Almenys 24 ferits en ensorrar-se una escala mecànica a Roma - Diari de Girona\nAlmenys 24 ferits en ensorrar-se una escala mecànica a Roma\nAlmenys 24 ferits en ensorrar-se una escala mecànica a Roma Diari de Girona\nAlmenys 24 persones van resultar ferides, diverses de gravetat, per l'ensorrament d'una part d'una escala mecànica al centre de Roma, probablement causat per aficionats russos del CSKA de Moscou. Un dels ferits va perdre un peu. Segons l'agència AGI, «uns 80 aficionats del CSKA, probablement sota els efectes de l'alcohol, van començar a saltar tots junts, cosa que va provocar l'ensorrament» d'una part de l'escala mecànica que porta cap a l'estació de metro de Repúbblica, al centre de Roma, que va ser tancada al públic.\nFins a la zona es van traslladar equips d'emergència, Policia i membres del cos de Bombers. La majoria dels afectats van presentar ferides a les cames i la persona feferida greu va ser traslladada a un hospital.


El disseny, una peça clau en l’economia circular | Sostenible\nEl disseny, una peça clau en l’economia circular\nQuin és el paper del disseny en l'economia circular a Catalunya i a Europa? Aquest ha estat l'objectiu de la Jornada d'Ecodisseny i ecoinnovació a Catalunya que s'ha celebrat a l'Auditori del Disseny Hub Barcelona, el 10 de novembre. En aquesta Jornada s'ha debatut i reflexionat sobre l'estat de l'ecodisseny i l'ecoinnovació a Catalunya. Tota la jornada s'ha pogut seguir a través del hashtag #ecodisseny.\nA tota la jornada s'ha ressaltat el paper del disseny, i no únicament de l'ecodisseny. Més enllà, s'ha destacat el paper del disseny no només de productes, sinó també de serveis i estratègies. Arnau Queralt, director del CADS Consell Assessor per al Desenvolupament Sostenible, ha presentat la Jornada tot ubicant als assistents en el posicionament de Catalunya envers l'economia circular, tot anunciant la propera publicació d'un paquet de mesures per a una economia circular des d'Europa que ha d'ajudar a guiar a fabricants, dissenyadors, administracions i ciutadans a contribuir en una nova manera de fer les coses, de produir i de consumir.\nPere Fullana, director de la Càtedra UNESCO de Cicle de Vida i Canvi Climàtic (ESCI-UPF), s'ha centrat en com la nostra economia actual segueix creixent en resposta a una població creixent, l'entrada d'economies emergents com ara la Xina i l'increment exponencial de productes que apareixen al mercat. Aquest escenari hauria de conduir vers un menor impacte per unitat produïda, però de moment no és així i segons en Pere Fullana, si continuem així, en els propers 50 anys consumirem 4,6 vegades més que fins ara.\nCal doncs, desacoblar l'impacte ambiental associat al nostre consum. Menys recursos i menys impacte ambiental, en resum. L'economia circular es presenta com una manera totalment diferent de funcionar com economia i societat. La fase de creació és vital en aquests plantejaments, i el disseny n'és el major responsable. Aquí és on l'ecodisseny s'hi ha de posar.\nIsabel Roig, directora general de BCD Barcelona Centre de Disseny, ha aportat una visió no tant centrada en l'ecodisseny, sinó en el Disseny per a ecoinnovar. Segons ella, el disseny és el que marca la diferència. Ens permet trobar solucions creatives amb una millor solució final que asseguri la satisfacció de l'usuari, objectiu de tot bon disseny. De fet, el disseny té la missió d'integrar lo funcional i lo emocional en productes, serveis o estratègies. Aprofitant la Jornada, la Isabel Roig ha explicat la feina del BCD en el BEDA (The Bureau of European Design Associations), oficina que pretén fer entendre el valor del disseny en el conjunt de l'economia europea. Concretament, el BCD, amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya i el CADS han elaborat el Positioning Paper "Suporting the key role of design in the Circular Economy", que s'espera que la UE integri d'alguna manera en les seves polítiques, en les quals el disseny ha pres una importància cabdal en els darrers 10 anys.\nFinalment, i prèviament als casos pràctics i el debat, Raul Garcia, cofundador i director de producte d'Inèdit, ha presentat el Catàleg de casos pràctics d'ecoinnovació. Un document viu de format digital que en la seva primera edició recollirà uns 70 casos de productes i serveis sostenibles ecodissenyats i/o oferts a Catalunya.\nEl malbaratament alimentari i la reinserció sociolaboral, una universitat amb edificis sostenibles, una empresa química sostenible i els cotxes elèctrics, han estat els casos pràctics que han vehiculat la segona part de la Jornada, moderada per Maria José Sarrias, cap del Servei de Qualificació Ambiental. Concretament, Mireia Barba (directora de l'empresa social Espigoladors), Adrià Herbera (enginyer tècnic d'obres i instal·lacions de la UAB), Carles Bertrana (director tècnic de Proquimia) i Javier Redondo (director del Projecte Zero Emission de Nissan) han explicat com el disseny de productes i serveis sostenibles i amb un benefici social clar han esdevingut en objectius prioritaris de la seva activitat.\nEl Museu del Disseny de Barcelona esdevé de nou l'escenari per al debat sobre sostenibilitat i disseny. Quin millor lloc per parlar-ne? En aquest cas l'economia circular ha centrat la Jornada, però l'objectiu final continua essent el mateix: assolir un desenvolupament econòmic que sigui sostenible i equitatiu. I el disseny hi té molt a innovar. Millor dit, a ecoinnovar.\nAquesta jornada forma part del dif, Disruptive Innovative Festival 2015, de la Fundació Ellen MacArthur. En aquesta web es poden trobar resums de les ponències del matí i altre material d'interès.


Art Neutre? | Radar: S'inaugura una nova museïtzació del castell de Calafell i el seu nucli històric #patrimoni #ca\nS'inaugura una nova museïtzació del castell de Calafell i el seu nucli històric #patrimoni #ca\nLa nova museografia del nucli històric i el Castell de la Santa Creu de Calafell consisteix en uns plafons informatius situats en els principals punts d'interès turístic. Una de les seves particularitats és la incorporació de codis QR i una aplicació per a mòbil que dóna al visitant l'oportunitat de gaudir de la visita també de forma virtual. Així, pot conèixer personatges històrics del municipi o saber com era l'antic cementiri medieval. L'alcalde de Calafell, Joan Olivella, ha destacat que "la museïtzació del castell significa la revalorització d'una part important del patrimoni del municipi", creant així un nou recurs dirigit al turisme cultural i familiar.\nEl Castell de la Santa Creu de Calafell és originari del s.XI tot i que té restes de cabanes de camperols i sitges de gra de fins al s.VIII. El Castell fou destruït el s.XVII, tot i això conserva l’església del s.XI, amb tombes antropomorfes i l’altar de la Santa Creu, el comunidor del s.XVI, el campanar del s.XVIII, la presó del s.XV i la cisterna també del s.XV que permet baixar sotaterra i veure els grafits de vaixells pirates. El Castell disposa d’una museització interessant que explica la seva història mitjançant imatges i textos. Tambe s’hi realitzen visites guiades per adults. A més disposa de visites i quaderns didàctics especials per agrups escolars./acn


White Pass – Stevens Pass – Catalans on the PCT\nDesprés de la primera parada a Washington, White Pass, la ruta ens porta per turons i prats alpins. Cada dia passem pel costat de magnífics llacs, que tot i que ens tempten molt, mai tenim prou temps per banyar-nos-hi. El fum ens acompanya, incansable, i provoca que no puguem gaudir de les muntanyes i les valls que anem creuant.\nAviat arribem a Snoqualmie, un poblet construït al costat d’una petita estació d’esquí. Aquí coneixem en Paul, un pilot d’avions que ens ofereix un sostre on passar la nit i ens convida a vi i gelat (una combinació curiosa). Quan deixem Snoqualmie, gaudim d’un dia sense fum, el primer en setmanes, i gràcies a això podem copsar les vistes espectaculars de l’Alpine Lakes Wilderness, una zona plena de llacs d’alta muntanya i on la ruta té un desnivell total de més de 5,000 metres!


Noticies - 10 d'octubre: Presentació del Llibre Los Abogados que cambiaron España, amb Fernando Jáuregui - Drets Humans\nTornar a la pàgina anterior | Notícies - Drets Humans\n10 d'octubre: Presentació del Llibre Los Abogados que cambiaron España, amb Fernando Jáuregui\nUs informem que el proper 10 d'octubre de 2019, a partir de les 18:30h. l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Sabadell, a través de la seva comissió de defensa dels dres humans i estrangeria, oferirà la presentació del llibre "Los Abogados que cambiaron España", del conegut periodista Fernando Jáuregui Campuzano, un ambiciós estudi sobre els advocats espanyols que van ser clau en les diferents fases històriques del país, des dels inicis del franquisme fins als nostres dies. El que van fer en defensa del dret de defensa, per les llibertats democràtiques, per la construcció d'una Espanya constitucional i d'un Estat de Dret i el seu treball actual en el canvi social que s'està produint.\nLa presentació anirà a càrrec del propi autor, qui dedicarà exemplars de l'obra. A més a més, la sessió ha de servir també per per debatre sobre el paper de l'advocacia en la democràcia i les seves propostes sobre les reformes legals necessàries davant la nova legislatura.\n10 d'octubre de 2019, a partir de les 18:30 hores.\nSala d'Actes de l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Sabadell (c. Lacy, 15).\nL’assistència és gratuïta per als col·legiats/des de l’ICASBD, si bé us demanem que formalitzeu la vostra inscripció per correu electrònic, a l’adreça dretshumans@icasbd.org. Les inscripcions s´acceptaran per rigorós ordre d’inscripció (fins el dia de l´acte, o fins que s´exhaureixin les places). Les inscripcions s´acceptaran per rigorós ordre d'arribada (fins el dia de l'acte, o fins que s´exhaureixin les places).\nCOMISSIÓ DE DEFENSA DELS DRETS HUMANS I ESTRANGERIA


23/02/2020 - 10:15h\nL'alcaldessa, Montserrat Sanmartí rep el Pla d'accessibilitat del municipi de mans del diputat d'Infraestructures Viàries i Mobilitat, Jordi Fàbrega\nEl Pla d’Accessibilitat és un instrument que inventaria i que identifica les barreres arquitectòniques en els diferents àmbits de la població. Incorpora una proposta de les intervencions més adequades per donar resposta a possibles mancances o deficiències existents per tal que el municipi sigui plenament accessible, d’una manera racional i planificada.\nL'objectiu del Pla és la creació d’un entorn integrat on la supressió de barreres es realitzi de forma conjunta en àmbits exteriors, a la via pública, mitjans de transport i comunicació i on sigui possible desplaçar-se amb el mínim esforç i amb el major confort possibles.\nEn aquest sentit l'Ajuntament ja hi ha esàt treballant, amb l'arranjament de voreres del municipi, amb les execucions de guals, la senyalització de passos de vianants, la retirada de soques dels arbres, i la senyalització viària .\nDarrera modificació: 26-09-18 a les 16:14\nActe d'entrega del pla d'accessibilitat del municipi


