A les 10 a casa: 01/05/08 - 01/06/08\nPublicat per jaume a 20:40 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEl passat Dijous 29 de Maig , tres herois, el joan , el Xavi, i el Pep varen obrir la veda. Foren els primers en tastar el que pot eser la nova diversió, fer nocturnes. La resta que en varem quedar em un pam de nas ja contem els dies per poder venir amb vosaltres. Aquestes son les paraules del pep l'endema de l'aventura;\nEncara estic extasiat, quina canya !\nAhir varem fer la primera sortida dels ales10acasa. Sortiam a les 20:30 de la cruïlla de Rellinars el Joan, expert ja en la materia, el Xavi i jo, que ens estrenavem. Varem acompanyar a l'Alex C fins a la base de la pujada de Can Candi, on es va rajar i va tirar cap a casa amb simptomes de cansanci (rajat! que ets un rajat!). L'Alex i jo haviem fet una previa des de les 19:00, però el fet d'anar amb l'equipament nou el va fer que es planteges de tornar a casa aviat, no fos cas que se li gastés!!! Be, us adjunto unes fotos per que pogueu admirar el material. Es molt benparit, còmode (segons l'Alex esclar) i compleix de sobres amb les expectatives.\nTornant a la nocturna, es sens dubte una experència collonuda. Animo a tota la colla a que us compreu llums i us apunteu a aquest tipus de sortides, val la pena. La llàstima es que el grup hagues sigut mes nombrós si no hages estat per la febre d'alguns menuts, em sembla que el Jaume en tenia un a 38,5ºC i el Mike un altre a 39ºC. No patiu que de sortides, per part meva i soposo que també dels acompanyants d'ahir, en farem moooooltes més, ja no per amortitzar els 'pedazo' focos sino per que realment val la pena. Varem anar a parar a la Pastora just quan era el crepuscle i...no tinc paraules.\nPublicat per jaume a 14:27 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nImatge amb topografia\nAnimació: Últimes 10 imatges.\nEn aquesta plana es pot consultar la imatge composada a partir dels radars meteorològics de Vallirana, Puig d'Arques i La Panadella. La imatge composada es genera a partir d'una superposició de les observacions dels tres radars fins a 240 km de radi al voltant de cada radar. La informació corresponent a l'àrea d'intersecció de les tres prové del radar que veu millor cada punt. La resolució d'aquesta imatge és de 2 km i s'actualitza cada 12 minuts, de forma que hi ha cinc imatges disponibles cada hora, a més d'animacions. L'hora de les imatges està expressada en Temps Universal (en horari d'hivern l'hora oficial és l'hora TU+1 hora i en horari d'estiu l'hora oficial és l'hora TU+2 hores). Les imatges mostren la reflectivitat dels ecos, una mesura de la intensitat d'energia retornada pels blancs interceptats pel radar. En general, a major reflectivitat, major intensitat de precipitació. Es tracta d'imatges tipus CAPPI que mostren observacions a igual altitud (1000 m). Les imatges CAPPI es generen a partir de sèries d'observacions realitzades amb un angle d'elevació de l'antena constant sobre l'horitzó, conegudes com imatges tipus PPI.\nPublicat per jaume a 12:44 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: 2008, cronica, pluja\nUs comento el que ja us he avançat per e-mail de la mala experiència del Cabrerès, o Cabronès, que potser li queda mes bé per tal i com ho porten. Molt mala organització. Només ems varem perdre 2 cops i sort del gps si no encara estariem donant voltes per la zona. Els avituallaments molt escassos, el únic que valia una mica la pena va ser el 2on pel bocata de butifarra, els altres 3 nomes trocets de taronja i aigua. En arribar, 4 ganxitos, patates xips i gominoles, això sí, cervesa a dojo, però no en bec. Molt pastelero suelto, com que es podia fer un recorregut curt, hi havia gent de molt baix nivell i com que el primer tram era comú, es fotien bastants embussos, ja que a les pujades es cagaven i posaven el peu desseguida i ja estava liada. Per les dutxes hi havia una cua de aprox. 1 hora i, per tant, ens varem emportar el fang a casa. Un fangar de la ostia, cosa que no se'ls pot recriminat per que això no es tria, no en tenen cap culpa, i es que el dissabte va estar plovent molt i ja sabiem que ens trobariem. El recorregut deuria ser maco, ja que no varem veure gaire cosa per culpa de la boira. En la unica cosa que varem estar de sort va ser que no ens va ploure, si no haguessim pogut dir allò de 'encima de puta, apaleá'. Ens varen donar una mallot que no se ni com es, em sembla que es negre, però no me'l penso posar en la vida, per fer propaganda de una merda de pedalada com el Cabrerès, abans em poso un mallot fucsia amb topos blancs. Nois, ja sabem on no s'ha d'anar.\nPublicat per Pep Gassó a 13:29 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: cabreres, cronica\nEl passat diumenge vàrem fer una sortida l'Alex Costa, l'Alex Plans i jo, el Joan, per Collserola. Es va quedar a les 8:30 a la cruïlla de la Ctra de Castellar amb Mossen Homs, pero un servidor es va adormir i finalment sortiem a les 8:45. Estrenaba el meu nou GPS Garmin, i la veritat és que el cami el vàrem seguir sense cap problema, això si, gràcies al track que el dia abans em va passar el Pep. El dia va ser sensacional. Cel despejat i bona temperatura durant tota la sortida. Això si, cap al midgia la calor es va fer notar. El cami fins arribar a Sant Cugat no va ser gens carregós. Els 20 km es van fer en una hora justa. Això deixa veure que era un trajecte realment fàcil, la qual cosa feia pensar que la tornada no ho sería tant. Per dins dels carrers de Sant Cugat, arribem a la rotonda de darrera el Cinema, lloc per on s'agafa el cami cap al cim de Collserola.\nLa pujada va ser realment maca, amb un ritme realment viu per camins de tot tipus, tant pistes força amples com paratjes molt humits plens de frondosa vegetació. Pero gran part de l'ascensió la varem fer per un preciós cami estret amb molta pedra on no hi havien quasi llocs on recuperar-se. Mentre jo anava primer marcant el cami, L'Alex C. no paraba de dir lo be que es trobaba i l'Alex P. en cap moment es va quedar enrera. Total, que en un tres i no res ja erem dalt la muntanya, al costat mateix del trencall de la Ctra de la Rabassada per anar al Tibidabo. És en aquest punt on la barreta energètica va ajudar a afrontar el que encara faltaba. També varem enganxar al primer biker que passaba per allà perque ens fes la foto que veieu aqui. Era important estar a tope per afrontar la que, molt posiblement sigui una de les trialeres més ben parides que he fet mai. Abans pero, una petita errada amb el GPS ens va fer pedalar una metres extres. La baixada, després d'un tram per carretera, va començar com un cami més aviat ràpid, fent-se cada cop més estret fins arribar a "singletrack", és a dir, només pasaba un biker, i amb proutes feines. Era una combinació molt maca de trialeres realment xungues amb espais per respirar una mica abans d'afrontar la seguent. Aproximadament 30 minuts va ser el temps invertit en baixar fins trobar altre cop la pista forestal per on haviem pujat una estona abans. La tornada es va fer per on haviem vingut amb una petita variació que ens va portar a entrar a Terrassa per Can Parellada. No va ser tant facil com l'anada pero tampoc va suposar massa problema. Acostumats a fer 30 ó 40 kms per sortida, personalment, aquella tarda, les cames les notaba força tocades, i suposo que als meus companys els hi passaría el mateix.\nA les 13:00 exactes arribaba a casa amb 60 km i amb la satisfacció d'haver fet una sortida guapa, guapa. La repetirem segur un dia amb tota la colla dels "a les 10 a casa".\nVista parcial de la ruta feta, corresponent a la zona de Collserola. Pujada per l'esquerra i baixada per la dreta fins trobar el mateix cami de pujada, just després de la llarga trialera.\nPublicat per Joan a 1:11 0 comentaris Enllaços a aquest missatge


El president de França i copríncep d'Andorra ha visitat “fraternitat de muntanya” • ALL ANDORRA\n16.09.2019 Notícies d'Andorra, Política / Macron\nEl programa de l’estada a Andorra del president de França i copríncep d’Andorra Emmanuel Macron el 13 de setembre es va planejar d’acord amb una tradició que es remunta a Carlemany i implica una visita a les set parròquies. Emmanuel Macron va començar la seva visita a les 9:15 ha la parròquia de Canillo, després la seva comitiva va anar a Encamp, després va ser el torn de Sant Jiulià de Lòria (una parròquia limítrofa amb Espanya).\nMira els fotos aqui.\nDins de la comitiva el president de França i copríncep d’Andorra anava en un Renault Espace.\nEl protocol de seguretat preveia el bloqueig de les carreteres principals de totes les parròquies durant una hora, d’acord amb el programa del copríncep d’Andorra en cadascuna. Les botigues de les principals carrers comercials han tancat abans del que és habitual, però hi havia gairebé els mateixos policies uniformats a la ciutat com en els dies ordinaris. No obstant això, en alguns llocs, havien col·locat un servei de franctiradors.\nA les 11:45 h, Emmanuel Macron va arribar a la plaça de Consell, on tots els membres del govern actual, encapçalat per Xavier Espot, així com els membres del parlament, l’esperaven, alineats.\nEmmanuel Macron va estar acompanyat pel segon copríncep, Joan-Enric Vives, bisbe d’Urgell, i de la síndica general del Consell general d’Andorra Roser Suñé.\nLa reunió del cap del govern d’Andorra amb els dos coprínceps del país va tenir lloc a porta tancada a l’antic edifici de l’antic Parlament d’Andorra, la Casa de la Vall. De tant en tant, se sentien els aplaudiments dels parlamentaris andorrans participants en la reunió.\nDesprés es va realitzar la visita a la casa d’Areny-Plandolit a Ordino a la parròquia de la Massana, on va dinar la delegació, i, finalment, a Andorra la Vella, capital del Principat, on Emmanuel Macron va realitzar un discurs de mitja hora a la plaça del Poble. L’accés a la plaça estava obert a totes les persones que desitgessin veure-ho i escoltar-lo.\nLa visita d’Emmanuel Macron va ser més com un documental. Estupendes preses fotogràfiques en bells interiors i exteriors amb personatges molt elegantment vestits. Va ser sorprenent que no hi hagués comunicació amb periodistes locals o estrangers. Com a resultat, tots els articles i reportatges van resultar ser “formals” i com si haguessin estat clarament planificats per endavant.\nEl dia anterior, em vaig posar en contacte oficialment amb l’oficina de premsa dels Champs-Élysées per sol·licitar una entrevista llampec amb Emmanuel Macron i vaig rebre una resposta oficial per correu que deia que «l’atapeïda agenda d’Emmanuel Macron no implica cap entrevista ».\nEmmanuel Macron va estrènyer la mà dels andorrans i turistes durant el dia 13 de setembre, signant autògrafs i prenent-selfies amb tots els espectadors. Jo estava entre ells mentre prenia fotos de tot aquest bell procés. Emmanuel Macron va estrènyer la mà, vaig creuar al costat oposat, esperant-nou i continuant amb la meva reportatge fotogràfic. He de dir que el record de les cares del president és fenomenal. Entre milers de rostres i dotzenes d’altres fotògrafs, ell em va reconèixer i va dir: “Hola de nou, acabo de veure’t”. És molt trist que la nostra comunicació s’acabarà en aquest punt i no es convertís en una entrevista.\nA causa de la “comunicació amb el públic”, l’horari de treball d’Emmanuel Macron va ser canviat per 45 minuts. Va acabar el seu discurs quan Andorra es va sumir en el crepuscle.\nRecordo la visita de François Hollande a 2014 com a copríncep d’Andorra. Era molt més concís i menys emocional.\nA jutjar pels gestos i les expressions facials d’Emmanuel Macron, aquesta visita li va procurar un gran plaer durant tot el dia. Va ser rebut amb gran amor a Andorra, on els nens, agitant banderes, cridaven: “Benvingut a casa seva!” Els mitjans locals ho van cridar “el nostre encantador copríncep” i la seva popularitat al Principat va ser comparada amb la popularitat de la “estrella mundial del futbol”.\nEl discurs públic d’Emmanuel Macron va ser interromput diverses vegades per aplaudiments, especialment quan va parlar sobre la democràcia i la llibertat d’elecció dels andorrans, el sistema educatiu francès i la voluntat de França de continuar invertint en l’educació francesa a Andorra, la necessitat de facilitar l’accés dels estudiants andorrans als estudis universitaris de la veïna França, la millora de la carretera entre Andorra i França (un problema molt dolorós per a Andorra), així com el desenvolupament del turisme i dels negocis entre Andorra i França.\nEl copríncep d’Andorra també va parlar de la despenalització de l’avortament, dient que era “una qüestió d’elecció dels propis andorrans” i que França no interferiria en el debat sobre l’avortament.\nAndorra és un dels últims estats europeus on l’avortament és un delicte punible amb sis mesos de presó.\nDurant el seu discurs, Emmanuel Macron es va dirigir diverses vegades l’auditori amb les paraules: “Els meus amics”, reconegudes pels andorrans com “fraternitat de muntanya”, i va emfatitzar que Andorra és una nació forta amb una economia forta.\nUn dels últims temes del discurs d’Emmanuel Macron va ser el de l’acord d’associació entre Andorra i la UE. S’estan duent a terme negociacions complexes per a la signatura de l’acord corresponent. I Emmanuel Macron va instar els andorrans a no tenir por al canvi i confiar en ell, el copríncep d’Andorra, qui és el “garant de la independència” dels seus ciutadans.


