ESPONJA | magali-sare\nÉs el segon disc com a cantautora de la Magalí Sare després d'un llunyà Cançons d'amor i dimonis (2018).\nLa temàtica de les cançons d'aquest nou treball gira al voltant de la configuració de la pròpia personalitat, posant l’èmfasi en les etapes de la vida que mes van definint el nostre caràcter: la infantesa i l’adolescència, èpoques tendres, convulses i plenes de canvis. És un disc ple de confessions i ple de sentit de l'humor i la principal inspiració han estat les dones de la seva família: la mare, la germana, la neboda i també ella mateixa. Al disc també hi ha una versió d'una cançó del seu germà.\nGravat pràcticament durant tot l’any 2021, aquest disc ha estat enregistrat en diferents llocs: principalment a Olivera Estudi, a Banyoles, on ha treballat colze a colze amb el productor Pau Brugada i va gravar diferents guitarres amb en Sebastià Gris. També a Estudis Ground de Cornellà del Terri, on varen fer sessions de gravació amb el baixista Vic Moliner i el bateria Dídak Fernàndez i finalment a BSO i a El Patio Estudio a Barcelona, on van gravar les col·laboracions del disc.\nAixí doncs, en aquest disc hi ha dues col·laboracions molt especials: la primera és amb en Salvador Sobral, amb el tema Sempre vens assim, l’únic tema del disc produït a mitges per en Sebastià Gris i ella mateixa, del qual se’n pot veure un videoclip, i la segona col·laboració són el grup Las Migas, que donen un color aflamencat a la cançó titulada ETC..


Novetats sèries de TV\nAtenció!!! Tenim nous títols de sèries de TV al fons de la biblioteca Josep Roig i Raventós!!! 🙂\nTemporades 1, 2 i 3\nEl danès Martin Rohde i la sueca Saga Norén es veuen obligats a compartir jurisdicció davant un cas d’homicidi en el Pont de Oresund, just en la línia divisòria que separa Copenhaguen (Dinamarca) i Malmö (Suècia). Ha aparegut el cos d’una dona assassinada que al principi sembla un simple cas d’assassinat, però aviat s’adonen que el cos ha estat tallat brutalment en dues parts i a més, pertany a dues dones diferents.\nAixí comença l’espectacular sèrie de TV escandinava que ha estat lloada per la crítica i el públic. Al llarg d’aquestes tres temporades, la nostra protagonista Saga Norén (una policia sueca amb caràcter i un comportament una miqueta peculiar) haurà de bregar amb els seus companys i intentar anar tots en una mateixa direcció amb l’objectiu d’establir l’ordre a Suècia i Dinamarca.\nTemporades 1, 2, 3, 4, 5, 6 i 7\nSèrie centrada sobre un club de motards (MC) que operen il·legalment a la ciutat fictícia de Charming (Califòrnia). La història se centra en el protagonista Jackson “Jax” Teller (Charlie Hunnam), un jove membre de l’organització, amb rang de vicepresident, que comença a qüestionar-se els seus propis actes i els del seu club.\n6 temporades. 73 episodis.\nL’implacable i manipulador congressista Francis Underwood (Kevin Spacey), amb la complicitat de la seva calculadora dona (Robin Wright), maneja amb gran destresa els fils de poder a Washington. La seva intenció és ocupar la Secretaria d’Estat del nou govern. Sap molt bé que els mitjans de comunicació són vitals per a aconseguir el seu propòsit, per la qual cosa decideix convertir-se en la “gola profunda” de la jove i ambiciosa periodista Zoe Barnes (Kate Mara), a la qual ofereix exclusives per a desestabilitzar i enfonsar als seus adversaris polítics. Nova adaptació de la novel·la homònima de Michael Dobbs, en la qual es va basar una minisèrie britànica de 1990.\nPosted in: CD's i DVD's, Novetats, Sèries de TV\nLa malvasia dolça, l’origen de tot. Tastos de vins de malvasia al CIM\nSorteig “Puja al Tren” i entrega diplomes “Marató de Lectura”\nDIES DE TANCAMENT:\nDel 24 de desembre al 2 de gener


Valls, Quart, Igualada, Castellbisbal, El Masnou i Mollet es classifiquen pels quarts de final de la Lliga Catalana EBA\nLa segona jornada de la 36a edició de la Lliga Nacional Catalana EBA s'ha disputat aquest darrer cap de setmana, i ha certificat la classificació matemàtica del CB VALLS NUTRION, CB QUART-GERMANS CRUZ, CLUB BASQUET IGUALADA, CB CASTELLBISBAL, VIVE-EL MASNOU BASQUETBOL i RECAMBIOS GAUDÍ-CB MOLLET pels quarts de final de la competició\nEl CB VALLS NUTRION (G1) aconsegueix la classificació automàtica pels quarts de final de la Lliga Catalana EBA, en vèncer davant el CB TARRAGONA 2018, per 70-64. L'empenta vallenca en sortir de la represa (17-8, al tercer període) i el contundent domini del rebot (49-33) van ser les claus locals per apuntar-se el segon triomf consecutiu, que atorga el passaport classificatori als de l'Alt Camp. Dionte Adams, autor de 13 punts, 9 rebots i 22 de valoració, ha estat el jugador més destacat del bàndol blanc-i-vermell. Al G2, el CB QUART-GERMANS CRUZ també ha cerificat el seu accés classificatori després d'imposar-se al MULTIOPTICAS-CB SALT, per un solvent 44-74. Els visitants van controlar en tot moment l'encontre, com demostra el fet de guanyar els quatre quarts de joc.\nLa situació al G3 també condueix el CLUB BASQUET IGUALADA a segellar el seu bitllet per la fase final de la Lliga Catalana, després de tombar el BC MORABANC ANDORRA "B", per 72-65. El combinat dirigit per Jordi Martí ha sabut remuntar el vol inicial (17-23 pels andorrans al final dels primers deu minuts), impulsat per la seva força sota el cèrcol (37-23 en l'apartat rebotejador). Miquel Benito, artífex de 17 punts, 6 captures i 26 crèdits valoratius, s'ha erigit com a baluard principal dels de l'Anoia. Per la seva banda, el CB CASTELLBISBAL ha assaltat el Parc Esportiu Llobregat, en un ajustat xoc amb el CB CORNELLÀ (59-60) i serà el representant del G4 a l'eliminatòria dels quarts de final del campionat. Marc Mañes, que ja havia brillat amb llum pròpia en la victòria lila a la J1, ha tornat a liderar el quadre visitant, amb 18 punts i 7 rebots.\nA territori badaloní, en l'estrena de l'ARACENA-CB SANT JOSEP davant la seva afició, el VIVE-EL MASNOU BASQUETBOL va tancar el seu passaport (G5) a la següent etapa de la competició, en guanyar per 66-83 a l'equip de Sergi Vives. Els visitants van completar una actuació fantàstica al llarg dels tres primers temps (parcial acumulat de 43-65), capitanejats per un magnífic Albert Valle (16 punts, 7 rebots, 5 assistències i 30 de valoració). El mateix destí classificatori espera al RECAMBIOS GAUDÍ-CB MOLLET (G6), després d'abatre el BARBERA TEAM VALUES, per 73-67, en un enfrontament en què els vallesans van aixecar un electrònic desfavorable gràcies a un excel·lent tercer període (16-5), especialment a nivell defensius.\nEls dos darrers grups restants encara mantenen l'emoció per la primera plaça, amb possibilitats per tots els conjunts de G7 i G8. Al Grup 7, el CB VIC-UNIVERSITAT DE VIC va superar el MATARÓ-FEIMAT, per 64-38, en un matx on els vigatans van mostrar una versió extraordinària en tasques defensives, exhibint-se durant els quaranta minuts. Aquest marcador deixa el derbi mataroní de la J3, entre els del Josep Mora i el MATARÓ PARC BOET com a jutge final de la primera posició. En canvi, el Grup 8 manté una incertesa que s'esvairà la pròxima setmana, amb la disputa de dos partits. El CAMPING BIANYA ROSER serà protagonista doble, enfrontant-se el dissabte 16/9 (18h) a l'ARACENA AEC COLLBLANC i visitant el JAC SANTS, el diumenge 17/9 (12:30h). Cal recordar que els del Fum d'Estampa compten amb el triomf inaugural -i un coixí important en forma d'average- davant el bloc comandat per Roger Grimau.\nFotos: @CBValls, @CBSantJosep i @ClubBasquetVic\nCròniques 1a Jornada Fase Prèvia\nSortejats els quarts de final de la 38a edició de la Lliga Nacional Catalana EBA


Arxiu de la categoria: Gelida\nEl programa, que no llibre\nEl 24 de novembre, jornada de reflexió, llegia al diari electrònic Vilaweb una notícia curiosa. Resulta que el Matthew Tree i el Quim Monzó havien publicat uns articles al diari anglès The Guardian, i estaven indignats perquè els havien publicat els articles modificats. El text del Tree es veu que l’havien modificat tant que ara afirmava una idea contrària a la del text inicial.\nLa notícia m’ha recordat el que va passar a Gelida tot just fa un parell de mesos. Resulta que alguns autors d’articles del programa de Festa Major estaven indignats -i ho deuen seguir estant- perquè els havien modificat els articles. Puc assegurar, perquè he pogut veure l’original i l’article publicat, que almenys en un cas aquesta indignació està plenament justificada.\nNo m’he dedicat a esbrinar quina política de publicació fan servir al Guardian. Però sí que m’he entretingut en analitzar més detingudament el nostre programa. M’aturo en l’escrit de presentació del Regidor de Cultura i Cooperació i em crida l’atenció una puntualització que fa, quan presenta “el programa, que no llibre”. I també diu: “Desitjo que els continguts del programa us ho facin passar bé i també us apropin encara més a la realitat de Gelida.”\nVistes les correccions i canvis del text que he pogut consultar, sembla que estaven adreçades a donar més “qualitat” al programa, per dir-ho d’alguna manera. I dic això perquè el que al text original és “Com en molts altres casos” al programa es llegeix “Com en moltes altres activitats humanes”. O el que al text original és “Canvis de vestuari constant, diferents espectacles reunits en un mateix escenari, amb la complexitat que suposa haver d’assajar diferents personatges i situacions.” al programa es llegeix “Canvis de vestuari constants i diferents espectacles se succeïen\nen un mateix escenari, la qual cosa suposava una gran complexitat a l’hora d’assajar diferents personatges i situacions.” Podria seguir durant una bona estona posant exemples. Fins i tot podria escriure tot un paràgraf que es van treure de la màniga! El text del programa està tant canviat que els mateixos autors no s’hi reconeixen. I així, el programa, que no llibre, en comptes d’apropar-los a la realitat de Gelida, més aviat el que fa és allunyar-los a ells mateixos de la seva pròpia realitat.\nAportar més “qualitat” al programa potser estaria bé si els canvis haguessin estat informats prèviament -per no dir consultats!- als respectius autors. Per començar això hauria estat el més educat. Però més enllà de tot això jo em pregunto: si el programa és això, un “programa, que no llibre”, amb les connotacions literàries que tenen un i altre concepte, quin sentit tenen aquestes modificacions? A sant de què? I l’únic que se m’acut, més enllà de l’evident falta de respecte, és que ha de ser fruit d’una voluntat de fer que el programa, que no llibre, sembli més un llibre, que no programa. Una voluntat que contradiu el desig inicial del regidor -també membre del consell de redacció del programa- i que porta a publicar uns textos allunyats de la realitat del poble, falsos i enganyosos, perquè la gent de Gelida, la gent del carrer, ni parla ni escriu així. Una voluntat, doncs, de semblar el que no s’és i de voler aparentar una cultura -suposadament- més elevada. En definitiva, tot plegat es pot definir en una sola paraula: esnobisme. Una voluntat esnob que pretén fer del nostre programa una mena d’obra literària amb vés a saber quina intenció, si és que n’hi ha, perquè potser simplement és esnobisme i ja està.\nI enmig de tot això em trobo jo, que aquest any m’estrenava escrivint al programa, que no llibre, de Festa Major, i que no m’han retocat ni una coma! Doncs jo desitjaria que el meu article els semblés tant malament als garants de l’alta cultura que l’haguessin hagut de “cepillar” com si fos un vulgar estatut! Perquè la seva comoditat vers el meu article em fa sentir incòmode i això, si cap, m’emprenya tant o més que la falta de respecte vers als companys i companyes que s’han vist\n[Article publicat a la revista autogestionada laGralla.G, desembre del 2012]\nAquesta entrada es va publicar a Gelida, Opinió a Desembre 2, 2012 per subiroff.


