra, però també importants diferències!\nPer aprendre a utilitzar-lo, primer vam haver de traduir les notes a la nomenclatura anglesa i després aprendre a col·locar correctament els principals acords. Això ens ha permès interpretar petits fragments de cançons. A més, ens hem adonat que el ritme també és un factor determinant.\nAviat descobriran més acords i noves possibilitats.\nA l’inici de curs vam presentar diversos tallers de música. Entre els quals trobem el de música electrònica.\nEn aquest taller hem pogut crear, interpretar i conèixer aquest estil musical a través d’eines com l’ordinador i la tauleta. A més, també hem tingut la sort de manipular autèntics aparells de DJ!\nCom per exemple, la “Maschine”, un instrument que connectat a l’ordinador ens permet escollir i emetre sons, clicant botons. Mitjançant aquest aparell electrònic hem aconseguit crear petites composicions molt variades i divertides.\nAviat descobriran més aparells que els endinsaran en el món de la producció musical.


Setembre 10, 2019/ Arturo/ 0 Comments\nEntrevista a Marc López, professor de FormaPractic\nAmb motiu de la visita a València d’un grup de professors de FormaPractic, vaig tenir l’oportunitat de conèixer a un nou “fitxatge”, Marc, professor a Barcelona del Cicle de Grau Superior de Dietètica. Li vaig comentar la possibilitat de fer-li unes preguntes al que es va oferir immediatament, però com disposàvem de molt poc temps, vam decidir ajornar-ho uns dies. Aquest és el resultat d’aquesta entrevista.\nHola Marc. Anem a començar amb unes qüestions més generals. Per tot arreu veiem i sentim referències a portar una vida sana, i que aquesta està lligada a una alimentació saludable. Per què creu que és important la Dietètica? Quin paper juga en la nostra societat actual?\nHola Arturo, encantat d’atendre’t. En la societat actual, les persones vivim molt atrafegades, treballem per intentar tenir una certa qualitat de vida i en canvi, encara que sembli contradictori, no prestem molta atenció al que mengem. La figura del dietista és important per diversos aspectes. El primer d’ells és la prevenció. Jo entenc la prevenció com l’adquisició d’hàbits saludables (no només l’alimentació) que permet a les persones gaudir d’un bon estat de salut. És important la formació i la prevenció per evitar l’aparició de malalties o alteracions.\nCada vegada es treballa més des de la prevenció ja que suposa un estalvi sanitari de recursos i econòmics molt important. Però hi ha vegades en què aquests hàbits no s’han adquirit i s’ha de fer una anàlisi de quines coses es necessiten per realitzar un canvi d’hàbits. Aquí el dietista tindrà un paper important. També serà vital la realització de dietes a col·lectivitats o bé individualitzades.\nLlavors, quines qualitats hauria de tenir un dietista?\nUn dietista ha de ser un professional respectuós, obert de ment, empàtic, etc. Un dietista no ha de jutjar les accions dels seus pacients.\n“Un dietista ha de ser un professional respectuós, obert de ment, empàtic, etc. Un dietista no ha de jutjar les accions dels seus pacients.”\nEn canvi, ha de tenir una actitud de predisposició màxima per ajudar a aconseguir els objectius que es planteja de forma conjunta amb el pacient. El dietista ha de guanyar-se la seva confiança. És bàsic que es doni aquesta interacció dietista-pacient per poder treballar i complir els objectius.\nI què és el millor de treballar en aquesta professió?\nEn el meu cas particular, a causa de temes laborals, no he pogut exercir com a tal, encara que tinc molt clar que el millor d’aquesta professió és el tracte amb les persones i el poder, mitjançant els teus coneixements, ajudar a aquestes persones a complir els objectius que es plantegin i a tenir uns hàbits saludables que li permetin mantenir o incrementar el seu nivell de vida.\nAra m’agradaria que ens centréssim més en la faceta personal, en referència a FormaPractic. Tinc entès que has estat alumne nostre. Si és així, per què vas decidir estudiar el Cicle Formatiu de Grau Superior en Dietètica i per què en aquest Centre?\nLa dietètica és una cosa que sempre m’ha interessat. Jo vaig estudiar fisioteràpia i em dedico a l’esport. En aquest àmbit, els esportistes solen ser persones molt exigents quant al seu rendiment i solen demanar consell per seguir pautes alimentàries adequades a la seva activitat. Vaig creure que estudiar dietètica em proporcionaria coneixements addicionals en el desenvolupament de la meva feina com a fisioterapeuta esportiu, a més a més d’ampliar el meu ventall de possibilitats en el món laboral. L’elecció de FormaPractic va ser fàcil, ja que és un centre ubicat a prop d’on visc i que ofereix un ensenyament personalitzat i exigent, per poder acabar els estudis i començar a treballar. I així va ser. Van ser dos cursos de molta feina i exigència que m’han estat molt útils en el desenvolupament de la meva feina i més ara, que començo ja com a docent en aquest centre, després de formar-me per poder impartir.