Ara Llibres i la Generalitat convoquen una trobada d'Elnes en homenatge a la fundadora de la Maternitat d'Elna, Elisabeth Eidenbenz - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nAra Llibres i la Generalitat convoquen una trobada d'Elnes en homenatge a la fundadora de la Maternitat d'Elna, Elisabeth Eidenbenz\nDiumenge, 8 de juny (12 h), la directora general de la Memòria Democràtica, M.Jesús Bono, participarà en la trobada d'Elnes al parc de la Ciutadella\nLa directora general de la Memòria Democràtica, Maria Jesús Bono, participarà el pròxim diumenge, 8 de juny (12 h), en una trobada de nenes que porten per nom Elna a la plaça de la cascada del Parc de la Ciutadella de Barcelona. El motiu de la trobada és que, des que Ara Llibres va publicar “La Maternitat d’Elna, bressol dels exiliats” i la Generalitat va organitzar una exposició que recuperava la història de la maternitat, desenes de mares de tot Catalunya han posat aquest nom a les seves filles.\nPer això, l’editorial, amb el suport de la DG de Memòria Democràtica, ha convocat una trobada d’Elnes per fer una fotografia de família i fer-la arribar a la fundadora de la maternitat, Elisabeth Eidenbenz, en el seu 95è aniversari. També assistiran a la trobada l’editora d’Ara Llibres, Glòria Gasch, i l’autora del llibre “La Maternitat d’Elna, bressol dels exiliats” i co-directora del documental “El llegat de la Maternitat d’Elna”, Assumpta Montellà. A més, assistiran algunes embarassades que, colpides per la història de la maternitat, han decidit posar a les seves filles el nom d’Elna.\nEidenbenz va fundar la maternitat el 1939, mentre cinc-centes mil refugiades i refugiats espanyols travessaven la frontera francesa i eren internats en camps de concentració com els de Ribesaltes, Argelers o Sant Cebrià. Eidenbenz, una jove mestra del Cartell d’Ajuda Suïssa als Nens Víctimes de la Guerra, va instal·lar una maternitat en una torre abandonada de la localitat d’Elna (Rosselló). 597 nens i nenes fills de refugiades republicanes procedents de Catalunya, i d’algunes dones jueves, gitanes i d’altres procedències hi van néixer entre l’any 1939 i abril de 1944, quan l’exèrcit alemany va clausurar la Maternitat.\n12:00|.Parc de la Ciutadella (Pl/. Cascada, s/n)|Barcelona (El Barcelonès)\nTrobada de nenes que porten per nom Elna


Madrid marca el pas – Josep Burgaya\nMadrid marca el pas\n08/05/2021 per Josep Burgaya, posted in Articles\nLa política espanyola fa un temps que no es marca ja Catalunya sinó a Madrid. No al Madrid capital seu de les institucions i la administració de l’Estat, sinó a la Comunitat de Madrid. La victòria aclaparadora de Isabel Díaz Ayuso significa el triomf, ara sí, d’un moviment de nova dreta populista fortament identitària que s’ha fet amb el control del Partit Popular, el qual ha estat arrastrat cap a posicions extremes. Un corrent imparable que va anar creixent i consolidant-se com una autèntica bola de neu que ha acabat per passar per sobre d’unes esquerres perplexes que s’han conformat a fer el paper de la trista figura. Un relat de continguts fàcils però potents que ha proporcionat als sectors socials madrilenys irritats pels efectes de la pandèmia i per un ascensor social que els és poc favorable cap a una mena de tribalisme “cañí” que ha connectat amb la incorrecció política amb que se les gastava Ayuso així com amb la provocació de posat feixista que exhibia Vox i la candidata Monasterio. Posats a adscriure’s a un nacionalisme, ho han fet a un de constituït per “canyes i toros”, que s’ha sentit còmode amb la polarització extrema, el desafiament i la gestió gamberra de la pandèmia per part d’una presidenta convertida en la icona política per a “ignorants i bàrbars”. Un experiment trumpista en tota regla, on les mentides s’han propagat amb total desvergonyiment, inclús fent-ne bandera, amb una candidata amb posat d’ingenuïtat, que tant l’han fet seva els sectors acomodats del barri de Salamanca, clarament afavorits per les seves polítiques fiscals i de privatització de serveis públics, com gran part dels sectors populars de les barriades del sud de la capital, als quals ha mantingut les terrasses de bar obertes i els han fet promeses de falsa emancipació.\nPer que tot això es donés, calia que el progressisme, les diverses esquerres madrilenyes col·laboressin en fer-ho possible. I ho han fet. Han acceptat el desafiament polaritzador amb que els temptava l’estratègia dretana i així li han servit una victòria inapel·lable. Encara que resulti increïble, la dialèctica entre “llibertat i comunisme” que semblava una bajanada, ha funcionat. La candidata popular va aconseguir que Pablo Iglesias fes el paper que els resultava més propici. Saltava a l’arena com a redemptor, amb la qual cosa més que salvar Podemos el que feia era de gran activador del discurs populista, mobilitzar el vot a la contra d’algú que, amb raó o sense, la nova dreta madrilenya ha convertit en el boc expiatori. Confiaven en la seva sobreactuació impostada i no els va decebre. El debat ja no anava de polítiques o de situacions econòmiques i socials provocades per la gestió de la Comunitat, sinó de principis abstractes brandats amb cridòria i fins i tot amb violència. No es feia sinó reforçar el relat i el marc mental establert per aquests dreta desacomplexada i irada en versió madrilenya. Tot ha estat un calc de la campanya de Clinton contra Trump de les eleccions americanes de 2016. Actitud de supremacisme intel·lectual i moral del progressisme dels demòcrates enfront d’uns seguidors de Trump als que Clinton va qualificar de “deplorables”. No havia entès les preocupacions, les humiliacions ni la ira d’una Amèrica profunda que, sobretot, demanava respecte i que culpava de tots als mals a l’establishment i a la cultura de la correcció política. Tant pels rics com per la gent de barriada madrilenys, el poder constituït a combatre es diu Pedro Sánchez i el seu pacte d’esquerres. No han sabut combatre, especialment entre el seu antic electorat, aquest imatge creada de noves elits. Per acabar-ho d’adobar, el paper del PSOE en aquestes eleccions ha estat galdós: agafat a contrapeu, amb un candidat de sortida i poc convincent, canviant d’estratègia en plena campanya vàries vegades, amb anuncia governamentals sobre temes fiscals que eren autèntics trets al peu… La derrota ha estat contundent i indiscutible. Més que lamentacions i pomposes declaracions antifeixistes, el que caldria ara és fer autocrítica dels molts errors comesos. La dreta no ha guanyat per “maldat intrínseca”, sinó per la incapacitat de l’esquerra per entendre les preocupacions dels sectors socials que li haurien de donar suport, per la seva abstracció i desconnexió de la realitat, així com la falta d’un projecte i uns discursos engrescadors. Li ha sobrat actitud de “superioritat moral” i li han faltat humilitat i polítiques pràctiques.\nPrevious postPresentació La Manada Digital\nNext postLa Covid-19 y la sociedad del control digital. Diàleg amb Lina Gálvez


Tractaments amb aigua de mar, postcollita 2018 | Comunitat General de Regants de la Dreta de l´Ebre\nTractaments amb aigua de mar, postcollita 2018\n2.1.- Actuacions en desguassos\nArran de les prospeccions realitzades durant l'any 2018, s'ha traçat un plànol amb els desguassos envaïts per cargol poma i l'afectació d'aquests. Molts d'aquests desguassos no seran tractats amb aigua de mar en la seva totalitat. Els desguassos susceptibles de ser tractats amb aigua de mar, previ autorització per part del DARP, seran els següents:\n⦁\tDesguàs General:\nDesguàs de la Fita\nDesguàs de la Nòria\n⦁\tDesguàs Travesser:\nDesguàs de Dalmases\nDesguàs del Notari\nDesguàs de Pastoret\n⦁\tDesguàs de la Sèquia Gran:\nDesguàs del Núm. 5\n⦁\tDesguàs de les Guies de Campredó o Tres desaigües\n⦁\tDesguàs del Camí del Pas\n⦁\tDesguàs de Talavera\n⦁\tDesguàs de Portes Roges\n⦁\tDesguàs de Circumval·lació\n⦁\tDesguàs del Núm. 1\n⦁\tDesguàs de Tascó\n⦁\tDesguàs Circumval·lació zona 12\n⦁\tDesguàs de Panissos (Miralles)\n⦁\tDesguàs de Panissos:\nDesguàs de Pedrito\nDesguàs del Tancat - Negret\nDesguàs del Tancat\nDesguàs de la Cuneta Llarga\nDesguàs del Lligallo dels Guardes\nDesguàs de Cuneta Exuperio\nDesguàs de Sant Antoni\nDesguàs de la Federica\n⦁\tDesguàs de Canal Curt:\n⦁\tDesguàs dret Rampaire:\nDesguàs de Gonzalez\n⦁\tDesguàs esquerre Rampaire:\nDesguàs de Botargo\nDesguàs de Potacari\nDesguàs de Rull\n⦁\tDesguàs de Montesinos\n⦁\tDesguàs de Mauricio\n⦁\tDesguàs de les Olles\n⦁\tDesguàs de Carreter:\n⦁\tDesguàs de Maduran\nDesguàs de Pata\nDesguàs de la Bequesina\nDesguàs de Vazquez\nDesguàs del Camí del Pas\nDesguàs de Pataco\n⦁\tDesguàs de Margalef\n⦁\tDesguàs paral·leles dreta i esquerra de l'Agulla\n⦁\tDesguàs Central\n⦁\tDesguàs de Gossos\n⦁\tDesguàs de la Cadena:\n⦁\tDesguàs de Gasol\nDesguàs de Montañes\nDesguàs de Santa Fe\nDesguàs del Ranchero\nDesguàs de Diari\nDesguàs de Carlota - Bitxacs\n⦁\tDesguàs de Riu Vell\n⦁\tDesguàs de la Sèquia de l'Ala\n⦁\tDesguàs de l'Havana\n⦁\tDesguàs del Riet\n⦁\tDesguàs E.B.5:\n⦁\tDesguàs de la Cinta i ramal\nDates: La inundació es realitzarà durant el mes de novembre\n⦁\t21 d'octubre.- Tancament del Canal Principal\n⦁\t22 d'octubre fins el 3 - 5 de novembre.- Es posaran en funcionament les estacions de bombament per tal de treure l'aigua dolça de la zona a tractar. Es realitzaran parades amb terra dins els desaigües per controlar els nivells de l'aigua de mar i evitar aportacions d'aigua dolça.\n⦁\t6 - 26 de novembre.- Es retirarà una comporta de l'estació de bombament núm. 1, 2, 4, 5 i bombament de la Cinta, per tal de deixar entrar aigua procedent del mar i inundar els desaigües a dalt esmentats. Durada del tractament: 21 dies.\n⦁\t27 de novembre.- Es posaran les estacions de bombament en funcionament per tal d'extreure l'aigua salada dels desaigües. Es retiraran les parades de terra i s'aportarà aigua dolça fins el dia 31 de desembre.