Notícies :: opera :: Turandot commemoratiu | Divulgació i actualitat musical de música clàssica i òpera\nEl proper dilluns 7 d’octubre de 2019, el Gran Teatre del Liceu commemora el vintè aniversari de la seva reobertura amb l’òpera que s’havia de representar abans de l’incendi del 1994 i que va reobrir el teatre l’any 1999. Serà amb una posada en escena tecnològica i arriscada de Franc Aleu, amb cantants de de gala i sota la direcció del mestre Pons. Puccini fa un gir del verisme més de cartró-pedra al simbolisme en un testament complexíssim que recull el millor del seu temps.\nTot i que ho sabíem des de feia temps, no deixa de ser emotiu que la temporada del vintè aniversari del nou Liceu s’obri amb l’òpera que s’havia de representar al Liceu abans de l’incendi del 1994 i que va reobrir el teatre l’any 1999, Turandot. Sigui per una confluència de circumstàncies o per decisió artística expressa de l’anterior directora artística, Crhistina Scheppelmann, ara directora general de l’Òpera de Seattle, el fet és que el Liceu té aires puccinians darrerament. Madama Butterfly ens emocionava a principis d’any i Tosca ens colpia a la primavera. En qualsevol cas, dues dones que moririen per amor, en circumstàncies, espais i temps ben diversos. Turandot és també una heroïna, però no pas una heroïna dels sentiments, com Cio-Cio San, submisa i sacrificada, que contrasta amb el coratge -i el dramatisme- de Floria. La princesa Turandot és malvada, orgullosa i freda, corcada pel ressentiment envers els homes. És un personatge molt més caricaturesc i pla que les altres criatures puccinianes, però també pel fet que Puccini vol una figura implacable, inalterable als esdeveniments -excepte al final pòstum- per suportar la trama.\nDe Tosca a Turandot el món ha canviat: d’una banda, l’univers musical de Puccini, però també la pròpia Europa. Tosca és una obra fin-de-sciècle que encara preserva el perfum de l’optimisme en el progrés, l’esclat artístic i intel.lectual dels primers anys del vint, mentre de rerefons els estats es preparen per la Gran Guerra. Després del conflicte, totes les esperances es van esmicolar i els artistes, com a reflex de les tensions i aspiracions socials, i exhaustos de la constant experimentació de les darreres dos dècades, “tornen a l’ordre”. El mateix Puccini fa un gir en la seva darrera òpera: el verisme que havia cultivat, primer molt fidel als principis realistes de retratar les vides de persones corrents com a reacció als excessos wagnerians, i després amb matisos, donant pas a històries més sumptuoses, no és aliè a les noves corrents musicals, des de l’impressionisme de Debussy, l’avantguarda de Stravinski o les ‘revolucions conservadores’ de Schönberg, per trobar una veu pròpia, madura i molt propera al simbolisme, amb un retorn a l’orientalisme de Butterfly.\nPer al llibret de Turandot, Puccini va treballar amb Giuseppe Adami i Renato Simoni, que es van inspirar en una obra homònima de Carlo Gozzi que, al seu torn es basava en la col.lecció de contes Les mille et un jours de François Pétis de La Croix (1772). Posteriorment, Friedrich Schiller va escriure una obra homònima, Turandot, Prinzessin von China, de 1892 que, traduïda a l’italià, serviria de base per al llibret. Gozzi va crear una tragicomèdia a l’estil de la Commedia dell’arte amb personatges com Trufaldino, Brighella, Trataglia i Pantalone, reflectits en les figures de Ping, Pang i Pong. A més, el 1953, Bertold Brecht va escriure Turandot oder Der Kongreß der Weißwäscher. Sens dubte, però, Turandot és un personatge d’òpera conreat per Carl Maria von Weber (1809) o Ferruccio Busoni (1911), que probablement va influenciar Puccini.\nL’òpera es va estrenar el 25 d’abril de 1926 al Teatro alla Scala de Milà, sota la direcció d’Arturo Toscanini, que, en el moment de la mort de Liù, aturà la representació exclamant “Qui el maestro finí” i, per tant, sense incloure les addicions de Franco Alfano, que completaria el duet final, donat que el mestre de Lucca va morir a causa d’un càncer de gola a Brusel.les. D’altres compositors que han escrit -o han fet temptativa d’escriure- un final per a Turandot, com Janet Maguire o Luciano Berio, però el final hegemònic és el d’Alfano, satisfactori per a Ricordi ja que mantenia l’estil puccinià i amagava la pròpia personalitat de l’artista.\n“Turandot” és un mot persa que significa “la filla de Turan”, una regió de l’Àsia Central que va formar part de l’imperi Persa. L’òpera explica la història d’una cruel princesa xinesa que exigeix als seus pretendents que responguin a tres enigmes per casar-se amb ella i, en cas de no encertar-los, moriran. Tal i com s’anuncia a l’inici de l’òpera, “Popolo di Pechino! La legge è questa...”: “En la fosca nit vola un fantasma iridescent. S’eleva i desplega les ales sobre la negra i infinita humanitat. Tothom l’invoca i tothom l’implora, però el fantasma desapareix amb l’aurora per renéixer en el cor. I cada nit neix i cada nit mor!”. Calaf respon: l’esperança. El segon enigma diu així: “Sorgeix com una flama, i no és flama. És de vegades deliri. És febre d’ímpetu i ardor. La inèrcia ho torna en llanguiment. Si es perd o mors, es refreda. Si anheles la conquesta, s’inflama. Té una veu, que escoltes palpitant, i de l’ocàs, el viu resplendor”. El príncep l’encerta assenyalant la sang. Finalment, el tercer diu: “Gel que t’inflama i amb el teu foc encara més es gela. Càndida i fosca. Si lliure et vol, et fa més esclau. Si per esclau t’accepta, et fa rei”. La resposta és: Turandot. Un cop encertats els tres enigmes, el deure de la princesa és casar-se amb el desconegut, però es resisteix. El príncep li respon amb un altre enigma: “Si endevines com em dic abans de l’alba, a l’alba moriré”, i ella accepta.\nTurandot fa mans i mànigues per assabentar-se del nom, però no té èxit. L’única que declara saber-lo és Liù, però mai el revelarà. Ping hi insisteix i, com que Liù es nega a dir-l’hi, és torturada. Turandot s’ha adonat de la punyent resolució de Liù i li pregunta què és el que dóna tanta força al seu cor: “Princesa, l’amor!”. Turandot ordena a Ping que obtingui el nom del príncep turmentant la noia. Liù es dirigeix a Turandot amb l’ària “Tu che di gel sei cinta”, dient-li que també ella aprendrà què és l’amor. A continuació, Liù furta una daga a un soldat i s’apunyala. Aquí acaba la part escrita per Puccini, però després s’esdevindrà el gran duet d’amor entre Turandot i Calaf -ara sí, revela el seu nom- i, segellant el seu amor amb un bes, festegen la seva felicitat amb la joia del poble.\nUna de les parts més difícils de l’obra es troba en el segon acte i s’inicia amb la frase “In questa reggia”, quan Turandot explica la raó del seu comportament dur i implacable: una avantpassada seva, Lo-u-Ling, va ser violada i assassinada per un estranger. Musicalment, aquesta part exigeix sobreaguts a càrrec de la soprano que, combinats amb la capacitat wagneriana que requereix el personatge, el fan particularment difícil. Iréne Theorin i Lise Lindstrom interpretaran magníficament el rol al Liceu.\nPer la seva banda, Liù -al Liceu encarnada per Ermonela Jaho i Anita Harting- està basada en un personatge real, Doria Manfredi, que treballava a casa els Puccini. La dona del compositor la va manipular conduint-la al suïcidi ja que, segons ella, havia enganxat Giacomo amb la noia al llit. Aquest fet va torturar Puccini durant anys i, a la seva darrera òpera, li va fer un homenatge per expiar els seus remordiments. El director d’orquestra Nicola Luisotti considerava que “Puccini passà amb ella de ser un compositor popular a ser-ne un de simbòlic” i transformà la tragèdia de Gozzi, brillant i lleugera, en una òpera fosca fosca, reinventant un propi codi estètic.\nL’acte primer és el més aconseguit, amb un discurs de tall simfònic, amb una orquestra, per moments, de grans dimensions sonores, a l’estil d’Elektra de Strauss, que s’alterna amb aquest so de caire impressionista que presideix el bellíssim passatge “Cant a la lluna”, on es produeix una perfecta simbiosi entre cor i orquestra. Puccini també usa diversos temes recurrents: el majestàtic i solemne que acompanya les irrupcions escèniques de Turandot, extret del tema popular xinès Moo-Lee-Vha, que també té una versió més suau i lírica entonada pel cor de nens a l’acte I, i reprès a la introducció de la imponent ària de Turandot “In questa reggia” de l’acte II. També aquests secs i poderosos acords que s’escolten reiteradament a l’inici de l’òpera i es repeteixen a l’esmentada escena del “Cant a la lluna”. L’impressionant himne imperial xinès s’escolta a la segona escena de l’acte II, també tanca aquest mateix acte, i és reprès en el triomfal final de Franco Alfano, però la música de caràcter xinès també acompanya les intervencions dels tres ministres Ping, Pang i Pong. El cor, en les seves contínues i brillants intervencions, subratlla les canviants actituds del poble davant els esdeveniments que es van desenvolupant, amb clares referències a Boris Godunov de Mussorgski.\nGiacomo Puccini construeix una partitura de rabiosa modernitat on es mostra receptiu als grans canvis musicals introduïts a la primera part del segle vint per autors com Claude Debussy, Igor Stravinski, Richard Strauss o Arnold Schönberg, amb ús de la bitonalitat, acords paral.lels, dures i esqüetes dissonàncies i escales pentatòniques, tot i que reserva espais per al fi melodisme present en les seves òperes anteriors.\nJa a l’acte I, Puccini planteja moments de gran lirisme com l’ària de Liù -soprano lírica-, “Signore, ascolta”, que exigeix una delicada línia de cant i gran expressivitat, havent d’elevar la veu a Si4, i concloure amb una regulació de so de piano a forte. Per la seva banda, Calaf, que al Liceu serà interpretat per Jorge de León i Gregory Kunde, és un tenor lírico-spinto amb connotacions heroiques que respon cantant “Non piangere, Liù”, ària plena de poètics accents i on el tenor ha d’elevar la veu a un Si3. Aquestes dues àries entronquen amb el vigorós concertante “Ah! Per l’ultima volta” amb les intervencions de Timur (Alexander Vinogradov i Ante Jerkunica), Liù, Calaf i els tres ministres Ping (Toni Marsol), Pang (Francisco Vas) i Pong (Mikeldi Atxalandabaso).\nEl personatge de Turandot és un dels més difícils de tot el repertori i precisa una soprano dramàtica per afrontar la terrorífica ària de l’acte II “In questa reggia”, que requereix potència i agressiu metall, amb constants pujades a l’agut, on ha d’emetre diversos Do4 i arribar a Si4 i, al final de l’ària, pronunciar les rotundes frases “Straniero! Non tentar la fortuna! Gli enigmi sono tre, la morte una!”, contestada per un Calaf de veu heroica “No! No! Gli enigmi sono tre, una è la vita” per, finalment, ajuntar les veus i els seus diferents missatges. L’enfrontament de l’agressiva Turandot i un heroic Calaf prossegueix amb tota l’escena dels enigmes.\nUn moment culminant és “Nessun dorma”, una bella ària molt difícil ja que requereix un intèrpret d’ampli fiato per a lligar llargues frases, amb una rotunda i precisa accentuació, dominant el registre greu, ja al començament de l’ària. En repetir “Nessun dorma” ha de baixar a un Re2 i també moure’s molt bé per la zona aguda, especialment al final, on s’ha d’arribar al Si natural sobre la paraula “vincerò”. Aquesta ària defensa la victòria de l’amor sobre l’odi.\nEn aquest mateix acte III, Liù té dos precioses àries consecutives “L’amore?... Tanto amore segreto e inconfessato” i la bellíssima “Tu che di gel sei cinta”, un preciós andantino que ha de ser cantat amb dolorosa expressió, requerint un refinadíssim acompanyament orquestral, i on la soprano ha d’elevar la veu ben amunt.\nEl personatge de Timur requereix una veu de baix plena de noblesa en les seves intervencions durant l’acte I i, sobretot, en el seu patètic cantabile després de la mort de Liù. Els tres ministres Ping (baríton), Pang (tenor) i Pong (tenor) tenen importants actuacions al llarg de tota l’òpera, en especial, ocupant tota la primera escena de l’acte II. El personatge del mandarí requereix un baix de mitjos rotunds i expressius quan canta el seu repetit edicte en els actes I i II “Popolo di Pekino”. L’emperador Altoum és interpretat per un tenor, dotant de gran dignitat al seu personatge: només té una intervenció de certa rellevància en el seu duo amb Calaf a l’acte II, “Un giuramento atroce mi constringe”.\nHi ha moments corals magnífics, d’una monumentalitat impressionant, però només en tenim prou amb els primers acords de l’obertura per saber que estem situats enmig d’un règim de terror. Al final de l’acte I, el príncep toca el gong gegant tres cops, en un dels moments més dramàtics de l’òpera, que té una rigidesa coral pròpia de l’oratori, l’estructura dramàtica d’un misteri pagà, d’un fresc cerimoniós vast i immòbil, d’un univers tancat, purament llegendari, estrany a qualsevol lectura aliena a la metàfora plenament adscrita a l’estètica simbolista incompatible, en la seva essència, amb aquest pueril realisme de cartró pedra. L’orquestra està concebuda en grans dimensions i amb amplis conjunts corals que inclouen cor de nens. Puccini fa ús d’instruments exòtics com les caixes i els gong xinesos, címbals i xilòfons. A més, fa un ús magistral de les seccions de corda, destacant el so de les violes tocant el trèmolo, com per exemple en els edictes del mandarí.\nTurandot es podrà veure al Gran Teatre del Liceu entre el 7 i el 25 d’octubre amb una arriscada posada en escena de Franc Aleu, que debuta com a director i, a més, ens ofereix una videocreació futurista amb la concepció que “Turandot no és dolenta, sinó esclava dels condicionaments socials”. Una aposta per la robòtica i el 3D que no ens deixaran indiferents, sobretot pel “Dream team” que s’ha reunit per fer aquesta producció, segons el director artístic, Víctor Garcia de Gomar. Per la seva banda, el mestre Josep Pons durà el pols de la música amb “cantants estrella i un personal superb” per goig de tots amb una batuta ferma i alhora expressiva que estarà a l’alçada del gran esdeveniment que el teatre ofereix a la ciutat i al país.\nFotos: Antoni Bofill, Gran Teatre del Liceu\nMés, sobre...: Liceu , òpera , Franc Aleu , Josep Pons , Turandot , Puccini