\nQuins records tens del teu pas per les aules?\nLa veritat és que tinc molt bon record. Deixant de banda les formacions que he anat fent dins del meu àmbit laboral, feia gairebé 10 anys que no estudiava de forma regular. Començar dietètica suposava un repte per a mi a nivell personal pel fet de conciliar la meva vida laboral i personal amb aquests estudis. Afortunadament, el fet d’assistir a les classes i portar les tasques al dia em va facilitar molt la meva tornada a les aules.\nPel que fa a la tasca docent, què pots explicar sobre la metodologia que empres en les teves classes?\nLa veritat és que en el període de pràctiques com a docent vaig poder fer una presa de contacte amb el que em trobaré ara en uns dies. A mi, com a alumne, sempre m’han agradat molt les classes magistrals, si bé és cert que la docència cada vegada exigeix metodologies més participatives perquè els alumnes adquireixin un aprenentatge significatiu. En aquest sentit, m’agradaria poder treballar amb tot tipus de metodologies, des de les més tradicionals fins a les més innovadores, com ara la classe invertida, l’aprenentatge basat en problemes, el mètode del cas o la gamificació. Totes elles tenen cabuda en el CFGS de Dietètica i hi ha situacions i moments per a cadascuna d’elles. Així que el meu objectiu pel que fa a metodologia és poder fer ús de tantes com siguin necessàries.\nQuè opines sobre fer pràctiques en empreses durant els estudis? On les vas realitzar tu?\nLes pràctiques són una forma d’entrar en contacte amb el món laboral. Són molt útils per a determinar quines coses t’agraden més i quines coses t’agraden menys dins el món de la dietètica. Amb una mica de sort, pots acabar les pràctiques i que l’empresa on les has realitzat et vulgui contractar.\n“Les pràctiques són una forma d’entrar en contacte amb el món laboral. […] Amb una mica de sort, pots acabar les pràctiques i que l’empresa on les has realitzat et vulgui contractar.”\nEn el meu cas particular, a l’haver d’assistir a classe i treballar, se’m va proposar l’opció de fer-les a distància. Vaig fer les pràctiques en una empresa que començava en aquest sector i havia de recopilar dades de diferents patologies per poder elaborar diferents perfils. A la vegada, ells estaven creant una base de dades de la informació nutricional d’infinitat de productes per poder dissenyar menús de forma més senzilla, obtenint càlculs calòrics de forma automàtica i altres facilitats. Va ser una bona experiència que em va permetre distribuir-me la feina segons els meus horaris lectius i de treball. Tot i així, m’hagués agradat poder experimentar el treball en consulta, ja que em sembla molt important el tracte amb les persones.\nMarc, què destacaries de ser professor?\nEncara és aviat per treure conclusions, però el que m’agrada d’aquesta professió és poder transmetre tots aquells coneixements que he adquirit en la meva etapa de formació, formar persones, guiar en l’aprenentatge, donar les eines perquè els alumnes aprenguin cada un al seu ritme, intercanviar coneixements amb els companys i formar professionals crítics i exigents.\n¿I quin consell donaries a aquelles persones que estan indecises entre estudiar Dietètica o altres estudis?\nPer a mi, té una importància capital que estudiïn allò que els agradi o si més no, que creguin que els pot agradar, ja que la motivació a l’hora d’estudiar i realitzar tasques serà més gran. Si trien estudiar dietètica, els aconsello que escullin Instituto INTER i FormaPractic, ja que rebran una formació personalitzada per part de grans professionals i acabaran els estudis molt ben preparats per a la seva inserció en la vida laboral.\nPer finalitzar ¿vols afegir alguna cosa més?\nSimplement donar les gràcies a Instituto INTER i FormaPractic per la confiança dipositada en mi. Tractaré de fer la meva feina el millor que sàpiga, i que pugui ser per molts anys.\nGràcies per tot Marc, et desitgem el millor.\nTags: Cicles Formatius, Ciclo grado superior en dietética, Ciclo grado superior en dietética, dietética, dietética, Estudiar a Barna, Estudiar en Barcelona, Estudiar en Barcelona