El CIMe, l’IME i l’Ajuntament des Castell presenten el programa d’activitats que envoltaran l’Any Àngel Ruiz i Pablo\nData : 05/01/2015\nLa consellera de Cultura, Patrimoni i Educació del Consell Insular de Menorca, Maruja Baillo, la coordinadora científica de l’Institut Menorquí d’Estudis, Fina Salord, i l’alcalde des Castell, Lluis Camps, han presentat avui en roda de premsa les activitats que giraran al voltant de la figura de l’escriptor Àngel Ruiz i Pablo en l’any dedicat a la seva persona i obra.\nLa proposta, que va sorgir de Foment Cultural de Menorca, va ser aprovada per unanimitat durant el passat plenari del mes de juliol de 2014, perquè el 2015 sigui declarat Any Àngel Ruiz i Pablo, amb motiu dels cent cinquanta anys del naixement de l’escriptor i en reconeixement a la seva tasca literària de prosa i poesia ambientada a Menorca.\nS’ha elaborat un programa d’activitats, organitzat pel CIMe, l’IME i l’Ajuntament des Castell, que compta amb un pressupost de 15.000 euros.\nDintre del programa destaquen les conferències que giraran en torn de la figura d’Àngel Ruiz i Pablo, unitats didàctiques per instituts i escoles destinades a professors de literatura catalana i castellana, rutes literàries a Es Castell i Ciutadella, l’edició de dos llibres “Memorias de un perro” i “Oro y escorias”, contacontes o el disseny d’un bust del personatge. Així també s’ha reeditat el còmic “L’Amo en xec de s’Ullastrar” amb 500 exemplars per instituts i biblioteques.\nPer últim, cal destacar la representació de l’obra teatral “L’Amo en Xec de s’Ullastrar” que s’estrenarà el proper 11 de gener a les 18:00 hores al Teatre Principal de Maó amb entrada gratuïta per a tots els públics.\nAixí mateix, el Consell Insular de Menorca, promourà, al llarg de l’any 2015, conjuntament amb l’Institut Menorquí d’Estudis, les accions que tenguin per objectiu donar a conèixer la biografia i l’obra de l’escriptor menorquí, i animarà, per això, a la col·laboració d’ajuntaments i entitats que es vulguin adherir a l’homenatge.\nEl Consell Insular de Menorca, amb l’esperit d’honorar i enaltir els personatges rellevants de la història menorquina, vol retre un merescut i sincer homenatge a un dels grans escriptors menorquins: Àngel Ruiz i Pablo (Es Castell, 1865 – Barcelona, 1927).\nBiografia d’Àngel Ruiz i Pablo\nÀngel Ruiz i Pablo va néixer en Es Castell l’any 1865. La seva vida no va ser fàcil ni còmoda. Fou pare de dotze fills. Àngel Ruiz i Pablo va treballar de jove en una impremta de Maó i posteriorment a Ciutadella com a empleat bancari. Es va iniciar al periodisme escrivint en la premsa menorquina i en el diari La Almudaina de Palma. D’idees progressistes en els primers anys de la seva joventut as Castell, amb el posterior canvi de residència a Ciutadella, es produeix una mutació paral·lela del seu pensament que es capgira vers el catolicisme conservador que volgué propagar amb la seva obra.\nA partir de 1895 va iniciar la seva producció literària en català. A partir d’aquest moment va relacionar-se amb escriptors insulars molt importants, com Joan Alcover. Al 1911, a causa d’una crisi econòmica, va haver de partir a Barcelona. Allà va formar part del cos de redacció de la Vanguardia i fou propulsor dels Jocs Florals al 1919. Àngel Ruiz i Pablo va morir a Barcelona l’any 1927. Va ser nomenat fill il·lustre des Castell i l’escola d’educació primària d’aquella població porta el seu nom com a homenatge, així com la biblioteca del municipi.\nÀngel Ruiz i Pablo va ser un autor associat al moviment Modernista, cultivava tant la llengua catalana com la castellana. La seva obra de creació castellana molt abundant per raons de professionalització però d’una qualitat desigual abraçà la poesia, la novel·la de consum, llibre de viatges, la biografia d’encàrrec i fins i tot el treball d’investigació. Pel que fa a la producció literària d’Àngel Ruiz i Pablo en la nostra llengua, es situa dins el corrent costumista.\nLa trajectòria de Ruiz i Pablo s’ha d’entendre dins el marc d’una Menorca amb greus problemes econòmics i culturals, cosa que motivà que molts escriptors i intel·lectuals menorquins se n’haguessin d’anar de l’illa. Ruiz i Pablo després de viure a Es Castell, Ciutadella i Maó, es traslladà, l’any 1911, a Barcelona ja que desitjava poder viure de la ploma i açò a Menorca no era possible. Ja a Barcelona, continuà la seva tasca de creació literària, col·laborà a diverses publicacions periòdiques, treballà com a traductor. Va merèixer crítiques favorables per part dels crítics catalans, que li tributaren honors a vegades de primera figura. De fet amb Àngel Ruiz i Pablo, Menorca s’incorpora al moviment de ressorgiment cultural anomenat Renaixença.\nEl 1895 publica Per fer gana, recull d’articles costumistes plens d’intenció i gràcia, de subtil i tendra ironia, que són com un anticip del que l’autor donarà de si més endavant. Juntament amb ells es publicava una narració un poc més llarga, amb aires de quadre de costums o novel·leta, titulada Classes Passives.\nEntre 1917 i 1924 van apareixent a les pàgines de la revista Catalana cinc agudes narracions de caire eminentment costumista: Recordances, Ses miraculoses ulleres de mestre Joan sa Miloca, Quan se perd s’eima…, Remeis indirectes i Sa confessió d’en Bep S’Estai. Pocs anys abans de la seva mort, Ruiz i Pablo escriu l’obreta que els crítics han avaluat com la més aconseguida de tota la seva producció: el Viatge tràgic de l’amo en Xec de S’Uastrà.\nTota aquesta obra s’inscriu, com ja hem dit, dins el costumisme: els personatges, pertanyen tots a les classes populars, rurals o de la vila i, sobretot l’actitud predominant és la d’un cert emmirallament davant el passat, capgirat per una sèrie d’esdeveniments polítics.\nAl capdavall, la valoració de la seva obra la trobem en aquestes paraules de Jordi Carbonell: “amb l’obra honesta i digna de Ruiz i Pablo, Menorca s’incorpora a la Renaixença”. Els adjectius amb què és qualificada l’obra del nostre escriptor posen de manifest la seva vàlua dins la migrada literatura de creació a Menorca.\nÀngel Ruiz i Pablo fou un gran representant de la producció narrativa costumista, i arrel d’això, és considerat un dels millors exponents de les lletres catalanes a Menorca a principis del segle XX.\nMaó, 5 de gener de 2015


MOLTES GRÀCIES ESPAÑA\nPer sort nostra España segueix el guió previst. Mentrestant el Sr Duran se’n fa un tip d’avisar-los i demanar-los que facin alguna proposta. Però ells res de res.\nDesprés de passar-se 300 anys bescantant els catalans i Catalunya, dient que som uns lladres, uns insolidaris i que no se’ns hauria de donar ni aigua, han aconseguit que la majoria dels espanyols s’ho creguin. Ara els és impossible no seguir amb el mateix discurs. Però nosaltres hem decidit que ja n’hi ha prou.\nEn espanyol hi ha una dita que si fa o no fa diu: “ Quien siembra vientos recoge tempestades”. Doncs ja se les han trobades. Encara que fan veure que no hi són.\nLA SETMANA PASSADA JA HO DEIA I HO CONTINUARÉ DIENT\nCom que els manaires europeus no volen un sidral a la franja sud d’Europa, primer varen dir que no, que tot era impossible. Com que no afluixem ja han començat a fer les seves propostes de terceres vies. Per això la vicepresidenta de la comissió europea, Viviane Reding va dir que s’havia de negociar sense línies vermelles. Una cosa semblant al que ja havia insinuat un ponent francès feia uns quinze dies.\nSeria bo que algú els expliqués una mica d’història i que el pensament espanyol no té gaire res a veure amb el britànic, el txec, el suec o el belga. El substrat del pensament espanyol està ancorat en: “la unidad, una nación, una lengua”.\nDes del punt de vista espanyol, les línies vermelles són tant clares i diàfanes que els són impossibles de superar i encara menys d’esborrar-les. A España tot allò que no sigui genuïnament español ha de desaparèixer i nosaltres som el seu objectiu des de fa 300 anys.\nL’AMPLIACIÓ INTERNA AUTOMÀTICA O TOT PETARÀ\nEuropa ha d’anar cap a l’ampliació interna automàtica i negociada. És una qüestió de drets dels ciutadans europeus i nosaltres en som. També s’ha de tenir en compte que, si volem, podrem tenir la doble nacionalitat, catalana i espanyola i, per tant, tampoc no ens poden fer fora.\nPer la UE l’important no som els catalans i els nostres drets, sinó que l’important són les conseqüències. Si ens independitzem sense que sigui de forma pactada i reconeguda per Europa, cosa que farem si ens hi obliguen, hi haurà un daltabaix.\nEl deute espanyol és enorme i sense nosaltres España perd més de la cinquena part del PIB i es veurà abocada a la fallida en pocs mesos. La UE o bé treu de l’euro el que quedi de l’estat espanyol i el posen en una situació d’espera als llimbs o bé la unió monetària, euro inclòs, farà un pet com una gla i darrera seu la unió política.\nPer tant, no ens hauria d’estranyar que procurin estalviar-se problemes perquè els manaires europeus no actuen visceralment sinó racionalment, econòmicament. Les pressions continuaran i s’accentuaran. Però si us plau, abans, vagin a classe d’història.


hem treballat en col·laboració l'Ajuntament, Ceraqua i l'AMPA, per tal d'aconseguir obrir un gimnàs de defensa personal i karate per a tots els alumnes de l'Institut a les instal·lacions de Ceraqua.\nL'associació Kiritsu amb el sensei Juan Francisco Sánchez (Kiko) amb més de 30 anys d'experiència i amb un bon saber fer des de fa molts anys a l'escola Santa Maria de Cervelló, estarà ara per el joves de l'Institut a Ceraqua.\nNo cal dir que la pràctica de les arts marcials i la defensa personal ens afavoreix molts aspectes tant físics com de comportament i control.\nProva-ho gratis durant el mes de novembre!!\nDos dies de classes i a dos horaris oberts per triar: Dimarts i Dijous de 19h00 a 21h00\nTel. Contacte de Kiko: 678 020 736\nInfo a la web de l’AMPA: http://ampainstitutcervello.org/index.php/activitas-extraescolars\nAssociació Kiritsu: http://www.kiritsukarate.com/index.php/es/\nComissió complement formatius\nUs convoquem a l’assemblea general que tindrà lloc el dia 12/11/2015 dijous a les 19’30 per tractar les següents temes que creiem d’interès per el bonfuncionamentde l’institut en la seva tasca d’educar els nostres fills, en la que tots podem donar un cop de mà.\n- Presentació de l’A.M.P.A. actual.\n- Validació de continuïtat de la junta actual.\n- Valoració de complements formatius.\n- Assegurança de vida.\n- Evolució i canvis de les comissions actuals.\n- Assoliments aconseguits aquest any passat.\nSORTIDA A LES MINES DE TERRA NEGRA\nAMB "GAUDIM CERVELLÓ"\nDATA: DIJOUS, 22 OCTUBRE a les 17 h\nDURACIÓ: APROXIMADAMENT 2 HORES\nLLOC DE TROBADA: PORTES DE L'INSTITUT\nA PORTAR: una gorra, pantaló llarg i samarreta o jaqueta amb màniga llarga per evitar rascades, calçat esportiu, un lot, autorització\nNECESSARI: Inscripció prèvia a la web de l'AMPA\nPer cada 10 alumnes, demanem com a mínim un ajudant adult.\nLa ruta passa per la riera i llocs rocosos, per la qual l'organització no es fa responsable dels accidents o danys que puguin tenir o produir els participants.\nUS ANIMEU? El dia de la sortida s'ha de portar aquesta AUTORITZACIÓ signada pel pare, la mare o tutor legal IMPRIMIR AUTORITZACIÓ\nEsplai El Raconet Organitza:


Fitxa 7977/2Darrera versió: 13.08.2020\nEmmudiment de la segona consonant d'alguns grups consonàntics\nEn català central, en septentrional, en nord-occidental, en eivissenc i en una part del valencià, els grups consonàntics finals formats per n, m i l seguides de t/d, p/b i t/d, respectivament, solen emmudir aquesta última consonant, tant si és en posició final com si va seguida de la marca de plural -s. Per exemple:\n[m] camp, tombs (però acampada [mp], tombarella [mb])\n[n] accident, profunds (però accidental [nt], profunda [nd])\n[l] alts, Eudald (però altura [lt], Eudalda [ld])\nTambé hi ha emmudiment, encara que no tan sistemàtic, en el cas de t o d precedides de r o s, i de c o g precedides de n. Per exemple:\n[r] o [rt] fort, absurd\n[s] o [st] abast, vist\n[n] o [nc] blanc, fong\nEn canvi, aquests grups consonàntics es mantenen en mallorquí, menorquí, alguerès i una bona part del valencià. Per exemple:\n[mp] camp, tomb\n[nt] accident, profund\n[lt] alt, Eudald.\nEn aquests parlars, però, l'emmudiment de la consonant final es produeix sempre quan la segueix un mot que comença per consonant. Per exemple:\n[m] camp florit\n[n] vessant sinistre\n[l] molt perfumada\nEl procés d'emmudiment de la consonant final no afecta en cap parlar els grups de consonants que no comparteixen el lloc o mode d'articulació. Així, en els casos següents en tots els parlars es pronuncien les dues consonants finals:\nCasp [sp], calb [lb], solc [lc], porc [rc], torb [rb], caic [ic], coit [it]\nCom es pronuncia 'cent anys'? Com es pronuncia 'sant Antoni'?


