Moció STOP TTIP | Candidatura d'Unitat Popular\nREBUIG A L’ACORD COMERCIAL “D’ASSOCIACIÓ TRANSATLÀNTICA PER AL COMERÇ I LA INVERSIÓ” ENTRE LA UNIÓ EUROPEA I ELS ESTATS UNITS\nAra que amb la crisi dels refugiats es veu clarament el caràcter retrògrada i capitalista de la UE -una organització al poder del capital i no del poble- ; ara que fa pocs dies de les notícies que han fet sortir a la llum part del que significa el document secret del TTIP -l’Acord Transatlàntic de Comerç i Inversió ( TTIP per les seves sigles en anglès)- per la ciutadania: un acord comercial entre la Unió Europea i els Estats Units que va molt més enllà del comerç ja que tindrà un impacte ampli i irreversible en molts aspectes de la nostra vida quotidiana, especialment, en la salut, l’alimentació, el treball, la seguretat dels productes, el medi ambient, els drets laborals i les polítiques de privadesa, i què fins i tot podria canviar profundament la manera en què usem les institucions democràtiques per establir regulacions en tots aquests camps, assaltant, per tant, els drets de la ciutadania.\nPer això és ara que des de Candidatura d'Unitat Popular de la Seu d'Urgell instem als regidors i regidores del nostre ajuntament a comprometer-se amb la ciutadania i a posicionar-se en contra d'aquest tractat que ens afecta en molts nivells la nostra quotidianitat, i que s'està negociant secretament i de s dels despatxos de les elits financeres, i les grans multinacionals, perquè és un acord fet a mida per les grans corporacions i les grans fortunes.\nEntenem que també des del municipalisme hem de defensar els nostres drets en matèries tan sensibles com la salut, el medi ambient o els serveis públics, ja que entre ells estan part dels serveis que presta l’Administració local, i aquest tractat té la voluntat de privatitzar i laminar competències i capacitats a les institucions públiques.\n«TTIP» són les sigles en anglès del TRANSATLÀNTIC TRADE AND INVESTMENT PARTNERSHIP, un acord que està negociant la UE amb els EUA amb l'objectiu d'aprovar una nova regulació del comerç i les finances a ambdues bandes de l'Atlàntic que unifiqui criteris , i que afectaria la població en diversos àmbits:\n- Agricultura i consum: Es pretén garantir sense cap control l'entrada a la UE dels aliments transgènics (OGM), la carn de vedella i pots tractats hormonalment amb químics nocius per a la salut humana i fins i tot cancerígens, com ara la Somatotropine Bovina Recombinat o el Clorhidrat de Ractopamine, o el pollastre esterilitzat amb clor,que actualment són legals a EEUU però no a Europa. A més a més, es vol regular la reducció o eliminació dels aranzels, la qual cosa portarà als agricultors europeus a una competència injusta i desequilibrada per part de les grans coporacions agroindustrials americanes. És a dir, perdríem encara més sobirania alimentària.\n- Drets laborals i política social. En aquests matèria la «harmonització» reglamentària passa per malmenar en extrem el «model social i de dret laboral europeu» i equiparar-la amb la nord-americana, molt més precària i, en alguns casos, inexistent. Els EUA no tenen ratificades sis de les vuit normes fonamentals del treball de l'Organització Internacional del Treball (OIT), inclosa la Convenció sobre la llibertat sindical i el dret de negociació dol·lectiva, i si es signa el TTIP a Europa passaríem a estar al mateix nivell.\n- Dret als serveis d'inetrès públic. Debilitar les normes europees establertes per als serveis d'interès públic és un dels objectius. Per exemple, facilitaria la privatització dels serveis d'aigua , o limitaria fortament les opcions per a l'adjudicació de les licitacions públiques en funció de criteris ecològics o socials.\n- Desprotecció meddiambiental. Eliminar algunes normes i regulacions en nom de la pretesa «harmonització» d'estàndards, és a dir, desregular més els mercats. Està en perill el principi de precaució europeu, clau per la política europea mediambiental, amb greus conseqüències sobre la salut i la seguretat de les persones i el medi ambient. Aquí afectarà clarament amb la «lliure pràctica» de les prospeccions petrolieres.\n- Privatització de la sanitat i la salut. Les negociacions van el sentit d'obrir la contractació pública a l'engròs de serveis de salut a la inversió privada i a la competència estrangera. A més a més incrementaran els preus de les medicines i els serveis de salut, fent-los menys assequibles a la ciutadania.\n- Cultura. La protecció de l'excepció cultural ha fet que la indústria audiovisual sigui un pilar de la identitat europea. No obstant això, el fet que no s'inclogui l'excepció cultural en els esborranys del TTIP, podria perjudicar seriosament a la indústria del cinema i a la cultura en general.\n- Instauració d'un tribunal privat per a resoldre les controvèrsies inversora-estat, que no tindria en compte les lleis pròpies del país on hi ha la demanda. Per exemple, un touroperador podria demandar al govern si es decidís implantar un impost mediambiental, i exigir una indemnització milionària.\nAixò limitaria la llibertat democràtica per legislar sobre assumptes ambientals, de salut, financers, entre altres. Aquest tipus de mecanismes ja existeixen en altres acords comercials i els resultats ha estat desastrosos: sancions milionàries a Austràlia per la legislació antitabac, sancions a Argentina per impostos sobre l'energia, a Canadà per una moratòria al fracking, a Alemanya per la seva política energètica, a Eslovàquia per paralitzar privatitzacions d'hospitals. Exemples que demostren que és un pseudo tribunal format per defensors dels interessos de les empreses, no defensors de la llei i la pròpia democràcia.