EL RESTAURANT A CASA (LOT 5 LLIBRES) | MARIONA QUADRADA | Comprar libro 9788493434816\nPoques coses com la cuina, com la manera de preparar un plat i la llista d’ingredients que s’hi barregen, són capaces d’oferir-nos, d’una manera incontestable, la sensació de "sentir-nos com a casa". Un fenomen que experimentem quan viatgem pel món i podem contrastar amb els fogons de casa. O quan anem a una casa on no hem estat mai i ens encarem amb gustos que se’ns fan estranys, que no tenim enregistrats a la nostra "enciclopèdia culinària", en la memòria de la nostra experiència amb el menjar. L’herència culinària, doncs, confronta amb la novetat i la sorpresa i en aquest punt els subjectes podem optar per restar en el terreny del conegut o deixar-nos sed…\nPoques coses com la cuina, com la manera de preparar un plat i la llista d’ingredients que s’hi barregen, són capaces d’oferir-nos, d’una manera incontestable, la sensació de "sentir-nos com a casa". Un fenomen que experimentem quan viatgem pel món i podem contrastar amb els fogons de casa. O quan anem a una casa on no hem estat mai i ens encarem amb gustos que se’ns fan estranys, que no tenim enregistrats a la nostra "enciclopèdia culinària", en la memòria de la nostra experiència amb el menjar. L’herència culinària, doncs, confronta amb la novetat i la sorpresa i en aquest punt els subjectes podem optar per restar en el terreny del conegut o deixar-nos seduir, també, per un joc inexplorat. Proposem, així, una cuina basada en l’element clàssic: la cuina apresa dels grans gastrònoms i cuiners de després de la revolució, hereus de l’antic règim i de la cuina aristocràtica i diferenciadora, i creadors de la cuina burgesa en època de la República. Una cuina que encara avui és referència d’escola. Tampoc no oblidem l’element tradicional: la cuina de la terra que prové del producte propi de cada estació de l’any i amb ell, tota la càrrega afectiva i cultural que viu dins de cadascun de nosaltres. Abundant en les festes i escassa en el diari, és una cuina generosa i sincera que ofereix tot allò que té a l’abast. Hi ha un tercer element, l’innovador, producte de l’estudi, la imaginació i l’aprofundiment en la combinació de gustos del cuiner, fins ara impensables o agosarats. I, per últim, referim-nos a l’element multicultural: la cuina recollida de viatges i veïnatges. La cuina de països amb els quals ens relacionem d’acord amb les coordenades d’un món definitivament globalitzat i del qual recollim els trets propis de cadascun perquè el gust, com cap altra cosa, els identifica. Passem, doncs, del restaurant a casa.


Mil escolars i 121 equips al Torneig Caga Tió — Ajuntament d'Igualada\n34º max. / 21º min. 05/07/2022 09:26\nSou a: Esports / Notícies / Mil escolars i 121 equips al Torneig Caga Tió\nMil escolars i 121 equips al Torneig Caga Tió\nDurant cinc dies les instal·lacions esportives municipals han acollit novament un clàssic de l’esport infantil durant les vacances de Nadal.\nDurant les vacances de Nadal, l’esport en edat escolar no s’ha aturat a Igualada. Com cada any, i ja en fa vint-i-tres, el Complex Esportiu de Les Comes ha rebut el Torneig Caga Tió, organitzat per l’Ajuntament de la ciutat i el Patronat Municipal d’Esports. Als seus inicis, competien equips formats per nens i nenes de les categories Aleví, Infantil i Cadet però, des de ja fa set anys, també hi participen equips Prebenjamins i Benjamins.\nL’edició d’enguany ha comptat amb la participació de quasi mil nens i nenes de la comarca, amb un total de 121 equips en el torneig dels grans i 48 equips al torneig dels petits.\nEls dies 27, 28, 29 i 30 el pavelló polivalent, el gimnàs i la sala barri van quedar reservats perquè les categories Aleví, Infantil i Cadet disputessin els partits d’handbol, futbol, voleibol i bàsquet, respectivament. La suma total dels punts aconseguits entre els partits dels diferents esports van deixar els següents campions: a la categoria Aleví Femení l’equip Popitas, en Aleví Mixt els Trencapins, a l’Aleví Masculí 2003 el Domino’s Pizza, a la categoria Aleví Masculí 2004 l’equip The Winners, pel que fa a l’Infantil Femení l’equip Princeses Esportistes, en Infantil Masculí 2001 l’Energy System, a la categoria Infantil 2002 l’equip Just Do It, en Cadet Femení l’equip Les Gallo, en categoria Cadet Mixt els Fat Team A i, finalment, a la categoria Cadet Masculí l’equip Totsompelrojos.\nEl 30 i 31 de desembre, els equips prebenjamins i benjamins van ocupar tot el complex esportiu de Les Comes, entre zona lúdica i pistes de joc. Els petits esportistes van mostrar les seves millors aptituds en bàsquet, futbol, handbol i mazaball i tots els equips prebenjamins van ser premiats, valorant així la participació per sobre de tot. Els campions han estat, en categoria Benjamí Femení l’equip Tuticolors, en categoria Benjamí Mixt els Banyatrencats, en Benjamí Masculí 2006 l’Equip Català i en Benjamí Masculí 2005 l’equip Tiki Taken.\nA la pàgina www.torneigcagatio.cat es poden consultar els resultats i veure les fotografies que s’han anat fent durant tot el torneig.