Tot a punt per a la celebració de la vuitena edició de la Nit de l'Esport\nEls guanyadors de l'edició de l'any passat\nL'acte pretén reconèixer entitats i persones que han contribuït amb la seva tasca o els seus èxits a donar repercussió a l'esport vilanoví\nVilanova i la Geltrú premiarà, un any més, els seus esportistes en el marc de la vuitena edició de la Nit de l'Esport. L'acte, que està organitzat conjuntament per l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú i Canal Blau, se celebrarà a l'auditori de Neàpolis a partir de les 20.45 hores i serà retransmès en directe per Canal Blau a partir de les 21 hores.\nLa Nit de l'Esport pretén reconèixer aquelles entitats i persones relacionades amb el món l'esport de Vilanova i que han contribuït amb la seva tasca i èxits a donar-li repercussió a tots els nivells.\nL'acte s'iniciarà amb el lliurament dels Premis Adarró, destinats a homenatjar aquelles persones de la ciutat que han estat un referent per l'esport vilanoví o que han treballat d'una manera altruista per fomentar els valors que transmet l'esport. A continuació s'entregaran els Premis Far, que representen una menció especial a l'esdeveniment esportiu més destacat de la temporada.\nCom és tradicional, els Premis Pasifae es divideixen en tres modalitats - individuals, col·lectius i reconeixements – que destaquen aquells o aquelles esportistes que en categories absolutes han estat campions o campiones de Catalunya, han pujat al podi en campionats d'Espanya o torneigs de nivell superior o han aconseguit ascensos a nivell d'equip.\nPremis Volerany, principal novetat\nUna de les principals novetats de l'edició d'enguany de la Nit de l'Esport serà la creació d'una nova categoria, els Premis Volerany. Aquests reconeixeran la trajectòria d'esportistes, persones i entitats relacionades al món de l'esport i que han destacat a nivell federat i popular.\nLa nit es tancarà amb el lliurament de premis al millor esportista masculí i femení, millor entrenador i millor progressió.


L’Octubre Solidari comença aquest dissabte amb la 9a Mostra d’Entitats\nIgualada enceta una nova edició de l’Octubre Solidari, un esdeveniment que arriba aquest any a la seva dissetena edició. L’any 2005 va iniciar-se a proposta de la Comissió Igualada Solidària, que acull les entitats locals que treballen ens els àmbits de la cooperació i la solidaritat, i l’Ajuntament d’Igualada.\nAquest any, les activitats de l’Octubre Solidari recuperen una certa normalitat amb activitats presencials, tot i que limitades pels aforaments establerts. Es realitzaran un total de 18 activitats i la 9a Mostra d’Entitats, que serà el primer acte de l’Octubre Solidari, demà dissabte.\nLa mostra serà de 18h a 21h a la Plaça de Cal Font, entre carrer Aurora i carrer del Clos amb un doble objectiu: que les entitats que formen part d’Igualada Solidària donin a conèixer els projectes que duen a terme aquí i a diferents llocs del món i que els igualadins i igualadines, puguin conèixer aquestes entitats i com hi poden col·laborar. Hi participaran 16 de les 22 entitats que integren Igualada Solidària.\nLa Mostra anirà acompanyada d’ambientació musical a càrrec del grup igualadí “Els Músics del Parc” i del músic salvadoreny resident a Igualada, Odoardo Torres. S’habilitarà un recinte tancat, amb una entrada i una sortida per tal de controlar l’aforament.\nDes d’inicis d’octubre i fins a mitjans de novembre s’organitzaran 18 activitats adreçades a diferents públics que inclouen conferències, cinema, esport, presentacions de llibres, exposicions i tallers.\nArticle anteriorMés de 100 persones amb discapacitat volaran aquest dissabte a l’aeròdrom\nPròxim articleHumans de l’Anoia: Jordi Baron Escriche


Persianes metàl·liques Barcelona. Serraller Manya Barcelona\n1 PERSIANES METAL·LIQUES BARCELONA\n1.1 PERSIANES DE LAMA CEGA\n1.2 PERSIANES DE VARILLES D’ACER\n1.3 PERSIANES ENCUNYADES\nPERSIANES METAL·LIQUES BARCELONA\nPersianes metàl·liques Barcelona. Serraller Manya Barcelona. Som especialistes en instal·lar persianes, reparar persianes i reparar o instal·lar motors de persiana a la seva disposició en resposta immediata a la seva crida. El personal de la nostra serralleria té llarga experiència com a manyà, soldador i electricista per donar-li un servei d’alta qualitat a la seva plena satisfacció. Truqui’ns i li donem pressupost sense compromís.\nPERSIANES DE LAMA CEGA\nLes persianes metàl·liques de lama cega son de gran robustesa y estan fabricades en acer galvanitzat. Proporcionen la seguretat que el seu local, comerç, magatzem o garatge necessita. Fem substitucions o instal·lacions completes. En ocasions fem adaptacions de persianes de lama cega amb seccions de varilles d’acer per permetre la visió a l’interior de l’establiment. Demani pressupost a Persianes metàl·liques Barcelona. Serraller Manya Barcelona.\nPERSIANES DE VARILLES D’ACER\nAlguns tipus d’activitat requereix poder veure l’interior de les instal·lacions; per a això instal·lem persianes de vareta de petxina o de cèrcols. Fabricades en acer galvanitzat mantenen la robustesa i seguretat com les de lama cega; però amb l’avantatge de poder veure a través d’elles. També fem combinacions de lames cegues i de varetes quan el client ens ho demana.\nHem acumulat una llarga experiència en les tècniques i solucions en instal·lar persianes metàl·liques. Oferim una òptima relació preu qualitat; en canviar o instal·lar persianes metàl·liques a mida, persianes d’alumini, galvanitzades o del tipus que necessiti; per a establiments comercials, domèstics o industrials.\nPersianes metàl·liques Barcelona. Serraller Manya Barcelona som Membres del Gremi de Serrallers de Catalunya. Gràcies a l’experiència, qualitat i preus que ens caracteritzen, comptem amb la confiança de centenars de clients a Barcelona i els municipis de les comarques de l’àrea metropolitana; posicionant-nos al mercat com una empresa de manyans confiable i de prestigi, que garanteix la qualitat dels seus serveis.


Com utilitzar endolls de Bangladesh a Antigua\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Bangladesh a Antigua en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Bangladesh a Antigua sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Tornar a començar és difícil – alugha\nTornar a començar és difícil\nEls «immigrants» d’alugha parlen de les seves primeres setmanes a Alemanya\nEstimated reading time:57minutes\nalugha creator April 11, 2017\nÉs clar que som un grup de persones multilingües d'origen ben diferent: els pares de molts de nosaltres no han nascut a Alemanya, però alguns hi han crescut. Alguns companys han arribat aquí en edat adolescent o adulta. Avui parlarem amb ells.\nUs volem explicar les primeres impressions dels nostres col·legues a Alemanya en dos articles. Volem saber: com va ser l’experiència de viure en un país estranger? Quins aspectes van ser positius, quins negatius? Per això hem demanat als «immigrants d’alugha» que ens expliquin les seves primeres setmanes a Alemanya. Continua llegint!\nComencem per ordre cronològic de la seva arribada a Alemanya.\nQuan vas venir a Alemanya i per què?\n• Felipe: Només tenia 24 anys quan vaig decidir emigrar a Europa, bé, a Alemanya. Volia aprendre l'idioma per continuar amb els estudis disseny gràfic. A Europa, tenia decidit anar a França o Alemanya. Al principi volia anar a França perquè tinc família a Clermont-Ferrand però no tot va segons els plans.\n• Kasia: Vaig venir a Alemanya quan tenia 19 anys per aprendre l'idioma i treballar com au pair.\n• Wilgen: Tenia 25 anys quan vaig venir a Alemanya, el novembre de 2002. Volia aprendre l'idioma i continuar els estudis. Vaig triar aquest país quan el meu padrastre, que vivia entre Alemanya i el Brasil, va decidir instal·lar-se a Alemanya.\n• Julia: Al 2014, quan tenia 20 anys, vaig estudiar un semestre a Alemanya. Sóc una enamorada de la universitat i del país, per això vaig decidir seguir estudiant a Alemanya.\n• Michelle: Tenia dotze anys quan vaig venir a Alemanya el 2010. Abans vaig viure a Suïssa durant nou anys i ens vam mudar a Alemanya perquè el meu pare va trobar feina a la BASF.\n• Maria: Vaig venir a Alemanya a l'agost de 2016 quan tenia 22 anys. Principalment per jugar al Club d'Hoquei de Mannheim i també per créixer personalment. Era la primera vegada que vivia sola i lluny de casa.\nCom sabeu, els pensaments són lliures, però encara volem saber:\nIntenta recordar: Quins van ser els teus primers pensaments i en quina mesura han canviat?\n• Felipe: La burocràcia em molestava una mica, però després d'un temps t'acostumes a ella. A la història de la humanitat els humans s’han sabut adaptar, això encara és vàlid avui en dia.\n• Kasia: Hi havia tantes diferències amb el meu país! Encara gaudeixo de la diversitat.\n• Wilgen: Vaig pensar que aprendria l'idioma fàcilment, però no ha estat així. M’ha portat uns quants anys… i encara l’estic aprenent.\n• Julia: Quan vaig venir a Alemanya, vaig pensar: Ostres!, tot està molt ordenat, pots confiar en la puntualitat dels mitjans de transport. A poc a poc vaig veure que no totes les coses són tan perfectes com semblen a primera vista.\n• Michelle: Si no ens haguéssim mudat, igualment hagués hagut de canviar d'escola, perquè ja havia acabat l’educació primària. Així que desitjava un nou començament. A més, per mi, Alemanya va ser el país on es va crear Nickelodeon, ha, ha. Per descomptat, vaig trobar a faltar als meus amics, però ja havíem planejat com veure’ns. Avui, em sento realment connectada amb Alemanya, perquè he passat bona part de la meva joventut aquí.\n• Maria: No parlava gens d’alemany, així que quan vaig arribar no vaig entendre res i era molt complicat comunicar-se amb la gent de l'equip. Però avui, 8 mesos més tard, tot i la dificultat de la llengua, he fet nous amics i puc dir que em sento com a casa. La meva descripció de Mannheim és la d’una ciutat petita però acollidora.\nSovint fem la connexió d’una determinada època amb determinades experiències. I els alughans?\nHi ha hagut res d'especial durant les primeres setmanes a Alemanya?\n• Felipe: En comparació amb Santiago, l'hivern va ser bastant diferent amb tota la neu. Santiago està situat en una vall pictòrica, envoltada de muntanyes. Per aquesta raó el clima és més suau que als Andes, que ofereixen les millors zones d'esquí durant l'hivern.\n• Kasia: Al començament m’enyorava molt.\n• Wilgen: No ...\n• Michelle: Les vacances escolars alemanyes són diferents a les de Suïssa. Quan vaig arribar, les vacances escolars a Suïssa gairebé havien acabat, però les d'Alemanya acabaven de començar, així que vaig tenir tres mesos de vacances. Va ser fantàstic.\n• Maria: Quan vaig venir aquí, vaig viure amb dues noies de l'equip, però 3 setmanes més tard em vaig mudar a un nou pis amb una jugadora irlandesa. El pis estava buit, així que vam comprar tots els mobles a IKEA i els vam portar a casa. Després d'això, em vaig lesionar i vaig perdre 4 partits de la temporada!! Va ser molt pesat perquè no vaig poder jugar, però almenys tinc un pis amb tot el necessari.\nEl que ens interessa a tots, és clar…\nSigues sincer: Per què et vas quedar?\n• Felipe: Pots provar coses diferents durant tota la vida, però si inverteixes temps, paciència, propòsits, nervis, diners i passió, has d’aconseguir el teu objectiu abans de tornar a començar de nou en un altre lloc.\n• Kasia: Aquí em van donar una plaça a la universitat.\n• Wilgen: Al principi, la meva mare i el meu padrastre eren aquí. Després vaig fundar la meva pròpia família.\n• Júlia: Simplement no volia tornar. Vaig veure més oportunitats de desenvolupament professional aquí a Alemanya.\n• Michelle: Crec que aquesta pregunta és respon per si sola. La meva família i la majoria dels meus amics viuen aquí. Potser no viuré aquí per sempre, però crec que una part de mi sempre hi serà.\n• Maria: Em vaig quedar perquè m’ho passo molt bé jugant a hockey. El nivell de la lliga és superior al d’Espanya i puc millorar molt. A més, anem primeres a la lliga, i si seguim igual, podria ser un any important.\nCertament, es necessita temps per adaptar-se a una nova llar, per això ens ha semblat pertinent preguntar:\nQuina és la teva píndola per contrarestar la nostàlgia?\n• Felipe: L'única cosa que trobo a faltar és viure amb algú altre o, millor dit, la vida familiar. Si vius sol, sembla que falti alguna cosa els caps de setmana. Per exemple el típic dinar familiar a la terrassa. La millor recepta contra la nostàlgia és estar ocupat.\n• Kasia: Quan Alemanya es va convertir en la meva segona llar, ja no vaig tenir nostàlgia.\n• Wilgen: Sempre em mantinc en contacte amb familiars i amics. Avui en dia - amb WhatsApp - tot és fàcil ...\n• Júlia: No tinc nostàlgia, només trobo a faltar la meva família i els amics.\n• Michelle: Com fa la dita?: «No es tracta de quant temps tens, sinó del que fas amb ell». Crec que aquesta afirmació es pot transferir a diferents afers, també al de la residència. Mantingues el contacte amb persones que són importants per tu i fes el que t'agrada. El lloc on siguis és secundari.\n• Maria: Des que vaig anar a viure a Mannheim, que no sento nostàlgia perquè la gent ha fet que em sentís com a casa. N’estic molt agraïda. Per mi, és el més important. Per tant, jo suggeriria ser amable i sociable.\nAquest ha estat el primer article, el segon arribarà aviat! Esperem que pugui ajudar a tots els nouvinguts a Alemanya, o a qualsevol altre país. Es tracta de demostrar que les petites i grans dificultats inicials no són res dolent i que, fins i tot, poden ser gracioses!\nSalutacions del teu equip multilingüe d'alugha