Pàgina inicial/Big Data & Data Science, Projectes Europeus/SMOOTH\nPlataforma europea de referència que té l’objectiu d’ajudar a pimes i mipimes a validar el seu nivell de compliment amb el Reglament General de Protecció de Dades mitjançant el disseny i implementació d’eines fàcils d’utilitzar i assequibles.\nEl desenvolupament tecnològic i la innovació de la plataforma creada pel projecte SMOOTH està basat en diverses tècniques existents, combinant tecnologia avançada en l’àrea de l’aprenentatge automàtic, mineria de textos, mineria de dades i aplicacions web i mòbils per automatitzar l’anàlisi del compliment de la nova normativa per part de les mipimes.\nEn comparació amb les solucions existents, la plataforma SMOOTH és la primera eina adreçada específicament a les mipimes, les empreses més vulnerables de la Unió Europea en l’adopció del nou reglament per la seva falta d’experiència i recursos. La plataforma analitza a temps real la informació proporcionada i els recursos carregats per les empreses a la plataforma, i està composta per tres mòduls:\nSMOOTEXT: mòdul de la plataforma que analitza els documents relacionats amb el procés de protecció de la privacitat de les mipimes (política de privacitat i altres).\nSMOODATA: mòdul que analitza les bases de dades on les mipimes estan emmagatzemant dades personals.\nSMONLINE: mòdul que analitza els processos que involucren dades personals recopilades per a la seva explotació en els llocs web i aplicacions mòbils de les mipimes.\nSMOOTH és un projecte europeu Horizon 2020 coordinat per Eurecat en el qual participen dotze socis de sis països europeus (Espanya, Bèlgica, Regne Unit, Polònia, Letònia i França), que reuneixen experts en RGPD, representants de les mipimes europees, grans empreses, institucions d’innovació i recerca, una pime i un organisme de normalització.\nProjecte finançat pel programa Horizon 2020 de la Unió Europea dins la convocatòria DS-08-2017 – Cybersecurity PPP: Privacy, Data Protection, Digital Identities\nAssessorament sobre els fons de recuperació Next Generation EU:


El Museu Picasso i la basílica de la Sagrada Família, els més visitats a Catalunya\nEl Dia Internacional dels Museus s'ha sabut que l'any passat aquests centres van rebre més de 21 milions de visites a Catalunya i també s'ha fet públic quins van ser els més concorreguts. Encapçalen la llista el Museu Picasso de Barcelona, el Dalí de Figueres, el Museu del Barça i la Fundació Miró. Tots quatre van rebre més d'un milió de visitants cadascun. I, pel que fa a instal·lacions que no són pròpiament museus, destaca la basílica de la Sagrada Família, que va rebre més de dos milions de visitants. Darrere seu, amb més d'un milió, Cosmocaixa, CaixaForum i la Pedrera. Coincidint amb l'efemèride, la majoria de centres de Catalunya obren les portes de franc.\n18/05/2011 - 13.29 Actualitzat 18/05/2011 - 15.42\nLa Direcció General de Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya ha fet públic el balanç de visitants als museus i col·lecions catalanes coincidint amb el Dia Internacional dels Museus. En total van rebre 21.753.545 visites el 2010, 10.648.633 de les quals corresponen als museus i 11.404.912, a les col·leccions. Pel que fa als centres més concorreguts el Museu Picasso de Barcelona i la basílica i museu de la Sagrada Família encapçalen la llista, respectivament.\nEl Picasso va rebre 1.344.897 visites, seguit de ben a prop pel Teatre Museu Dalí de Figueres, amb 1.330.521, i el Museu del Futbol Club Barcelona, amb 1.311.638, segons la Conselleria de Cultura. Els segueixen: la Fundació Joan Miró, el Museu d'Història de Barcelona (Mhuba), el Museu Nacional d'Art de Catalunya (Mnac), el Museu d'Art Contemporani de Barcelona (Macba), el Museu Marítim de Barcelona (MMB), el Museu d'Arqueologia de Catalunya i el Museu d'Història de Catalunya.\nA banda de les col·leccions permanents, els 108 museus que hi ha a Catalunya van organitzar l'any passat 566 mostres temporals i 2.600 activitats.\nPel que fa a les col·leccions, la més visitada de llarg és la basílica i museu de la Sagrada Família, amb 2.317.349 visitants. Les segueixen el CosmoCaixa i el CaixaForum de Barcelona, que van tenir 1.703.579 i 1.239.417 visites, respectivament.\nEl rànquing de les col·lecions més visitades el completa La Pedrera de Caixa Catalunya de Barcelona, la Casa Batlló, el Museu d'Història de Tarragona, la Casa Museu Gaudí, la Fundació Fran Daure del Poble Espanyol de Barcelona, el Museu Egipci de Barcelona i el de Cera.


Un detingut a Gandia per un presumpte delicte d'odi a les institucions de l'Estat\nUn detingut a Gandia per un presumpte delicte d’odi a les institucions de l’Estat\nEl detingut, a través d'un perfil d'una coneguda xarxa social, incitava a l'odi cap a Institucions de l'Estat com la Corona, Justícia i les Forces i Cossos de Seguretat.\nLa Guàrdia Civil ha procedit a Gandia, a la detenció d’una persona de nacionalitat espanyola i de 59 anys, que ha vingut difonent des de l’any 2018, a través d’una coneguda xarxa social comentaris dirigits contra institucions representatives de l’Estat com la Casa Reial, Judicatura i les Forces i Cossos de Seguretat. El contingut dels missatges difosos incitava a l’odi i fomentava actituds violentes podent constituir els suposats delictes d’odi i, en altres casos, d’injúries a la Corona.\nEn total s’han detectat 36 publicacions dirigides contra Institucions de l’Estat i persones representatives d’estes, especialment centrades en la Corona i els membres de la Casa Reial.\nUna vegada analitzat el contingut dels missatges, els agents van poder constatar que esta persona utilitzava la xarxa social com a mitjà per a traslladar un discurs d’odi i rebuig cap a institucions de l’Estat. Així mateix, quan orientava els missatges d’odi cap a la Casa Rea ho feia de manera individualitzada cap a les seues Majestats i Alteses.\nEstes publicacions les realitzava de manera oberta en el seu perfil per què estos missatges d’incitació a l’odi i violència podien arribar a qualsevol usuari d’esta xarxa social.\nDonada la gravetat dels continguts abocats, la Guàrdia Civil va realitzar diferents gestions el que va permetre identificar a l’usuari d’este perfil, sent detingut.\nL’operació ha sigut duta a terme per la Secció d’Informació de la Zona de València, de manera coordinada amb la Prefectura del Servei d’Informació.\nLa investigació ha sigut dirigida pel Jutjat d’instrucció núm. 2 de Gandia i ha estat coordinada per la Fiscalia encarregada de la investigació dels delictes d’odi a la Província de València.