Bonviure: 12-13 Febrer. Raquetes d´alçada a la Cerdanya. Pic dels Estanyons i La torre dels Soldats.\n07/06/2020 Iniciar sesión Registrarme\n12-13 Febrer. Raquetes d´alçada a la Cerdanya. Pic dels Estanyons i La torre dels Soldats.\nTítulo: 12-13 Febrer. Raquetes d´alçada a la Cerdanya. Pic dels Estanyons i La torre dels Soldats.\nDestino/zona: PIRINEU CERETÀ\nInterés: Deportivo, Naturaleza, Paisaje\nUna travessa ideal per les raquetes. Vistes espectaculars a vol d’ocell als cims nevats d’Andorra, Cadí, Carlit, Puigmal, Pedraforca, etc. Al bell mig del pirineu ceretà, entre molts d´altres, el Pic dels Estanyons i la Torre dels Soldats vorejant els 2900 metres d´alçada ens ofereixen aquelles vistes a vol d´ocell que tant ens agraden, amb molts altres cims que en el mapa són lluny des d´allà, els tenim a tocar. Raquetes de neu d´alçada per gaudir, també al hivern, d’un pirineïsme espatarrant de paisatges blancs, en repòs, esperant les nostres petjades que trenquen amb harmonia el silenci.\nIniciem des de les pistes d´esquí nórdic d´Aransa (1840m) una travessa deliciosa entre el bosc per anar-nos enfilant mica en mica, per pollineres, camí del refugi seguint aquells indrets més solitaris i tranquils per gaudir de les raquetes. Ascenció opcional al port de Perafita. Allotjament i nit al refugi de la Pera (2354m). +600 -100 (+900 -400 si anem fins al port de Perafita)\nIncasables i ben recuperats a la vora del foc del refugi enfilem entre un rosari de petits estanys glaçats fins al pic dels Estanyons (2834m), una altra magnífica atalaia per completar el cap de setmana raquetaire. Des del cim, descens per un bell boscam fins a l´estació d´Aransa. +600 -1000m 5h.\nDesnivells en terreny nevat d´entre 600 i 900metres de pujada i 100 i 1000metres de baixada. 5hores de marxa diàries. Necessària experiència prèvia amb les raquetes. 11 kilòmetres diaris.\nLa mitja pensió en refugi , sopar i esmorzar, el guia acompanyador de muntanya, les raquetes, bastons, l´assegurança d´accidents.\nPicnics del migdia. Tot allò no exposat en l´apartat anterior.\nEn el refugi dels Estanys de la Pera, magnífic indret situat al bell mig de la muntanya.\nlloc web per si voleu xafardejar:\nBotes de senderisme de canya mitja o alta, ulleres sol, guants, vestimenta per d´abric per capes amb impermeable o paravent, motxilla mitjana, paraneus o polanies, llençols o sac de dormir, tovallola petita , picnic del primer dia.\nSi voleu reservar la plaça per la qual us heu interessat ho feu a través d’un ingrés (indicant sobretot nom + PERA) de la bestreta a un compte bancari que us indicarem en el correu electrònic o per telèfon. Alhora caldrà a través del mateix e-mail o per telèfon que complimenteu un formulari amb les vostres dades personals i que accepteu les condicions de contractació del viatge.\nInformación facilitada por Bonviure Revisado el 24/12/2010


VIGIA DE L’ABISME – Sac de sastre\nVIGIA DE L’ABISME\n17 Desembre 2014 carmedolz Deixa un comentari\nAquest conte és inèdit. Crec que només li he deixat llegir a una persona, i tinc dubtes de si ho va acabar fent.\nDos vespres a la setmana feia aquella carretera. L’anava de dia, just quan el sol s’amagava rere el massís, tenyint el cel rogenc i els núvols de cotó de sucre, fent volar els estornells dansaires en grup cap als arbres frondosos de les places. La tornava de nit, quan el cel encara no s’havia acabat de vestir d’estels, just quan la lluna coronava el perfil de les muntanyes. Anava i tornava, dos dies a la setmana, per aquella vall ampla, plena de petits campanars que marcaven els reductes de la població nadiua. D’anada gaudia del paisatge, de tornada patia l’asfalt, el passava veloç, intentant levitar sobre les rodes, entre les pors que s’amagaven als camps de blat.\nNomés en la foscor es fixava en aquells recs profunds i propers que passaven rabents al seu costat. Els mirava de reüll i sabia que un petit moviment de volant el duria contra els pollancres que fitaven els camps. Els deixava enrere, esporuguit, resant perquè cap guineu no travessés, famolenca, la carretera. No hauria sabut què triar.\nEl dubte va aparèixer de forma puntual, inicialment, un vespre en què es mirava de reüll la persistent cursa de recs; un dia que se sentia valent i encarava les profunditats, tot i fer-se-li abismals, de les seves pors. Pensaments contradictoris li ballaven pel cap. Temia aquells estrets canals, però alhora s’hi sentia atret, semblaven cridar-lo amb impertinent insistència.