Dementre que Nastàsia estava a la finestra, una donzella amb molt gran... | Manícula\nRomanç d'Evast e Blaquerna, Capítol 19, Paràgraf 10\nLlull utilitza el motiu de la finestra per introduir en el relat els diversos exemples amb què Nastàsia i Natana defensaran les seves posicions contrastades. Aquí, la finestra simbolitza la connexió del món interior amb l’exterior i és l’obertura a través de la qual els personatges entren en contacte amb la realitat, presentada sota la forma de casos exemplars.\nAlhora, el recurs a la finestra permet a Llull contraposar dos nivells morals i intel·lectuals: el de Nastàsia, mundana i materialista, i el de Natana, sàvia i capaç d'actuar seguint l’ordre correcte de les dues intencions lul·lianes. Cal fer notar que les dues dones no obtenen el mateix resultat d'aquesta mirada a l'exterior. Natana pot utilitzar les lliçons morals derivades dels exemples per reforçar el seu posicionament perquè, com Blaquerna, ha iniciat el camí cap a la saviesa. Nastàsia, en canvi, veu com els exemples li desmunten un a un els seus arguments.\nÉs remarcable que Llull situï Natana i Nastàsia mirant per la finestra si es té en compte que, a l’edat mitjana, aquest gest era considerat moralment reprovable en les dones per l’ociositat i l’exposició pública que comportava. Aquest rebuig a les dones “finestreres” queda recollit en diverses obres d’autors catalans del XIII i del XIV.\nVegeu Roca Mussons 1992.\nEl mateix Llull utilitza el motiu de la dona finestrera en un exemple del Llibre de meravelles:\nEn una ciutat havia un rei qui era molt luxuriós. Una dona d'aquella ciutat s'ornava e es pintava com mills podia e estava a la finestra totes les vegades que el rei passava per aquella carrera on era l'hostal on la dona estava. Aquella dona se mostrava al rei per tal que la cobejàs al delit carnal.\n(Llull 2017: 192, capítol 35 § 3)\nTambé Francesc Eiximenis, a Lo libre de les dones, hi fa referència en diversos passatges:\nMas què direm de les dones presens que es fan dir dones del temps, dones de la guisa, e dones de la verdura, e dones de la cort, [...] qui tan volenter finestregen cant passen cavallers [...].\n(Eiximenis 1981: I, 88)\n[...] car dona finestrera ni préssec amb costera no porà molt durar, segons que diu l'eximpli comú.\n(Eiximenis 1981: I, 32)\nBernat Metge, al llibre III de Lo somni, posa en boca de Tirèsies un reguitzell de reprovacions contra les dones i condemna aquest costum de mirar per la finestra quan fa referència al tipus de saber que les mares ensenyen a les filles:\n[...] en qual manera sabran enganar llurs marits, reebre lletres dels amadors, respondre aquelles, estar en les finestres comportant los modorros qui els van detràs, anar ab bon donari, haver bell gest, tenir secret qui es volran en llurs cases fenyent-se malaltes per tal que el llit del marit los romanga franc, e altres mals infinits.\n(Metge 1999: 138, llibre III § 14)


CASA INDEPENDENT A LES COLINES\nT'agradaria ser propietari d'una acollidora casa en una gran parcel·la? Si és així, no ho dubtis i vine a veure aquesta propietat a la urbanització Can Surià d'Olivella. Aquesta casa de 4 habitacions, 1 bany, saló amb llar de foc on passar els freds dies d'hivern, i amb una parcel·la de 838 m², té a més un preu del més atractiu. No la deixis escapar, truca'ns i l'anirem a veure.\nSuperfície parcel.la 838 m2\nInteressat a 35-2-20


» Apunt de preesciure l’assassinat de Pedro Alvarez: El cas que el Ple Municipal del Prat no va voler tractar\nfebrer 24, 2020 in Actualitat, LLIBERTATS, Memòria El Prat, Memòria històrica by admin\n«El 15 de desembre de 1992 un jove va ser assassinat quan acompanyava a casa la seva parella. Uns dies després, va ser detingut un agent de Policia Nacional, que després quedaria lliure. Mai ningú va ser jutjat per aquest assassinat, que roman impune. El cas prescriu el 2020».\nAquesta tardor es compleixen vint anys de l’últim arxivament de la causa per l’assassinat de Pedro Álvarez, el sobreseïment de la qual va ser confirmat al setembre de l’any passat per l’Audiència de Barcelona. Per tant, si fins llavors cap jutge reobre la recerca, el cas quedarà prescrit i l’assassí blindarà la impunitat de la qual ha gaudit els últims 27 anys.\nSegons van denunciar al seu dia membres del desaparegut KOP -Alta Tensió- que van donar suport a la iniciativa impulsada per la Plataforma Pedro Alvarez, poc abans d’aquest ple de 2005, al voltant d’una desena de persones havien estat prèviament identificats per agents de la policia municipal per desplegar una pancarta denunciant el cas de Pedro, impedint-los posteriorment també l’accés al ple -que és, recordem-ho, d’accés públic-. El Ple però no va estalviar-se el cruament de retrets, entre alguns dels assistents del públic i l’Alcalde Lluís Tejedor secundat pel tinent d’alcalde Rafael Duarte\nTot i la negativa del Prat a tractar aquest espinós cas per la implicació d’un policia, mocions similars si van arribar a aprovar-se a d’altres corporacions de la comarca veïnes com les de l’Hospitalet de Llobregat, Esplugues de Llobregat i Molins de Rei. Al novembre de 2016, el cas de Pedro Álvarez va arribar igualment a l’Ajuntament de Barcelona de la mà de Barcelona en Comú i el ple va aprovar una moció que exigia la reobertura de la investigació. “El sistema ha fallat“, denunciava el tinent d’alcalde Jaume Asens.\nTot i això el Pare de Pedro Álvarez mostra la seva contrarietat pel suport institucional obtingut. En declaracions recents a la Televisió de l’Hospitalet declarava a Propòsit de la moció aprovada en aquesta ciutat veïna: “ La gent ha de saber que quan s’aprova una moció a un Ple Municipal no tenen obligació de compliment. Llavors perquè serveix? Prenen el pèl a la ciutadania“.\nAl desembre de 2016, el cas va arribar al Congrés dels Diputats de la mà de Gabriel Rufián, que va reclamar la implicació del llavors ministre de l’Interior, Juan Ignacio Zoido. “Hi ha un munt de Pedro Álvarez”, va dir el portaveu d’ERC entre les protestes de l’hemicicle.\nVisiblement molest, Zoido va acusar Rufián de “tacar el nom del Cos Nacional de Policia i dels policies nacionals” i va dir que miraria als familiars a la cara per dir-los que “qui la fa, la paga”. La família no va estar d’acord amb les paraules de Zoido: “Ha deixat de ser ministre de l’Interior i encara estem esperant que es posi en contacte amb nosaltres”, va dir el pare de la víctima.\nAssassinat per un policia fora de servei desprès d’una discussió de trànsit\nA Pedro Álvarez el van matar a l’Hospitalet de Llobregat d’un tret al cap després d’una discussió de trànsit. Era la matinada del 15 de desembre de 1992, tenia vint anys i acompanyava a casa la seva parella Yolanda. Quan ella s’acomiadava, un Opel Vectra blanc que circulava a gran velocitat va estar a punt d’atropellar-la en un pas de vianants de l’avinguda de Catalunya. La jove va protestar, el conductor va sortir del vehicle, la va empènyer a terra i Pedro Álvarez es va interposar. Va ser llavors quan l’home va treure una arma, va descarregar tres bales a boca de canó i va donar-se a la fuga. Una d’elles va travessar el crani de Pedro Álvarez, que va arribar mort al servei d’urgències de l’Hospital de Bellvitge. Era veí del barri barceloní de la Verneda.\nPoc abans de l’homicidi, un guàrdia de seguretat de l’hospital havia alertat de les amenaces d’un home armat. Els testimonis del incident de l’Hospitalet van descriure d’una manera similar l’autor dels trets i van recordar dos números de la seva matrícula. Dos dies més tard, va ser detingut un policia nacional que aquella nit anava de paisà i que havia de ser identificat per la parella de la víctima. El sospitós va sortir lliure en sis dies i va esquivar la banqueta dels acusats davant la insuficiència de les proves. En l’examen de balística, els pèrits de la Policia Nacional que van examinar la pistola Star PK reglamentària del seu company van descartar que coincidís amb l’arma que va matar Pedro Álvarez, un Star BM també reglamentària en els cossos policials.\n20 anys d’impunitat i de denuncies de la família pel corporativisme policial\nHan passat vint anys d’aquell crim. El cas va ser sobresegut l’octubre de 2000 després d’haver estat reobert en dues ocasions. Si res no canvia, el 2020 prescriurà i quedarà impune per sempre. Els pares de la víctima, Juanjo Álvarez i Carmen Peso, han estat l’emblema d’una llarga lluita per aclarir aquest episodi oblidat en els calaixos de la justícia. Una germana gran i una altra menor han acompanyat aquesta baralla. Durant tots aquests anys els han acompanyat centenars d’amics i veïns, que cada 15 de desembre celebren una ofrena floral a l’altura del número 78 de l’avinguda Catalunya de l’Hospitalet. El 1993 es va posar en marxa la Plataforma Pedro Álvarez i també el 1993, Antena 3 es va interessar pel cas en un programa titulat La ciudad desnuda que mai es va arribar a emetre i que la família no va poder veure fins que el 1997 algú l’hi va fer arribar de forma anònima.\nSobre la impunitat d’aquest cas sobrevola la sospita d’una cadena de encobriments i coaccions. El pare, Juanjo Álvarez, explica a Públic que no es va acordonar la zona del crim, que no es van investigar els pneumàtics del vehicle ni es va identificar la dona que viatjava amb el sospitós i va cridar “no ho facis”; “No es va analitzar absolutament res“. Adverteix també, que es van repetir les rodes de reconeixement amb la parella de la víctima tot i que el sospitós ja havia estat identificat en un primer contacte. El policia, que estava adscrit a la Brigada de Seguretat ciutadana, va declarar que en el moment dels fets es trobava dormint a casa després d’haver acompanyat la seva mare a l’hospital: la veritat és que tenia una assessoria jurídica als voltants del lloc del crim.\nJuanjo Álvarez denuncia que totes les persones implicades en el cas van ser apartades o ascendides. Fins i tot l’advocada de la família “va haver de desistir del cas per les pressions que estava rebent”. Qui no ha llançat mai la tovallola ha estat ell mateix, que el 1997 va veure reobrir el cas després que el desembre de 1996 hagués instal·lat una tenda de campanya davant els jutjats de l’Hospitalet en una vaga de fam que es va perllongar durant disset dies .\nNo obstant això, mai hi ha hagut un judici i la família no ha tingut la possibilitat de trobar-se amb el sospitós ni d’escoltar cap aclariment de la seva boca. En un gir dels esdeveniments, el policia incriminat va acabar denunciant Juanjo Álvarez i la seva advocada per un suposat delicte de col·laboració amb banda armada després que assegurés que el seu nom apareixia entre els objectius d’ETA. L’acusació va ser desestimada. Per si fos poc, la família de Pedro Álvarez ha patit seguiments pel carrer, amenaces i trucades intimidatòries de matinada. Juanjo Álvarez té una explicació: “És un membre de les Forces de Seguretat de l’Estat i està protegit pel seu sistema. I el seu sistema no és el meu “. La família ha lamentat durant tots aquests anys l’abandonament institucional i la indiferència dels governants.\nLa matinada del incident, una parella de la Guàrdia Urbana es va plantar a casa de Juanjo i Carmen per dir-los que tenien un familiar ingressat en estat greu a Bellvitge a causa d’un accident de trànsit. Els pares de Pedro Álvarez van conduir fins a l’hospital i pel camí es van trobar amb una multa de trànsit de 30.000 pessetes per excés de velocitat. “Moltíssim diners l’any 92”, diu Juanjo Álvarez, que recorda “l’estat de nervis que teníem en aquell moment”.\nMentre ell estacionava el cotxe a Bellvitge, dos policies van interrogar la mare i les seves filles. Més tard, un metge els va anunciar que el seu fill havia mort d’un tret. Aquella mateixa matinada, la companya de Pedro Álvarez havia estat atesa per una crisi nerviosa a l’hospital de la Creu Roja de l’Hospitalet.\nEl jutjat d’instrucció número 5 de l’Hospitalet va assignar protecció policial a la jove per evitar represàlies. Pedro Álvarez acabava de fer el servei militar feia tot just sis mesos i estava estudiant segon curs de Formació Professional en la branca d’automoció.\nAra batallen a contrarellotge, amb l’amenaça que el cas prescrigui. Juanjo Álvarez només vol que els membres dels cossos policials siguin jutjats “segons les seves pròpies lleis, que apliquin sobre ells mateixos les lleis que s’apliquen sobre nosaltres”. Malgrat les dificultats, la família se sent acompanyada per la seva gent i no perd la fe: “L’únic que demanem és la col·laboració de tota aquella persona que sàpiga alguna cosa o que pugui ajudar-nos a identificar el criminal”.\nInformació elaborada amb base a fonts pròpies, o extretes del butlletí local ‘A l’Aguaít’ i del diari ‘Públic’.\nComentaris tancats a Apunt de preesciure l’assassinat de Pedro Alvarez: El cas que el Ple Municipal del Prat no va voler tractar\n← El riu Llobregat aboca al mar més d’un quart de tona de plàstic a l’any\nAviació i emissions: Una relació d’alta volada a la qual segons ‘Ecologistes en Acció’ cal posar fre →