manelzaera: La crisi immobiliària i els pobres inversors\nAhir al 33 feien un programa d'economia on parlaven sobre la crisi en el sector de la construcció. Mostraven imatges de ciutats i pobles on s'han quedat els terrenys pendents de construir-hi o amb els edificis aturats, i en alguns casos sense la corresponent urbanització dels carrers. Un paisatge de desolació urbana. Van explicar que a les zones properes a Barcelona l'Àrea Metropolitana acabaria consumint l'excedent de pisos que hi ha actualment per vendre però, que en llocs com Alcarràs, aquest excedent era molt difícil d'eliminar.\nEntre les persones que hi parlaren hi havia el president de l'associació de promotors de Lleida. L'home explicava la situació. No sé si pretenia fer llàstima però, semblava que els problemes pels quals passen les empreses immobiliàries fos més aviat per ser uns pobres ingenus de pensar que ho vendrien tot, que no pas per l'afany especulatori que va crear una espiral de vendre i apujar preus sense parar. Ho sento per ell però, no em pot fer llàstima un col·lectiu que veient que la vivenda pujava sense parar de preu, ho aprofitaven per guanyar més i més diners, sabent que això a la llarga acabaria explotant -algú es creu que els preus poden pujar indefinidament sense que ho facin els salaris?-.\nEscrit per Manel Zaera a 10.12.08\nEtiquetes: economia, vivenda


La presidenta del Consell d'Administració de l'Hospital Sant Joan de Reus, Noemí Llauradó, i el director general del centre, Jordi Colomer, durant una roda de premsa.\nÒscar Ros, actual director de l’Hospital de Móra, assumeix en funcions la direcció de l’hospital reusenc\nActualitzada 04/05/2016 a les 21:57\nSegons ha informat en un comunicat, el consell també ha aprovat nomenar en funcions al doctor Òscar Ros com a director de centre de l’Hospital Sant Joan. Actualment, Ros és el director de l’Hospital Comarcal de Móra d’Ebre.\nDivendres passat, el Consell d'Administració de l'Hospital Sant Joan ja va demanar a Colomer que posés el seu càrrec a disposició per una «pèrdua de confiança». El consell va rebutjar, en part, el pla de reequilibri presentat per Colomer per eixugar les pèrdues de 3 MEUR amb què l’hospital va tancar el passat exercici. Precisament, el dèficit ha desencadenat un conflicte amb els treballadors, ja que impedeix que se’ls faci efectiu el pagament dels objectius de l’any passat.\nÒscar Ros ja és oficialment el nou director de l'hospital Sant Joan de Reus\n5.Benvinguda a 52 nous residents al Joan XXIII i...\n6.Quatre grans Tarracvs promocionaran els Jocs...\n7.La CUP penja un cartell amb el lema «Stop ...\n8.Què fer aquest cap de setmana?


Recursos didàctics | Embarbussaments, rondalles de fòrmula fixa i altres ...\nEmbarbussaments, rondalles de fòrmula fixa i altres ...\nUn embarbussament és un joc de paraules que juga amb la dificultat de pronunciar determinats mots o frases basant-se en la similitud dels sons que contenen, que fa que el parlant els intercanviï creant un efecte còmic. L'embarbussament en català més conegut és "setze jutges d'un jutjat mengen fetge d'un penjat".\nRondalles de fòrmula fixa\nUna rondalla és una narració breu popular que combina elements de fantasia, de llegenda i de reals. La trama sol ser molt senzilla amb situacions i personatges comuns a tots els pobles i cultures; els personatges, plans, i el temps i l'espai indeterminats. Destinada especialment a l'entreteniment dels infants alhora que té intenció moralitzadora.\nL’activitat consisteix en crear un embarbussament de fórmula\nEndreça les imatges\nEndreça les imatges dels embarbussaments a partir de l'audio\nEmparella les imatges per crear l'embarbussament.\nL'activitat plantejada per treballar a l'escola va orientada\nAlumnat de l'assignatura Didàctica de la Llengua I (Curs 2012-13).\nReconeixement - Compartir Igual (by-sa): Es permet l'ús comercial de l'obra i de les possibles obres derivades, la distribució de les quals s'ha de fer amb una llicència igual a la que regula l'obra original.