\n«Què passaria si m’hi deixés caure? Noranta quilòmetres per hora estavellats, despenyats, esventrellats en un perfil d’asfalt, estampats contra un trist pollancre. Sobreviuria? Quedaria tetraplègic? Què seria de la meva vida aleshores?».\nSe sentia un vigia de l’abisme, una ànima atrapada en un cos i en una vida que no li pertocaven, una vida massa feliç, massa perfecta, massa treballada per ser merescuda.\nUn parell de cops per setmana feia la mateixa carretera. L’anava de dia i la tornava de nit. L’anava despert, feliç, conscient, real. La tornava exaltat, viu, dispers, confús. Fins que va deixar de fer-la.\nCanviant de ruta, voltava per la carretera veïna, la feia dos cops per setmana, deu quilòmetres més llarga. En aquell nou camí els recs quedaven més distants, els intuïa uns metres enllà, colgats per la vegetació dels rodals. Ja no veia el sol ponent-se rere el massís, el dia s’allargava i la tornada la feia quan el dia tot just s’havia apagat, quan encara el cel es tenyia de gris blavenc, quan la lluna lluïa discreta. El nou camí enllaçava amb la segona via que el duria, d’anada, al seu destí. De tornada, la deixaria enrere. Per incorporar-s’hi havia de fer un stop delicat. Havia vist topades mortals en aquella cruïlla, però era un perill menys temptador que els recs. Temia aquell stop. Dubtava, sovint, en quan posar primera i llençar-s’hi. En aquells moments enyorava la carretera dels recs, més controlables i menys incerts. Tot i així mirava d’enfrontar-lo amb plena consciència, de fet era de dia i no hi havia recs. Després de dotze setmanes d’angoixa, quan el dia s’escurçava, va tornar a canviar de ruta.\nDos vespres a la setmana feia aquella carretera. L’anava de dia, just quan el sol s’amagava rere el massís, tenyint el cel rogenc i els núvols de cotó de sucre, fent volar els estornells dansaires en grup cap als arbres frondosos de les places. La tornava de nit, quan el cel encara no s’havia acabat de vestir d’estels, just quan la lluna coronava el perfil de les muntanyes. S’alegrava d’haver tornat a la carretera dels recs.\nI uns vespres més tard la curiositat va tornar, els estrets canals el tornaven a cridar.\n«Què passaria si m’hi deixés caure? Saltaria l’airbag, salvaria la vida? I la medul·la?».\nLes seves pors s’agitaven en forma de canyís entre els terrossos fulgurants, convertint-se en hams que el volien prendre. Uns metres més enllà va veure un grup d’arbres que limitava el camp, decantats entre el verd i l’asfalt. Va mirar el velocímetre, vuitanta-cinc quilòmetres per hora, només cinc més. Va pitjar l’accelerador, va tancar els ulls i va girar el volant.\nUn ram de flors de tela descolorida abraça ara un pollancre solitari a la carretera dels recs. Per les víctimes de l’accident, pel conductor i pels vint passatgers.\nEnyorada Sònia →


El Sevilla fa oficial que un jugador ha donat positiu a la prova de coronavirus - Empordà\nEl Sevilla fa oficial que un jugador ha donat positiu a la prova de coronavirus\nEl club andalús ha de disputar els vuitens de final de l'Europa League contra el Roma la setmana que ve\nEl Sevilla fa oficial que un jugador ha donat positiu a la prova de coronavirus L'Empordá\nUn jugador del Sevilla va donar positiu en coronavirus després de les proves PCR realitzades diumenge passat a futbolistes i cos tècnic i els resultats de les quals es van conèixer al migdia de dilluns passat, segons va informar ahir l'entitat andalusa. El jugador està asimptomàtic, amb bon estat de salut i aïllat al seu domicili. El Sevilla, que va comunicar immediatament a totes les autoritats esportives i sanitàries aquesta circumstància, va aïllar la persona contagiada, va suspendre els entrenaments de l'equip i va realitzar tasques de desinfecció de les instal·lacions d'entrenament habituals.\nDes del coneixement del positiu, el club ha realitzat ja dos nous controls PCR individuals a la resta de personal: en el primer totes les proves realitzades han resultat negatives i aquest matí es coneixeran els resultats de la segona prova, que es va realitzar ahir als futbolistes i tècnics.\nEl Sevilla FC té previst tornar als entrenaments, de forma individualitzada i amb totes les mesures aplicables, aquesta mateixa tarda, sempre que els resultats de la segona prova realitzada tornin a sortir negatius. I és que cal recordar que el conjunt que entrena el basc Julen Lopetegui disputa l'Europa League i la setmana que ve, dijous, ha de disputar a partit únic a Alemanya els vuitens de final contra el Roma. Caldrà veure si apareix algun positiu més a la plantilla o bé si es pot disputar el partit amb normalitat. També quina és la posició de la UEFA sobre un cas, calcat al del Reial Madrid amb Mariano Díaz.