Kulak (rus кула́к, polonès: kułak), "puny", per extensió "garrepa", eren els agricultors propis de Rússia que posseïen propietats i contractaven treballadors. Posteriorment el terme va ser utilitzat per tots els propietaris agrícoles condemnats per oposar-se a la política estalinista de col·lectivització forçada.\nDesprés de l'abolició de la servitud per Alexandre II a la fi del segle xix es va alliberar a vint-i-dos milions i mig de serfs, creant-se la pagesia com a classe social. En 1906 Piotr Stolipin va iniciar una nova reforma amb la intenció de crear un grup de camperols pròspers que recolzessin el govern del tsar. En 1912, el 16% dels grangers russos tenia almenys 32.000 m² per cada home de la família (un llindar usat per delimitar la classe mitjana amb els camperols adinerats). La pagesia es va dividir en tres classes: bedniaks (бедняки): els més pobres; seredniaks (середняки): la classe mitjana; i kulaks (кулаки): els grangers rics. A més, hi havia els batraks (батраки), que eren els agricultors sense terra.\nLa immensa majoria dels kulaks executats i empresonats eren de sexe masculí, però els números precisos han estat difícils d'obtenir. Stalin va ordenar que els kulaks havien de ser "liquidats com a classe" i aquesta liquidació va ser considerada per molts historiadors que ha donat lloc a la fam soviètica de 1932-1933. Aquesta fam ha complicat els intents d'identificar el nombre de morts derivats de les execucions dels kulaks. S'ha plantejat una àmplia gamma de xifres de morts, des dels 6 milions suggerits per Aleksandr Soljenitsin, fins a les estimacions de les fonts soviètiques que redueixen el nombre a 700.000 morts. L'historiador Matthew White manté una col·lecció de les estimacions.\nSegons les dades dels arxius soviètics, que no van ser publicades fins a 1990, 1.803.392 persones van ser enviades a les colònies de treball i camps en 1930 i 1931. Els llibres basats en aquestes fonts han dit que s'han aconseguir 1.317.022 les destinacions. El destí dels 486.370 restants no s'ha pogut verificar. Les deportacions a menor escala continuaren després de 1931. El nombre de kulaks i llurs parents que van morir en camps de treball el 1932-1940 va ser de 389,521. Els antics "kulaks" i les seves famílies foren la majoria de les víctimes de la Gran Purga de finals de 1930, amb 669.929 arrestats i 376.202 executats.\n↑ Matthew White\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kulak&oldid=30159118»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 maig 2022 a les 11:11.


Gràcies per ser-hi | Catorze.cat\nCatorze és un projecte amb esperit artesanal però amb 430.000 usuaris únics\nEva Piquer | 12/09/2016 a les 12:52h\nArxivat a: Rebedor, audiència, catorzejant\nCatorze es diu així perquè va néixer el 2014. Aquesta és una obvietat per als qui ens segueixen des del primer dia (que va ser l’1 d’abril: 1 del 4 del 14), però ja no és tan evident per als qui ens han anat coneixent durant els últims dos anys i mig. Catorze és avui una realitat més viva que mai, n’hi ha que parlen de Catorze com si hagués existit sempre, i el nom ha adquirit entitat per si mateix. Amb permís del nombre parell que va després del tretze, Catorze som nosaltres.\nDesprés de néixer, toca créixer. I això hem fet. El mes de juliol del 2016 vam superar per primer cop la frontera dels 400.000 usuaris únics (en vam tenir 403.642) i a l’agost vam tornar a batre un rècord absolut d’audiència: segons l'OJD, ens vam situar en els 432.330 usuaris únics, vam arribar a les 1.669.960 pàgines vistes i les visites rebudes van ser 835.087. El 2015 vam triplicar l’audiència del 2014, i el 2016 estem triplicant la del 2015.\nAquestes dades maregen i superen de llarg les expectatives que ens havíem creat a l’hora de muntar un digital en català a favor de la cultura i la vida. Perquè el nostre és i seguirà sent un projecte artesanal, fet des d'una llibertat absoluta, preciosa i irrenunciable. I amb la intenció de teixir complicitats dins del sector cultural. De construir en lloc de destruir.\nEns fa cert vertigen haver-nos consolidat en tan poc temps com el primer mitjà cultural de l’àmbit digital, i el primer –també– que té uns continguts especialitzats. Però és així, i ens fa il·lusió. Tenim milers de lectors fidels (centenars de milers, de fet) que ens atorguen un poder prescriptor elevat i que ens animen a continuar fent-nos grans. Ho intentarem, per la part que ens toca. Gràcies per ser-hi.\nEl 2028 Catorze farà 14 anys\nSou magnífics! !\nRoser Lleixa, 13/09/2016 a les 12:58\nNomés dir.vos que jo nomes fa 7 mesos que us conec. ..Abans no tenia Facebook..\nFelicitar.vos pel paper tant important que feu per la nostra cultura..Les nostres tradicions i per tot el que passa i ha passat al món tant a nivell de fets com a persones. .\nDel que pengeu cada dia .personalment ho reenvio +/- als 20 amics/amigues que tinc perquè gaudeixin del que expliqueu i poguem tots ampliar la nostra cultura general..o sigui que a part de les vostres chiffres. ..Podeu comptar amb més gent que com jo...En fa una difusió diària. ..\nUs desitjo a tot l equip ++++++anys de vida per poder gaudir del vostre treball\n++++Gràcies pel vostre esprit de superació diària...El vostre esforç i la vostra dedicació. ..👏👏👏👏👏🍒\nAgue, 13/09/2016 a les 13:02\nM'encanten les vostres publicacions, reflexions, il·lustracions i tot allò que compartiu. Gràcies per aquestes perles de cultura amb sentiment!\nMª Assumpció, 13/09/2016 a les 13:57\nUs agraeixo molt la vostra tasca...M'agrada tot el que publiqueu, comparteixo les vostres opinions i , a voltes, heu fet que el meu dia sigui millor. Novament, gràcies !\nHi som perquè hi sou, gràcies!\nMarta Albet, 13/09/2016 a les 14:05\n"Quan el cor descobreix què vol, l'univers col·labora"...i així és. Segur que un dia, algú de vosaltres va somiar en una revista de "cultura viva", des del cor, i l'univers (i la vostra tenacitat) l'han fet possible. I aquí estem, els que estimem la cultura, gaudint cada dia dels vostres articles i de la vostra feina, tot un luxe. Gràcies a tots, i sobretot, al primer que ho va somiar. Felicitats!\nNúria Bentoldrà, 13/09/2016 a les 14:22\nEsteu vius, molt vius, i això es nota. No pareu mai. Fa menys d'un any que us conec i m'heu regalat molts moments de reflexió, m'heu fet sentir més acompanyada i també més viva. Sou genials. Felicitats a tot l'equip!\nNo recordo el dia\nHelena Sauras, 13/09/2016 a les 14:45\nNo recordo el dia que us vau creuar en la meva vida... Però des de que us vaig conèixer, gràcies a un link que vaig veure pel Facebook, que us segueixo. Continueu alimentant l'art, la vida i la cultura, evidentment. Una forta abraçada i bons articles els que escriviu.\nDediqueu alguna secció al gènere negre.\nDomingo Olmos Vega., 13/09/2016 a les 14:55\nHola, que tal, escriure només que hora es que dediqueu alguna secció nova al gènere negre, que pel que sembla no el considereu cultura ni digne d´atenció, i el pobre ni mossega ni res. No es mereix aquesta indiferència, sobretot ara que es troba en expansió aquí.\nLola Urgell , 13/09/2016 a les 17:02\nNo recordo amb quin article em vau cridar l'atenció, però si recordo qui va ser. L'amistat, l'art, les paraules, la cultura.. Aquestes són les coses que mouen el món i fan créixer l'ànima. Gràcies per existir, cada dia és un plaer saber que l'hi pendre al meu dia a dia una estoneta per llegir-vos, gaudir vos i créixer gràcies a vosaltres. Seguí-ho amb aquesta gran tasca, no esteu sols; ja veiu-ho quanta gent estima la cultura com vosaltres. Visca Catorze!!!\nI ara, moltes gràcies a vosaltres\nMontseQ, 13/09/2016 a les 17:56\nHo repeteixo: moltes gràcies a vosaltres per ser-hi i per regalar-nos, amb paraules o il-lustracions, tanta bellesa.\nSou un regal diari\nNúriaM, 13/09/2016 a les 18:00\nM'agrada la tria de continguts, la sensibilitat, les reflexions, la transversalitat....Tot. 2016M'ajuda a conviure amb un món molt mancat de tot això, de les humanitats, les arts, la literatura... I no us penseu que la meva vida laboral transcorre en una empresa salvatge...Pertanyo al món educatiu que ha anat minvant la literatura, la llengua, que li fan nosa la sensibilitat, el temps per gaudir d'allò que s'aprèn, al món que viu pendent d'avaluacions diagnòstiques i resultats. Gràcies a vosaltres per fer el que feu.\nUs comparteixo sempre esperant que us feu necessaris a les meves amistats quan us descobreixin com ho sou per mi.


» Altres publicacions\nDescobrir una exposició, un artista o una obra d’art de la mà d’un mediador especialitzat permet convertir l’observació en vivència\nFundació Mapfre ha inaugurat recentment, a la Casa Garriga i Nogués de Barcelona, la retrospectiva dedicada al fotògraf americà Bruce Davidson, membre de l’agència Magnum Photos. Es tracta d’una exposició que recupera més de 50 anys de carrera ininterrompuda d’un dels fotògrafs més destacats de la “fotografia humanista”. Entre les sèries més cèlebres de Davidson destaquen imatges que s’han convertit en autèntiques icones, algunes de les quals formen part dels llibres de text dels alumnes nord-americans. Tot i la popularitat del fotògraf, i la seva repercussió internacional, sovint el significat i la interpretació d’una instantània van més enllà del record que en podem tenir. Si bé la imatge del pallasso nan Jimmy Armstrong (El nan, 1958) ha fet la volta el món, rere aquesta sèrie dedicada al circ americà Clyde Beatty s’hi amaga tot un mètode propi i una sensibilitat única que defineixen l’estil de Davidson.\nCom aconsegueix entrar en el món propi dels personatges que retrata? Com accedeix a la seva quotidianitat i intimitat sense resultar excessivament invasiu? Per resoldre qüestions com aquestes i aprofundir en l’imaginari del fotògraf s’ofereixen visites guiades de dilluns a dijous (16-17h en català i 16.30-17.30h en castellà). MagmaCultura col·labora amb Fundació Mapfre en la creació dels guions i en la realització de les visites per al públic general. L’ equip, format per professionals de la dinamització del patrimoni, orienta la seva acció vers el públic com un acompanyament en la descoberta del personatge i la seva obra. Encara que les dinàmiques i les estratègies de comunicació són la clau de l’engagement dels participants del grup, el domini dels continguts és la clau de l’aprenentatge a què aspira aquest públic cultural. El nostre objectiu: fer de la visita una experiència tant cognitiva com emocional.\nPer garantir un bon discurs, significatiu i rigorós, l’equip segueix un pla de formació que comença mesos abans de la inauguració de l’exposició i que compta amb diferents fases:\n-\tDocumentació: a partir dels continguts de l’exposició proporcionats pels responsables de la Fundació Mapfre, la coordinadora de l’equip de mediadors inicia una intensa tasca de documentació sobre el tema, l’artista i la seva obra per tal de poder elaborar el guió per a les visites guiades. A més, la responsable de l’equip realitza una reunió amb el comissari per tal de conèixer de primera mà la intenció i la tesi curatorial, a fi d’adequar el discurs dels mediadors en coherència amb la mostra.\n-\tFormació i assaig: un cop es disposa de la versió definitiva del guió, avalada per les diferents parts implicades, es traslladen els continguts a l’escena. És a dir, l’equip que disposa d’experiència i coneixements en la matèria, treballa en base als seus recursos propis i a diferents tècniques i mètodes de comunicació per tal d’interioritzar i projectar el discurs que es vol transmetre al públic.\nL’experiència de l’equip de mediadors i el treball in situ permeten posar a prova el guió i adaptar-lo als diferents contextos i situacions que se succeiran a partir de la inauguració de l’exposició. Durant el període d’exhibició de la mostra, se segueix avaluant el funcionament de les visites amb la voluntat d’aconseguir que els visitants surtin de la visita havent gaudit d’una experiència enriquidora.\n28/06/2016 | Altres publicacions | Ningún comentario