\n- El Consell de Cooperació Regulatòria. El concepte bàsic que persegueix aquest organisme és simple: abans d'elaborar la nova legislació (en alguna de les matèries afectades pel TTIP, com la matèria ambiental o de consum, drets laborals o preocupacions agrícoles, etc) un organisme bilateral dels governs dels EUA i la UE i de representats d'empreses, tindran l'oportunitat d'»analitzar» prèviament possibles impactes d'aquesta legislació en els interessos dels seus negocis. Els lobbies empresarials, per tant, podran coordinar estratègies per bloquejar els esforços legislatius, fins i tot abans que s'engeguin.\nPer tot això, el Grup Municipal de la CUP proposa al Ple de la Seu d'Urgell l’adopció dels següents ACORDS:\nPRIMER: Instar a l'ajuntament a declarar la Seu municipi lliure del TTIP i no aplicar la legislació que se'n derivi que seria letal en l'economia alt urgellenca i els drets dels veïns i veïnes.\nSEGON: Instar a l'ajuntament a Col·laborar amb aquelles iniciatives que van encaminades a aturar-lo.\nTERCER: Instar al Consell Comarcal de l'Alt Urgell i a la Generalitat de Catalunya perquè facin una declaració de rebuig a l’Acord Transatlàntic de Comerç i Inversió entre la Unió Europea i els Estats Units.\nQUART: Instar al Govern de l’Estat espanyol a mostrar formalment davant la Comissió Europea i el Consell el seu rebuig a l’actual text d’ l’Acord Transatlàntic de Comerç i Inversió entre la Unió Europea i els Estats Units.\nCINQUÈ: Instar al Govern de l’Estat a enviar als grups parlamentaris els diferents esborranys negociats en cada ronda i a celebrar un ple monogràfic sobre el contingut de l’Acord Transatlàntic de Comerç i Inversió i l’estat de les negociacions.\nSISÈ: Traslladar aquests acords al Consell Comarcal de l'Alt Urgell, al Govern de Generalitat, al Ministeri d’Afers Exteriors, i als grups parlamentaris del Congrés i el Senat de l’Estat espanyol i del Parlament Europeu, a la Defensora del Poble Europea i a la Comissió Europea.\nSETÈ: Instar a les autoritats competents a desplegar un ampli debat a tots els nivells, comptant amb les organitzacions sindicals, professionals i amb els ciutadans i ciutadanes.\nLa Seu d'Urgell, a 4 de maig de 2016


Visita al Saló de l'Ensenyament (activitat de l'AMPA per a famílies)\nEnviat per noticies el Dll, 05/03/2018 - 11:45\ndes de l'AMPA s'està organitzant una sortida al Saló de l'Ensenyament de Barcelona pel diumenge dia 18 de març. L'activitat està adreçada a famílies amb alumnat a 4t ESO i Batxillerat. Data límit per inscriure's: divendres 9 de març\nL'INS Ronda participa a la First Lego League\nEnviat per noticies el Dv, 02/03/2018 - 14:50\nL’equip Waterproof Ronda va participar en el repte de la FIRST LEGO League -HYDRO DYNAMICS- el cicle humà de l’aigua.\nEl dissabte 24 de febrer es va realitzar a l’Escola Politècnica Superior de la Universitat de Lleida la primera fase del concurs internacional First Lego League. Aquest concurs utilitza un repte on es dissenyen, es construeixen, es proven i es programen robots utilitzant robots LEGO® MINDSTORMS®. Aquest any el repte tracta sobre el cicle de l’aigua. Com a equip hem volgut tractar el tema de l’aigua com una necessitat bàsica amb valor d’art.\nLlegeix més sobre L'INS Ronda participa a la First Lego League\nUs convidem a la Fira S.O.S PLANET EARTH\nEnviat per noticies el Dc, 28/02/2018 - 10:37\nEl proper divendres dia 2 a l'institut, de les 11:00 a les 13:30, esteu convidats/des a la FIRA S.O.S. PLANET EARTH en defensa del medi ambient. És el tancament del projecte que ha realitzat l'alumnat de 1r d'ESO durant aquest 2n trimestre. La fira s'emmarca també dins de les activitats que es realitzen en el marc de l'Agenda 21 Escolar.\nCada grup de treball mostrarà en la seva "paradeta" diferents propostes de com podem ajudar a fer un món més sostenible per preservar el medi ambient.\nTambé es podran adquirir a 1€ alguns dels productes solidaris que han preparat. El que es recapti es donarà a una ONG reconeguda oficialment com a defensora mediambiental.\nTothom hi està convidat: famílies, amics, estudiants i professorat!!! Tots aquells que ens vulgueu acompanyar i que, com nosaltres, vulgueu salvar el planeta!\nEnric Solé Aznar y Ariadna Pujol Solé ganador y 1ª finalista respectivamente del Concurs periodístic Josep Pernau\nEnviat per noticies el Dm, 27/02/2018 - 00:00\nLos alumnos Enric Solé Aznar, de 3º de ESO, y la alumna Ariadna Pujol Solé, de 1º de ESO, han quedado ganador y 1ª finalista respectivamente en el Concurs periodístic Josep Pernau que, desde hace 12 años, convoca la Regidoria d’Educació i Infància del Ajuntament de Lleida y el Col·legi de Periodistes de LLeida.\nLlegeix més sobre Enric Solé Aznar y Ariadna Pujol Solé ganador y 1ª finalista respectivamente del Concurs periodístic Josep Pernau\nREUNIÓ INFORMATIVA PER LES FAMÍLIES: TREBALLS DE SÍNTESI I VIATGES D'ESTUDIS\nEnviat per noticies el Dj, 15/02/2018 - 14:35\nEl dimarts 20 de febrer a les 19:30 tindrà lloc la reunió amb les famílies de l'alumnat que va a les sortides de Treball de síntesi d' ESO (de 1r a 4t) i als viatges d’estudis de 1r i 2n de Batxillerat.\n1r ESO Empordà\n2n ESO Madrid\nPer les sortides de 3r i 4t ESO i 1r i 2n BAT caldrà el passaport, la targeta sanitària europea (triga uns 10 dies a arribar, es pot sol·licitar per Internet) i el full d'autorització per poder sortir del país (s'ha d'anar als Mossos d'Esquadra amb el llibre de família i els DNI de l'alumne/a i del pare o mare).\nSIGNATURA DE RENOVACIÓ DE COMPROMÍS A L’AGENDA 21 ESCOLAR DE LLEIDA\nEnviat per noticies el Dll, 12/02/2018 - 11:41\nEl divendres 2 de febrer el nostre centre va renovar el compromís en la participació a l’Agenda 21 Escolar de Lleida (programa de sensibilització ambiental dels centres educatius de la ciutat).\nA l’acte hi van estar presents els delegats ambientals de 1r i 2n d’ESO que actualment formen la Comissió Ambiental -creada a principis d’aquest curs-, la directora i les Coordinadores d’Escoles Verdes.\nDurant l’acte els delegats ambientals, en representació de les seves respectives classes, van fer lectura d’un document on manifestaven la intenció d’involucrar-se d’una manera més activa liderant accions per l’ambientalització del centre.