El sud i el nord d'Europa es concedeixen una treva - Diari de Girona\nEl sud i el nord d'Europa es concedeixen una treva\n540.000 milions d'euros en ajuda financera tindran a la seva disposició els països que ho necessitin\nmarc verdaguer girona 11.04.2020 | 01:06\nRecórrer als tòpics no sol donar sempre bons resultats i avui dia, cinc-cents anys després de la reforma protestant, l'economia holandesa no és més forta que la italiana o l'espanyola pel pòsit de les idees luteranes que es manté en la seva societat, ni tampoc el sol ni el clima de Roma, Madrid o Barcelona són l'explicació final per entendre per què al sud d'Europa el rigor econòmic és molt menys efectiu que al nord del continent. Però, a l'hora de la veritat, i una crisi sanitària i econòmica tan impactant com la generada per la COVID-9 és realment un moment clau, aquestes dues tradicions s'han tornat ara a trobar cara a cara. Fins ben entrada la nit de dijous, els frustrats intents dels governs europeus per acordar una resposta comuna al profund sotrac econòmic provocat pel coronavirus van estar marcats pels recels habituals. Una desconfiança que va arribar al seu punt màxim quan, en una de les primeres reunions, el ministre de finances holandès Wopke Hoekstra va deixar anar que potser caldria una «investigació» per esbrinar per què alguns països, en clara referència a Itàlia i Espanya, no disposaven de marge pressupostari per endeutar-se tot i que, almenys pel que fa a les xifres macroeconòmiques, el conjunt de països de l'eurozona ha encadenat set anys seguits amb números verds.\n«Repugnant». Així va definir el primer ministre portuguès, Antonio Costa, les paraules de Hoeskstra. I això que Portugal, amb la seva exemplar gestió de la crisi del coronavirus (encara no 400 morts pels més de18.000 d'Itàlia o 15.000 d'Espaanya), no arribava a la cita amb la mateixa necessitat que els governs de Giuseppe Conte i Pedro Sánchez tant de mostrar un èxit negociador a les seves respectives ciutadanies com d'obtenir oxigen per a dues economies greument malmeses en últimes setmanes.\nAl final, com gairebé sempre, la intermediació d'Alemanya i França, el paper d'Angela Merkel i d'Emmanuel Macron, va servir perquè dijous a la nit fos possible el que el dia abans semblava una quimera. Una entesa de mínims entre el sud i el nord d'Europa per oferir una ajuda financera d'emergència als països que la necessitin per valor de més de 500.000 milions euros (és a dir, sobretot, Itàlia i Espanya, que hi podran accedir sense excessius condicionants i imposicions com les que va patir Grècia en el seu restcat després de la darrera gran crisi); però calmant Holanda, Alemanya o Finlàndia continuant deixant fora de la taula els anomenats «coronabonus». Per tant, de moment, no hi haurà cap emissió de deute conjunt europeu. «Creiem que aquest concepte no ajudaria ni Europa ni Holanda en el llarg termini», va assegurar l'holandès Wopke Hoekstra a través de les xarxes socials sobre uns «coronabonus» que, a banda d'Itàlia i Espanya també reclama França davant el «no» d'Holanda, Alemanya, Àustria o Finlàndia.\nUn acord amb tres potes\n«Tots han aconseguit alguna cosa en l'acord. Itàlia i els seus aliats obtenen unes condicions molt suaus i Holanda aconsegueix que l'ús de la línia de crèdit estigui molt restringit», explica Grégory Claeys, investigador del centre d'estudis Bruegel, en unes declaracions a l'agència EFE en les quals recorda que, per a satisfacció del Govern holandès, els diners del MEDE (el fons del rescat europeu pel coronavirus) amb aquestes condicions «lleugeres» només es podran fer servir per cobrir despeses sanitàries.\nEntrant al detall, l'acord del dijous a la matinada es podria definir «com un escut d'emergència» amb tres potes: préstecs de l'actual MEDE de fins a 240.000 milions d'euros (aquests són els que només poden anar a temes sanitaris), suport financer per pagar les prestacions d'atur (100.000 milions d'euros) i programa de garanties per facilitar l'accés a les empreses de fins a 200.000 milions d'euros. En conjunt, fins a 540.000 milions d'euros d'ajuda financera que Europa mobilitza en el que, a través de les xarxes socials d'un dels seus portaveus, la cancellera Angela Merkel va definir «com una fita important en la resposta comuna i solidària europea a la pandèmia del coronavirus».\nLes valoracions dels acords entre els països de la Unió Europea solen ser com l'endemà de les eleccions. Tothom hi surt guanyant i, per exemple, un cop d'ull als diaris holandesos i espanyols deixava clar que tot és el del color que es vulgui veure. «Sense coronabonus i amb condicions estrictes per als països que volen utilitzar el fons europeu d'emergència», explicaven a l'holandès De Telegraaf, on es deixava clara la satisfacció del ministre de finances Wopke Hoekstra, qui, en els dies previs a l'acord, havia rebut crítiques per haver transmès una imatge insolidària cap a l'exterior. «Té molt sentit que s'hagin adherit als nostres requisits, l'actual acord és raonable per a Holanda i som solidaris», recollia el diari holandès en boca del mateix Hoesktra.\nEn canvi, a Madrid, com també sol ser habitual, la interpretació anava per barris amb El País destacant que «la UE acorda desbloquejar les ajudes de mig bilió d'euros contra la crisi del coronavirus» i l' ABC incorporant un significatiu «sense coronabonus» en el seu titular. Amb tot, però, la visió segurament més realista de l'acord entre els estats europeus no venia ni de l'austera Holanda ni de la necessitada Espanya, sinó de la pragmàtica Alemanya, on, tot i la satisfacció pública de la cancellera Merkel, el Süddeutsche Zeitung no dubtava ahir a escriure: «La resposta dels ministres de finances de la UE a la dramàtica pandèmia del coronaviures és petita i tecnocràtica, el paquet d'ajuda no impedirà que l'economia baixi abruptament».\nBoris Johnson rep l'alta després d'haver estat ingressat tota una setmana a l'UCI\nCom són les mascaretes que aquest dilluns repartiran per anar a la feina?.\nRepunt de morts per coronavirus a Girona: Onze persones perden la vida i ja són 274 les defuncions.


Què és DarkSend? | Catalan.Lamareschale.org\nQuè és DarkSend?\nLlavors, què és DarkSend +? DarkSend + és l'última versió de la tecnologia darrere de Darkcoin, però el que fa realment? Vostè probablement ha escoltat que és bàsicament una implementació de CoinJoin, un procés de barreja proposat originalment per G. Maxwell. No obstant això, en els últims 6 mesos, Evan Duffield, el desenvolupador principal de Darkcoin, ha intentat diverses variacions de les monedes de mescla i finalment arribar a un sistema senzill però elegant que realment s'amaga tots els aspectes d'una transacció.\nAixí que no va poder fer Darksend de Darkcoin veritablement anònima?\nDoncs bé, encara que la idea sembla bastant simple, Evan va arribar a aquesta implementació final només després d'un procés llarg, amb molta massatge, i alguns sots en el camí. DarkSend, en la seva forma final ha de:\n1. Les monedes Mix de manera que no és possible saber el seu origen, per tant, la cartera que està connectada.\n2. Amaga tot rastre de la moneda on venia, com les adreces IP i adreces de cartera, etc.\n3. Fer això de manera descentralitzada, confiança-menys.\n4. Fer l'anterior perquè les transaccions d'un usuari poden ser processats immediatament.\nPer què és Darkcoin sent desenvolupat per ser completament anònima?\nAl principi, el Sr. Duffield planejat en fer la seva moneda difícil però no impossible de rastrejar. La comunitat aviat li va fer adonar-se que no era suficient. Si hi havia una manera de trencar la intimitat, la privacitat es trencaria. Sempre hi ha molt a parlar sobre les institucions governamentals desxifrar la nostra informació privada.\nNo obstant això, el veritable problema, i les persones amb més motivació per trencar la nostra privacitat no són els governs, sinó lladres d'informació privats en lloc de hackers, lladres de monedes i els venedors. Aquestes són les persones amb el temps, la motivació i el talent a la ruïna sentit de la privacitat i la seguretat d'una altra persona, molt més que una institució governamental, tot i que no desitjo per descomptar ells tampoc. En qualsevol cas, la NSA dels Estats Units és l'amenaça estàndard, va imaginar o no, que nosaltres portem a terme cap solució en contra per veure si la solució del Sr. Duffield és prou bo.\nTambé és l'entrada i desafiaments de la comunitat de monedes de xifrat que van empènyer el Sr. Duffield per millorar Darkcoin fins que tinguem actual de DarkSend, i d'acord amb el Sr. Duffield, forma final. Actualment en proves, DarkSend + aconsegueix amb èxit les condicions anteriors. Això es fa simplement fent passar la "barreja" a través de diversos nodes anomenats "masternodes" on fins i tot si un masternode és un mal jugador i registrar la informació sobre les transaccions que està processant, no serà capaç d'esbrinar informació real. No es pot saber si les transaccions s'han processat ja dues vegades, quatre vegades o vuit. Si ells són els primers a rebre la transacció d'una cartera (que es pot deduir com serà obvi que no va venir d'un company masternode), encara no se sap la seva forma final (o número de compte al blockchain) quan s'acaba el processament.\nAixò fa que qualsevol intent de registre inútils, i per suposat la confiança-menys. Les possibilitats que un grup de masternodes corrompudes en el control d'un sol mal jugador seria capaç de recollir la informació per a una moneda de principi a fi es redueix exponencialment mitjançant el nombre de capes de mescla. A més, el nombre de masternodes necessaris per a estar en mans d'una entitat financera és improbable. Això fa que el sistema pràcticament impossible de desxifrar, i certament impossible de trencar amb regularitat.\nL'última realització brillant Mr. Duffield tenia era que si hagués les monedes denominats mixtos i mentre estaven aturats a la cartera, sempre hi haurà monedes disponibles per a barrejar-se amb, i les noves monedes pre-denominats estaria en la llista per quan una persona vol enviar-los. Això soluciona el defecte molest i potencialment mortal d'haver d'esperar, de vegades molt de temps, per fer un pagament perquè no hi ha ningú més al voltant de fer pagaments a barrejar amb. Les monedes que esperen a la llista ja s'han fet impossible de trobar, i el canvi de la transacció, amb el temps, ser enviat per a la barreja una vegada més abans de ser enviat a terme en un altre pagament. D'aquesta manera, tot i que el canvi no es pot connectar a ella de transacció anterior.\nCom es pagaran masternodes de Darkcoin?\nLa resta de les millores de DarkSend + impliquen els pagaments als masternodes. Es tracta de millores sota el capó, que canvien el sistema de votació i el sistema de rebuig de manera que els miners, que han demostrat ser jugadors de l'equip poc fiables, ja no hi seran a càrrec de la votació per a la qual se li paga masternode, i quan es neguen a pagar la masternode, es rebutja la seva bloc. Això es demostra en les proves per a resoldre les qüestions que es bifurquen prèviament experimentats per la xarxa quan la xarxa va tractar d'actualitzar a pagar masternodes pel seu treball.\nLa propera vegada: Com canviar el món masternodes cripto.\n10 Pastissos i galetes de Bitcoin saboroses\nQuè són les celebritats que diuen sobre Bitcoin? Aquí tens 6 tweets que vols llegir\nCom executar una granja rendible de mineria Bitcoin


Cala Trebalúger - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Trebalúger)\nLa platja de Trebalúger representa l'essència que cercava la UNESCO quan va declarar l'illa de Menorca Reserva de la Biosfera. Es troba a la part sud de l'illa entre el municipi d'Es Migjorn i Ferreries.\nEntre Cala Galdana i Cala Escorxador\n39° 56′ N, 3° 59′ E / 39.93°N,3.99°E / 39.93; 3.99\nÉs una platja verge, que s'ha preservat gràcies principalment per la dificultat d'accés que té, ja que per arribar-hi s'ha de caminar una hora i mitja a través del Camí de Cavalls.\nDes de l'oest es pot accedir a Trebalúger per Cala Galdana, passant per la platja de Cala Mitjana i des de l'est es pot accedir des de la platja de Binigaus passant per les cales de Cala Escorxada i Cala Fustam. Una altra manera d'arribar-hi sense caminar és en barca. Aquests condicionants fa que aquesta platja sigui un lloc tranquil, sobretot, fora del mes d'agost.\nEn aquesta platja desemboca el torrent de Trebalúger. El barranc que porta aquest torrent, és el barranc de Son Fideu. Aquest barranc s'utilitzava antigament per a l'agricultura de regadiu, ja que gaudia de fonts d'aigües naturals i d'unes condicions climatològiques molt bones per al cultiu d'arbres, sobretot, fruiters.\nLa platja té una arena molt blanca i fina característica de les platges del sud de Menorca. No és una cala molt gran i la seva aigua és de color blau turquesa, clara i neta.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Cala Trebalúger\nCala Trebalúger, a Platges de Menorca\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cala_Trebalúger&oldid=18157567»\nLast edited on 19 feb 2017, at 19:35