Best Western Paris Inn Paris (KY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2011 Alverson Drive, Paris, Paris (KY), Estats Units, 40361-2207 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Best Western Paris Inn?\nMés informació sobre Best Western Paris Inn\nSituat a Paris, Best Western Paris Inn és el lloc perfecte per gaudir de Paris (KY) i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Quillin Leather & Tack, Hopewell Museum / Historic Paris-Bourbon County, Ardery's Antiques.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Paris (KY). A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, màquina venedora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Best Western Paris Inn és una selecció idònia per a la vostra estada a Paris (KY).\nAllotjaments a Paris (KY)


TEDxTaipei + MaD@HK … està clar oi? | Fet a Taiwan\nTEDxTaipei + MaD@HK … està clar oi?\nCultura / Hong Kong / Fet a Taiwan\nenero 27, 2011 3\nAlerta: aquest és un post molt llarg (i molt interessant!). Busqueu un moment tranquil per llegir-lo amb deteniment.\nPotser per la distància, potser per les noves experiències, potser per l’edat… :) tenim ganes de canvis. Moguts per aprendre noves coses, emprendre nous projectes o acabar de definir quin camí seguir… amb l’Albert vam assistir a dues sessions de conferències durant els últims caps de setmana: unes a Taipei i les altres a Hong Kong.\nTot i tenir programes, conferenciants i públics força diferents, la temàtica de totes dues girava entorn del descobriment d’un mateix, el fet de compartir idees i coneixements, treballar per un món millor i sobretot començar a canviar la nostra societat i el nostre entorn, des d’una perspectiva social, sostenible i innovadora, intentant desprendre’s de la idea que l’únic benefici pot ser l’econòmic i l’èxit empresarial.\nTant en un lloc com en l’altre, els grans temes de debat (excepte en algunes xerrades) van ser: felicitat, sostenibilitat, creativitat i innovació. Tot això emmarcat en un context laboral i d’ambicions personals. Amb paraules dels propis organitzadors “el canvi comença amb tu”.\nLes primeres xerrades van ser les TEDxTaipei, cosines de les conferències TED Talks, originàries dels Estats Units, i que han anat proliferant a tot arreu del món perquè la gent comparteixi idees i projectes nous. En aquesta 3a edició es plantejava als assistents 9 preguntes, “9 grans esperances” entorn la felicitat, la sostenibilitat, la cultura i la innovació. L’organització i tot plegat va ser molt professional (de fet no va haver-hi cap error tècnic o organitzatiu). Ho van fer al Huashan 1914 Creative Park, una mena de naus industrials reconvertides en àrea cultural per exposicions, concerts i espai per artistes, al bell mig de Taipei.\nAmb la marca “TED” teníem les expectatives molt altes i la veritat és que no es van complir, fins la segona meitat de la jornada. Al matí, algunes xerrades es van centrar molt en la cultura taiwanesa i sobretot aborigen, aprofitant la reflexió sobre conservar les antigues cultures o deixar-les evolucionar. A part d’un cor de nenes amb unes veus espectaculars, les altres sessions no van aportar gaire. Un parell que ens van agradar van ser:\nRichard Kelly, d’IDEO, que va destacar com d’important és Àsia i serà en el futur imminent (sobretot per les noves generacions. Penseu que més del 60% de la població mundial viu a Àsia), i ens vam acollonir una mica només de pensar si el xinesos, a part de produir, comencen a pensar, dissenyar i ser creatius! (ja vau veure què fan amb els gossos).\nUn director d’urbanisme taiwanès d’una ciutat costanera prop de Taipei, que duu a terme projectes col·lectius amb joves arquitectes, aprofitant els recursos locals i millorant el seu entorn, sense necessitat de viure en grans ciutats. Teniu la presentació al slideshare\nAl ser un format petit, a l’hora de dinar es va asseure amb nosaltres un dels conferenciants, Nathan Shedroff, que més tard parlaria de … encara no ho tinc clar de què va xerrar! A vegades es fa difícil seguir els ponents, sobretot quan estan molt convençuts del què fan, però no arriben a transmetre el missatge clarament.\nAl llarg de la tarda la cosa va millorar.\nMary Lou Jepson i John Ryan, matrimoni, però amb xerrades diferents, van fer pensar sobre la importància de com es pot millorar la tecnologia per fer-ne un ús més senzill i poder aplicar-lo en aquelles regions que més ho necessiten i se’n pot treure un millor servei, no només per jugar al tetris al Iphone!\nImpressionants les imatges d’un taiwanès que filma des d’un helicòpter la geografia de l’illa i va aprofitar per denunciar la destrucció de l’entorn i la poca cura del medi ambient a Taiwan.\nPerò sens dubte les estrelles de la jornada van ser un taiwanès i un belga:\nMr. Candle, un jove taiwanès que es dedica a fer el pi per tot arreu i es va guanyar el públic des del primer segon i molt encoratjador. “Fes el què et dicta el cor i seràs feliç”, i així es dedica a recórrer l’illa d’una manera molt especial :) No us perdeu el seu vídeo!\nGunter Pauli, promotor de l”economia blava”. Directe, punyet i divertit va captar l’atenció de tothom per reflexionar sobre com millorar el planeta, o conservar-lo, amb recursos i tècniques encara per aprofitar (com per exemple, estudiar les palpitacions d’una balena per aconseguir energia). Es tracta de pensar fora dels àmbits habituals “pensar fora de la caixa” (out of the box). Per què us en feu una idea mireu el video Blue Economy\nTambé va insistir en la importància de l’educació dels més petits i dels propis professors: no es tracta de que memoritzin les fórmules matemàtiques, sinó de que pensin i descobreixin coses per ells mateixos. No deixis mai de fer preguntes!\nI per acabar una jornada maratoniana d’idees i reflexions, Swami Veda Bharati, mestre budista de l’Índia, ens va relaxar a tots amb una multitudinària sessió de meditació. Amb 78 anys, aquella era l’última aparició pública, per retirar-se a les muntanyes a meditar uns quants anys.\nEn resum podem dir que va ser entretingut però les idees presentades no ens eren del tot desconegudes i vam marxar un pèl decebuts (que no descontents). Suposem que posaran les xerrades a la web del TED o al YouTube en un parell de mesos.\n15-Jan-2011 13:27, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.6, 55.0mm, 0.01 sec, ISO 400\n15-Jan-2011 09:00, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.0, 38.0mm, 0.1 sec, ISO 1600\nEls presentadors amb bona part dels conferenciats al fons\nLa representant del TED\nEls organitzadors d'altres TEDx a Àsia (un pèl massa endogàmic tot plegat)\nDirector del "Field Office" a Yilan\nRepresentant del govern parlant sobre la gestió de l'aigua a Taiwan\nJohn Watlington, del One Laptop Per Child (OLPC)\nQuoc Pham. Premi a la pitjor presentació del dia\nChou, un ballarí taiwanès\nMr.Candle fent el show\nAixò no és fàcil\nFent el pi per acabar la conferència\nPart dels voluntaris\nPodeu veure més fotos al Flickr\n…i com que encara no en teniem prou, al cap de setmana següent saltem a Hong Kong per anar al MaD Asia 2011\nEl MaD Asia 2011, està més enfocat a un públic més jove(16-30), i tot i que nosaltres també ho som, en algunes ocasions ens vam sentir… madurs. La intenció era motivar als assistents perquè realment facin un canvi positiu, a nivell personal, econòmic, social i mediambiental. El tamany també era diferent, 1200 persones en total!\nPrecisament pel públic a qui anava dirigit, el format de les jornades era molt dinàmic i invitava als participants a interactuar: havíem d’intercanviar tiquets per poder assistir a les xerrades que més ens interessessin (al “Exchange Square”); hi havia un punt d’intercanvi d’objectes o contactes; i un punt de trobada a l’exterior per fer baralles de coixins per una bona causa. A part de les conferències també s’organitzaven tallers i sessions reduïdes amb els ponents, que permetien xerrar amb tothom i posar en pràctica i en comú les habilitats, idees i interessos de cadascú.\nEl programa es dividia en quatre grans àrees temàtiques, creativitat, esperit emprenedor, innovació i descobriment, i va ser tota una marató escollir les sessions que més t’interessaven i anar d’un lloc a l’altre per poder entrar.\nPer resumir els tres dies intensos, podríem dir que les idees que més es van repetir van ser el concepte de felicitat positiva; busca allò que t’agrada i fes-ho; esperit lluitador i perseverança; dels errors s’aprèn; què podem fer nosaltres per les desigualtats socials i mundials; “sigues creatiu, embogeix i fes-ho”; i que no cal gaires recursos per fer coses interessants.\nCom que vam assistir a moltes xerrades i tampoc volem avorrir amb una llista interminable de bons propòsits, intentarem resumir el més destacat del cap de setmana, segons la nostra opinió:\nAimee Mullins: atleta, model, actriu, defensora de les dones… a qui li vam amputar les dues cames per sota en genoll quan era ben petita. La xerrada no va ser gaire espectacular, però va fer reflexionar sobre com afrontar les adversitats i posar sempre bona cara, i actitud, davant de qualsevol situació difícil.\nEmmanuel Jal, compromès amb els seu país i la seva gent. Nen soldat del Sudan del Sud que gràcies a l’ajuda d’una cooperant va poder anar a l’escola i ara s’ha convertit en un cantant de rap que ha dut a terme campanyes pel Banc Mundial i ha fundat una organització. Amb la seva música i el seu carisma involucra la gent a participar en els seus projectes. Només dir que en la cerimònia d’obertura va posar de peus a tot l’auditori, unes 1200 persones.\nElena Simons, molt dinàmica i divertida, ens va donar una visió alternativa dels problemes socials i com poder afrontar-los, canviar-los… o simplement invertir-los, d’una manera creativa i eficaç. El 80% dels exemples de la seva presentació eren falsos (ella mateixa ho va confesar).\nEn un dels seus tallers vam poder imaginar en què invertiríem els 15.000.000.000$ que es destinen anualment a armament a nivell mundial, i vam poder pre-dissenyar projectes amb la finalitat d’invertir en la felicitat de les persones, és a dir, vam trobar potencials Robin Hoods moderns.\nEn l’altre taller, els participants entre els quals hi havia l’Albert, es van posar en la pell de lladres però amb rols totalment a l’inversa: en lloc de robar, es van dedicar a deixar productes que ja no volien (uns DVDs en el nostre cas) a les botigues del centre comercial per un preu mòdic de 0 $ hongkonesos. Tornar a posar en circulació allò que per un ja no té utilitat però la pot tenir per algú altre. L’acció va ser coberta per la premsa local. Va ser ben divertit.\nPas#1 – portar coses que no facis servir\nStep#1 – bring something that you do not use23-Jan-2011 14:37, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 4.2, 26.0mm, 0.02 sec, ISO 800\nPas#2 – Posa-li un preu de zero\nStep#2 – Tag a price with zero23-Jan-2011 14:37, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.3, 48.0mm, 0.033 sec, ISO 900\nA tothom li agrada el Doraemon\nEverybody loves Doraemon23-Jan-2011 14:37, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.3, 40.0mm, 0.033 sec, ISO 1100\nPas#3 – Posa-ho en una bossa normal\nStep#3 – Put it inside a regular bag23-Jan-2011 14:41, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.0, 34.0mm, 0.033 sec, ISO 1100\nPas#4 – Ves al centre comercial i deixa el teu objecte a la botiga (és completament legal fer això)\nStep#4 – Go to the mall and put it "back" on the shelf (this is totally legal)23-Jan-2011 14:22, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 4.2, 26.0mm, 0.033 sec, ISO 800\nThe press23-Jan-2011 14:37, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.0, 34.0mm, 0.067 sec, ISO 1600\nAnem al centre comercial (en grups de 4)\nLet's go to the mall (groups of 4)23-Jan-2011 14:44, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 3.5, 18.0mm, 0.033 sec, ISO 1100\nSpecial offer!23-Jan-2011 15:11, Samsung Electronics SGH-F488, 2.828125, 0.03 sec, ISO 200\n23-Jan-2011 15:12, Samsung Electronics SGH-F488, 2.828125, 0.02 sec, ISO 100\nAltre cop a l'estanteria\nBack to the shelf23-Jan-2011 15:16, Samsung Electronics SGH-F488, 2.828125, 0.06 sec, ISO 150\nVam sortir a la premsa!\nDanae Ringelmann (de IndieGoGo), amb paraules seves: “la feina dels altres és dir que NO, la teva és continuar dient que SI”, sobretot per aquells emprenedors que no troben el suport suficient de la gent, tant emocional com econòmic! La idea d’aquesta jove americana era la de convèncer la teva gent amb el teu projecte o aquells que hi puguin estar interessants i ells t’ajudaran a tirar-lo endavant.\nTal Ben-Shahar i la psicologia positiva. Pensa d’una manera positiva i obtindràs resultats positius. Si et penses que l’èxit dona la felicitat… continua buscant. Tothom té conceptes diferents de felicitat, però molta gent seria més feliç si pensés que la felicitat és el què fa que aconsegueixis l’èxit i no a l’inrevés. Les persones percebem la realitat de diverses maneres i cadascú la interpreta diferent, però sobretot hem de ser capaços d’acceptar el sentiments, tant els bons com els dolents, i a aprendre a conviure-hi.\nUna altra idea amb les que va insistir era la de simplificar, fer menys coses i fer-les millor, aprofitar cada moment de la manera més oportuna. Si estàs treballant estàs treballant, i si estàs amb els amics o amb la família, estàs amb ells, no mirant els mails o jugant amb el telèfon.\nBookBridge (3rd classificat als premis MaD). Recull llibres per muntar biblioteques a Mongolia, Cambodia, etc.\nMedicMobile, que fent servir telèfons mòbils molt barats i software lliure ha aconseguit crear una solució molt eficient pel seguiment de pacient i també per al gestió de crisis, com el terretrèmol d’Haiti\nA diferència del primer dia, divendres al vespre, quan tothom encara estava una mica desorientat, dissabte i diumenge ja es respirava un aire més distés, entusiasmat i creatiu. Tothom tenia interès per intercanviar impressions sobre les xerrades i tallers, i més d’un amb les idees més clares i amb ganes de començar un nou projecte. Val a dir que TOTS els ponents van ser molt encoratjadors i en tot moment van animar a la gent amb els seus projectes. Tant la gent de l’organització, els ponents i els participants van compenetrar en un ambient quasi festiu on tothom va disfrutar i tots vam aprendre uns dels altres, una altra de les coses que es després d’aquestes xerrades hem après: comparteix tot el què puguis!\nTambé vam tenir l’ocasió de poder xerrar amb els joves de Hong Kong i de la Xina continental. Era curiós sentir comentaris i opinions d’uns i altres, i poder-ho comparar amb els taiwanesos. Els xinesos que no han sortit gaire del seu país es podien reconèixer, tant per les idees sobre la supremacia de la Xina com per la seva competitivitat a titol individual. D’altra banda, era interessant veure les inquietuds i les ganes de canviar el seu propi país dels joves de Hong Kong, molt més oberts i perceptius a noves idees.\nEn definitiva, un cap de setmana diferent que ens va fer reflexionar i on vam aprendre, o acabar d’assimilar, moltes coses. Estava força enfocat a aquells estudiants universitaris que no saben per on continuar… però no cal tenir 18 anys per tenir inquietuds i buscar noves aventures! ;)\nPodeu veure un recull de fotos aquí sota. Al ser dels pocs estrangers ens van fer forces fotos :)\nGong moment21-Jan-2011 20:24, NIKON CORPORATION NIKON D300, 5.6, 15.0mm, 0.008 sec, ISO 2000\nGrup de teatre de Taiwan\n22-Jan-2011 09:05, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 4.0, 18.0mm, 0.017 sec, ISO 800\n22-Jan-2011 09:01, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 4.0, 18.0mm, 0.017 sec, ISO 800\n22-Jan-2011 10:09, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 3.5, 18.0mm, 0.033 sec, ISO 1400\n22-Jan-2011 10:05, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 4.0, 18.0mm, 0.017 sec, ISO 800\n22-Jan-2011 12:11, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 4.5, 30.0mm, 0.017 sec, ISO 720\n22-Jan-2011 18:16, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.3, 46.0mm, 0.025 sec, ISO 800\nKaosPilots de Dinamarca\nKaosPilots from Denmark22-Jan-2011 18:51, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.3, 42.0mm, 0.05 sec, ISO 1600\n22-Jan-2011 16:29, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.6, 50.0mm, 0.033 sec, ISO 1000\n23-Jan-2011 15:41, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 8.0, 29.0mm, 0.004 sec, ISO 200\nLluita de coixins\nDialogue in silence (experimentar la sordera, experiencing being deaf)\nLa jefa del MaD\nThe MAD boss\nVam sortir a la pantalla gran! (cermonia de clausura)\nWe were on the big screen! (closing ceremony)23-Jan-2011 17:24, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.0, 34.0mm, 0.125 sec, ISO 1600\nSi voleu veure més fotos aneu a la web del MaD\nPer cert, el divendres vam aprofitar per fer el turista per les parts de Hong Kong que no haviem visitat encara :)\nVi del Penedès al minibar\nCatalan wine at the minibar20-Jan-2011 23:36, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.0, 35.0mm, 0.04 sec, ISO 1600\n21-Jan-2011 10:45, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.6, 34.0mm, 0.008 sec, ISO 360\nMasterCard de l'Arale21-Jan-2011 10:50, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.6, 55.0mm, 0.013 sec, ISO 400\nAltres productes del banc, amb l'Arale!\nOther products from the bank, with Arale!21-Jan-2011 10:50, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 5.6, 26.0mm, 0.008 sec, ISO 320\n21-Jan-2011 11:02, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 8.0, 20.0mm, 0.004 sec, ISO 200\nHong Kong vist des de Kowloon\nHong Kong seen from Kowloon21-Jan-2011 11:31, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 9.0, 20.0mm, 0.003 sec, ISO 200\n21-Jan-2011 11:36, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 10.0, 55.0mm, 0.003 sec, ISO 200\n21-Jan-2011 12:43, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 6.3, 18.0mm, 0.006 sec, ISO 200\n21-Jan-2011 15:19, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 8.0, 55.0mm, 0.004 sec, ISO 200\nNova conexió de ferry amb Macau\nNew ferry connection with Macau21-Jan-2011 15:39, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 7.1, 30.0mm, 0.004 sec, ISO 200\n21-Jan-2011 16:08, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 10.0, 26.0mm, 0.003 sec, ISO 200\n21-Jan-2011 16:19, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 10.0, 18.0mm, 0.003 sec, ISO 200\n21-Jan-2011 16:59, NIKON CORPORATION NIKON D5000, 14.0, 36.0mm, 0.001 sec, ISO 200\nene 27, 2011, 23:11\nene 28, 2011, 8:33\nEi, em fareu perdre la feina amb aquet blog.\nene 31, 2011, 15:56\nAnna: T’hi has lluït amb aquest reportatge. La seva lectura ja val, com a mínim, per una conferència sobre les actituds positives i la felicitat personal compartida.\nDe fet, en les fotos també se us veu interessats i contents.