Una gironina fent pedagogia, a Barcelona.\nDes de la Generalitat de Catalunya s’ha crat un ...\nbaarça, baarça, baaaaaa-r-ça!\nActualment vivim a l'era de la informació, podem trobar infomació -certa o falça- a internet, a la televisió, als llibres...\nMoltes vegades en tenim tanta que ens veiem saturats i no sabem triar-la bé i per tant utilitzar-la com cal.\nAl nostre avast tenim un munt de recursos tecnològics que no sabem getionar.\nAbans i tampoc parlo de l'època "iabadabadú" es comunicava tot per carta amb circulars o sinò es deia de paraula.\nAra les coses han canviat, en la societat en què vivim la comunicació ha fet un gir de 360º.\nFacebook, fotolog, twenty, mail... són eines que es fan servir per comunicar-nos i ja no importen les mirades, els somriures i les carícies, perquè dins de la xarxa és difícil d'expressar-ho. La comunicació és tan bona? és millor? Suposo que depen de la persona del moment i la circumstància, però a mi em resulta difícil imaginar-me una relació a travès d 'internet, de fet, em resulta impossible.\nEn la pedagogia les relacions són molt importants, crec que el tracte amb els umans és indispensable per fer bé la nostra feina. Malgrat estar bastant en contra de les noves tecnologies sé que les he d'apendre a fer servir i que poden ser molt profitoses.\nSóc molt reticient en aquest aspecta i sé que a qualsevol feina que busqui el domini d els noves tecnologies serà un requisit sine qua non, però jo sóc una gran defensora de les relacions humanes de tu a tu sense cables pel mig.\nA poc a poc me les aniré fent meves i aprofitaré tots els seus recursos, però de moment encara ens mirem amb recel.\nDes de la Generalitat de Catalunya s’ha crat un –ja esmentat- programa “som-hi” que potencia les ciutats –en especial Barcelona- els valors, la societat, les institucions, o això sembla que sigui, ja que a cada campanya hi ha valors ciutadans afegits subtilment. (Ex: pel civisme som-hi: aprenem a reciclar).\nÚltimament he notat un fet curiós entre la població, sembla que tots plegats tendim a relacionar-nos més, fent servir poc la comunicació tradicional – ja siguin paraules, mirades o carícies- és curiós que sapiguem més de la vida dels altres pel que deixen a la xarxa, que trucant-los i interessant-nos per ells. Sembla mentida que poguem tenir 500 amics agregats al facebook i pel carrer quant ens els trobem no sapiguem dir-los res més que un “en trobem per internet”.\nResulta un xic trist que “ aprenem a compartir, aprenem a perdre... som-hi!” – vegem un article anterior- i a l’hora de la veritat quant realment hem d’aplicar allò que se suposa que ens ensenyen a l’escola i a la família, no en siguem capaços.\nLa societat és allò que formem les persones – segons el meu entendre- les institucions formen part d’aquesta societat i aquestes reivindiquen comunicació, ciutadania, valors, moralitat, i per mostrar coherència creen programes com el som-hi.\nJo em pregunto, aquesta increíble comunicació de masses, que ens permet saber-ho tot de l’altre persona amb un sol “click” a l’ordinador, no s’ha instaurat a la generalitat?\nLa meva pregunta no és envà, encara que ho pugui semblar.\nHi hauria d’haver un facebook inter-institucions perquè els plans urbanístics es poguéssin comunicar amb el nou programa som-hi. M’explicaré: A la rambla de Barcelona, al parc del clot i fins i tot al de Ciutadella han tret els antics i romàntics bancs per modernitzar-los, però, Ai! Els han posat d’una sola plaça. Està claríssim que tenen una funcionalitat increíble pel senyor que entre café i café surt de l’oficina amb el seu portàtil a descansar cinc minuts. Però i l’avi que es trobava amb aquell amic de l’altre punta de la ciutat? Un dels dos haurà de seure a terra. I la parelleta que començava a filtrejar? Hauràn de desistir s’asseures-hi per no semblar massa llençats al fer-ho un sobre l’altre.\nPerò cap problema, perquè el senyor oficinistaempresari de l’apple, podrà fer feina mentre sent cantar els ocells, això si no porta un Ipod, esclar.\nPotser si hi hagués un facebook dins de la generalitat sabrien que l’apendre a compartir de l’anunci no es referia només a les piruletes a l’hora del pati, sinò també als espais públics i aleshores haurien tornat a posar bancs de dues o més plaçes, tant romàntics com sempre devant del llac de Ciutadella. O ben mirat, potser si hi hagués hagut facebook, el pla d’urbanismes hauria sabut que la seva dona, l’economia, li feia el salt amb el som-hi només pel simple fet que sortia per televisió.\nÉs difícil aconseguir coherència entre allò que es vol ser i allò que s’és.\nTothom vibrava, d'emoció, de por, d'esperança. Contrarieu-me si voleu, però l'ambient dels bars un dia que el barça juga, per a mi és pedagògic. Grans, mitjans i petits reunits al voltant d'una televisió, esperant un objectiu, un simple (o complex) objectiu: que la pilota que ha passat per diferents peus entri a la portaria de l'equip contrari.\nNo ens ensenya uns valors també el futbol? apendre a perdre, apendre a gaudir, apendre a tenir paciència...\nara fins i tot hi ha un equip que ens ensenya un valor poc reconegut, però que per a mi és essencial: apendre a guanyar.\nAquesta setmana he aprofitat per culturitzar-me un xic i he pasta pel teatre nacional a veure una comèdia (dramàtica) enomenada L’inspector.\nEstà escrita per Nikolai Gógol i dirigida, per (l’increíble) Sergi Belbel. És un retrat satírica d’una societat corrupta.\nEn un moment de l’obra (molt abans que caigués l’escenari i ens deixes a tots amb la boca oberta) mentre s’estàn acusant uns alts altres, al jutje per aceptar suborns, al policía per quedar-se les guanyançes de les detencions, a l’alcalde per robar impunament… Li va tocar el torn a la directora d’una escola. La frase era la següent (quasi literalment)\nAlcalde: i vosté què senyora Directora? Que m’han dit que hi ha setmanes que no s’imparteixen càstigs corporals a l’escola?\nSenyora Directora: home, és que els càstigs corporals són eficient si hi ha el factor sorpresa, no hem de caure en la rutina. Perquè tothom es pensa que, encara que no hi entegui de pedagogía, pot posar el nas a l’escola i donar-ne l’opinió?\nMés endavant deixa anar també una frase molt “divertida”\nAlcalde: Vindrà un inspector i ens demanarà on hem invertit els diners que arriben de la capital\nSenyora Directora: com que arriben diners? I jo perquè no n’he vist ni cinc?\nAlcalde: Perquè els diners han d’anar allà on se saben gastar, i a l’escola no en sabeu d’això! Els malgastarieu!\nDeixo aquests dos moments de l’obra aquí penjats perquè ajuden a reflexionar sobre alguns aspectes de l'educació.\nPublicado por Alba en 3:40 No hay comentarios:\nSona el despertador, són les set del matí. Ell, el deixa tornar a sonar fins que la mare, finalment, el desperta. Es vesteix ignorant la roba que es posa i esmorza mirant un programa (EL programa) de cada matí.\nAgafa l'autobus que el durà cap a l'institut, s'avorreix i treu la seva pantalla preferida: la psp. Amb el volum al màxim i els reflexes encara mig adormits juga a un joc irreal i violent durant tota la mitja hora que té d'autobus.\nQuan baixa ja només li queda un quart d'hora per arribar, però per no esperar-se sol treu el mòbil que en teoria només havia de servir per si tenia emergències, envia un missatge de text a aquella noia que va conèixer el cap de setmana, i es queda esperant, mirant la pantalla per si s'ilumina.\nSón les nou del matí, sona la sirena d'entrar a l'institut, ell ja porta dos hores aixecat i tres pantalles diferents en ment.\n-> Ara s'ha posat de moda parlar de transtorns d'aprenentatge, i jo em pregunto, com un nen/a pot, després d'haver estat dos hores en dif erents pantalles, posar-se a fer una classe d'història i entendre'n quelcom? El cervell està preparat?\nA vegades -encara que siguin poques- no és només el sistema educatiu el que falla.\ncojed las rosas mientras podais,veloz el tiempo vuela, la misma flor que hoy admirais mañana será muerta...\nJa fa força temps que vaig veure per primera vegada la pel.lícula “el club de los poetas muertos”, la vaig veure devant de la tele i més que entendre-la, vaig veure que era trista perquè la meva mare plorava. Diuen que a cada moment de la vida es veuen les coses de manera diferent, que mai res és igual, perquè les circumstàncies que l'envolten no ho són. Jo puc correborar aquesta premisa amb la película, a mesura que m'he anat fent gran, he vist detalls que havia obviat el primer cop:\nQue era una película humana, que parlava de literatura, que ensenyava què era la societat, que contraposava maneres d'ensenyar diferents, que hi havia mètodes poc hortodoxos que podien “funcionar”, i una cua de llargs adjectius i verbs que no acabaria mai de mencionar.\nEl carpe diem -que tant defensa la pel.lícula- pot ser una gran falàcia, ja que afirma que s'ha de viure el moment sense pensar en el passat ni en el futur, personalment crec que això resulta impossible perquè al cap i a la fi les persones estem fetes d'un cúmul de records i experiències que ens fan tal i com sóm, com els podem obviar i viure, simplement o complexement, el present? Suposo que l'essència és una altra, i més que viu el moment, seria un, fes el que creguis que has de fer, aleshores, tal i com defensa la pel.lícula, jo hi estic d'acord.\nRecordo un dels molts cops que l'he vist, a classe de literatura universal, recordo la cara d'avorriment d'alguns dels meus companys, els comentaris pejortius cap a una pel.lícula “antiga” i també en recordo la meva indignació, els temes educatius, humans i literaris poden ser antics i moderns? Perquè està escrit a alguna mena de bíblia adolescent que hem de detestar tot allò que sigui cultural, com la poesia, els museus o la literatura? Que no ens ha d'agradar la música clàssica, ni l'òpera i ens ha de fascinar la música màquina? De la mateixa manera, perquè ens ha d'agradar més un American pie, que una obra mestra cinematrogràfica de fa més de 50 anys?\nHi ha pel.lícules que s'han de veure un cop a la vida, com una espècie de purificació, que en acabar de mirar-la renegis de la societat i la vulguis millorar, que quan acabi et faci millor persona i deixi en tu un munt de preguntes que et tocarà respondre, per mi, el club de los poetas muertos és una d'aquestes.\nJugar amb allò prohibit ens fa pujar l'adrenalina, creure en els somnis i les ilusions ens fa millor persones i més fortes, creure en l'amor ens fa valorar millor el que tenim i saber què és la mort ens fa tocar de peus a terra, són molts temes més els que tracta la película del carpe diem, com ara que educar no és una sèrie d'informació emmagatzemada al cervell, que apendre la literatura no és llegir molt, sinò entrendre com els poetes, que el companyerisme és el que moltes vegades ens fa tirar endevant i que moltes vegades la renúncia d'un somni és la renúncia d'un mateix.\nDeixo el link on la podeu visualitzar:\nLa primara frase de la pel.lícula, quan el director fa la benvinguda dels nois a l'escola:\n“damas i caballeros, muchachos: la luz del saber.\n-Hace 100 años en 1859, 41 muchachos se sentaron en esta sala i se les hizo la misma pregunta que se les hace ahora, ¿señores cuales són los quatro pilares?\n-(tots criden) - tradición, honor, disciplina i grandeza.\n-En su primer año la academia graduo a 5 estudiantes, el año pasado graduamos 51 i mas del 75% fueron a los mejores universidades, una hazaña como esa es el resultado de una ferviente dedicación a los principios que aquí ensenyamos, por eso es por lo que estamos reconocidos por la mejor escuela privada de los estados unidos.\nEtiquetas: cojed las rosas mientras podais, la misma flor que hoy admirais mañana será muerta..., veloz el tiempo vuela\nSumar, restar, mutiplicar,llegir, compartir, guanyar, perdre, i tots aquests adjectius es van enomenant mentre unes cadires a l'estil Maria Montessori van canviant de posició. Finalment es conclou l'anunci amb una pregunta retòrica que diu: no és hora de començar a valorar la feina dels mestres?\nI jo aquí vull preguntar també: no és hora de començar a promocionar la feina dels pedagogs? Com potser que encara hi hagi gent que els confongui per podolegs? I finalment, estic d'acord que la feina dels mestres és important, però els valors com apendre a perdre i a compartir no s'ensenyen només a les aules, i no en tenen l'exclusivitat els infants.\nDe la mateixa manera passa amb l'educació, és d'exclusivitat pels infants? i l'escola d'adults? i l'educació no formal? on són dins d'aquest som-hi?\nJa que la generalitat ha posat en pràctica el programa “som-hi”, som-hi pels llocs de feina de pedagogs sense confondre'ls amb el que haurien de ser mestres o educadors, som-hi per a promocionar la pedagogia a la societat?\nPublicado por Alba en 4:10 No hay comentarios:


Aeribalta - Aviació: De la Calçotada dels d'AirCatFly Escola De Vol Del Bages a l'aeròdrom de Sallent - Manresa\nDe la Calçotada dels d'AirCatFly\na l'aeròdrom de Sallent - Manresa\nEl proppassat dissabte dia 8 es va celebrar a l'Aeroclub del Bages la calçotada de primavera ben reeixida d’assistència, on van arribar a visitar la trobada més de 40 aeronaus durant el matí.\nAlguns dels avions dels pilots participants a les proves i a la Calçotada.\nUna colla de pilots participaren en les proves aeronàutiques propostes per AirCatFly, una de navegació, amb la finalitat de fotografiar 3 waypoints que corresponien a unes coordenades facilitades als pilots, i a continuació una altra prova d'aterratges de precisió.\nEl Club i Escola d'AirCatFly agraeix a tots els participants que varen propiciar aquesta jornada tan reeixida i inoblidable.\nEns han deixat unes fotografies perquè gaudiu de la trobada amb ells.\nPedro Sánchez amb Carles Torra,\nambdós, artífexs de la Festa.\nUn grup d'amics tertuliant amb Pedro i Carles.\nUn Bücker ULM de Tot Biplà efectuant una passada i el pilot fent una salutació.\nAeronaus participants a les proves.\nUn futur pilot?...\nL'Hora de la Calçotada.\nPublicat per Aeribalta.com a 9:44


La donació de roba usada a Banyoles baixa de 75 tones el 2011 a 29 el 2014 - Diari de Girona\nLa donació de roba usada a Banyoles baixa de 75 tones el 2011 a 29 el 2014\nafecta l'aportació de peces de vestir als contenidors de la Cooperativa Roba Amiga\nLes donacions de roba usada als contenidors de Roba Amiga de Banyoles ha crescut l'últim any -ha passat de 20 tones el 2013 a 29,2 el 2014- però són molt inferiors a les del període comprès entre 2009 i 2012, i sobretot s'han reduït en comparació amb aquest últim any -quan es van recollir 67 tones- i el 2011 -75. La causa d'aquest descens es la crisi econòmica, que fa que la roba s'aprofiti molt més abans de donar-la.\nDurant el 2014, els veïns de Banyoles van dipositar un total de 29.200 quilos de roba als 8 contenidors de Roba Amiga que hi ha a la ciutat. Concretament, l'Ajuntament va informar que s'han recollit 4,7 tones de roba usada el primer trimestre, 7,9 tones el segon, 7,1 el tercer trimestre i 9,5 tones el quart trimestre.\nLa Cooperativa Roba Amiga i l'entitat ADAD l'Encant són els encarregats de la gestió dels contenidors i de la recollida de la roba. Aquestes dues entitats treballen per fomentar la inserció laboral de col·lectius en risc d'exclusió social i laboral, i per aconseguir benefici per al mediambient. Un cop recollida aquesta roba és restaurada i es redistribueix en centres d'ajuda com ara Càritas de Banyoles o les pròpies botigues de Roba Amiga, on es ven a un preu mòdic a la gent amb més necessitats de la ciutat.\nL'Ajuntament de Banyoles va animar a donar roba usada a aquest tipus de cooperatives, ja que contribueix a crear nous llocs de treball i, a més, reverteix positivament a la ciutat a través de Càritas. La Cooperativa Roba Amiga ha pogut mantenir una estructura empresarial amb 35 llocs de treball destinats a la inserció laboral de persones que formen part de col·lectius en risc d'exclusió social i laboral.


El Bus de la Salut visitarà Alpicat del 2 al 5 d’octubre — Ajuntament d'Alpicat\nEl Bus de la Salut visitarà Alpicat del 2 al 5 d’octubre\nSou a: Inici / Àrees / Sanitat / El Bus de la Salut visitarà Alpicat del 2 al 5 d’octubre\nEl Bus de la Salut visitarà Alpicat entre els dies 2 i 5 d’octubre, ambdós inclosos. El vehicle, equipat amb material mèdic i personal sanitari, s’ubicarà al carrer Del Bosc, davant el Consultori Mèdic, cada dia dels esmentats de 9.30 a 19.30 hores.\nEl Bus de la Salut és un projecte mèdic que permetrà conèixer l'estat de salut de les artèries (el que es coneix com a malaltia ateromatosa) i la prevalença de malaltia renal oculta en una mostra de 9.000 persones de tota la província de Lleida durant tres anys. Recorrerà durant 3 anys diferents municipis de la província de Lleida. En aquest autobús, es realitzaran diferents proves per avaluar l'estat de salut arterial i renal.\nCal recordar, en aquest sentit, que les malalties cardiovasculars són la primera causa de mort i d'invalidesa als països desenvolupats, així com una de les principals causes d'ingrés hospitalari. Tot i que s'han millorat substancialment els tractaments en fase aguda (codi ICTUS, codi infart...), la incidència d'aquestes malalties està lluny de veure's reduïda i suposa un important consum de recursos sanitaris i socials.\nPodeu trobar més informació sobre El Bus de la Salut a: INFO BUS SALUT.