El turisme serà clau per a l'aeroport\nL’objectiu actual és cridar l’atenció dels turoperadors per incorporar en els seus paquets de neu la infraestructura de la Seu\nL’aeroport de la Seu d’Urgell fonamentarà la seva activitat econòmica en el turisme que vingui arran dels viatges organitzats pels turoperadors en vols xàrter. És un dels nous mercats que obrirà el nou sistema d’aproximació GPS que hauria d’estar en funcionament a finals del mes d’abril, segons va explicar al Diari el director d’Aeroports de Catalunya, Jordi Candela, que va destacar que s’està seguint el calendari pactat i que l’objectiu és començar amb les formacions als treballadors en les pròximes setmanes. “En principi, la maniobra està prevista per al 23 d’abril. De moment, tots els informes han estat validats i\nVols Regulars... a Barcelona o Tolosa va dir..Seria interessat tenir opinions d'experts en aquest àmbit. No obstant, sembla impossible poder tenir una oferta de vols regulars que sigui minimament interessant a Andorra ni que fessim un aeroport enorme que ocupi mig pais. Caldria compensar les companyies aèries per la manca de demanda. En resum, atrauriem alguns charters durant un parell de mesos a l'hivern i alguns vols privats i para de comptar... i amb el canvi climàtic pot ser amb dificultats... i sembla paradoxal que només per intentar-ho endeuteriem el pais per a construir una infraestructura que previsiblement s'utilitzaria poc i malmetria el medi natural que atrau els turistes? Pel que fa al primer aspecte, el financement, és cert que els fons de la UE han permés construir un bon grapat d'aeroports infrautilitzats inviables social, economica i medio-ambientalment... Caldria preguntar-se si encara que tinguessim el financement disponible gràcies a l'acord amb la UE, ens convindria hipotecar generacions futures?\nPrimer comentari amb seny que llegeixo. Bravo\n#12 Vols Regulars... a Barcelona o Tolosa\nSeria interessat tenir opinions d'experts en aquest àmbit. No obstant, sembla impossible poder tenir una oferta de vols regulars que sigui minimament interessant a Andorra ni que fessim un aeroport enorme que ocupi mig pais. Caldria compensar les companyies aèries per la manca de demanda. En resum, atrauriem alguns charters durant un parell de mesos a l'hivern i alguns vols privats i para de comptar... i amb el canvi climàtic pot ser amb dificultats... i sembla paradoxal que només per intentar-ho endeuteriem el pais per a construir una infraestructura que previsiblement s'utilitzaria poc i malmetria el medi natural que atrau els turistes? Pel que fa al primer aspecte, el financement, és cert que els fons de la UE han permés construir un bon grapat d'aeroports infrautilitzats inviables social, economica i medio-ambientalment... Caldria preguntar-se si encara que tinguessim el financement disponible gràcies a l'acord amb la UE, ens convindria hipotecar generacions futures?\nLa Perdiu va dir..Tenint coses teves a casa dels altres, sempre vas perdent. A partir d'avui, he de decidit de parlar i escriure l'Andorrà. El Català és dels altres, de l'altra banda de la frontera.\nDoncs si, tens tota la raó. Si penséssim en andorrà i no en català, espanyol, francés o anglès, ens aniria molt millor. Els grans patriotes, ho han donat tot a canvi de res, i ara només ens queda viure de les almoines dels enemics endògens i exògens.\nMarc va dir..A veure si ho tenim clar, els catalans son els nostres competidors i no ens no ens poden veure. El gran càncer d'aquest país es que la majoria de periodistes que tenim ho son i tots van amb el llaç groc als seus perfils de reds socials. La única solució que tenim es sacrificar una petita part del país per fer el nostre i no dependre dels nostres enemics.\nComentari totalment encertatsi et conogues et donaria un abraçada per dir les coses clares,estic d acord amb el que dius de la A a la Z.\n#9 Marc Valén\nNo sóc el comentari #1.\nPep va dir..Pixes fora de test, ja als anys 80 es sabia que aquest aeroport no era viable i a mes despres s hi hsn afegit temes de seguretat de vol com el tema del gps i altres que a menys de arrasar amb un bon troç de muntanya no te solucio\nEl projecte es va iniciar l'any 73 amb la compra dels primers terrenys, va operar amb vols regulars desde 81 al 83 se'l van carregar els pilots d'Aviaco i Aviació Civil no deixan posar el GPS i el troç de Montanyà que queda per treure es una part molt mes petita que la resta que es va treure i de l'altra de l'altre costat . Aeroport a Andorra ja !!!!!!!\nA ver los señoritos millonarios del país si se sacan la foto y solo por patriotismo ponen el aeropuerto del país en marcha. Ya está b.\nAeroport a Andorra Ja!!!!!!\nPixes fora de test, ja als anys 80 es sabia que aquest aeroport no era viable i a mes despres s hi hsn afegit temes de seguretat de vol com el tema del gps i altres que a menys de arrasar amb un bon troç de muntanya no te solucio\nTenint coses teves a casa dels altres, sempre vas perdent. A partir d'avui, he de decidit de parlar i escriure l'Andorrà. El Català és dels altres, de l'altra banda de la frontera.