Pregunta a un noi: sortir amb un alcohòlic: una nova manera\nPregunta a un noi: Cites amb alcohòlics\nAlgú que vaig conèixer fa poc va decidir preguntar-me si podríem oficialitzar les coses.\nUn problema: va admetre que tenia un problema d’alcohol. Tot i que diu que està rebent assessorament per això mitjançant la rehabilitació d’alcohol, em temo que l’impacte que això podria suposar per a una relació.\nUna cosa és ser amic per ajudar a algú, però com a nòvia ni tan sols sabria com gestionar-ho si recaigués i no estic segur de si vull quedar-me per saber-ho.\nPuc dir-ho molt: quan sortiu amb algú, sortiu amb tots.\nAl principi, quan tot és sol i dolçor, és fàcil caure-hi i esperar que les coses sempre siguin així.\nPerò al cap d’uns mesos, acabes veient els altres costats. Alguns us agraden, d'altres no. Això és cert per a totes les relacions.\nPel que fa a sortir amb un alcohòlic, almenys se sap per endavant que ha tingut un problema amb l’alcohol i que està prenent mesures per fer-hi front.\nAixò és un bon senyal, almenys, però encara n’hi ha moltes que no se’n saben. No sabeu què provoca la seva beguda ni com és el seu seguiment en general.\nVau dir que us heu conegut recentment, així que m’imagino que hi ha moltes coses que no us coneixeu.\nEstic tot per veure el millor de la gent i creure que la gent pot millorar, però ho heu dit vosaltres mateixos: no esteu segurs de si voleu quedar-vos si recau.\nMalauradament, com passa amb moltes addiccions, no tots els intents de recuperació tenen un final feliç. Si en aquest moment no esteu segur de si voleu o no estar-hi en el pitjor dels casos, aquest podria ser un bon punt per decidir-vos a no tenir una relació amb ell abans que les coses s’aprofundissin.\nEm sento una mena d’escriptura descoratjadora, però estic pensant en què diria a les meves amigues més properes o a la meva germana si em preguntessin què em demanaves.\nNo li passa res de ser-li un amic solidari mentre esbrina la seva addicció a l’alcohol. Tinc la sort de dir que mai no he lluitat contra l’addicció a l’alcohol, però he d’imaginar que tractar realment aquest tema és molt emocional, psicològica i mental.\nSi té això al plat, no crec que sigui el moment adequat perquè pugui iniciar una nova relació. Sembla que seria millor que esbrinés els seus propis problemes abans d’iniciar una nova relació. Sovint es pot utilitzar una nova relació per endarrerir o encobrir els nostres problemes.\nSi hagués estat amb ell durant un temps o hagués tingut una llarga relació amorosa, la meva resposta hauria estat ajudar-lo a transmetre’l, conèixer com és que un alcohòlic es recuperi de l’addicció a l’alcohol i sigui el més solidari possible.\nPerò esteu en una cruïlla de camins i pel que heu dit a la vostra pregunta, sembla que el millor per a tots dos seria no iniciar una relació. Almenys, fins que no hagi realitzat el seu número realment i el tingui controlat durant un temps.\nSens dubte, la gent pot recuperar-se d’alcohòlics: ho he vist i us puc dir que és totalment possible que ell també s’ho faci càrrec. Mentrestant, diria que no t’inicies una relació “oficial” per la teva raó.\npel·lícules de Woody Allen a Netflix\nmillors pel·lícules de terror en estremiment\ndc sortia amb un noi que volia establir una relació molt ràpida. semblava rebotar d'una relació a llarg termini a una relació a llarg termini. feia servir la paraula l en un termini de tres mesos i totes eren banderes vermelles per a mi. Vaig intentar explicar que realment no coneixes una persona durant els primers sis mesos d’una relació. continuava dient que sabia el que tenia. aproximadament als sis mesos, va patir un gran embolic i vaig descobrir que era alcohòlic. Encara em quedaven lliçons per aprendre i ara dos anys després he recollit un ram de banderes vermelles i m'he allunyat. 17 de desembre de 2019, a les 19:26 stella estic aquí perquè vull prendre la meva pròpia decisió perquè com tu he conegut aquest noi realment fantàstic recentment quan és sobri, és molt bo, però quan està borratxo, no ho vull en un noi, recordo la primera vegada que ens vam conèixer, es va emborratxar i va començar a dir merda com si no l'estim, per què l'estimaria si no volen altres noies a les que s'acosta? ell va intentar donar-me una bufetada aquell dia i em va insultar diverses vegades i fins i tot em vaig assabentar que estava enviant missatges de text a una altra noia que m'agrada, però hi ha una part de mi que diu que fugiu tan ràpid com pugueu > 31 de desembre de 2018, 23:12 courtney goff al anon. anar a al anon. 18 de març de 2016 a les 22:55 maryann no us involucreu fins que no estigui sobri durant un any com a mínim. fins i tot si el recolzeu, pot recaure fàcilment perquè coneix el vostre lloc per ajudar-lo a pujar. necessita tenir coratge, convicció i determinació per recuperar-se tot sol. Fa 9 anys que conec un home meravellós, vam sortir i va beure, no m’ho vaig pensar, ni tan sols sabia què era un alcohòlic si la meva família cregués mai. ens vam mudar junts després de sortir dos anys, va passar de l’home meravellós del qual em vaig enamorar al doctor jekyle i mrhyde, omg, no tenia ni idea del que passava, era tan ingenu. ho va amagar força bé. el temps va passar i es va fer lleig, finalment em vaig mudar i vaig tenir tot. estava en