lo carrer del riu: 13/06/2009\nCarod-Rovira lamenta que "hi hagi més recursos per reactivar bancs i caixes que per fer possible el finançament"\n... i no parlem del futbol !!*!! El vicepresident del govern, Josep-Lluís Carod-Rovira, ha lamentat aquest dissabte que "hi hagi més recursos per reactivar bancs i caixes que per fer possible el finançament" dels diversos territoris "autònoms començant per les necessitats que té Catalunya com a comunitat política".\nEl republicà ha dit que li sembla "bastant incomprensible que per part del govern central hi hagi recursos per tot".\nCarod ha reiterat que estan pendents d'una nova proposta per part del govern perquè la que hi ha ara no l'accepten "perquè no reuneix el bàsic que contempla l'Estatut i que la societat catalana requereix". El vicepresident ha fet aquestes declaracions durant la inauguració de la biblioteca municipal 'Ilturo' de Cabrera de Mar (Maresme), després ha participat en la jornada de les seleccions catalanes a Mataró.\nJoan Puigcercós creu que la xifra pel finançament anunciada per la Salgado és una 'burla' per Catalunya\nEl president d'ERC, Joan Puigcercós, ha afirmat que la xifra de 9.000 MEUR addicionals per al finançament autonòmic anunciada per la ministra d'Economia espanyola, Elena Salgado, dels quals 1.800 serien per Catalunya, és 'una falta de respecte i una burla' per Catalunya. Ha insistit que la societat catalana necessita el nou sistema de finançament per millorar les infraestructures i ajudar les famílies més necessitades. Al mateix temps ha demanat a Zapatero i a Montilla 'respecte i seriositat' per tancar la negociació. El republicà ha anunciat que si el 15 de juliol no s'ha arribat a un acord 'entrarem en una nova fase de democràcia'. Llavors, segons Puigcercós, caldrà 'tancar la carpeta' i buscar noves formes per aconseguir el nou finançament.\nL'Estat desafia Catalunya dient que només afegirà 9.000 milions per al finançament\nEl govern espanyol va oficialitzar ahir que només aportarà 9.000 milions d'euros addicionals per al finançament, en un moviment estratègic clau per posar contra les cordes Catalunya, que fa mesos que rebutja aquesta quantitat –n'havia demanat, com a mínim, 12.000– i tampoc no accepta els criteris de repartiment que planteja l'Estat. A poc més d'un mes perquè s'exhaureixi l'últim termini fixat per Madrid per acordar el model, l'anunci evidencia l'enrocament de l'executiu de Zapatero i deixa molt poc marge d'actuació a la Generalitat, que no està disposada a rebaixar plantejaments i reitera que es pot quedar al marge del pacte que Madrid rubricarà amb la resta de territoris. Per CiU, l'anunci de la xifra és «un acte d'humiliació» per al país.\nAvui: Salgado: 9.000 milions i prou!\nJordi Miralles diu en el Consell Nacional d'EUiA que el tripartit "dóna ales" a CiU\nEl coordinador general d'EUiA, Jordi Miralles, ha manifestat que el govern "dóna ales" a les polítiques de CiU. Ha dit que aprovar "polítiques que afavoreixen els interessos del que representa CiU té costos cap als sectors més populars" i per tant ho ha considerat com "un error" que "desmotiva l'electorat d'esquerres".\nEn aquest sentit, ha considerat que és "un error profund donar-li ales a aquells que podrien coronar una majoria política".\nMiralles ha explicat que "mirar cap a CiU és un error" i ha considerat que ERC i el PSC li han obert "nous espais polítics, nous espais socils i més presència comunicativa" a CiU. Considera que és per aquest motiu que "una part de l'electorat d'esquerres s'ha quedat a casa i l'electorat de dretes ha anat a votar".\nMialles ha exposat que durant el Consell Nacional d'EUiA que s'ha fet al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona s'ha posat de relleu durant l'anàlisi dels resultats de les eleccions europees que "preocupa molt l'avenç de la dreta" perquè "la crisi continua però la sortida la liderarà la dreta i això tindrà conseqüències".\nPer Joan Ridao apujar impostos no és la manera de sortir de la crisi\nEl secretari general d'ERC, Joan Ridao, s'ha referit a l'augment dels impostos de la gasolina i el tabac que aquest divendres va anunciar la ministra Salgado. 'Els únics brots verds que s'aprecien són en forma de pujada d'impostos, però creiem que no és apujant impostos, ni que siguin indirectes i especials com la benzina i el tabac, que sortirem de la crisi', ha assenyalat. D'altra banda, Ridao ha subratllat que la xifra del nou milions d'euros que també va anunciar Salgado per a totes les autonomies és 'inacceptable'. 'El 15 de juliol ens veurem les cares però si la proposta no és bona, que comenci a preguntar-se Zapatero amb què compte per acabar la legislatura', ha sentenciat.\nJoan Laporta: "el model del Madrid és imperialista i té aires de prepotència"\nEl president del Futbol Club Barcelona, Joan Laporta, ha carregat amb duresa contra el "model" que segueix el seu rival, el Reial Madrid, acusant el club blanc d'exercir un "imperialisme" amb "aires de prepotència" en relació amb els recents fitxatges madridistes, Kaká (65 milions d'€) i Cristiano Ronaldo (94 milions d'€).\n"El model del Madrid és imperialista i té aires de prepotència", ha declarat Laporta després de jugar un partit de veterans. Davant d'aquesta idea, el president blaugrana ha contraposat el model del Barcelona, "basat en l'esforç, el talent i la previsió", segons ha dit.\nEl Col·lectiu Contra la Corrupció ha convocat per a avui la concentració No a la corrupció - Camps dimissió a la plaça de la Verge de València, a 2/4 de 7 de la vesprada. El grup, que assegura comptar amb més de 6.200 adhesions, convoca la concentració amb l'ànim de ‘fer pública la convicció que tenim molta gent que el govern valencià ha derivat cap una pseudo-dictadura, plena de corrupció i de ridiculesa, i que no ens mereixem les persones que vivim a la terreta'.\nEl col·lectiu raona que el País Valencià no es mereix que Camps 'ens utilitze anomenant-nos cada vegada que s'intenta defensar. El poble valencià NO ha de responsabilitzar-se ni de les males maneres, ni dels errors comesos pels seus governants’. Tot i la implicació de Camps en el conegut com a cas Gürtel de corrupció, el Partit Popular va sumar diumenge 981.482 vots al País Valencià, un 52,3% del total. El resultat va ser interpretat pels ideòlegs populars com una mostra de confiança de la majoria de valencians envers el seu president.\nVilaWeb: Centenars de manifestants demanen a València la dimissió de Camps\nDia clau per a l'impuls de les seleccions esportives catalanes\nAvui és un dia important per a les Seleccions Esportives Catalanes. Coincideixen dos esdeveniments relacionats amb l'impuls a la internacionalització de l'esport català. Per una banda se celebra a Mataró el Dia de les Seleccions amb encontres esportius de gran nivell. Per altra banda, també se celebren eleccions a la Federació Catalana de Futbol on la candidatura de Jordi Casals, que aposta clarament per l'impuls a les seleccions esportives del país, s'enfronta a la candidatura continuista de Jesús Farga. Així ho ha explicat el vicepresident de la Plataforma ProSeleccions Esportives Sergi Blàzquez que s'ha mostrat convençut del triomf de Casals que permetria rellançar qüestions encallades com la celebració del Torneig de les Nacions.\nAvui: Jordi Casals, nou president de la Federació Catalana de Futbol


No endarreriu les vacunes (Carlos González)\nNo endarreriu les vacunes\nL'edat per administrar les vacunes als nens és el resultat d'un delicat equilibri. Si es posen massa aviat, no sempre són efectives, perquè el sistema immunitari d'alguns nens encara no hi respon prou bé (i és per això que es repeteixen diverses dosis de la mateixa vacuna, perquè alguns nens no responen a la primera). I si posem la vacuna massa tard, augmenta el risc que el nen agafi la malaltia abans de vacunar-se.\nEl primer factor, l'edat en què la vacuna comença a ser prou eficaç, depèn del tipus de vacuna. Només la de la tuberculosi (que, d'altra banda, ja no s'administra al nostre país) i la de l'hepatitis B són efectives al naixement. Tant de bo totes les vacunes fossin efectives en aquest moment, perquè els nens ja podrien sortir vacunats de l'hospital. Però altres vacunes, com la de la diftèria, el tètanus i la tos ferina, comencen a ser eficaces al voltant dels dos mesos. La vacuna del xarampió s'administra normalment als 12 mesos, però ocasionalment, quan hi ha un brot al país, s'avança als 9 mesos o abans. Però la seva eficàcia entre els 6 i els 12 mesos és parcial, i cal repetir una altra dosi als 12 mesos.\nEl segon factor, el risc que el nen emmalalteixi abans de vacunar-se, depèn de la situació epidemiològica de cada país. A tota l'Europa Occidental les primeres vacunes es posen als dos, quatre i sis mesos. Alguns països nòrdics, amb un excel·lent sistema sanitari i un risc molt baix, es permeten el luxe d'esperar als tres mesos. Molts països del Tercer Món, d'altra banda, han de posar les primeres vacunes, quan poden, al mes i mig, perquè seria massa perillós esperar als dos mesos. Ara bé, alguns pares, enganyats per metges ignorants, endarrereixen la vacunació dels seus fills. Els han fet creure que "són massa petits per a tanta vacuna" o alguna tonteria semblant. Mentre siguin casos molt aïllats, no hi ha gaire perill, però si endarrerir-les es posa de moda, les conseqüències poden ser terribles.\nCada any neixen a Espanya mig milió de nens. Hi ha, doncs, en tot moment, 83.000 bebès més petits de dos mesos encara sense vacunar. L'únic que protegeix aquests nens contra la tos ferina o la diftèria és el fet que tots els altres sí que estan vacunats. Per cada mes que es posposés la vacunació, hi afegiríem 41.000 nens sense protecció. Augmentaria el risc d'epidèmia, igual que el risc d'incendi forestal augmenta quan s'acumula la llenya seca. Endarrerir la primera vacuna fins a l'any produiria, sens dubte, una catàstrofe. Cal seguir amb la màxima exactitud possible el calendari oficial de vacunacions. No ve d'un dia, esclar. Però, en canvi, sí que ve de dues setmanes.


Menards matalassos i quadres a preus a l'engròs | Rayson\nGuiat per la innovació científica i tecnològica, Rayson sempre es manté orientada a l’exterior i s’adhereix al desenvolupament positiu a partir de la innovació tecnològica. Menards Matalàs i Box Springs Tenim empleats professionals que tenen anys d'experiència en la indústria. És que proporcionen serveis d'alta qualitat per a clients de tot el món. Si teniu alguna pregunta sobre els nostres nous productes Menards matalàs i ressorts de caixa o voleu saber més sobre la nostra empresa, no dubteu a posar-vos en contacte amb nosaltres. Els nostres professionals m'agradaria ajudar-vos en qualsevol moment. Aquest producte és sens dubte una opció segura per a qualsevol persona que experimenta algun tipus de molèsties, com ara al·lèrgies i diverses condicions de la pell.