Instal·lació d’una tanca en una casa de Centelles - PerfilTer - Vic, Osona\nPer PerfilTer | Tanques | Comments are Closed | 11 maig, 2022 | 0\nLes tanques per cases impedeixen la visió des de l’exterior per mantenir la teva privacitat dins de casa. A més, per la seva alta qualitat estètica donen una imatge d’alt standing. La teva casa canviarà d’imatge totalment.\nUn client ens va demanar tancar un petit pati de la seva casa de Centelles. Vam fer una primera visita a la casa per prendre mides, veure l’entorn i fer-nos una idea de la tanca més adequada. La solució va ser una tanca de lames de color blanc. Aquest model permet el pas de l’aire però no la visió de l’interior per donar més privacitat. És una tanca instal·lada sobre mur, però també es poden instal·lar directament a terra.\nLes tanques d’alumini tenen moltes avantatges. No es corrosionen i són molt resistents. Tenen una gran qualitat en els acabats i només tenen un mínim manteniment. És una gran elecció tant pel resultat estètic que s’obté un cop instal·lada, donant una molt bona imatge a la teva casa, i també pels avantatges que ofereix a llarg termini. Són ideals per al tancament i protecció de xalets, cases adossades i també per la separació de terrasses i patis.\nLes tanques que instal·lem són del fabricant Angra, que escollim per la seva gran qualitat de materials i varietat de dissenys. Poden ser totalment opaques, amb lames horitzontals, amb barres verticals, amb un marc i també de diferents colors.\nPodem instalar-vos el que més us agradi, amb el disseny que s’adapti a l’estil de casa vostra. Demana’ns la teva tanca!\nTanca per una casa a Sant Hipòlit de Voltregà\nInstal·lem una tanca en una casa de Gurb\nInstal·lació d’una tanca en una casa de la Garriga\nInstal·lació d’una tanca en una casa de Gurb\nInstal·lació d’una tanca de jardí en una casa de Roda de Ter


El Consell Comarcal elimina, a instàncies del grup d'ERC, els testos d'immunodeficiència a les colònies de gats\nA instància del grup comarcal d'ERC Alt Empordà, el Consell Comarcal elimina de forma general els testos d'immunodeficiència que feia els gats de les colònies abans d'esterilitzar-los.\nAquests testos ja s'havien eliminat en els 10 municipis que havien entrat en el pla pilot de gestió de colònies vigent des de juny d'aquest any, però no a la resta dels 58 municipis de la comarca que no es troben dins del Pla pilot.\nLa introducció dins el pla pilot de la retirada dels testos, s'ha dut a terme gràcies a la feina i a la demanada que van fer conjuntament diverses entitats animalistes de Catalunya\nDe moment, i fins a l'estiu de 2022, els ajuntaments hauran de demanar a través d'un formulari concret que no es realitzin els testos abans de les operacions. A partir de llavors es retiraran de forma definitiva.\nUn gat positiu en immunodeficiència no és sinònim de transmissió de la malaltia. Pot ser positiu i no desenvolupar-la mai. Fins ara, aquests testos provocaven el sacrifici de molts gats positius que en cap cas s'haurien d'haver sacrificat.


Pulsacions en repòs\nQuines són les pulsacions normals en repòs? Com mesurar-les? Son iguals en homes i dones? Aquí tens les respostes a aquestes i d'altres preguntes.\nCom despertar la musculatura dormida després de l'estiu\nDesprés de l'època estival, necessitem uns dies de readaptació en el nostre sistema musculo-esquelètic per no patir tendinitis i ni contractures musculars. Igual que els esportistes professionals, és recomanable un període de pretemporada. Els fisioterapeutes Ignacio Vell Téllez i Sandra Mª Gomez Sanchez ens aconsellen com començar l'activitat física sense lesions i els millors exercicis.\nEl descans esportiu, l'entrenament invisible\nEl descans és igual d'important que l'entrenament i cuidar l'alimentació\nRetenció de líquids. A què es deu?\nLa retenció de líquids és una de les patologies més esteses a tota la població, afectant generalment d'una manera més ampli en el cas de les dones. Però, a què es deu?