negació. Encara el veig dues vegades al mes, però encara beu. hi ha un lloc web anomenat 'Com fer front a alcoloics', els seus amics són un fòrum en directe, recomanaria encaridament fer una ullada. això us ajudarà a prendre la vostra decisió, veieu que els alcohòlics són astuts, manipuladors, us xuclen i ni tan sols ho saben. bona sort 5 d'agost de 2013 a les 21:47 joann aquest és un fil vell, però per si algú es troba amb el mateix problema i es planteja si cal o no entrar a relació amb un alcohòlic o qualsevol persona que tingui problemes d’addicció. Visiteu els fòrums de recuperació de sobretaules. tenia una relació amb un alcohòlic i em va devastar. Em vaig sentir sola, espantada, avergonyida (per quedar-me i ser jutjada), sense esperança i desemparada fins a trobar la comunitat compassiva en la sobredecoberta. les addiccions com l'alcoholisme han arruïnat moltes relacions i han trencat moltes famílies. La considero més perillosa que la marihuana a causa dels mals efectes que té a tots els nivells de la societat. és legal i està acceptat socialment. cosa que fa que sigui molt més difícil deixar de fumar definitivament. llegir els missatges a sr i poder relacionar-se amb persones que es trobaven al mateix lloc o que ja han passat l'infern que només poden entendre realment aquells que han estimat i han viscut amb un alcohòlic. la majoria de ‘normies’ (aquells que no tenen experiència a prop i a llarg termini amb addictes) no entenen la veritable naturalesa de l’addicció i el dany emocional col·lateral que fa als éssers estimats d’aquells que són addictes. aquest fòrum i la gent increïble que hi havia em van salvar de tornar-me boig i em va ajudar a suprimir problemes d’ansietat. un autèntic salvavides! 3 de desembre de 2012 a les 19:51 angelena wist aquesta publicació és emocionant. moltes gràcies. 22 de desembre de 2010 a les 3:39 del matí alc M'allunyaria de sortir amb aquest noi. tenir una amistat i recolzar-lo a través de la recuperació seria útil si no us agraden més (com la majoria de noies :). l'alcoholisme és una malaltia viciosa que fa que la gent es converteixi en 'lletja' i que algunes persones siguin difícils de ser sobri i també triguen anys a complir-se. Li diria que el recolzarà si tria la recuperació, però no vol arriscar-se a sortir amb ell fins que no es vegi el progrés de les reunions / recuperació i es vegi que es manté sobri amb el pas del temps. oh, i espera que digui totes les coses adequades que les teves orelles vulguin escoltar. però no sigueu ingenu i caieu-hi. les accions parlen més fort que les paraules i veuràs a través de la seva vida quotidiana si serà sobri o no. si es vol que sigui, tot quedarà al seu lloc. ara per ara, guarda el teu cor i sigues intel·ligent 24 de maig de 2010, 6:15 h carrie els meus deu anys d’experiència diuen que “fugiu” tan ràpid com pugueu 30 de novembre de 2012, 2:50 am joann sé més del que voldria sobre l'alcoholisme. si es troba en una recuperació primerenca, no hauria de tenir cap tipus de relació romàntica. els que es troben en una recuperació primerenca i que mantenen relacions abans d’haver fet els seus “deures” tenen un major risc de recaiguda precoç. els fa retrocedir, ja que les relacions desencadenen emocions i l'alcoholisme s'utilitza per adormir les emocions. normalment un alcohòlic en recuperació triga almenys 2 anys a tenir la salut suficient per considerar fins i tot una relació real. les realment serioses sobre la sobrietat a llarg termini no estan centrades a aconseguir parella. es centren a treballar qualsevol programa de recuperació que triïn i lluitin per la seva vida, com si estiguessin ofegant i respirant per qualsevol aire. Aquests són els que tendeixen a tenir èxit a llarg termini. el primer és més propens a recaigudes repetides i / o addiccions canviants. és bastant habitual que els alcohòlics canviïn la seva droga preferida, l'alcohol, per una altra droga preferida, el sexe / l'amor: l'alcoholisme i l'addicció al sexe de Google, hi ha un munt d'articles que ho mencionen. alguns alcohòlics amb anys de sobrietat encara són borratxos secs que canvien d’addiccions i es comporten de manera similar a quan bevien. Jo diria que educeu-vos el màxim possible si voleu ser només un amic i donar-li suport mentre es recuperi. apreneu algunes habilitats per separar-vos o serà més propens a ser aspirat més a prop quan toqui un punt de 'xoc' / 'activador'. heu de saber en què us podeu trobar, fins i tot a nivell d’amistat, per prendre la decisió que millor us funcioni per a la vostra vida. si aneu primer sense cap coneixement valuós, prepareu-vos per ser impactat i ferit en algun lloc de la línia. llegiu una mica sobre la codependència, ja que la família, els amics i els socis dels addictes són propensos a captar-ho en algun moment. 3 de desembre de 2012, a les 20:05 sherly M’agradaria que la meva amiga ho hagués sabut abans d’entrar en contacte amb el seu xicot. és només un alcohòlic senzill, sense cap recuperació, per molts tractaments que hagi passat. 22 de maig de 2010 a les 14:13 clint stonebraker estic d'acord, la recuperació ha de ser la màxima prioritat. quan es manté una relació amb un alcohòlic en recuperació, és important recordar que hi ha diversos alts i baixos emocionals. un bon consell el 19 de maig de 2010 a les 10:39 a.m.