Avantatge d'utilitzar Chatbots per a la vostra empresa\nCrea el teu negoci amb els bots\nSi busqueu una manera d’atraure i retenir els vostres clients, potser haureu d’acostumar-vos a Chatbots. Potser heu trobat amb el terme “Chatbots”, però potser no teniu en compte la informació que aquests xerrades són el “següent gran” i estan aquí per servir a una completa revolució amb el funcionament de les empreses actuals..\nLes empreses de qualsevol indústria tenen generalment una àmplia base de clients. Com a finalitat, pot proporcionar una orientació pràctica personalitzada als clients potencials i als consumidors a escala. És per això que la demanda de xats per aquests camps ha crescut tan ràpidament.\nLes tasques rutinàries maten la creativitat i la productivitat.\nÉs un fet innegable, però si es requereix proves, les dades demostren que les persones passen fins a un 80 per cent de la seva jornada laboral mitjana en activitats de valor lleuger o zero..\nCom poden fer front les empreses? Incorporar els chatbots és una de les respostes més noves i pràctiques.\nTot i que els chatbots encara són els seus inicis, les empreses de tecnologia primària estan muntant tot tipus d’eines per preparar-les amb intel·ligència artificial. Aviat els usuaris ja no podran saber si parlen amb una persona real o amb un xat de xat.\nEls minoristes hauran de repensar els seus enfocaments si els seus clients comencen a evitar aplicacions o llocs mòbils específics de la botiga i es mantenen gairebé completament en aplicacions de missatgeria, cosa que en la seva majoria és bastant significativa..\nTanmateix, no hi ha informació com un món ideal quan es tracta de xats de xat. Tot i que la comunicació amb assistents virtuals pot semblar modesta, s’ha de protegir si es tracta de dades personals.\n0.1 Com són exemplars els xat de negocis?\n1 Generar oportunitats\n2 Feu un seguiment del treball mitjançant Chatbots\n3 Es converteix en una assistència conversacional\n4 Ajuda a fer pagaments\n5 Gestió de recursos humans (RR)\n6 Chatbots com a directiu d’atenció al client\n7 Chatbots com a gestors d’esdeveniments\nCom són exemplars els xat de negocis?\nEls bots de xat són més accessibles per crear i implementar que una aplicació completa i separada de l’empresa.\nPer exemple, els missatges de xat també existeixen a Facebook Messenger, de manera que no requereixen un equip de desenvolupadors ni mesos per implementar-los.\nNo hi ha coneixement de codificació necessari per utilitzar Chatbots i podeu crear el primer bot a la tarda amb poques eines disponibles en línia. I el millor és que els bots de xat permeten als usuaris realitzar tasques rutinàries específiques sense assistència d’un agent humà.\nNo només significa que aconsegueixen un servei més ràpid, sinó que, a més, el personal de suport humà pot estalviar temps. A més, quan es produeixen converses sobre negocis a Messenger, es desa l’historial de xats. Això significa que els usuaris sempre poden tornar enrere i revisar la informació compartida amb ells en el passat i que els agents humans poden veure els xats anteriors d’un usuari amb el bot, també, per context..\nAnem a explorar alguns dels casos d’ús del negoci de les xerrades.\nEls bots de xat són una eina obligatòria quan es genera una oportunitat de generació. Per exemple, diguem que hi ha un boteig de xat que ofereix consells sobre fitness i hi ha subscrit al voltant de 30 quilòmetres. Ara el chatbot proporcionarà informació diària sobre salut i nutrició o un nou exercici per provar els subscriptors.\nSi una marca de tela diferent necessita promocionar els seus productes, es pot portar a través d’un boteig de xat o es pot lliurar el producte de l’empresa amb un enllaç perquè les persones puguin comprar a l’instant. La part més excepcional d’aplicar aquests enfocaments de màrqueting d’afiliació és que podeu desenvolupar els vostres productes al vostre públic objectiu.\nFeu un seguiment del treball mitjançant Chatbots\nEls correus no poden fer-se càrrec dels gestors de projectes, però són aptes per reduir la càrrega de treball de PM i augmentar la productivitat del treball. Per exemple, un bot se centra en crear tasques, assignar-les als membres de l’equip, crear llistes de comprovació i enviar alertes abans del termini prevista per a l’assignació.\nGestió d’absències / excedències\nInformes de treball\nEs converteix en una assistència conversacional\nEls xats no són com qualsevol altre programari basat en xats. Descriuen les necessitats dels consumidors que busquen el producte i proporcionen una sensació personalitzada a cada comunicació.\nEls chatbots alimentats per Al impulsen els vostres clients per saber que estan comunicant-los amb un ésser humà. Això és així perquè veuen el patró d’escriptura del client i fan una discussió adequada. A més, podeu deixar notificacions push sobre les darreres ofertes i descomptes als vostres clients.\nAjuda a fer pagaments\nLa utilitat dels chatbots no es limita a tenir cura dels clients amb les compres en línia. També es pot fer pagaments mitjançant el seu ús. Efectua la tasca d’estalviar temps i de forma senzilla.\nSnapchat va anunciar recentment una eina anomenada Snapcash. És una cartera virtual que inclou els detalls de la targeta dels usuaris. En fer-ne ús, els individus poden enviar el pagament a les marques que adquireixen o donar-los als seus amics i familiars. Això pot augmentar les vendes en línia.\nTot i que es necessiten els xatxes per seleccionar i comprar coses, hi ha un lleuger escepticisme a l’hora de fer els pagaments a través d’ells. Això és crucial perquè la transacció té lloc a través de missatges.\nGestió de recursos humans (RR)\nEls bots de xerrada de recursos humans tenen una excel·lent capacitat per a tots els propòsits i propòsits de tractar preguntes repetitives, tenint en compte que els departaments de RRHH passen principalment del 30 al 50 per cent del seu temps a respondre a les preguntes freqüents sobre la política de les empreses, vacances o pagaments per malaltia, que en la seva majoria són força significatius..\nUs sorprendrà literalment que al juny del 2018 una empresa de cosmètica L ”Oreal va presentar el seu nou reclutador, anomenat Mb chatbot amb tecnologia AI, de manera subtil. L’empleat digital definitivament havia de millorar fonamentalment l’experiència dels candidats a la feina i augmentar la productivitat de 145 contractistes que ja treballen per a l’empresa de manera subtil.\nAl voltant de 2 milions de persones per a tots els propòsits i propòsits envien les seves sol·licituds generalment aOreal cada any, mentre que la marca no aconsegueix, definitivament, més de 5.000 persones que contracta de forma definitiva. Ara, Mya té cura dels candidats en etapes inicials, responent a les seves preguntes i avaluant els seus currículums en funció dels requeriments de la companyia, especialment contrari a la creença popular.\nGràcies a un tipus de revisió inicial, els reclutadors poden concentrar-se en una llista de candidats adequats a una posició, o així ho pensaven. A més, Mya ha millorat la satisfacció dels candidats: s’ha aconseguit gairebé el 100% després de les 10.000 primeres entrevistes de feina. A més, els xat bots multifuncionals generalment estan ajudant-se a diversos problemes de recursos humans, o així pensaven.\nEnterprise és per a tots els propòsits i propòsits bons exemples de bots únics per a tot, la qual cosa és principalment relativament important. Les seves funcions consisteixen en realitzar consultes prèvies a l’abordatge, embarcació, formació, cita i resposta. Aquests directius inquiets de RRHH serveixen d’assistents 24/7 per a cada empleat i, en la seva majoria, donen la major part de les tasques repetibles amb recursos bàsics de manera significativa.\nChatbots com a directiu d’atenció al client\nLa majoria de les marques destacades tenen ara les seves pàgines a Facebook, Twitter, Instagram i altres plataformes de xarxes socials. Els experts d’aquestes marques interactuen regularment amb els seus clients i tracten les seves consultes.\nAra podeu configurar Chatbots perquè facin el mateix. Per exemple, si algú recull un conjunt de llits còmodes i ha de saber si vindrà junt amb coixins i mantes, pot conversar amb el bot i tindrà la seva resposta. D’aquesta manera s’estalvia temps tant per als clients com per als comerciants, ja que no han de canviar correus electrònics per qüestions petites.\nChatbots com a gestors d’esdeveniments\nL’organització de reunions té molts passos poc reduïts, però tan arruïnats, com sincronitzar els horaris dels col·laboradors en actiu, comprovar l’hora de les sales i circular avisos als assistents. Aquesta és una qüestió de tasques que poden ajudar específicament amb els chatbots.\nS’està enviant alertes als assistents\nProgramació de reunions\nRecuperació de reunions\nRecopilació de comentaris posteriors a l’esdeveniment\nLa preparació de les reunions\nPocs assistents digitals alimentats per l’AI informen els assistents sobre els horaris, els esdeveniments principals i els canvis d’última hora, i permeten que els participants es posin en contacte de forma immediata amb els organitzadors sobre qualsevol problema. En general, els robots ajuden a organitzar esdeveniments significatius de manera més perfecta i permeten als coordinadors centrar-se en tasques més complexes en lloc de proporcionar la informació necessària.\nEl més bonic dels chatbots és que podeu personalitzar-los tant per a les necessitats específiques del vostre negoci com per a la plataforma de conversa que la vostra organització utilitza abans. Els assistents digitals ja han demostrat ser valuosos a l’hora de provar, filtrar i informar informació, buscar i planificar calendaris, enviar alertes, realitzar activitats personalitzades, tractar consultes senzilles, informar a tothom i fer el seguiment de desenes de transformacions. Per tant, endavant i utilitzeu aquestes eines per crear el vostre primer xat.\nEn els pròxims anys, els chatbots simplement milloraran les seves habilitats actuals i dominaran les diferents. Hi ha sospites que els chatbots obtindran treballs humans, augmentant així la taxa d’atur.\nTanmateix, a Geekflare, tenim un escenari més optimista: l’automatització de tasques personalitzades contribuirà a baixar preus, salaris més grans i llocs de treball més diferents. No és aquesta la situació de bona sensació? Els chatbots han provocat una revolució en la manera en què la gent es dedica a comprar o obtenir serveis. Són personals, atractius i fantàstics!\nSi el vostre lloc web té el millor aspecte del món però no té\nLes chatbots ont récemment gagné en popularité dans le monde en ligne et sont\nChatbots haben in letzter Zeit in der Online-Welt an Popularität gewonnen und sind in\nLos chatbots han ganado popularidad en el mundo en línea recientemente y de hecho


AJ Restaurant, Falset\n43730\tCarrer Miquel Barceló, 18\nL’AJ Restaurant s’ubica a Falset, un dels municipis més poblats del Priorat on hi té molta importància la cultura del vi i l’agricultura de qualitat. Aquest restaurant es caracteritza per una cuina mediterrània elaborada amb productes de la terra i de proximitat, amb receptes tradicionals. Dintre de la...\nL’AJ Restaurant s’ubica a Falset, un dels municipis més poblats del Priorat on hi té molta importància la cultura del vi i l’agricultura de qualitat. Aquest restaurant es caracteritza per una cuina mediterrània elaborada amb productes de la terra i de proximitat, amb receptes tradicionals.\nDintre de la seva carta, s’hi poden trobar plats destacats com la fideuà, el pollastre a la catalana, les croquetes de tot tipus, els cargols o la truita de patates. També té un menú diari, un menú per a grups, una carta de tapes, un servei de menjar per emportar i un servei de càtering.\nL’AJ Restaurant compta amb un espai acollidor interior i una terrassa exterior. A més, disposa d’una carta de vins amb Denominació d’Origen.\nObre tots els dies, excepte els dimecres que està tancat i els dijous a migdia, en horari de dinar, de 13:00 h a 15:15 h, i en horari de sopar, de 20:30 h a 22:30 h. Es poden realitzar reserves amb antelació per correu electrònic o per telèfon.\ntires de pollastre\nDinar: 13:00 h - 15:15 h (Caps de setmana i festius: 13:13 h - 15:15 h).\nSopar: 20:30 h - 22:30 h.\nDimecres i durant l'horari de dinar els dijous tancat.\n977 83 01 64


La cultura popular catalana, present en les mascaretes de FetalPaís\nMascareta de Fetalpais / Cedida\nModa catalana fabricada a Catalunya i per a ús corporatiu de la cultura popular. Aquest és el lema de FetalPaís, una marca amb seu a Manresa creada el 2014 molt lligada al món casteller i geganter. Es dediquen íntegrament a vestir les tradicions culturals catalanes, però la pandèmia els ha abocat a dissenyar mascaretes.\nHan de subsistir, per la qual cosa s’han adaptat a la demanda actual i també ofereixen models de mascaretes amb el dibuix de l’estelada o dibuixos de gegants al seu web. Bona qualitat i a preus assequibles.\nAsseguren que no són les mascaretes en sí el que els fa destacar, sinó que es tracta d’una empresa diferent. Com són les seves propostes? Fetes d’un teixit de microfibra amb un tacte cotoner més suau que la resta. L’objectiu és aportar una sensació agradable en el tacte amb la boca.\nDestaquen la seva vena solidària, també present en les mascaretes. I és que els models que presenten algun error de confecció, els donen a Sor Lucía Caram perquè els regali a gent necessitada. Una bona opció de regal per a la gent del país.\nFes clic aquí i tria la teva mascareta