Les colles retreuen a la Generalitat les traves per fer una diada simbòlica mentre proliferen els 'botellons' a les nits\nEls Castellers de Vilafranca entrant a la plaça de la Vila amb un pilar de 4 el dia de Sant Fèlix durant l'acte reivindicatiu, el 30 d'agost del 2021 GEMMA SÁNCHEZ / ACN\nDilluns, 30 Agost 2021 14:13\nLa plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès s'ha tornat a omplir de camises castelleres per celebrar la diada de Sant Fèlix, però aquest 30 d'agost no s'hi han alçat grans castells. Les tradicionals colles participants a la cita han fet un acte reivindicatiu per urgir la Generalitat a definir un protocol que permeti aixecar construccions sense límit de persones. Les colles de Vilafranca, les dues colles dels Xiquets de Valls i la Jove de Tarragona han criticat durament que se'ls hagi vetat la diada simbòlica que es volia celebrar aquest dilluns, amb pilars de 5 amb grups de 50 persones, mentre a les nits proliferen les aglomeracions i 'botellons' als carrers. "El Govern no ha estat àgil, ni diligent, ni prou acurat", ha etzibat l'alcalde de Vilafranca, Pere Regull.\nEls Castellers de Vilafranca, la Colla Vella dels Xiquets de Valls, la Joves dels Xiquets de Valls i la Jove dels Xiquets de Tarragona s'han reunit de nou per celebrar Sant Fèlix després que l'any passat la covid-19 impedís la diada. Tot i que les colles només preveien fer una diada simbòlica degut a les restriccions de la covid-19, finalment la cita s'ha convertit en un acte reivindicatiu per defensar la tornada a la normalitat de l'activitat castellera.\nL'acte de protesta ha arribat després que la Generalitat no autoritzés l'aixecament de pilars de 5 amb grups de 50 persones, tal com demanaven els administradors de la Festa Major de Vilafranca –organitzadors de la diada-, considerant que era el nivell "mínim" a exhibir en una diada com Sant Fèlix. Tot i que ahir, vigília de la Festa Major, els Castellers de Vilafranca sí que van aixecar un pilar de 5 amb 25 persones, l'Ajuntament ha apuntat va comportar un risc que avui no podien assumir tots les colles.\nDavant el veto a fer els pilars amb 50 persones per Sant Fèlix, les colles s'han limitat a entrar a plaça amb els tradicionals pilars de 4 caminant, i la diada ha estat marcada per la falta dels grans castells que sempre s'havien lluït. Un minut de silenci i un manifest reivindicatiu han precedit el toc de castells interpretat pels músics de les quatre colles, amb tots els castellers dempeus i immòbils sota una pluja constant que ha deixat xops els poc més de 100 assistents a la plaça de la Vila.\nTant les colles com els organitzadors de la diada han recordat que la previsió d'aquest dilluns era fer tests d'antígens a tots els participants, garantint un elevat percentatge de vacunació entre els membres dels pilars i l'ús indispensable de mascareta. Tenint en compte que eren elements de control de la pandèmia utilitzats en altres esdeveniments, els responsables de la diada han acusat la Generalitat de "menystenir" l'activitat de les colles, que consideren que han quedat "a la cua" de la represa de l'activitat cultural.\nEn aquest sentit, han lamentat que durant l'últim any i mig només s'hagin permès els assajos amb grups de 25 persones i excepcionalment l'aixecament de pilars amb grups de 50 durant la diada de Sant Joan de Valls. Respecte aquesta diferència entre la cita vallenca i la de Sant Fèlix, l'alcalde de Vilafranca, Pere Regull, ha lamentat la falta d'explicacions de la Generalitat, si bé ell ho ha atribuït als resultats dels assajos clínics fets a grans esdeveniments multitudinaris com el Vida, el Canet Rock i el Cruïlla.\nL'alcalde també ha estat especialment crític amb la proliferació de 'botellons' als carrers durant les darreres setmanes. Regull considera que la Generalitat "mira a un altre cantó" davant aquestes aglomeracions, mentre actua "desproporcionadament" amb la cultura castellera. "Si no haguéssim dit res, aquest dilluns a Vilafranca hauríem pogut aixecar pilars de 5", ha dit, tot afegint que "davant altres circumstàncies, l'administració gira la cara com si no passés res".\nRegull ha insistit en demanar un canvi als responsables de Salut i Cultura, a qui ha atribuït el veto d'aquest dilluns. "Esperem que Sant Fèlix sigui un punt d'inflexió", ha subratllat, tot demanant mesures més flexibles de cara a les properes diades castelleres del Mercadal a Reus i Santa Tecla a Tarragona. L'alcalde s'ha mostrat esperançat amb què Vilafranca pugui acabar celebrant la diada de Tots Sants l'1 de novembre "sense fer cap imprudència sanitària".\nAl seu torn, les quatre colles participants a Sant Fèlix han mostrat el seu enuig. Des dels Castellers de Vilafranca, el cap de colla, Cisco Benet, ha demanat "atenció suficient" per part de la Generalitat, a qui ha recriminat que "utilitzi" el món casteller per difondre la cultura catalana però actualment no els permeti actuar. Benet ha instat l'administració a preservar els castells, recordant que estan declarats Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la Unesco.\nMés contundent s'ha mostrat el cap de colla de la Vella dels Xiquets de Valls, Albert Martínez: "Ja no parlem de tristesa. Estem plens de mala llet". Martínez ha defensat l'aturada d'activitat que van fer les colles quan va prendre força la cinquena onada de la pandèmia "mentre cap altra activitat social, cultural o esportiva ho va fer" i ha demanat "solucions ja" per a les colles. "Si no, arribarà un moment que haurem de ser rebels", ha avisat.\nDes de la Colla Joves dels Xiquets de Valls, el cap de colla, Jarme Martí, ha subratllat que la normativa actual fa que l'activitat sigui "inviable" i ha defensat l'ús de mascaretes i la higiene que estan complint les entitats. "Ho estem fent bé, però alguna cosa falla", ha dit, i ha lamentat que "s'està deixant morir" el món casteller si no es marquen "urgentment" unes noves pautes per assajar i actuar sense límit de participants.\nPer la seva part, des de la Colla Jove dels Xiquets de Tarragona, el cap de colla Jordi Alomà ha destacat el "seny" amb què s'han comportat els castellers durant la pandèmia. "Som els primers que ens aturarem si hi ha una sisena onada, però ara mateix no és viable seguir treballant dividits en grups de 25", ha insistit, tot asseverant que les colles "requereixen més". "Si no hi ha una modificació dels protocols, serà inviable continuar", ha afegit.