El desguace de las musas - Recomanació teatral - Neus Mònico Fernández - Teatre Barcelona\nEl desguace de las musas: Quan els llums s’apaguen\nVaig triar aquest espectacle perquè m’agrada molt la companyia de La Zaranda, i la seva manera de veure i treballar el teatre. Dit això, suposo que us estranyarà la meva puntuació.\nQuan em vaig llegir l’article d’on havia nascut aquesta història, em va cridar molt l’atenció: “El desguace de las muses nació en las calles del barrio chino de Barcelona”. Per ser més exactes, l’autor Eusebio Calonge es va inspirar en el cafè teatre de La Bodega Bohemia, un espai actualment desaparegut, en el que actuaven cantants i artistes controvertits i transgressors, que van passar sense pena ni glòria, com l’Andrés Villarrossa, que en vam saber d’ell gràcies a en Marc Rosich i l’Oriol Genís, en l’espectacle “Qué fue d’Andrés Villarrossa”. Així que anava amb les expectatives molt altes: el tema m’agradava, i tal i com us he dit al començament de la meva recomanació, la companyia i la seva manera de fer també m’agraden molt.\nM’agrada molt les històries del teatre, que se’n parli, que se’l homenatgi. Saber què hi ha al darrera dels llums i els focus, i conèixer qui s’amaga darrera aquella imatge que es veu reflectida en el mirall envoltat de bombetes, o sota el maquillatge i la disfressa d’un personatge. Conèixer que passa amb els artistes quan arriben al final de la seva carrera, com és el cas dels personatges d’aquesta obra, artistes oblidats, artistes que està al límit de la seva vida, ex-coristes o artistes que van passar sense pena ni glòria pels escenaris.\nQuè ha passat dons?\nNo hi he connectat. No m’he cregut als actors. No m’han emocionat. No m’han transmès. Se m’ha fet llarga i avorrida. Fins hi tot m’ha donat la sensació que de vegades alguns actors improvisaven. Els he trobat molt repetitius i no m’han aportat res del que m’esperava.\nHa estat una llàstima, perquè estic del tot segura que aquesta companyia podia haver-li tret molt més de suc a tot plegat.\n← Tornar a El desguace de las musas


Comunicacio – Tàg El Vendrell\n71 results for author: Comunicacio\nLa programació del Temporada segueix aquest proper dissabte amb un espectacle d'alt nivell, de gran prestigi internacional, i que captiva l'espectador des del primer minut. La companyia Brodas Bros és un referent de la dansa urbana i el hip hop, i arriba aquest dissabte al Teatre Àngel Guimerà amb el seu nou espectacle ... More\nLa programació familiar del Temporada arrenca aquest proper diumenge dia 13, al Teatre Àngel Guimerà, amb un espectacle que sorprendrà a grans i petits. El Circ Pistolet mostarà un escenari desordenat, uns acròbates que arriben tard..., i el músic, apareixerà? Aquest és el tret de sortida d’aquest nou espect... More\nLa programació del Temporada ha arrencat el passat dissabte 19, a l'Auditori Pau Casals, amb el flamenc jazz com a protagonista, i amb gran èxit de públic. El Teatre Àngel Guimerà acollirà la seva primera cita d'aquest 2022 el proper dissabte 5 de març, amb una de les obres més aplaudides de la taquilla barcelonina: ... More\nLa programació del Temporada torna aquest febrer, amb una programació que s'allargarà fins a mitjans de maig, amb un total de 13 espectacles, que segueixen apostant per la qualitat i la diversitat. El primer d'ells, el dissabte 19 a l'Auditori Pau Casals, té el flamenc jazz com a protagonista. Un concert dirigit per ... More\nLa programació del Temporada tardor finalitza aquesta setmana al Teatre Àngel Guimerà, després de 2 mesos d'èxits i amb entrades esgotades en la major part dels espectacles. El públic, per tant, ha tornat a respondre positivament a l'oferta teatral i musical al Vendrell, fidelitzant les propostes del Temporada en el seu ... More\nLa programació del Temporada tardor està arribant ja a la seva recta final. La propera cita és aquest dissabte, amb una obra de teatre, 'Classe', que ens plantejarà una sèrie de reflexions amb les quals s'hi pot trobar qualsevol família, en el seu dia a dia. El fill de la Sarah i el Brian té 9 anys. El seu mestre ... More


Castellers Escolàpies Sant Martí: de març 2016\nAssaig 31 de març\nDesprés de les vacances de Setmana Santa hem reprès els nostres assajos de castells.\nEn la primera part ens ha falta força gent, així que hem practicat una mica els pilars nets i els poms de dalt. Però de seguida ens hem posat a fer activitats lúdiques consistents en enfilar segons als baixos i fer que canviïn de baix, o bé posar un castell dins d'un altre castell i fer canvis de rengle.\nSón activitats interessants de fer perquè ajuden a millora l'equilibri i a guanyar confiança en un mateix i en els companys.\nDesprés de dinar ens hem posat seriosament a treballar i hem descarregat un fantàstic pilar de tres aixecat per sota. Però el segon que hem intentat ha pujat descompensat quan el segon s'enfilava al baix, i ha acabat fent llenya.\nSortosament ningú s'ha fet mal, així que hem continuat el nostre assaig amb el 7d4.\nHem pujat dosos, però quan s'estaven col·loquen les aixecadores, el pom del quatre s'ha anat deformant per caure finalment arrossegant, de pas, l'altre pom al fallar el baix.\nHa estat un error d'un dels dosos que no ha sabut com ajudar a la companya, però només hem tingut un parell de contusions, però res seriós.\nSembla ser que ens han passat una mica factura les vacances de setmana santa, i esperem que les cosdes vagin a millor a partir d'ara.\nSuposo que us heu fixat que ja estem triant el model de la samarreta d'aquest anys, i alguns dels nostres pares han mostrat interès per tenir-ne també una. Si és així, feu-nos arribar a través dels vostres fills o filles quina talla de samarreta necessitaríeu, o bé enviu un mail a mariusarias@escolapiessantmarti.org\nA mitjans del mes d'abril farem la comanda, així que no us adormiu.\nAprofito l'avinentes per comunicar-vos de que potser canviarà la data del concurs, doncs el cap de setmana del 14 de maig coincideix amb el pont per la segona pasqua, de manera que moltes famílies probablement volen marxar fora. S'està parlant de la possibilitat de traslladar el concurs al cap de setmana del 28-29 de maig. Us anirem informant puntualment.\nPublicat per Màrius a 9:16 Cap comentari:\nElecció del disseny de la nostra samarreta\nAvui reprenem els assajos i que res millor per començar que triar el disseny de la nostra samarreta?\nAquí teniu els tres dissenys presentats:\nResponeu el Formulari de Google i sabrem la resposta.\nTeniu de temps fins el proper dilluns!\nPublicat per Màrius a 1:37 Cap comentari:\nAssaig d'avui, 17 de març\nJa estem a menys de dos mesos del concurs i de nou ens hem trobat per assajar castells al pati de l'escola.\nAvui però ha estat un dia estrany per fer-ho, doncs estem en plena setmana de Treball de Síntesi (o de Recerca per als alumnes de 4t de l'ESO) i això ha fet que molts alumnes no estiguessin amb nosaltres. A més, els ànims eren diferents, com si ja s'ensumessin les vacances!\nAixí que realment, s'ha fet el que s'ha pogut.\nEn la primera part, hem practicat una mica de pilars mentre que per una altra banda hem practicar els poms del set. El millor de que hi hagi poca gent és que dóna l'oportunitat de provar a nova gent i, fins i tot, noves posicions. I en aquest castell així ho hem pogut fer. Trobem que ha estat força interessant.\nDesprés de dinar hem practicat el castell de cinc, tant a nivells de poms com de baixos.\nCom ja déiem al principi, el dia no ha donat per molt, pero alguna cosa hem pogut fer. Ara tenim les vacances de Setmana Santa i tindrem la darrera embranzida.\nBona Pasqua a tohotm.\nPublicat per Màrius a 9:42 Cap comentari:\nDos mesos per al concurs!\nDe mica en mica la data del concurs es va acostant.\nAvui hem rebut un correu dels Castellers de Barcelona on ens conviden a un pica-pica després del concurs:\nEns trobem a dos mesos vista del 2n Concurs de Castells\nInterinstituts, que se celebrarà el proper dissabte 14 de maig pel\nmatí i esdevindrà el primer acte de les Festes de Primavera del\nClot-Camp de l'Arpa.\nEn aquesta edició afegirem un pica-pica, que tindrà lloc al nostre\nlocal quan acabi el concurs, per tal de fer germanor entre les\ndiferents escoles i celebrar els èxits de cadascuna. A més, aquell\nmateix dia per la tarda actuarem a la Festa Major de Navas, a escassos\ncarrers del nostre local, i no cal dir que hi esteu més que convidats.\nA més, ens adjunten un link d'un vídeo que pot ser molt interessant...\nCastells d'aquest cap de setmana a Barcelona\nAssaig 10 de març\nAvui ens hem tornat a trobar al pati de l'escola per assajar els nostres castells de nou.\nAvui hem practicat en la primera part els pilars. Avui ens han fallat dues de les segones 'oficials' dels futurs pilars de quatre, així que hem provat noves combinacions en posicions de segons i terços, i intentar trobar l'equip idoni de treball. Però no ha hagut sort. És una cosa que haurem de continuar treballant.\nTot i així, hem volgut provar un nou segon damunt pinya, un de pesat però que d'anar bé podria donar molta solvència al pilar. Però no havia prou pinya i no tenim gent prou alta com per subjectar-lo bé i, cal afegir, que ell tampoc s'ha trobat còmode. Així que no ens ha convençut ningú.\nEn la segona part hem assajat un castell nou, el 5d4a (cinc de quatre amb agulla). Aquest és un castell inèdit per a nosaltres però cal reconèixer que ha anat força bé.\nEl castell de cinc ens permet posar a gent de baixos que no ho fan habitualment, així que hem posat a persones que normalment fan de laterals o primeres mans i els hem posat allà. També hem intentat posar dosos nous, sempre amb la idea de que participi en els castells el màxim possible de persones.\nPrimer hem explicat als baixos com s'havien de posar a terra. Tot seguit hemm muntat els poms de dalt també a terra per a que l'enxaneta practiqui el traspàs entre poms. I cal dir que ha anat mot bé.\nAixí que tot seguit, ho hem intentat lligar tot. Però ens ha fallat la tècnica de pujar per part de dosos, així que per manca de temps, hem desmuntat la torre i hem fet pujar l'acotxador al tres, per a després fer la transferència a l'agulla.\nAquesta part ha sortit molt bé, així que ens hem anat amb un bon gust de boca doncs tenim la sensació de que tenim un altre castell al cabàs.\nLa setmana vinent estem treballant el Treball de Síntesi, així que és probable que ens fallin els alumnes de quart, de manera que serà una setmana de pas que, junt amb les vacances de Setmana Santa, ja ens posarà al mes d'abril, a poc més d'un mes del concurs!\nPublicat per Màrius a 8:58 Cap comentari:\nActuació Castellera aquest Cap de Setmana ben a prop nostre\nAquest cap de setmana comencen la temporada els Castellers de Barcelona i aquest diumenge ho fan molt a prop nostre, a la plaça Valentí Almirall (prop del Parc del Clot).\nTot i que si teniu molt 'mono' de castells, aquest dissabte també actuaran a la Plaça del Pi amb els Castellers de Cerdanyola, a les 16:30 h.\nPublicat per Màrius a 1:32 Cap comentari:\nAssaig 3 de març\nAvui hem fet un gran assaig i hem fet proves molt bones!\nPer començar ens hem dividit en dos grups. Per una banda hem agafat la gent de poms de dalt i hem practicat el doble pom del castell de set, fetn pujar a les acotxadores i travessar a les nostres dues enxanetes.\nPer altra banda, hem practicat el pilar de tres aixecat per sota.\nLa setmana passada vàrem tenir problemes a l'hora d'aixecar la segon damunt el baix, així que el primer que hem fet és agafar a les nostres segones i als nostres baixos i practicar l'enlairament d'unes respecte a les altres. Com ja havia explicat un altre dia, el pilar de tres aixecat per sota requereix la coordinació de tothom: la segon ha de pujar damunt el baix com si estigués pujant una escala, mentre que els aixecadors l'ajuden a fer-ho i les mans/laterals estan subjectant a l'enxaneta per a que no caigui.\nTot ha de ser molt fi, però ho hem fet molt bé. Així que després d'un parell de proves, hem aixecat el pilar sencer i l'hem descarregat sense problemes.\nHem tingut temps de fer dues proves més amb altres persones, però no hem aconseguit aicecar el pilar recte, així que els hem desmuntat tots dos.\nDesprés de dinar hem anat per practicar el 7d4.\nEn un primer moment hem tornat a posar els poms a terra i l'enxaneta els ha creuat fantàsticament, així que tot seguit hem posat els baixos, hem quadrat el castell i l'hem enlairat. De nou hem posat acotxadors i l'enxaneta s'ha enfilat a les espatlles del baix, però el patiment d'un dels dosos ens ha recomanat desmuntar. Però el castell el tenim. En breu el descarregarem, ja veureu.\nAra ja toca pensar en l'assaig de la setmana vinent, i esprem que siguem prou gent per practicar el pilar de quatre.\nPer altra banda, les baixes d'última hora de la colla, ens fan preveure la dificultat d'enlairar el 3d5, així que probablement provarem el 5d4 amb agulla.\nQuants més castells tinguem assajats, més segurs anirem al concurs.\nAixí que avui ens anem a casa amb un molt bon sabor de boca i la creença de que tornarem a fer un gran paper al concurs.\nPerò els castells no s'acaben per avui, Alguns de nosaltres anem a l'assaig dels Castellers de Barcelona per aprendre encara més. Si vols venir, ja saps on som.\nPublicat per Màrius a 9:05 Cap comentari:\nNous horaris d'assaig dels Casteller de Barcelona per a gent nova\nHola a tothom, ahir els Castellers de Barcelona ens van deixar 10 faixes per als nostres assajos de castells, i van aprofitar l'avinentesa per fer-nos saber el nou horari d'assaig per a la gent nova i canalla.\nEls dijous els dediquen a ensenyar tècnica en especial a la canalla, però aprofiten també per ensenyar a tothom que volgui entrar en el món casteller, sigui quina sigui la posició, la constitució física i l'edat\nSi esteu interessats en anar-hi poseu-vos en contacte amb en Màrius, qui us acompanyarà amb molt de gust.\nPublicat per Màrius a 1:59 Cap comentari:\nActuació Castellera aquest Cap de Setmana ben a pr...\nNous horaris d'assaig dels Casteller de Barcelona ...