Romantisches Hirschhorn am Neckar Hirschhorn (Neckar) Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 2 allotjaments a Hirschhorn (Neckar).\nRomantisches Hirschhorn am NeckarApartamentErsheimer 21, Hirschhorn (Neckar), Hirschhorn (Neckar), Alemanya, 69434 - Veure al mapaExcepcional9,9Basada en36comentarisRomantisches Hirschhorn am NeckarVeure més fotos"The appartment was very clean and had everything I needed. V..."YolandaSpaincentre esportiuVeure més fotosVeure totes les 30 fotos\nAl visitar Hirschhorn, vosté es sentirà com a casa a Romantisches Hirschhorn am Neckar, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Romantisches Hirschhorn am Neckar, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, telèfon, ventilador, videojocs a l'habitació, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Hirschhorn, faci de Romantisches Hirschhorn am Neckar la vostra llar.\nAllotjaments a Hirschhorn (Neckar)


LIQUIDACIÓ DEL PRESSUPOST DE L'AJUNTAMENT DE CALVIÀ I DELS SEUS ENTS DEPENDENTS, I COMPTES ANUALS\nFont informació: Portal Rendició de Comptes. Tribunal de Comptes.\nEls documents que fonamentalment ofereixen informació sobre els resultats de l'activitat econòmica de les Entitats locals i de les seves entitats depenents són els comptes anuals que estan formades pels següents estats:\nEls COMPTES ANUALS han d'elaborar-se una vegada a l'any en finalitzar l'exercici i el seu contingut s'integra en el Compte general de l'Entitat. Els comptes anuals de l'Entitat local i dels seus organismes autònoms han d'elaborar-se d'acord amb el Pla General de Comptabilitat Pública adaptat a l'Administració local. D'acord amb l'establert en les normes d'elaboració cadascun dels estats es defineix:\nBalanç de situació: presenta la posició patrimonial d'una entitat en un moment determinat.\nS'estructura en dues masses patrimonials, actiu i passiu, desenvolupades cadascuna d'elles en agrupacions que representen elements patrimonials homogenis:\nL'actiu recull els béns i drets de l'entitat.\nEl passiu recull les obligacions o deutes exigibles per tercers a l'entitat i els fons propis de l'entitat.\nPot accedir des d'aquí a la informació de les liquidacions de l'any 2016 i anteriors (Portal de Rendició de Comptes liderat pel Tribunal de Comptes). Per accedir a les dades de l'Ajuntament de Calvià / IMEB / Calvià 2000 / Llar de Calvià, haurà d'introduir el nom de la comunitat autònoma: Illes Balears; el tipus d'entitat: ajuntament; i la denominació: Calvià).\nPot accedir al Balanç i a les Comptes de Resultats anuals de l'exercici 2016 i anteriors (haurà d'introduir el nom de la comunitat autònoma: Illes Balears; el tipus d'entitat: ajuntament; i la denominació: Calvià). Aquest accés permet consultar la informació de l'Ajuntament de Calvià, l'IMEB, Calvià 2000 i la Llar de Calvià.\nCalvià 2000: Accediu a les últimes auditories realitzades en Comptes Anuals 2016, Memòria de Gestió 2015 i Memòria de Gestió del 2014 de l'entitat.\nPàgina actualitzada el 2017-07-19


La 14a edició del Festival Deltebre Dansa se celebrarà del 16 al 29 de juliol del 2018 – Jove Espectacle\nCrèdits fotogràfics: Albert Vidal / Vèrtex Comunicació\nLa 14a edició del Festival Deltebre Dansa, esdeveniment organitzat des del 2004 per la companyia d’arts escèniques R.O.P.A. – Roberto Olivan Performing Arts, tindrà lloc del 16 al 29 de juliol del 2018, a Deltebre.\nL’edició del 2017 va comptar amb l’assistència de gairebé 12.000 espectadors, 180 participants professionals de 53 nacionalitats diferents, 142 artistes de procedència nacional i internacional, 48 espectacles i 200 participants dels cursos d’iniciació. Després d’una edició marcada per diferents canvis que buscaven la millora continua del Festival, aquest any es presenta una edició renovada amb més espectacles, més tallers professionals, més cursos d’iniciació i més sorpreses que l’organització anirà desvetllant els mesos vinents.\nLa 13a edició del Festival va posar l’accent en l’afavoriment del turisme cultural i la internacionalització del territori, que busca una destinació cultural alternativa i respectuosa amb l’entorn local. D’altra banda, però no menys important, la professionalització del sector a través de cooperacions entre Deltebre Dansa i el sector cultural nacional i internacional, rebent, així, a 15 professionals de la gestió escènica de tota Catalunya per part del projecte PRO365/SISMO en el marc del Pla Integral de la Dansa a Catalunya que compta amb el suport de la Generalitat i de l’Institut Ramon Llull.\nEn paraules de Lluís Puig i Gordi, conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya, durant l’obertura del Festival Deltebre Dansa 2017: “El Festival Deltebre Dansa és la segona fàbrica en creació de dansa de Catalunya, equiparant a Deltebre amb Barcelona en producció de dansa. Hi ha el talent i l’aposta de crear aquest microcosmos cultural”.\nCalendari > Crear nou esdeveniment > Títol: Festival Deltebre Dansa > Dates: del 16 al 29 de juliol del 2018. Estigueu atents a la 14a edició!