Portada » Notícies » Noticies » Arrenca el Bus de les Festes 2013 amb Sant Eudald\nEl mes de maig, coincidint amb la festa major de Sant Eudald de Ripoll, el Consell Comarcal del Ripollès inicia el servei Anem de festa amb bus, l’autobús gratuït que recorre les festes de la comarca amb l’objectiu de promocionar-les, evitar els riscos que comporta la conducció i treballar per a un oci nocturn responsable i segur. Una activitat que té molt bona acollida entre els joves.\nPer utilitzar el bus és indispensable portar el carnet d’usuari, que té vigència indefinida i, un cop fet, no cal renovar-lo. Actualment hi ha uns 600 carnets fets, expedits des del Servei de Joventut del Ripollès. La sol·licitud per fer-lo, així com els horaris i les normes d’utilització del servei, es poden trobar a les pàgines webs del Consell Comarcal www.es.cat i del Servei de Joventut http://joventut.es.cat.


Economia La Selva Maresme\nRenfe ha operat el 47% del servei de Rodalies durant les primeres hores d’una nova jornada de vaga dels maquinistes. Segons la companyia s’han suprimit 112 trens fins a les nou del matí. La d’aquest dimarts és la quarta jornada d’aturades després que la vaga s’iniciés dijous passat i continués divendres i aquest dilluns, amb acusacions creuades entre la companyia i els maquinistes sobre l’incompliment o no dels serveis mínims.\nL’empresa, a més, considera que els treballadors no han complert amb els serveis mínims mentre el sindicat Semaf assegura que no es van rebre totes les cartes en què s’incloïen els treballadors en aquests serveis mínims. El sindicat també ha convocat vagues pel dia 7, 8, 11 i 12 d’octubre, coincidint amb el Pont del Pilar.\nUn dels motius que han portat els maquinistes a protestar és el possible traspàs complet de Rodalies a la Generalitat. Altres reivindicacions són recuperar els 700 maquinistes menys que ara té la plantilla arreu de l’Estat i un miler de circulacions que “es van suprimir i no han tornat”, segons Semaf. El sindicat també denuncia l’incompliment del segon conveni col·lectiu sobre noves incorporacions i sortida de personal i mobilitat; i dels compromisos adoptats el 12 de febrer passat per evitar una altra vaga.\n5 de October de 2021 Podcast notícies360 del dimarts 05/10/2021\nNoticia anterior Noticia anterior L’oci nocturn reobrirà el proper divendres amb passaport Covid\nNotícia següent Notícia següent Discrepàncies per la reconversió del parc de bombers d’Hostalric i Sant Feliu en un centre de formació


PROJECTE CAN SALA : 2010\nCOMENCEM CAN SALA\nAhir 18/11/2010 vam anar a Can Sala el grup de la USEE que són: la Cristina, el Raül, la Iandra i la Merieme. Vàrem veura molts animals com un lloro, uns paus reals, galls, galls dindi, etc....\nUn noi que es deia Marcial ens va portar tres ponis: una es deia Morena, l'altra es deia Elsa i la Chispa.Vam netejar els ponis. Primer els vam raspatllar i pentinar, i també vam netejar els unglots. Després els vam portar a la pista on hi havia uns cons. Cada un portava un poni. La Cristina portava la Elsa, la Merieme la Chispa i jo la Morena. Després els vam portar al prat amb els seus companys els cavalls. Després quan bam arribat a classe vam parlar del que hem fet.\nPublicat per INSTITUT MARTA MATA a 13:45 Cap comentari:\n1- Primer la Glòria ens va donar a tots un dibuix referit a la verema\n2 – Vam pintar el dibuix que vam escollir nosaltres .\n3- Després vam enganxar al cartró-ploma el dibuix.\n4 - Vam tallar amb el cúter amb l'ajut d'un llistó de fusta , primer el marc del dibuix, i després vam retallar el dibuix fent formes.\n5-Ja el podíem desmuntar i vam muntar-lo com un trencaclosques.\nAixí va quedar al final.\nPublicat per INSTITUT MARTA MATA a 10:21 Cap comentari:


Dones empoderades en un espectacle agut i, encara més, agressiu – Crit Cultural – Crítica de teatre\nEnmig d’una Itàlia que vessa per totes bandes corrupció i màfies, quatre germanes han de tramitar la situació de l’assassinat del seu poderós i influent pare el dia abans del casament d’una d’elles. Totes quatre,diferents malgrat la seva convivència dependent fins ara, han d’aprendre a sobreviure de nou. Aquesta proposta, Mafia, és la bomba que activen The Mamzelles Teatre després de la beca atorgada per DespertaLab per a la creació escènica. Un projecte que veu la llum en mans emprenedores i amb ganes de violència.\nA Mafia la cuina, un espai simbòlicament central, permet abastir a les actrius de tot allò que van usant durant l’espectacle. Aquest, crida amb orgull la seva aleatorietat i com, a partir de la paròdia, es pot tractar el drama amb un toc d’emancipació de la dona. L’aposta és perillosa i demana molt de tots els qui hi participen. Elles compleixen amb energia, precisió en els moviments i presència diferenciada de cada personatge dins d’una unitat. El risc rau en la dependència d’altres per a la perfecta consecució de l’espectacle. No passa res si fallen els subtítols o si els ganivets estan massa afilats, però tot amenaça en desdibuixar la introspecció absoluta en l’espectacle.\nNo només de Mafia és surrealista la trama sinó també unes interpel·lacions molt ben escollides per crear una atmosfera de crua farsa. De fet, aquesta obra, és tan autogestionada que el format mateix ja proclama les idees que defensa l’espectacle. Només les valentes amb ganes de trencar esquemes combinarien l’olor del cafè o l’estofat escalfant-se amb vísceres d’un recentment traspassat, música electrònica a tot drap i joves italianes. És una aposta que al·lucina i enganxa, perquè l’espectador no ha vingut només a mirar, ha vingut a viure-ho.\nLa Sala Atrium, després de la Trilogia de la imperfecció reprèn una mirada a l’absurd que recordaria a Broken Heart Story sense tenir-hi res a veure realment amb un seguit de propostes que s’allarguen fins el 16 de juliol.\nOne thought on “Dones empoderades en un espectacle agut i, encara més, agressiu”\nRetroenllaç: Una parcel·la de quotidianitat


Llançà - Lloguer - VILAMANISCLE - L172\nAmpli apartament de vacances a la zona de Fané de Dalt a Llançà, amb vistes al mar des de la terrassa. Pis de tres habitacions, una de matrimoni, una altra amb llits lliteres i una altra amb llit tipus niu per a una capacitat de 6 persones . Cuina oberta al menjador i equipada amb vitro, forn, rentavaixelles, també rentadora i equipament necessari. Compta amb dos banys, un amb dutxa i un altre amb banyera. Té aire condicionat al menjador. Allotjament no fumadors i tampoc accepta mascotes. HUTG-040302


La convocatòria per viatjar a Florència - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesLa convocatòria per viatjar a Florència\nLuis Enrique ha citat 18 jugadors, amb les absències d’Adriano, amb molèsties a l’adductor dret, i de Mathieu, que pateix una otitis derivada d’un quadre gripal Tampoc viatgen els recent incorporats Messi, Neymar, Mascherano i Alves, ni els lesionats Douglas i Arda\nEls jugadors han conegut la llista de convocats per viatjar a Florència / MIGUEL RUIZ - FCB\nEl Barça viatjarà aquest diumenge a Florència per disputar l’últim partit amistós corresponent a la International Champions Cup, contra la Fiorentina, a les 21 hores. Per aquest desplaçament, Luis Enrique ha donat a conèixer una convocatòria de 18 jugadors. A la llista no hi són els últims jugadors a incorporar-se a la pretemporada. Així, Messi, Neymar Jr, Mascherano i Alves es quedaran a Barcelona per seguir amb la preparació física i s’entrenaran diumenge a la Ciutat Esportiva.\nPer altra banda, Adriano i Mathieu tampoc viatjaran a Florència. El lateral brasiler té unes molèsties a l’adductor dret i serà baixa per precaució, mentre que el francès pateix una otitis derivada del quadre gripal que el va impedir entrenar-se divendres. Mathieu s’ha entrenat, però no viatjarà per precaució. Douglas i Arda, lesionats, tampoc són a la llista, igual que Aleix Vidal.\nLa convocatòria de 18 futbolistes la completen els jugadors del Barça B Sergi Samper i Gerard Gumbau. Així, la llista completa és la següent: Ter Stegen, Masip, Piqué, Rakitic, Sergio, Pedro, Iniesta, Suárez, Rafinha, Bartra, Jordi Alba, Sergi Roberto, Vermaelen, Sandro, Munir, Halilovic, Samper i Gumbau.\nAbans de conèixer la llista de convocats, el Barça ha fet aquest dissabte l’últim entrenament abans de l’amistós a Florència. Amb la incorporació dels jugadors brasilers –Neymar Jr i Alves- i argentins –Messi i Mascherano-, Luis Enrique ha pogut comptar amb la majoria de jugadors de la plantilla, a falta de que s’incorpori Bravo.\nEl tècnic blaugrana ha dirigit l’últim entrenament abans del duel contra la Fiorentina amb la novetat de Jérémy Mathieu, que no s’havia pogut entrenar divendres per un quadre gripal, i l’absència d’Adriano Correia, amb molèsties a l’adductor dret que el fan ser baixa per precaució per al partit a l’Artemio Franchi. Com en les anteriors sessions, Douglas i Arda Turan han fet treball de fisioteràpia per seguir amb la recuperació de les seves respectives lesions.\nSquad announced for Florence by fcbarcelona\nContinuen la preparació a la Ciutat Esportiva


Nous cursos online al desembre de la Deutsche Akademie\nDeutsche Akademie, la millor opció per aprendre alemany. FOTO: Cedida\nNous cursos online de la Deutsche Akademie al desembre\nEls nous cursos online comencen el 9 i 10 de desembre i el 18 i 19 de gener\nper Redacció del TOT 14 de desembre de 2020\nDeutsche Akademie, el Centre Alemany del Vallès, ofereix aquest mes de desembre nous cursos online d’alemany. El 9 i 10 de desembre i el 18 i 19 de gener comencen uns cursos semi-intensius per adults online i el 18 de gener s’inicien també noves formacions online intensives. Deutsche Akademie posa a la disposició dels interessats d’una prova de nivell gratuïta, sigui online o presencial, i ofereix un assessorament pedagògic personalitzat, així com un servei gratuït de consultes a l'alumnat.\nL’oferta de cursos d'alemany es pot trobar tant amb modalitat presencial com online per a tots els nivells. El centre ofereix també cursos de castellà per a estrangers, amb grups reduïts i professorat nadiu, llicenciat i examinadors nadius.\nPer conèixer amb detall els diferents cursos online de tots els nivells i els corresponents horaris que ofereix Deutsche Akademie com centre examinador oficial internacional, podeu entrar a DADO deutsche-akademie-online.com. Deutsche Akademie für Deutsche Online ha iniciat també un blog i un canal de Youtube amb consells útils, receptes de cuina i webinars gratuïts per als alumnes del centre i fins sis mesos després de la inscripció.