Connectant-se amb l’escola: què funciona en la lluita contra l’absentisme escolar? | Fundacio Jaume Bofill\nLa situació actual generada per la crisi de la Covid-19 implica un fort risc de desvinculació de l’escola, especialment per part de l’alumnat socialment més desafavorit. El context de crisi sanitària, social i econòmica existent, la irrupció d’una relació escolar mancada de presencialitat i la falta de preparació d’alumnes i centres educatius per a abordar-la poden suposar un trencament amb la institució escolar.\nEl llarg període d’absència de classes pot accentuar alguns joves un sentiment de desvinculació escolar que fins i tot els pot dur a no reprendre el procés d’escolarització després d’estiu o a fer-ho de manera intermitent amb episodis d’absentisme.\nA Catalunya, al llarg del temps, s’han posat en marxa nombrosos plans i protocols contra l’absentisme, amb una aplicació desigual al territori. Desconeixem l’efectivitat d’aquests protocols, però l’evidència internacional ens indica que els programes de lluita contra l’absentisme escolar aconsegueixen reduir-lo.\nAra bé: Quines d’aquestes intervencions funcionen millor? Per a quins col·lectius i tipus d’absentisme? I, sobretot, quines lliçons en podem treure per abordar l’absentisme a casa nostra i en el context que ens deixa la crisi de la Covid-19?\nEls resultats d’aquesta revisió ̶̶ la més extensa sobre el tema feta fins ara ̶̶ es presentaran en un webinar el proper 7 de maig, a les 18h:\nRecercadores i professionals de primera línia hi debatran les implicacions d’aquests resultats en el context de la crisi provocada per la Covid-19.


EQUÀLITAT incorpora a la seua plantilla noves persones en pràctiques – EQUÀLITAT, participació i igualtat\nEQUÀLITAT incorpora a la seua plantilla noves persones en pràctiques\n3 febrero, 2019 empresa, equipoEQUÀLITAT\nLes contractacions han sigut possibles gràcies al conveni amb la UV\nLes alumnes estaran amb nosaltres durant un període de 3 mesos\nEl passat divendres, 1 de febrer de 2019, tres noves persones procedents de la Universitat de València s’han incorporat a la plantilla d’EQUÀLITAT per un període de tres mesos.\nLa nostra firma ha signat conveni amb la Facultat de Ciències Socials i la Facultat de Dret perquè alumnes del Grau en Sociologia i el Grau en Ciències Polítiques tinguen l’oportunitat de fer ací les seues respectives pràctiques curriculars.\nLes alumnes desenvoluparan accions de comunicació, disseny, polítiques públiques d’igualtat i implementacions de polítiques de govern obert, entre altres.\nA aquestes tres persones se’ls suma altra procedent del conveni amb el Màster de Polítiques d’Igualtat de la UV, que va començar amb nosaltres a principis del mes de gener 2019 i a dia de hui ja està immersa en gran part dels projectes de la firma.\n“Ens agrada molt renovar cada any aquests convenis i així brindar l’oportunitat d’aprender a l’alumnat de la Universitat de València, considerada una de les millors universitats del territori espanyol” comenta el soci-director i politòleg d’EQUÀLITAT, José Luis Sahuquillo.\n← El Plenari de l’Ajuntament de Llutxent aprova el seu Pla Municipal d’Igualtat per unanimitat\tEQUÀLITAT signa un conveni amb l’IES Berenguer Dalmau de Catarroja →


Torrelles ha reclamat la normalització de l’atenció ambulatòria a la reunió d'alcaldes i alcaldesses de petits municipis del Baix Llobregat - Llobregat Digital\nTorrelles ha reclamat la normalització de l’atenció ambulatòria a la reunió d'alcaldes i alcaldesses de petits municipis del Baix Llobregat\nDimarts, 8 de setembre de 2020 a les 11:00h\nVista exterior del CAP de Torrelles.\nL'alcalde Ignasi Llorente s'ha tornat a trobar virtualment amb alcaldes i alcaldesses de municipis de menys de 20.000 habitants del Consell Comarcal del Baix Llobregat.\nLa reunió ha comptat amb la participació de la Sra. Pilar Magrinyà, que ha representat al Departament de Salut i ha donat dades sobre la situació de la COVID-19 a la Regió Sanitària de Barcelona Àmbit Metropolità Sud, zona a la qual pertany Torrelles de Llobregat.\nDurant la reunió, l’alcalde Ignasi Llorente ha posat el focus en la necessitat de recuperar els serveis de pediatria a tots els Centres d’Atenció Primària de la comarca, que des de la primera onada de la pandèmia s’han vist recentralitzats.\nLlorente ha explicat que entén les dificultats i les necessitats dels mesos de més incidència de l’emergència sanitària, però considera que no es pot seguir posposant la reobertura, encara que sigui parcial, de l’atenció pediàtrica a una setmana de l’inici del curs escolar.\nA partir de la setmana vinent i amb la tornada a les aules, ha insistit en el fet que els infants i les famílies necessiten recuperar una atenció de proximitat i tenir garantits uns serveis mínims d’atenció sanitària al municipi.\nAixí mateix, a la trobada, s’han abordat els nous protocols pactats entre els Departaments de Salut i Educació per al curs escolar 2020-2021.\nA més, s’ha informat als consistoris que al llarg d’aquesta setmana la Generalitat de Catalunya elaborarà una guia per marcar les directrius per al professorat, les famílies i l’alumnat abans de la represa de les classes, prevista pel pròxim dilluns 14 de setembre.\nFinalment, la Sra. Pilar Magrinyà, en representació del Departament de Salut, ha explicat que Salut està tenint moltes dificultats per trobar professionals sanitaris que puguin cobrir totes les necessitats de la nova normalitat.\nTot i això, Magrinyà ha afirmat que segueixen treballant per poder desplegar un pla de reforç de l’atenció primària. Paral•lelament, ha recordat la importància de potenciar les consultes telemàtiques per evitar els desplaçaments innecessaris als centres sanitaris.


Festival Grec, últims dies | Barcelona Cultura\nFestival Grec, últims dies\nL'edició del 40è aniversari conclou amb una festa a la plaça de Margarida Xirgu\nEl Festival Grec encara aquesta setmana la seva recta final posant tota la carn a la graella de les millors estrenes i els concerts més esperats, asos a la màniga que faran vibrar la ciutat i pujaran la temperatura cultural de Barcelona. Com a acte destacat de la cloenda, cal tenir present el concert popular i gratuït a la plaça de Margarida Xirgu a càrrec Chico Trujillo. Serà el diumenge 31 de juliol i en ell podrem gaudir de ritmes llatins amb essència festiva, una banda consagrada al ball que explora el terreny de la cúmbia des de Xile.\nAltres estrenes destacades de la setmana que cal marcar en vermell a l'agenda són la del prestigiós director argentí Mario Pensotti, que ens porta la seva obra Cuando vuelva voy a ser otro, una història que parla del cop d'estat a l'Argentina des d'una perspectiva actual i transformadora. També cal destacar en l'apartat de circ l'estrena de Guadual de Leandro Mendoza, la història d'una companyia d'artistes que acaba perduda al mig de la natura; o Claudia, de La Conquesta del Pol Sud, un espectacle de teatre documental sobre una noia argentina filla de desapareguts i criada per militars del règim responsable.\nFinalment, la setmana del Grec es completa amb altres concerts de formacions com Ray Cuza & Septeto Sazonando de Cuba (Harlem Jazz Club, 28 de juliol), St. Paul and The Broken Bones (BARTS, 28 de juliol) i l'esperat concert al Teatre Grec del grup de referència del pop català, Manel, que tancaran les actuacions el dia 31 de juliol.\nData: fins al 31 de juliol.\nMés informació al web del Teatre Grec.


HORA BLAVA: Allò essencial\nEscultura Lluna, sol i una estrella de Joan Miró a la Fundació Miró\nJoan Miró va ser capaç de fer universal un món simbòlic de caire personal i d'arrels profundament catalanes. És una gran lliçó que hauríem de tenir més present. Allò que reconeixement en els altres no són les formes estereotipades que mimetitzen les modes, sinó allò que sabem únic i genuí. Paradoxalment, quan més sabrem expressar la nostra essència, estarem més connectats al món.\nM. Roser 8/7/15 19:40\nDe vegades em costa veure en una escultura, el què l'artista ha volgut plasmar...I potser aquesta no és de les més difícils, tot i aquesta espècie de trident que corona l'estàtua...\nConsol 11/7/15 6:25\nCrec, no n'estic segura, que aquest trident és una barretina. És cert que no sempre podem saber allò que l'artista ha volgut dir, però, potser, és més important allò que nosaltres sabem veure.\nsa lluna 9/7/15 9:12\nPotser si tots veiéssim el mateix, ningú es quedaria enamorat de res ni de ningú.\nUn enquadrament perfecte!\nConsol 11/7/15 6:27\nQui mira també fa un acte de creativitat i pot veure segons sigui la seva manera de ser.\nxavier pujol 9/7/15 11:32\nSóc dels que de jove m'afegia a la típica mofa sobre l'art de Joan Miró. "Això ho podria fer un nen!"\nAmb els anys m'ha acabat agradant i el reconec com un dels artistes més importants del segle XX\nConsol 11/7/15 6:34\nSí, a mi també em passa que algunes vegades mirant un objecte artístic em sorprèn més el valor que se li dona que l'objecte en si. En alguns casos, com en les obres de Joan Miró, ho he pogut arribar entendre i d'altres no.\nHelena Bonals 9/7/15 12:44\nCom més local, més universal, he sentit a dir alguna vegada de Joan Miró.\nAquesta és la síntesi que he volgut expressar.\nCarme Rosanas 9/7/15 16:56\nUix! Anava a fer el mateix comentari que l'Helena... Tu ja ho expliques molt bé i jo hi estic ben bé d'acord...\nConsol 11/7/15 6:36\nDoncs coincidim amb el mateix punt de vista.\nGlo.Bos.blog 10/7/15 12:26\nJo, com en Xavier, m'ha costat reconèixer el gran artista que era en Miró. No és gens fàcil interpretar l'esperit, l'essència de les coses molt més que l'embolcall extern.\nConsol 11/7/15 6:44\nSembla que hi ha artistes que van per davant en el temps i que si els arribem a reconèixer és sempre més tard. També nosaltres, simples espectadors, necessitem un temps per poder elaborar l'obra.\nLoreto Giralt Turón 10/7/15 17:38\nSempre m'ha agradat, Miró, això que no hi entenc un borrall ni sé si capto el que l'artista pretén transmetre. Però té alguna cosa que m'atrau.\nConsol 11/7/15 6:46\nAquesta és la seva essència i el seu valor, allò que no sabem què té.\nQue tinguis un bon cap de setmana, Loreto.\nAda 11/7/15 11:28\nQuan observes una obra d'art, no s'ha de pretendre analitzar-la tant, ni tan sols comprendre-la... vull dir, no és necessari tot això. Només cal gaudir d'ella, experimentar quines sensacions et produeixen i, si no et deixa indiferent, és que és bona!\nConsol 11/7/15 13:10\nPenso el mateix, però també penso que quan més referències tens de les corrents artístiques, més capaç ets de valorar l'obra.\nJordi 12/7/15 17:08\nPlenament d'acord amb la darrera frase del teu post, que ara parafrasejo i faig meva: com més subtil és l'expressió més a prop\nde la totalitat.\nConsol 14/7/15 16:07\nUn art subtil, un art total. La paraula subtil potser em confon. El teu comentari em recorda un documental de Tàpies pintant una obra. Tàpies feia un traç amb el cos, la ment i tots els seu sentits; el resultat era que el traç tenia una gran força expressiva.