L’Ajuntament i els barris de Can Rial i Mas d’en Gall, units contra el Pla de la Ròtula Martorell-Abrera\nUrbanisme\tDivendres, 7 de setembre de 2018\nDurant aquesta setmana s’han dut a terme reunions de l’Ajuntament amb els veïns afectats i la sensació és de sintonia i de rebuig unànime a les propostes de la Generalitat\nSatisfacció per les dues reunions que aquesta setmana s’han dut a terme als barris de Can Rial i Mas d’en Gall per informar sobre el Pla director d’infraestructures de la ròtula Martorell-Abrera, que actualment està sotmès a informació pública. L’alcalde d’Esparreguera, Eduard Rivas, s’hi va desplaçar acompanyat pel primer tinent d’alcalde, Emmanuel Ortí, i la cap de l’àrea d’Urbanisme de l’Ajuntament.\nAmb una assistència de més de 100 veïns, les dues reunions han demostrat l’expectació que genera aquest pla de la Generalitat, que afecta el nostre territori principalment pel que respecta al nou eix transversal ferroviari i a la construcció d’una variant de la carretera B-231 que evitaria el pas de camions que van a l’abocador de can Mata.\nLes associacions veïnals, com el consistori, rebutgen tots dos projectes, pel seu impacte mediambiental i sobre la qualitat de vida dels habitats dels dos barris. Actualment, el pla està en fase de recepció d’al·legacions, que el consistori ja ha presentat i les associacions estan preparant. Durant les reunions mantingudes, s’ha demanat als vilatans que presentin també les seves al·legacions a títol personal o, si volen, afegint-se a les fetes per l’ajuntament i les entitats veïnals.\nEduard Rivas, alcalde d’Esparreguera, ha dit en declaracions a l’emissora municipal que “l’ajuntament ha fet un proposta alternativa a la variant que passa pel nostre terme municipal, perquè no podem fer altra cosa, però reconeixem que existeixen opcions millors, com una sortida de la B-40, el quart cinturó, que en aquest cas passaria en part pel terme municipal d’Abrera”. Les associacions de veïns, per la seva banda, han manifestat que proposaran aquesta via de solució a la Generalitat en les seves al·legacions, considerant que queda prou allunyada tant dels barris esparreguerins de Can Rial i Mas d’en Gall com de l’abrerenc Ca n’Amat.\nLa postura de les associacions\nA la reunió de dimarts a la seu de l’Associació de veïns de Can Rial varen assistir una vuitantena de persones, superant les expectatives, omplint el local i fins i tot deixant persones a les portes. Carles Batlles, president de l’associació de veïns de Can Rial, ha explicat que les al·legacions que presentarà l’entitat veïnal es basen “en la cohesió territorial. Demanem que les infraestructures s’agrupin unificant els traçats i argumentem que passen molt a prop de les cases. Tant a variant com l’eix transversal discorren per la riera de Pierola i pensem que, des del punt de vista mediambiental, no és la millor solució”.\nUnes quaranta persones varen assistir, per la seva banda, a la reunió informativa pública al barri de Mas d’en Gall, on va quedar palesa la preocupació que genera sobretot l’eix transversal ferroviari, una macroinfraestructura que va ser dissenyada a la dècada passada i que es manté dins dels plans de la Generalitat sense canvis ni adaptacions. Susanna Martínez, presidenta de l’associació de veïns de Mas d’en Gall, ha dit a Ràdio Esparreguera que “quedarà molt a prop de les cases, generant problemes de sorolls i mediambientals. L’ajuntament ens ha deixat un mapa de totes les infraestructures, de manera que al local d’El Brullot podem explicar els detalls a les persones que no han pogut venir a la reunió”.\nEl termini per presentar al·legacions per part dels veïns i veïnes acaba a finals del mes de setembre. L’ajuntament s’ha posat a disposició per resoldre qualsevol dubte tècnic i les associacions de veïns han difós un model d’instància per tal de facilitar el tràmit.\nEn aquest enllaç podeu trobar tota la informació referent a la proposta ampliació autovia A-2 i PDU de la Ròtula Martorell-Abrera\nImatge de la reunió mantinguda a la seu de l'Associació de Veïns de Can Rial\nA Mas d'en Gall crea preocupació sobretot l'eix transversal ferroviari


Gent de paraula - Mayte Martín - RTVE.es\nGent de paraula - Mayte Martín\n"Gent de Paraula", el programa d'entrevistes que dirigeix i presenta la periodista Cristina Puig, s'acomiada de la temporada amb la cantaora de flamenc Mayte Martín.\nNascuda a Barcelona, Mayte Martín, s'ha convertit en un dels màxims exponents del flamenc aquí i a l'estranger i s'ha caracteritzat per anar sempre per lliure, allunyada de modes i convencionalismes, dels focus i la popularitat. Potser per això ha estat vista, moltes vegades i en paraules seves com "un bitxo raro".\nCristina Puig parlarà amb ella per intentar conèixer la persona que s'amaga darrere l'artista.\nveure més sobre "Gent de paraula - Mayte Martín" veure menys sobre "Gent de paraula - Mayte Martín"\n> Gent de paraula - Mayte Martín


IB3N | L'IB-Salut descarta suspendre l'activitat quirúrgica a més hospitals\nIB3 Notícies > societat > L’IB-Salut descarta suspendre l’activitat quirúrgica a més hospitals\nNomés està previst que se suspengui part de l’activitat quirúrgica a l’hospital Mateu Orfila. Cap altre centre, de moment, se’n veurà afectat. Ho assegura el subdirector d’atenció hospitalària de l’ibsalut. Francesc Albertí diu que la situació epidemiològica és més greu a Menorca, i, per això el Mateu Orfila té una major pressió assistencial de malalts de covid.\nLa resta de centres de les Illes han posat en marxa ja els plans de contingència davant la sisena onada, que s’espera que sigui més suau que la cinquena. “Allò que volem és mantenir l’atenció a la resta de persones que van als hospitals per qüestions no relacionades amb la covid, que és molta gent”, mantè Albertí. “Aquest és el repte i ho estam aconseguint”, recalca.\nEl nombre de pacients covid a planta s’ha duplicat en 20 dies. No han crescut tant els ingressos a les UCIs. El perfil de malalt és més jove que en altres onades, entre un 70 i un 75% no estan vacunats i pateixen amb altres patologies, sobretot obesitat.\nAra mateix hi ha 85 facultatius sanitaris contagiats i un total de 134 en aïllament. Per això, i considerant aquesta sisena onada, els sindicats demanen que es renovin els contractes als professionals. “És complicat que es renovin les contractacions, es posen peròs i això ens preocupa”, diu Carolina Pérez, delegada sindical de SIMEBAL a Son Espases. Afegeix que “a la comunitat falten mil metges… no es poden ronsejar millores de contracte o renovar-los de tres mesos en tres mesos”.\nPer prevenir més contagis als hospitals, el de Son Espases i Son Llàtzer ja han restringit les visites als pacients ingressats i els acompanyants a les urgències. El sindicat de Tècnics d’Infermeria (SAE) assegura que a vegades hi havia massa gent de visita i alguns no duien la mascareta. “Ens hem trobat fins a tres o quatre acompanyants, dels quals qualcú va sense mascareta”, explica Eva María Sastre, delegada sindical d’USAE a son Espases. “Quan els recomanes que se la posin, hi ha gent que ho entèn, però la majoria ens amenaça o fa agressions verbals”.\nAra demanen a la gerència de Son Espases anar una mica més enllà i tornar a allò que es va fer en la primera onada: establir circuits d’entrada i sortida amb presa de temperatura per vigilar encara més les visites.