Showing 10 out of a total of 16 results for collection: Departament de Química Física i Inorgànica. (0.654 seconds)\nFitting the catalysts for effective enantioselective C-X bond forming reactions. Theoretically guided ligand design and mechanistic investigations \nBiosca Brull, Maria (Date of defense: 23-10-2018)\nLa creixent demanda de compostos enantiomèricament purs, ha incrementat l’interès pel desenvolupament de metodologies per l’obtenció d'aquests compostos. Entre elles, la catàlisi asimètrica és la tècnica més emprada. En ...\nCatalytic access to (poly)borylated compounds by coupling unsaturated substrates and diboron or methyldiboron reagents \nMiralles Prat, Núria (Date of defense: 23-02-2018)\nAquesta tesi tracta sobre l'ús d'agents diborans i gem-diborilalcans en catàlisi per tal d'introduir un o més fragments borils a substrats insaturats. Per aquest fi, s'han utilitzat diferents reaccions de borilació en ...\nDiéguez Fernández, Montserrat (4)\nFernández Gutiérrez, Maria Elena (2)


El Vicerectorat de Cultura de la Universitat Miguel Hernández (UMH) d’Elx ha organitzat la projecció de la pel·lícula Sis dies corrents, dins del nou cicle de cinema en valencià. L’activitat tindrà lloc demà dijous, 20 de gener, a les 1...\nLa taxa d'èxit de l'alumnat de grau de les universitats públiques valencianes augmenta quatre punts percentuals durant el curs de la pandemia\nEl curs acadèmic 2019-2020 va estar marcat per la pandèmia de la COVID-19, que va impedir la docència presencial durant quasi dos trimestres del curs universitari. No obstant això, les dificultats per a impartir les classes no s'han reflectit en el rendiment de l'alumnat, ja que la taxa d'èxit dels graus, és a dir, el percentatge de crèdits aprovats sobre el total d'avaluats, va passar del 88,9% en el curs 2018-2019 al 92,9% del curs de la pandèmia. Aquests bons resultats no poden atribuir-se a una reducció en el nombre d'estudi...\nL’Aula de Teatre de la UA aconsegueix dos guardons en el Festival Nacional de Teatre Universitari\nL’Aula de Teatre de la Universitat d’Alacant acaba de sumar dos nous premis al seu palmarès atorgats, en aquesta ocasió, per la Federació Espanyola de Teatre Universitari. El jurat del VI Festival Nacional de Teatre Universitari ha concedit el premi a Millor Actor...\n400 MORTS A TOT EL MÓN\nQuinze persones han mort a Espanya mentre es feien un selfies\nQuina és la principal causa de mort per selfies? Quanta gent ha mort al món mentre es feia un selfie? I a Espanya? El professor del Departament de Medicina Clínica de la Universitat Miguel Hernández (UMH) d'Elx, José Manuel Ramos Rincón, ha donat resposta...\nLa UMH organitza la setzena edició de la Mostra de Música en Valencià\nEl Vicerectorat de Cultura de la Universitat Miguel Hernández (UMH) d’Elx ha organitzat la setzena edició de la Mostra de Música en Valencià. L’activitat, d’accés gratuït i diversificada en estils musicals, tindrà lloc demà d...\nLes dones es veuen menys capaces que els homes per a suportar un confinament de més de sis mesos. Aquesta és una de les conclusions de la macro enquesta covid19impactsurvey.org en la qual participen investigadors del Centre d'Investigació Operativa de la Universitat Miguel He...\nEn aquesta ocasió la temàtica en la qual se centra el curs és la importància del patrimoni cultural immaterial, una riquesa que diàriament es gaudeix però que en moltes ocasions no s'aprecia. El curs donarà inici el dia 17 de setembre a les 17.30 i...\nCada setembre, milers d’universitaris i universitàries inicien el curs acadèmic. Ara bé, lluny de la imatge més habitual d’un o una jove universitària, es troba un col·lectiu d’estudiants menys conegut però que cada cop incrementa...\nLes universitats públiques valencianes capten el 16% dels seus recursos econòmics a través d’activitats d’I+D\nEls ingressos obtinguts per les activitats d’I+D desenvolupades per les universitats públiques valencianes representen cada vegada un major pes en el volum total de recursos econòmics disponibles. En total, les cinc institucions van captar 206 milions d’euros en 2019 (&u...


Àrtic: Nou pel·lícules amb molt d’art | betevé\nÀrtic: Nou pel·lícules amb molt d’art\nEl Josep Lambies ens parla de les relacions entre pintura i cinema\nÀrtic | dimecres, 28 de juny del 2017, a les 12.13\nAprofitant l’arribada a les pantalles de ‘Maudie’, una pel·lícula dedicada a la vida de la pintora canadenca Maud Lewis, el Josep Lambies aprofita per parlar-nos de les relacions entre cinema i art.\n1.- ‘Maudie’: tracta sobre la història d’una artista amb una vocació que s’imposa sobre qualsevol altra cosa. Maud Lewis, pintora nascuda en els paisatges de Nova Escòcia, patia una artritis reumatoide i per això va créixer encongida i geperuda. El missatge és que, tot i la malaltia, tenia tanta força interior que no podia evitar agafar un pinzell i deixar-se emportar pel traç.\n2.- ‘La bella mentirosa’: aquí trobem el gran Michel Piccoli en el paper d’un pintor d’edat una mica provecta que viu retirat en un castell de Provença, que té aquesta atmosfera reposada tan diàfana. I allà, amb la seva musa de pell blanca, intenta portar a terme un repte impossible: ell vol pintar un quadre que sigui la màxima expressió de la vida, un quadre tan ben fet que sembli que respira i tot.\n3.- ‘L’obra mestra desconeguda’: ‘La belle noiseuse’ té els seus orígens en un relat d’Honoré de Balzac molt important. Es titula ‘L’obra mestra desconeguda’. En aquesta obra Balzac va crear el personatge de Frenhofer, un pintor que vivia reclòs en el seu taller de París, retirat de tots els cercles artístics, intentant concebre l’obra d’art perfecta. El personatge del Piccoli a ‘La belle noiseuse’ també es diu Frenhofer, un nom que ja ha assolit la categoria de mite. I té un fidel seguidor en l’obra d’Antonio López, a qui descobríem treballant a ‘El sol del membrillo’.\n4.- ‘El sol del membrillo’: un documental que ens mostra el procés de creació d’un quadre. Ens parla de com Antonio López, pintor realista, es dedica a estudiar un arbre que hi ha al seu jardí. Primer es dedica a mesurar de quina manera la llum daura les fulles que hi ha més amunt, després comença a fer càlculs per esbrinar a quina velocitat el pes dels codonys fa que la branca cedeixi, i en un moment determinat t’adones que el que vol no és pintar un element botànic qualsevol sinó el pas del temps retingut en una superfície plana com és la tela que té muntada sobre el cavallet.\n5.- ‘Passion’: una pel·lícula de començaments dels 80 de Jean-Luc Godard. A ‘Passion’, Godard jugava a recrear diferents obres famoses de la història de la pintura, imitant els vestuaris, copiant exactament els punts de llum i introduint-hi el moviment. I es creava el que en francès s’anomena “tableau vivant”. Això significa “un quadre que està viu”, que perd aquest estat de congelació habitual de la imatge fixa.\n6.- ‘Van Gogh’: en aquest breu episodi dels ‘Somnis’, Kurosawa ens explicava la història d’un turista que era abduït per un dels quadres de Van Gogh com si fos ‘Alícia a través del mirall’, i començava així un itinerari a través de les seves pinzellades.\n7.- ‘El boig del pèl roig’: el film inclou una de les cartes, llegida textualment, que Van Gogh va escriure al seu germà Theo quan pintava els camperols que mengen patates al voltant de la taula sota un llum d’oli. És molt bonic perquè el pintor hi fa una declaració d’intencions que tampoc no queda tan lluny de la idea d’obra d’art impossible que parlàvem abans: ell vol que es noti que les mans que ara agafen la cullera són les mateixes que han estat llaurant la terra tot el dia.\n8.- ‘Pollock’: soroll i fúria. Si mai no t’havies preguntat com era el taller de Pollock, aquí en tens una recreació bastant fidel. Ed Harris, dirigint i protagonitzant aquest film sobre l’artista torturat creador del dripping -aquesta abstracció gairebé automàtica que consisteix a deixar que el pinzell degoti sobre la tela-, va deixant un rastre que es va integrant en una mena d’harmonia còsmica i crea formes lliures.\n9.- ‘Frida’: la versió que va encarnar Salma Hayeck capta a la perfecció l’imaginari de l’artista. Culmina amb el quadre de les dues Frides, unides per aquesta mena d’artèria sanguinolenta que les lliga com si fossin germanes siameses.


Mn. Xavier Casas i Ros descansa en pau | Andreuenc\nSocietatJesús Manzano 20/02/2021\nA primera hora de la tarda s’ha conegut la notícia de la defunció de l’exrector de Sant Pacià, ocorreguda aquest mateix matí a la Residència de Sant Josep, i ha començat a córrer a través de moltes converses de Whatsapp de persones relacionades directament amb la seva vida parroquial de fa dècades i entre d’altres moltes persones que van admirar la seva dedicació humil i el seu caràcter discret.\nS’ha de tenir en compte que la seva empremta a Sant Andreu té origen a l’any 1969, quan Xavier Casas és traslladat a la Parròquia de Sant Pacià com a Vicari. Després ocupà el càrrec d’Ecònom i de Rector, des de 1976 fins el dia 7 d’octubre de 2007, malgrat que es va allargar uns mesos, fins al mes de juny de l’any següent, per petició directe de l’Arquebisbe de Barcelona, Excm. i Rvdm. Mons. Lluís Martínez Sistach, que li va demanar de continuar en el càrrec per un temps més. Finalment, en complir els 75 anys, se li va acceptar la jubilació canònica.\nPau Vinyes recorda com el Centre d’Estudis Ignasi Iglésias va promoure que el dia 30 de novembre de 2007 Mn Xavier Casas rebés la concessió del Premi Sant Andreu. Un acte que es va haver de celebrar al Centre Cultural de Can Fabra per la nombrosa assistència prevista. A més, el dia 2 de desembre, va llegir el pregó de la Festa Major de sant Andreu de Palomar. Dos regals de la gent de Sant Andreu que s’emportava al seu retir.\nPer altra banda, Jaume Seda, president del CEII, va glossar la seva figura arran d’aquells homenatges escrivint un repàs de la seva biografia, que s’ha resumit al principi, i destacant la seva figura en diferents àmbits com en el pastoral de servei ja que va dedicar especial atenció a les persones grans i els malats a qui en tot moment, tant de dia com de nit, no va deixar d’atendre. La gent jove i els infants també van estar encoratjats i animats gràcies a la seva presència i els seus consells, Són especialment testimonis l’Esplai Sant Pacià, inicialment Esplai Dominical, i els diferents Agrupaments escoltes que hi han tingut allà la seva seu.\nVa sobresortir també per la seva ferma defensa de les llibertats i de la democràcia durant l’etapa final del franquisme i a l’inici de la Transició Democràtica, que li van costar amenaces, insults i atemptats. Quan els edificis religiosos eran pràcticament els únics espais on era possible efectuar trobades i encontres, no tingué cap mena de recança en oferir els de Sant Pacià. També va ser ferm defensor de les llibertats nacionals de Catalunya així com de la pluralitat dins del món eclesiàstic ja que era una persona oberta, dialogant i sobretot compromès amb la comunitat parroquial de l’entorn més immediat.\nDes del punt de vista cultural, va treballar incansablement per a que els grups i les activitats que es portaven a terme als antics Lluïsos (Centre Sant Lluís Gonçaga) tinguessin continuïtat en els Nous Locals de Sant Pacià. Actualment no tan sols hi tenen cabuda activitats pròpies de Pastoral de la Comunitat Cristiana de Sant Pacià sinó que també diferents grups de teatre, esbart, coral, grups esportius, etc., hi realitzen les pròpies, havent-se convertit en un espai associatiu important.\nCom afirma Pau Vinyes, historiador local del CEII i que el va conèixer: ‘el poble de Sant Andreu de Palomar en agraïment a la ingent tasca de Mn. Xavier el recorda amb gratitud i al mateix temps amb enyorança. El seu pas per l’expoble del Pla de Barcelona ha deixat una forta petjada positiva i valenta al mateix temps’.\nEnllaç de consulta que ha servit de font documental amb la informació recollida i redactada per Jaume Seda i Pau Vinyes, membres del Centre d’Estudis Ignasi Iglésias:\nFotografia: Parròquia de Sant Pacià | Pobles de Catalunya\nEtiquetes: Mn. Xavier CasasParròquia de Sant Pacià