Canyelles 71-87 Senior C - Unió Bàsquet Sant Adrià\nCanyelles 71-87 Senior C\nA l’inici del partit vam deixar clar com volíem jugar i quina era la nostra clau per poder guanyar el partit i no haver de partir al final.\nPerò va durar poc, ja que l’equip local també tenia clar les idees per endur-se la victòria i ens va frenar el ritme d’anotació posant-se per davant.\nDesprés d’una ràpida reacció vam recuperar sensacions i igualar el quart 18 – 18.\nUn segon quart amb encert i bona dinàmica del primer quart, corrent i portant un ritme d’anotació alt vam arribar a la mitra part 11 punta a sobre, tot i oblidar-nos de prioritzar la defensa, 19 punts en contra en el segon quart.\nSortíem de vestuari saben que el rival ens posaria les coses complicades, ja que saben molt bé el joc que els beneficiava i nosaltres, carregats de faltes, ens costava aturar.\nEn aquest quart van aconseguir igualar el partit a 61.\nEn un moment clau on, com primers de la lliga, havíem de demostrar que érem capaços de retornar a fer el nostre doc, de connectar en defensa itreure les nostres avantatges.\nA l’inici de l’últim quart, 61 – 66, no podíem permetre que Canyelles entres de nou al partit i ara sí que vam demostrar el que som, un equip que treballa unit i té molt clar el seu objectiu. Apretant bé en defensa, (10 punts en els últims 10 minutes) i corrent en atac tornant a una alta anotació (21 punts) ens va donar la victòria de 16 punta al marcador final.\nUn marcador on no es reflecteix la igualtat de tot el partit, però que ven mereixem guanyar per treball, sacrifica i gestiona el marcador en tot moment.\nUn partit molt dur físicament on només hem queda que agraïr l’esforç de tots els jugadors.\nSabem que cada partit és una final i els entrenaments no es demostra el contrari, hem de seguir així i el bàsquet ens retornarà tot el que aquests nanos li estan donant.\nSeguim treballant!! Força UBSA!\nEscola Pia Sarrià 67-81 Senior C


Sabadell, ciutat festivalera: l'Embassa't i l'Observa ja s'intueixen\nLes dues hectàrees de l’Amfiteatre del Parc de Catalunya de Sabadell permeten ubicar-hi tres escenaris\nTot a punt perquè aquest dijous comenci el festival Embassa't / LLUÍS FRANCO\nLa magnitud de la gresca que està punt d’arribar a Sabadell en les pròximes setmanes ja es pot intuir perfectament, a l’Amfiteatre del parc de Catalunya. L’esquelet d’un escenari enorme, d’uns 10 metres d’alçada, i les dues hectàrees de davant fan presagiar que a la zona es prepara per alguna cosa gran.\nDe fet, en seran dues: la 14 edició del festival Embassa’t, que començarà aquest dijous i s’estendrà fins al diumenge, i la primera edició del festival Observa, que ha programat grans actuacions el darrer cap de setmana de maig i els tres primers de juny.\nEl primer festival a arribar, l’Embassa’t, preveu que en quatre dies d’actuacions passin unes 4.000 persones pels terrenys. “Però sempre n’hi poden cabre més”, matisa l’organitzador del festival, el sabadellenc Arnau Solsona.\nLes dues hectàrees de davant de l’Amfiteatre del Parc Catalunya, mític escenari de les festes de Màxima FM el setembre de Festa Major, acolliran tres escenaris diferents: un principal, un alternatiu i un tercer per a música electrònica. De dijous a diumenge, a la zona s’hi podran viure les actuacions d’una trentena d’artistes. També hi haurà zones per a menjar i beure. “Serà en un format molt espaiós per a no traslladar cap ni una angoixa i que a la vegada sigui còmode”, explica Solsona.\nEntrada al recinte del festival Embassa’t / LLUÍS FRANCO\nA dos dies perquè arrenqui el festival, pronostiquen que el divendres “serà el dia més fort”, al marge de diumenge, quan se celebra el Petit Embassa’t i les entrades per veure el Pot Petit ja s’han exhaurit.\n“Cada concert del festival Embassa’t costaria 20 euros a Barcelona”\nL’escenari es quedarà al mateix lloc fins a mitjans de juny. El festival Observa portarà a la ciutat grans artistes, com Rosario Flores, Joan Dausà o els Catarres. Les actuacions seran els divendres, dissabtes i diumenges des del 27 de maig fins al 19 de juny.\nTemes:Embassa't, festival observa, Parc Catalunya, Sabadell