Postoyaliy Dvor Hotel Kirov Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGertsena Street 15, Pervomaiski Raion, Kirov, Rússia, 610000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Postoyaliy Dvor Hotel\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Postoyaliy Dvor Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kirov. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kirov. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, biblioteca.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de billar. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Postoyaliy Dvor Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Kirov.


L’OTAN contra els kurds: la batalla per A’zaz - Anarkismo\nmaixreq / península aràbiga / iraq | imperialisme / guerra | opinion/analysis Tuesday February 16, 2016 17:23 by José Antonio Gutiérrez D.\ntraduït al català per embat.info\nL’OTAN, representada per l’Estat turc, porta dos dies bombardejant despietadament a les milícies kurdes del YPG que avancen al nord d’Aleppo cap a les ciutats de A’zaz i Tal Rifaat. Els bombardejos, que han mort almenys a 23 civils, s’han centrat en la base aèria de Menagh, conquistada el 2013 per una coalició de “rebels”, entre els quals participava Al-Qaeda (el front Al-Nusra) i altres que després acabarien en l’Estat Islàmic. Aquest és un punt clau per abastir la “rebel·lió” al servei de les petro-teocràcies i dels interessos dels EUA i la UE. Ahmet Davutoglu ha dit que ha informat d’aquests bombardejos al vicepresident dels EUA Joe Biden, que encara que públicament no aprova la intervenció militar, tampoc l’ha condemnat ni ha pres accions per frenar l’Estat turc, el qual mai actuaria sense la certesa absoluta que EUA acabaria donant-los suport. [Castellano] [Italiano] [English]\nQuan es tanca el setge en contra de la reacció fonamentalista armada a Síria, el règim d’Ankara, que els ha patrocinat generosament durant un lustre de carnisseria, comença a posar-se nerviós. Se’ls està acabant el joc des de la irrupció amb força de les guerrilles kurdes del YPG en contra de l’Estat Islàmic, des de la intervenció russa i la participació decidida de milícies de Hezbollah en la lluita en contra d’aquesta bigarrada aliança d’oportunistes i fonamentalistes en armes que no busquen sinó enderrocar Assad i acabar amb les milícies kurdes. Per això han procedit a intensifica els seus bombardejos en contra dels kurds que operen al nord del país, alhora que donen cada vegada símptomes més clars de cercar una intervenció directa en el conflicte sirià, per allargar la vida a una aventura militar criminal que no ha aconseguit sinó portar dolor i mort.\nAquí s’acaben de caure les caretes. L’OTAN, representada per l’Estat turc, porta dos dies bombardejant despietadament les milícies kurdes del YPG que avancen al nord d’Alep cap a les ciutats de A’zaz i Tal Rifaat . Els bombardejos, que han matat almenys a 23 civils , s’han centrat a la base aèria de Menagh, conquerida el 2013 per una coalició de “rebels”, entre els quals participava Al-Qaida (el Front Al-Nusra) i d’altres que després acabarien a l’Estat Islàmic. Aquest és un punt clau per abastir la “rebel·lió” al servei de les petro-teocràcies i dels interessos dels EUA i la UE. Ahmet Davutoğlu ha dit que ha informat d’estos bombardejos al vicepresident d’EUA Joe Biden, qui encara que públicament no aprova la intervenció militar, tampoc l’ha condemnat ni ha pres accions per a frenar a l’Estat turc, el qual mai actuaria sense la certesa absoluta de què EUA acabaria recolzant-los. Recordem que l’OTAN havia dit, al mig de la crisi amb Rússia, que defendrien aferrissadament la “integritat territorial” de l’Estat turc, argument que el règim d’Ankara esgrimeix per a atacar els kurds, dient que són una amenaça per al seu monolític concepte d’unitat nacional. Això pot ser tot just el preàmbul per a la intervenció directa, per terra, de les tropes de Erdoğan, idea amb la qual ja va amenaçar la setmana passada. La façana de la suposada unitat contra l’Estat Islàmic és una farsa: l’Estat turc, i amb ells l’OTAN, aposten per la desestabilització i la prolongació del bany de sang sirià, alhora que lluiten en contra del moviment llibertari kurd.\nApostant per l’estratègia de l’enclusa i el martell, alhora que colpegen als kurds en territori sirià, i alimenten a grups retrògrads en armes per acabar amb les milícies del YPG, l’Estat turc colpeja també als kurds en el seu propi territori, buscant aixafar el seu esperit rebel. Porten mesos imposant l’estat de lloc en territori kurd a l’Estat turc, avançant operatius militars i repressius, bombardejant. Mentre els mitjans occidentals s’escandalitzaven amb la destrucció del patrimoni cultural, històric i arqueològic de l’Estat Islàmic en llocs com Palmira (Síria) i ho denunciaven als quatre vents, s’han quedat muts de la sistemàtica destrucció del patrimoni de la Humanitat que l’Estat turc està realitzant en la regió kurda a les seves fronteres: segons informació de la Municipalitat de Diyarbakır (10/02/16) el districte Sur de Diyarbakır ha sigut bombardejat i els seus històrics murs, considerats patrimoni per la UNESCO han sigut severament destruïts. El 70% dels edificis en la secció est de la ciutat antiga també han sigut afectats, mentres 50.000 persones de Sur han degut desplaçar-se dels seus llars per la violència i el terror de l’Estat.\nVan creure, des d’Occident, poder utilitzar els kurds per oposar-se als sectors fonamentalistes “incontrolables”, però els va sortir el tret per la culata. Els kurds són un actor polític madur, amb massa experiència de lluita a sobre com per deixar-se utilitzar com a simples titelles per les potències. Quan EUA va començar la seva estratègia de dissenyar el Mig Orient, imaginant-se que sorgirien per tot arreu règims titelles, associats amb les teocràcies del Golf i desitjosos de regalar el seu petroli a canvi de res, no comptaven amb els kurds, ni amb el seu projecte socialista llibertari i de democràcia radical; tampoc comptaven amb les enormes forces populars que aquesta estratègia intervencionista va desencadenar. És veritat que encara no acaba de florir un Mitjà Orient llibertari que s’anuncia en el poder popular que neix des del Kurdistan i que s’irradia cap a tota la regió; però també és cert que els EUA han sigut incapaços d’imposar-se, han acabat d’erosionar la seva hegemonia en la regió, i els seus socis s’han mostrat a plena llum: no hi ha hagut un moment en les últimes dècades en què els xeics hagin estat més nerviosos que ara. D’aquí la violència del califa improvisat d’Ankara en contra dels kurds.\nDe la mateixa manera que la batalla per Kobanî va ser clau per a revertir l’avanç de l’Estat Islàmic, avui, la batalla per A’zaz és clau per a eradicar al fonamentalisme armat i per a defendre l’expansió, consolidació, i el dret a existir del projecte autonòmic, llibertari i confederal kurd.\nRelated Link: http://embat.info/lotan-contra-els-kurds-la-batalla-per-azaz/


Divendres 1 d’abril torna “Ulldecona va de tapes” – Ajuntament d'Ulldecona\nAssamblea de l’economia social i solidària impulsada per l’Ateneu Cooperatiu de les Terres de l’Ebre\nAmb l’eslògan “Destapa les ganes” Ulldecona recupera el proper divendres, 1 d’abril, la ruta de les tapes, una de les activitats més esperades de l’any després de dos temporades d’obligada aturada degut a la Còvid-19.\nDurant tres divendres d’abril (1, 8 i 22), de 18:30 a 21h. tretze establiments del municipi oferiran una tapa elaborada amb producte de proximitat i en format innovador que podrem gaudir degustant amb els amics o familiars. El preu de la tapa i quinto/aigua o copa de vi de la DO Terra Alta és enguany de 4€. Als propis establiments hi haurà un desplegable amb tota la informació pertinent i, que a més, ens servirà per escollir la tapa que més ens ha agradat i poder optar a dos premis, un sopar de tapes per a dos persones a l’establiment de la tapa guanyadora i un altre a escollir per l’afortunat/da. Com a novetat en aquest esperat retorn de l’Ulldecona va de tapes, enguany hi ha una app específica (vadetapes.com) on trobem imatges de cada tapa, tots els ingredients, les intoleràncies … i altra informació relacionada.\nTambé s’ha organitzat un concurs a instagram per a la història més creativa de la #ullvadetapes22 amb un suculent premi, 200€ a bescanviar al comerç local. Els bars i restaurants participants són els següents: Alameda, Infinity Burguer, Celedoni, La Masia, Taperia Dalia’s, La Pollera, Lo Paseo, El Moset d’Exequiel, Oco, Xocola’t, La Taska de Sisco, La Plaça i La Cantonada.


Els Mossos fan onze detencions per robatoris a turistes a la ciutat de Barcelona cada dia\nEls robatoris a turistes han pujat un 7% el primer semestre de l'any\n27/08/2015 - 14.15 Actualitzat 27/08/2015 - 17.22\nCada dia hi ha 11 detencions per robatoris a turistes a la ciutat de Barcelona. Aquests robatoris han pujat durant el primer semestre de l'any un 7%, segons ha pogut saber Catalunya Ràdio. La policia va fer 2.100 detencions.\nEn la majoria de casos, es tracta de furts sense violència. L'intendent dels Mossos, Joan Portals, ha explicat que normalment els turistes "no perceben el moment del robatori i no s'adonen del que passa." Normalment es tracta de turistes que passegen o s'asseuen a la terrassa d'un bar, però també que van en metro i en autobús. En tots els casos, els lladres busquen objectes que es puguin treure fàcilment de sobre.\nDe tota manera, i segons els Mossos, s'ha notat "una certa frenada fruit del dispositiu especial" desplegat a la ciutat per aquests mesos. Catalunya Ràdio ha sortit al carrer i ha parlat amb alguns turistes. Francesos, holandesos, alemanys... expliquen que "veuen policia per tot arreu i que això fa sensació de seguretat." També ha parlat amb turistes afectats per aquests robatoris i amb un visitant que ha estat protagonista de dos furts durant el seu viatge.\nCada dia es fan onze detencions per robatoris a turistes a la ciutat de Barcelona