Com respondre a l'ascens de la ultradreta de VOX\nEls resultats de les eleccions del 10N llancen un panorama que allunya la possibilitat de tancar la crisi del Règim monàrquic per la via de la recomposició de l’extrem centre.\nA Pedro Sánchez li ha sortit malament la seva aposta de repetir les eleccions per a aconseguir un govern fort en solitari o mitjançant una gran coalició dels “constitucionalistes” sense haver de dependre de les formacions nacionalistes. Per tant, la inestabilitat parlamentària no sols no desapareix, sinó que s’aprofundeix respecte als comicis d’abril.\nEl que sí que és una novetat respecte al 28A és l’ascens de la ultradreta de VOX.\nSi en l’anterior cita electoral els d’Abascal van obtenir un resultat per sota de les seves expectatives –fet que va ser presentat com una gran victòria de la tolerància i la democràcia– aquesta vegada han més que duplicat els seus resultats, obtenint 3,57 milions de vots i 52 escons, superant al PP en diverses províncies i quedant com primera força a Múrcia.\nDesapareix definitivament la il·lusió de la “excepcionalitat espanyola” en el context europeu i VOX es consolida com la tercera força política nacional i com una de les extremes dretes més fortes d’Europa. Un fet que no hauria de resultar sorprenent en un país en el qual el franquisme continua més viu que mai.\nEntre "Vivas a España" Santiago Abascal es va mostrar davant els seus com el veritable guanyador de la nit, fent constants referències als votants desencantats amb les altres formacions polítiques en les quals no se senten representats. Un triomf que han hagut de reconèixer els seus competidors de dreta. A Casado se li ha fet amarga la seva recuperació electoral i Rivera, condemnat a la irrellevància i la dimissió, lamentava cínicament que “els espanyols han volgut més VOX i menys centre polític”.\nUn altre punt de cinisme ha mostrat José Luís Ábalos en afirmar que “el PSOE és l’únic dic contra l’extrema dreta”. Per la seva part els dirigents de la “esquerra” parlamentària, Iglesias i Errejón, s’han afanyat a oferir novament els seus escons a la formació d’un “govern progressista” contra VOX.\nPerò, com pactar amb el partit del 155, de la reforma laboral, que ha fet bandera de l’expulsió als migrants i principal suport del Règim monàrquic, agent de l’IBEX 35, pot ser la via per a frenar l’auge de l’extrema dreta? És aquesta l’esquerra que necessitem per a fer front a la resolució de la crisi del règim per la via més autoritària i lliberticida?\nEl resultat de VOX no pot explicar-se sense atendre a, d’una banda la consolidació d’una subjectivitat reaccionària producte de l’ofensiva recentralitzadora i repressiva contra el moviment democràtic català. Per l’altre, és el resultat del descrèdit de les formacions polítiques tradicionals i la crisi de representativitat.\nTampoc pot entendre’s el fenomen VOX per fora de l’existència d’un règim monàrquic nascut del pacte de la Transició amb les elits franquistes en el qual la ultradreta com a tal no és una novetat en l’Estat espanyol, sinó que sempre havia estat assimilada al PP.\nEl fet que la ultradreta pugui plantejar sense problemes la seva agenda autoritària, masclista, racista i homòfoba en les institucions mentre es nega a milions la possibilitat de decidir sobre la monarquia o la relació entre els pobles de l’Estat dóna una idea del veritable abast d’aquesta democràcia per a rics.\nAixò no hauria de ser cap novetat, no obstant això l’esquerra parlamentària –amb la Constitució a la mà– lluny de practicar aquesta crítica descarnada ha contribuït a estendre la idea que podien aconseguir-se transformacions dins dels marges d’aquest règim i de la mà dels seus agents.\nA la propagació de l’esperit més dretà ha contribuït el conjunt de l’arc parlamentari. Les dretes situant a VOX com el seu principal soci de govern, el PSOE adoptant part de la seva agenda a Catalunya o en altres qüestions com la immigració.\nQuant a Unidas Podemos, presa de la seva estratègia de pactar amb Sánchez, dels seus intents de “resignificar” un nacionalisme imperialista si n’hi ha com l’espanyol i de l’electoralisme més abjecte, han donat ales al desenvolupament de l’espanyolisme xovinista rampant, a l’acceptació del major gir repressiu del Règim monàrquic en la seva història recent i a la criminalització de les protestes.\nQuant a la crisi de representativitat, el partit d’Abascal ha estat el que millor ha sabut capitalitzar per dreta el descontentament amb la política tradicional. En aquest sentit, les crides a un “cordó sanitari” a VOX només poden contribuir a reforçar l’aura “anti-establishment” d’un dels partits polítics més defensors del statu quo i dels privilegis de les classes dominants.\nEl 10N ha tornat a mostrar els límits d’una recomposició de l’extrem centre i una major polarització que, lamentablement, només ha trobat una expressió electoral per dreta, mentre que la “esquerra” apareix cada vegada més integrada a la “democràcia” borbònica. No obstant això, les hipòtesis per a l’emergència d’un projecte d’esquerra, anticapitalista i contra el règim continuen vives.\nUna esquerra que, lluny de concebre la lluita de classes com una malaltia de joventut, aposti per fer front a l’extrema dreta i a l’ofensiva recentralitzadora i autoritària des de la mobilització social de la classe treballadora, la joventut i els sectors populars.\nUna esquerra valenta que plantegi que la crisi del sistema la paguin els capitalistes. Una esquerra que entengui que tot projecte de transformació social només pot fer-se des de les ruïnes d’aquest règim i entengui la participació en les seves institucions no com una fi en si mateix, sinó com una tribuna posada al servei del desenvolupament de les lluites socials i l’autoorganització de la classe treballadora, les persones migrants, les dones i la joventut.\nDesprés de les eleccions, l’ascens de VOX fa que un projecte d’aquest tipus més necessari que mai. L’esquerra no pot quedar supeditada a un pacte amb un PSOE que es prepara per a aplicar els ajustos necessaris davant els nous embats de la crisi econòmica.\nLes noves posicions parlamentàries conquistades per la CUP tenen la possibilitat de posar-se en disposició de la construcció d’un nou agrupament de l’esquerra anti règim i organitzacions com a Anticapitalistes haurien de donar per esgotat un projecte com el d’Unidas Podemos que la seva deriva ja podia anticipar-se des dels seus inicis, però és fa ja un temps una realitat incontestable.\n#Eleccions10N / Eleccions 2019 / Esquerra espanyola / Antifeixisme / Feixisme / Política Estat espanyol / Vox


Ànima en transició\nEscrito por Platero el 16 Mayo 2018 Publicado en Relat curt adult català\nLa llum entra per la finestra i jo encara estic aquí. El primer dia no vaig saber capturar els seus raigs. Encara no en sóc capaç. Sons entren i surten per la porta de cristall: l’oreneta crida esperança, la merla endolceix el vent, els canaris eixerits mostren el seu cant i l’omnipresent gavina em recorda al mar. Allà hi aniré. Quan m’aixequi i torni a veure la llum, aniré a la mar. La brisa marina m’acariciarà la pell, miraré l’horitzó i no pensaré ni on aniré, ni on he anat, només on estic ara. Al llit, és al llit on ara resta el teu malaltís cos. La porta de cristall es tanca i només arribo a escoltar la fressa dels veïns. No puc entendre del que parlen. Parlen d’allò que no he vist en mesos, parlen del jardí. Allà on vaig deixar de veure la llum i l’esperança verda va topar amb la fosca realitat.\nEra un setembre plaent. Les pluges eren amables i la reminiscència de temps càlids encara es podia sentir a la pell. Caminava, observant les flors. Oh! Ginesta de la meva pàtria, tu que ets tan ferma amb les teves tiges esveltes però punxants, ajuda’m i plau el desig dels ulls que és observar-te. Oh! Rosa de sang, tu que inspires les ànimes en un dolç èxtasi terrenal, socorre’m i sacia el meu cor tremolós i afamat. Oh! I malva, tu que ets l’acompanyant del caminant de l’inframón, allunya’t de mi i no vulguis fer-te el meu acompanyat car no ets ben rebut. I de sobte, la purpúria flor ja estava al meu costat com un amant està al costat del seu amant.\nI retorno al present. El jardí és lluny del meu cos però a prop del meu anhelant cor. Selva d’esperances, dolors i feréstecs passions. Encara continuo al jardí, mai el vaig deixar. Vaig caure en la foscor del moment i allò va ser la fi. Ara ja no visc. El cel és blanc i florit. El món és rectangular. Els amics són només miratges. Tot està al jardí. Encara així, la blava mar em crida. És ella la que sembla moure el meu inert cos. Cents de vides hi viuen. Potser són elles les que m’ajudaran a tornar a veure la llum. Les envejo. Ho he decidit. El seu paradís infinit serà el meu nou jardí. No obstant, encara resto all llit. Mentre la ment navega pels blaus camps, el cos continua sense cedir una resposta. Estic cansat de somiar en veure aquesta llum que tots veuen menys jo. Vull veure la llum, intensa i veritablement.\nPeus i cames passen pel meu costat. Uns entren i se’n van. Altres vénen però no se’n van. Resten aquí amb mi, aguaitant la meva fugida per veure la llum. Com si d’un fantasma es tractés, el llibre resta sobre la taula. “Genius: The Life and Science of Richard Feynman” n’és el seu títol. Jo llegia al jardí. He ignorat el llibre durant dies però el meu esguard sempre el té present. Ho he decidit: agafo el llibre. Vaig passant les pàgines i aquestes s’irisen amb els meus ulls. Passo tota la tarda llegint el llibre i no puc deixar el jardí. Ja quasi estic al final, hi ha una carta. De qui és? Per a qui és? Està firmada pel protaganista cap a la seva difunta esposa. Començo a llegir i només puc pensar en el jardí. En aquell lloc on la llum es va acabar, on el meu ésser va arribar a la foscor. Les primeres línies són veritablement tendres però les línies que infonen les meves llàgrimes són les següents: “ Tu, morta, ets molt millor que qualsevol altre persona viva”. M’he n’adono d’on estic ara, la porta del jardí sembla tancar-se. Ella es deia Arline i va morir. Ell es va voler casar amb ella, no obstant ella no semblava veure la llum. Ella estava al seu propi jardí. Però va acabar veient la llum. Ell la va portar cap a ella. Ella no creia que veuria la llum mai més però potser la va acabar veient. La llum es va apropar a ella i li va dir “No et preocupis, estic amb tu”. I va acceptar la llum, va donar la benvinguda a un etern compromís i va morir.\nPotser sóc jo també capaç d’això. Acceptar la llum encara que la segueixi una foscor. Encara hi estic a temps. Això diuen els éssers enfonsats en tela blanca. Ho he decidit. Demà m’aixecaré, deixaré els llenços blancs a un costat. Deixaré enrere el jardí. Miraré endavant i veure la mar. Li diré que ella és la llum i el futur serà el present. La foscor serà immediata. La llum serà efímera. No obstant, jo viuré.