Orde de Sang - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(de) Medaille zur Erinnerung an den 9. November 1923\n9 novembre 1933 –\nL'Orde de Sang (en alemany: Blutorden) era una de les principals condecoracions del Partit nazi alemany. Va ser instituïda el 15 de març del 1934 per Adolf Hitler, i era atorgada a tots aquells que van participar en el Putsch de Munic del 9 de novembre del 1923 que s'havien afiliat al NSDAP o a una de les seves formacions al gener de 1932 (i amb un servei continuat), i, des de maig de 1938 per:\npassar temps a la presó per activitats nazis abans de 1933\nser condemnat a mort commutada a cadena perpètua per activitats nazis abans de 1933\nser seriosament ferit en servei al Partit abans de 1933 (bàsicament a les lluites al carrer)\nd'altres, a discreció d'Adolf Hitler.\nEl seu nom oficial era Condecoració del 9 de novembre de 1923 (del Putsch de Munic), i era una de les condecoracions més prestigioses del Tercer Reich: un galó instantàniament recognoscible atorgava un estatus especial dins del Reich, garantint privilegis especials al posseïdor allà on anés. Hitler només la lluïa a la celebració anual del Putsch.\nEl 9 de novembre de 1933, en la celebració de la presentació de les primeres insignies d'or del Partit i 10è aniversari del Putsch de Munich, Hitler anuncià la seva intenció de crear una medalla commemorativa per recompensar la participació en el Putsch de la cervesaria.\nTotes les medalles eren numerades. Amb les primeres condecoracions, el número depenia més de la data de l'aplicació de la condecoració que no pas la veterania o les accions del receptor. Així, mentre que Himmler, Dietrich, Graf i Hess tenien números molt baixos (3, 10, 21 i 29), altres participants notables del Putsch tenien números molt més alts: Schaub el 296, Schreck el 349, Maurice el 495 o Jakob Grimminger el 714. Hitler tenia l'1.\nVa ser atorgada 3.800 vegades, 1.500 d'elles pel Putch. La van rebre 2 dones, la Germana Pia (Eleonore Baur, que va atendre ferits durant el Putsch) de Múnich i Katharina Grünewald (que morí a l'atemptat contra Hitler de 1939), ambdues a títol pòstum. De fet, 436 condecotacions van ser atorgades a títol pòstum; sent el darrer el SS-Obergruppenführer Reinhard Heydrich.\nDesprés de la reforma del 38 es van obrir les portes a molts veterans dels NSDAP, entre ells a Martin Bormann, que es creu que va instigar per modificar els estatuts perquè ambicionava tenir aquesta condecoració (havia estat a la presó entre 1924-25 per complicitat amb l'assassinat de Walter Kadow, que havia traït al màrtir del Rühr Schlageter) La seva distribució estava molt controlada per la "Oficina del 9 de novembre", dirigida per Christian Weber (nº.84), que vigilava pel benestar dels membres de la Vella Guardia i organitzava les reunions anuals.\nTambé coneguda com a Ehrenzeichen vom 9. November 1923.\nSi un receptor de la condecoració abandonava el NSDAP, aquesta havia de ser tornada.\nEl seu disseny era medalla de plata. A l'anvers apareix una àliga en vol amb una corona de fulles de roure a les potes. Hi apareix la inscripció 9.NOV – MÜNCHEN 1923-33. Al revers apareix una esvàstica sobre el monument del Feldherrnhalle, la llegenda UND IHR HABT DOCH GESIEGT (I amb tot ho heu conquerit) i a sota el número de medalla.\nA diferència de les altres, el galó es lluïa a la butxaca dreta de la guerrera de l'uniforme en forma de roseta. El mateix galó ja portava un trau per poder-la penjar del botó de la butxaca.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Orde_de_Sang&oldid=25447017»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 nov 2020 a les 12:38.