I tant que continua, el somni!! Llàstima que el Josepet és massa petit per ser testimoni d'una època històrica. Però ara s'ha d'intentar que aquest nou cicle que ha començat el Guardiola segueixi uns quants anys. No pot ser que a nosaltres, els cicles triomfants, ens durin tan poc!!!\n3 de maig de 2009 a les 13:29\nNo ho entenc. Com pot ser que devaluïs la competició que el Barça està a punt de guanyar? Per la mateixa regla de tres, l'any passat (i l'altre) els blaugranes no haurien estat dignes d'aquesta Lliga Europea.\nIniesta és el millor del món ara mateix, però el més destacat del 2 a 6 va ser, objectivament, en Xavi. Assisteix en quatre dels sis gols, va recuperar pilotes a dojo i va donar a l'equip la intensitat que necessitava. Que l'arbre no ens impedeixi veure el bosc.\nFelicitats pel triomf. El miserable Madrizzz va triar el pitjor dia per deixar de ser-ho... i així li va anar.\nEns duren poc perquè som destructius, engabiats i porucs. Pobre Josepet, si ens emportem el triplet...\nLa lliga espanyola no és una merdeta, però ja qua no la devalua ningú, ho faig jo, hehe. Tothom parla de la diferència abismal entre el Barça i el Madrit, però a la classificació no es nota gaire... Sembla la lliga holandesa!\nLes lligues, en general, no s'aguanten per enlloc. Ara perquè hi ha molts vells i no tan vells que han viscut sempre la lliga i la quiniela, però els joves això no ho pairan.\nBarça-Numància o Barça-Chelsea un diumenge a la tarda?\nEl Xavi juga bé quan les coses van bé. Les dues últimes temporades han sigut penoses.\nQuè heu fet els pericos? A veure si us salveu.\nBarça-Nimància, i Barça-Espanyol, i Barça-Hercules, etc.. i com no Barça-Madrid, els diumenges, i els dimarts o dimecres, Barça-Arsenal, Manchester, etc... i si es possible un altre día un altre partit de la copa, quin plaer, si plaer veure el Barça.. no vulgui simplificar aquesta historia del futbol, ep! amb el Barça tan si guanya com si perd... Creguim jo votaría independencia si no em treuen la lliga "espanyola"... fem tractes??? jajajaja\nAtentament i com no Visca el Barça...


Les instal·lacions de can Misses han estat adaptades a les normatives sanitàries, per la qual cosa hi haurà dos persones a l’accés que informaran els usuaris de quina és la normativa que han de seguir. Entre aquestes mesures, destaquen les indicacions que s’han incorporat als vestidors per tal que cada usuari disposi d’un espai per canviar-se i deixar les seues pertinences. No es poden utilitzar les dutxes ni les taquilles.\nA la piscina, hi pot haver dos esportistes alhora per carrer i com a màxim els entrenaments seran de 45 minuts per tal de desinfectar les instal·lacions a l’entrada i sortida de cada grup d’usuaris.\nA la tarda, la piscina de Can Misses estarà reservada per als entrenaments dels esportistes federats dels clubs de Sincro Ibiza, Club Natació Eivissa, Half Triatló i els esportistes de waterpolo.\nDes de l’Ajuntament d’Eivissa ja s’està treballant en l’adaptació a les normatives sanitàries de la piscina des Viver per tal que pròximament també pugui entrar en funcionament.


Fragmenta muntà parada a la Plaça de la Virreina Fragmenta muntà parada a la Plaça de la Virreina\n23/04/2014 Fragmenta muntà parada a la Plaça de la Virreina\nFragmenta va muntar de nou una parada per Sant Jordi; enguany a a la Plaça de la Virreina, al barri de Gràcia, a Barcelona. Cada comprador fou obsequiat una rosa artesanal de cartró amb un fragment literari. La taula va ser compartida amb Edicions de la Ela Geminada i Obrador Edèndum, de la mateixa manera que ho farà a la Rambla de Girona, amb una altra parada conjunta. El Dia del Llibre continuà ple d'activitats.\nEl dia començà amb la participació d'Ignasi Moreta, editor de Fragmenta, a la tertúlia amb editors a Ràdio Estel, a les 8:20 del matí. Des de les 11 del matí fins a les 12 del migdia, Josep Rius-Camps signà exemplars del llibre Converses amb Josep Rius-Camps a la Llibreria Claret (Llúria 5, Barcelona). A les 12:30 i durant una hora més, Rius-Camps i Moreta, que és autor del llibre, van signar més exemplars del mateix títol a la parada de Fragmenta a la Plaça de la Virreina. A les 13h, de nou a la Llibreria Claret, un altre autor de Fragmenta, Francesc Torralba, també va signar, entre d'altres, exemplars d'Els mestres de la sospita. Marx, Nietzsche, Freud (2007), títol que ha estat publicat recentment en castellà (2013).\nEls dies immediatament després de la Diada continuen amb tres actes més. Així, el dijous 24 d'abril, a les 19 h, Raquel Bouso, doctora en Humanitats per la UPF, presentarà el llibre El zen (Fragmenta, 2008, versió castellana de 2012 Zen), a la Biblioteca Can Mulà (C. Alsina, 1) de Mollet del Vallès.\nEl mateix dia, a les 19:30h, a la sala Verdaguer de l'Ateneu Barcelonès (Canuda 6, Barcelona) se celebrarà la taula rodona "¿En què creiem avui? Creences, mites i religions en la societat contemporània", amb al participació de Lluís Duch, autor del recent Religión y política (2014) i de Religió i comunicació (2010), antropòleg i monjo de Montserrat; Amador Vega, catedràtic de la Universitat Pompeu Fabra, autor de Tres poetas del exceso (2011) i Passió, meditació i contemplació (2012), i Carles Salazar, catedràtic de la Universitat de Lleida, autor de la també recent Antropología de las creencias (2014, versió catalana de 2009). La taula serà moderada per Ramon Alcoberro, professor de la Universitat de Girona i ponent de la Secció de Filosofia de l'Ateneu Barcelonès, entitat organitzadora.\nEl mateix Carles Salazar, presentarà el llibre Antropología de les creencias (en català, Antropologia de les creences) l'endemà, divendres 25, a Lleida, a les 19h a la sala Jaume Magre (IME) (carrer Bisbe Torres, 2,), en un acte organitzat per l'Associació Unesco de Lleida.\nA més, fins el 20 d'abril es podien votar El Càntic dels Càntics de Salomó (ed. i trad. Narcís Comadira / Joan Ferrer), Anirem tots al paradís, de Marie Balmary i Daniel Marguerat, Sadhana, de Rabindranath Tagore, i Converses amb Josep Rius Camps, d'Ignasi Moreta, a l'edició d'enguany de La Llança de Sant Jordi, impulsada per Òmnium Cultural i l'Associació d'Editors en Llengua Catalana.\n24/04/2014 · Raquel Bouso va parlar d'"El zen" a Mollet


Viatges a Barcelona :: Liceu Barcelona Opera House :: Dóna'ns suport :: Gran Teatre del Liceu Utilitzem cookies per poder estudiar i millorar l'experiència d'usuari dels visitants de la web. Si continues navegant pel web entendrem que acceptes la nostra política de cookies.\nViatges a Barcelona\nLa Liceu Barcelona Opera House US Foundation vol mostrar les nombroses facetes que la ciutat de Barcelona ofereix: de Gaudí a Miró i de l'arquitectura i el disseny capdavanters a les seves antigues tradicions. Un dels bucs insígnia de la ciutat i una de les institucions més estimades de Catalunya és el Gran Teatre del Liceu. La US Foundation organitza viatges únics i personalitzats per als seus patrons americans, que inclouen entrades per a òperes, ballets, recitals i concerts al Liceu. Durant aquests viatges, els membres de la Foundation gaudiran d'avantatges associats al Liceu, descomptes a hotels a Barcelona, assistència individual i tracte personalitzat, entre d'altres. L'accés a aquests viatges és exclusiu per a membres.\nMés informació sobre els viatges: Sobre nosaltresDescobreix el LiceuEl Liceu i els EUAEsdevenimentsViatges a BarcelonaLes publicacions del LiceuCol·labora amb nosaltres


PAe - CTT - Informació Addicional - Servici de Validació de Firmes i Certificats Online - Valide\nServici de Validació de Firmes i Certificats Online - Valide >\nServici de Validació de Firmes i Certificats Online - Valide\nNombre de peticions realitzades al sistema.\nEl Servici de Validació de Firmes i Certificats Online permet la validació de certificats i de firma electrònica dels principals Prestadors de Servicis de Certificació reconeguts del nostre país, entre ells la DGP.\nValidació de certificats X.509 segons la RFC 3280, de totes les Autoritats de Certificació reconegudes en el país pel Ministeri d'Indústria.\nObtenció de la informació corresponent als camps del certificat.\nValidació de certificats extrets de seus electròniques.\nValidació de Firma, indicant si la firma és correcta i la validesa del certificat amb que es va generar.\nSi la firma és explicita (les dades de la firma estan continguts en un fitxer separat del fitxer que conté el document original) valide sol·licitarà el document original.\nUna vegada validada la firma permet visualitzar el document firmat, així com els firmant.\nRealització d'una firma electrònica. La plataforma permet diverses modalitats de firma:\nPer defecte es realitza firma en format CADES implícit. Per a fitxers xml es realitza un firma XAdES i per a fitxers pdf es realitza una firma PAdES.\nPer a accedir a esta funcionalitat és necessari la instal·lació d'un applet que proporciona un client de firma que permet la firmar electrònica de documents per part dels ciutadans que accedisquen als servicis d'Administració Electrònica. Per a açò s'empren els certificats digitals d'usuari que es troben instal·lats en el navegador o disponibles a través d'un mòdul PKCS#11 instal·lat en el navegador.\nSi es desitja realitzar una firma en un altre format, o realitzar firmes en paral·lel o en cascada és necessari descarregar-se el programa de firma instalable en l'ordinador que pot trobar-se en la mateixa pàgina de realitzar firma de Valide.\nDemostrador de servicis d'@firma. Proporciona un demostrador del funcionament dels web-services per a les Administracions que desitgen integrar els servicis de validació i firma de la Plataforma @firma en els seus servicis electrònics, per a avaluar tots els servicis i realitzar les proves funcionals necessàries\nEl demostrador és accessible des de la direcció https://valide.redsara.es/valide/demostrador/ejecutar.html\nValide marca blanca. Els portals de l'administració i les seus electròniques ja poden integrar directament la funcionalitat de Valide a través dels següents enllaços:\nValide és una aplicació que oferix un servici de validació de firmes i certificats online, utilitzant per a açò els servicis corresponents de la plataforma @firma en la seua última versió.\nFa ús d'un component per a la realització de firma electrònica en posat client basada en tecnologia Java - applet -. Dit component disposa de pluggins per a completar firmes en formats XAdES, CAdES i PAdES.\nValide oferix també un entorn de prova dels servicis web que oferix @firma per a facilitar la integració dels servicis d'@firma en les aplicacions, de manera que puguen realitzar-se totes les proves funcionals pertinents.\nL'aplicació esta desplegada en un entorn Linux Xarxa Hat amb JBoss 5.1GA com a servidor d'aplicacions J2EE de codi obert implementat en Java pur.\nValide està construïda en una arquitectura programari de tres capes:\nCapa de Dades (Persistència)\nLes dades que s'emmagatzemen residixen en una base de dades Oracle. La implementació de l'accés a les dades es fa en Java mitjançant Hibernate.\nLa capa de control està implementada en java mitjançant el framework Spring.\nS'arrepleguen les peticions de la capa de Vista del client-usuari i es redirigixen a la capa de vista d'Axis per a la telefonada als webservices d'@firma.\nEsta capa és l'encarregada d'implementar la validació CAPTCHA, que després s'envia als JSPs de la capa de Vista del client-usuari.\nCapa de Vista o Presentació\nEs tenen dos subcapas diferents de presentació:\nCom a interfície amb l'usuari de l'aplicació: La vista de l'aplicació web per a l'usuari, amb la qual este interactua. Està implementada mitjançant JSPs.\nCom a interfície amb els webservices d'@firma: Implementa la comunicació de les telefonades i respostes de l'aplicació amb els webservices d'@firma, mitjançant l'enviament de fitxers SOAP XML en peticions HTTPS. Este framework complix les especificacions de W-I Basic Profile i W-I Security Profile.\nEl llenguatge en el qual està desenvolupat Valide és Java, considerant-se els recursos necessaris para complint el seu compromís amb l'accessibilitat web, oferix un disseny i estructura lliures d'obstacles visuals i tecnològics que permeten l'accés als seus continguts a persones amb diferents nivells de discapacitat, persones majors, i usuaris en general.\nValide ha sigut desenvolupada seguint els següents estàndards OpenSource:\nLlenguatge de programació: Java 1.6\nJSP amb tags JSTL 2.0.\nHibernate per a accés a BBDD.\nOracle 11 com a servidor de Base de dades\nApatxe Axis com a interfície SOAP amb els webservices d'@firma, complint les especificacions de W-I Basic Profile i W-I Security Profile\nRegistre4 com a gestor de logs.


Motel Sretno Good Luck Jahorina Bòsnia i Hercegovina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIlovice B.B., Jahorina, Jahorina, Bòsnia i Hercegovina, 71220 - Veure al mapa\n"Very bery friendly owner Bojan, delicius meals and interesti..."\nMés informació sobre Motel Sretno Good Luck\nConvenientment situat a Jahorina, Motel Sretno Good Luck és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMotel Sretno Good Luck ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Motel Sretno Good Luck sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, mini bar, escriptori, insonorització a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Jahorina, faci de Motel Sretno Good Luck la vostra llar.