Una comunitat indígena de l’estat de Meghalaya a l’Índia ofereix lliçons sobre resiliència climàtica – mónverd\nArticle de Sahana Ghosh, traduït per l’equip de Mónverd notícies\nAquest article va aparèixer per primera vegada a Mongabay i és part de Covering Climate Now, una iniciativa periodística internacional dedicada a millorar la cobertura de la història climàtica.\nEl sistema alimentari indígena de la comunitat Khasi al poble de Nongtraw a Meghalaya (Índia) ofereix lliçons sobre resiliència climàtica i sistemes alimentaris sostenibles, segons un informe de l’Organització per a l’Agricultura i l’Alimentació de les Nacions Unides.\nEl sistema tradicional de producció d’aliments està recolzat per jhum (cultiu itinerant), horts domèstics, boscos i masses d’aigua i s’allunya de l’ús de productes químics sintètics. Es basa en pràctiques de gestió del medi dirigides per la comunitat, regulades per la governança local.\nFactors com l’aparició de la producció de cultius comercials (herba ginesta), l’impacte del sistema de distribució pública de l’Índia en el sistema de subsistència local i la dependència excessiva dels productes basats en el mercat estan debilitant la resiliència del sistema alimentari.\nLes prioritats de recerca sobre els sistemes alimentaris indígenes haurien d’incloure la documentació sistemàtica d’una àmplia varietat d’aliments indígenes coneguts per les comunitats indígenes, la seva contribució a la seguretat alimentària i la diversitat alimentària.\nAl poble de Nongtraw, a l’estat de Meghalaya, al nord-est de l’Índia, una de les regions més humides del món, la mel és un recurs buscat per la comunitat indígena Khasi. Van als boscos a recollir-lo. Un cop arriben a un rusc, es presenten a les abelles, “informant a les abelles” que només agafaran el que calgui. Aquest llegat de respecte per l’agrobiodiversitat local en no interrompre l’equilibri ecològic ha servit per a la comunitat Khasi de Nongtraw quan es tracta de l’estrès alimentari relacionat amb el canvi climàtic, subratlla un informe de les Nacions Unides.\nL’informe de l’Organització per a l’Alimentació i l’Agricultura (FAO) de les Nacions Unides sobre els sistemes alimentaris dels pobles indígenes, publicat conjuntament per la FAO i l’Alliance of Bioversity International, i el CIAT inclou els perfils de vuit sistemes alimentaris dels pobles indígenes d’arreu del món, inclosos Uttarakhand i Meghalaya a l’Índia.\nA Nongtraw, un poble habitat únicament pels Khasi, diversos sistemes alimentaris tradicionals recolzats per jhum (cultiu itinerant), horts domèstics, boscos i masses d’aigua, allunyant-se dels productes químics sintètics en la producció d’aliments i la gestió del medi dirigida per la comunitat sustenten la resiliència al canvi climàtic i sostenibilitat del sistema alimentari indígena.\nNongtraw es troba al mig del vessant d’una gorja profunda a la regió de Cherrapunji, un altiplà molt dissecat al llarg dels marges sud de l’altiplà de Meghalaya. Les imatges de satèl·lit de la conca hidrogràfica de Cherrapunji, que rep una precipitació rècord, revelen afloraments rocosos en el que sembla ser un altiplà àrid amb una fina coberta de sòl. Però a més, hi ha una caiguda verda sobtada: boscos secundaris de conreu itinerant abraçant els vessants escarpats dels canyons i congostos sinuosos. Jhum és el principal sistema de producció d’aliments a la comunitat, que inclou dos usos diferents del sòl: l’agricultura i la silvicultura en guaret, que s’alternen en seqüència i temps a la mateixa parcel·la.\n“Vaig pensar que els canons eren molt verds perquè és un repte per a la gent fer qualsevol cosa allà fora, així que es van mantenir intactes. Però quan vaig fer la meva investigació (sobre el conreu itinerant), vaig trobar que la pràctica del conreu itinerant encara és forta en aquestes conques hidrogràfiques”, assenyala Bhogtoram Mawroh, un dels autors de l’informe i membre de la comunitat Khasi.\nCultiu de Juhm al districte de Kiphire, Nagaland, Índia. Imatge de Joli via Wikimedia Commons (CC BY-SA 3.0).\nEls Khasis confien en la resiliència del seu sistema alimentari sostingut pel sòlid autogovern de la seva comunitat. Tanmateix, factors com el canvi als cultius comercials (herba ginesta i palma d’oli), l’impacte del sistema de distribució pública de l’Índia en el sistema de subsistència local i l’excés de dependència dels productes basats en el mercat en deterioren la resistència.\n“Quan la dependència del medi local es fa limitada i ara els aliments s’obtenen fora de la comunitat amb el suport de les polítiques governamentals, l’agrobiodiversitat disminueix i també es perd el sistema de coneixement ecològic que dona resiliència al sistema alimentari. Aleshores, el monocultiu de cultius comercials esdevé més dominant, cosa que redueix encara més la resiliència”, diu Mawroh, associat sènior de la Societat de Slow Food i Agrobiodiversitat (NESFAS) del nord-est de Meghalaya.\nA partir de factors com ara l’estat socioeconòmic, demogràfic i la salut, la sensibilitat de la producció agrícola, els mitjans de subsistència que depenen dels boscos i l’accés a serveis d’informació i infraestructures, un estudi recent del govern de dotze estats de la regió de l’Himàlaia indi i la seva vulnerabilitat al canvi climàtic, va trobar que altres estats indis, Assam i Mizoram, seguits de Jammu i Caixmir, Manipur, Meghalaya i Bengala Occidental, Nagaland, Himachal Pradesh i Tripura, Arunachal Pradesh i Uttarakhand, presentaven grans vulnerabilitats.\nLa investigadora en nutrició comunitària Suparna Ghosh-Jerath que estudia els vincles entre l’agrobiodiversitat, la fam oculta i les comunitats indígenes rurals com els Sauria Paharias, un grup tribal especialment vulnerable (PVTG) de Jharkhand, afegeix que allò que es va aprendre en temps històrics és el que creix. on: aquest coneixement pot ser útil i conduir a pràctiques agrícoles respectuoses amb el clima.\n“El que hem d’examinar ara és com són resistents al clima”, va dir Ghosh-Jerath, professor de l’Institut Indi de Salut Pública de Nova Delhi. No està associada amb l’informe de la FAO.\nLes prioritats de recerca sobre els sistemes alimentaris indígenes haurien d’incloure la documentació sistemàtica d’una àmplia varietat d’aliments indígenes coneguts per les comunitats indígenes (la seva classificació taxonòmica, disponibilitat estacional, el seu valor nutritiu, el seu ús actual a les comunitats), la seva contribució a la seguretat alimentària i la diversitat dietètica. .\n“Els estudis haurien d’explorar què dicta els hàbits alimentaris, quins són els factors que faciliten o són barreres per al consum d’aliments indígenes, quines han de ser les estratègies de comunicació de canvi de comportament per garantir que la comunitat confiï en els seus sistemes alimentaris i el valore. Tanmateix, hauríem de ser conscients que aquest coneixement tradicional es coprodueix amb les comunitats indígenes perquè obtinguin el reconeixement, el reconeixement i la propietat dels seus coneixements tradicionals”, va dir Ghosh-Jerath a Mongabay-India.\nA més de 7.500 km de distància, a Glasgow, les pràctiques indígenes van estar sota el punt de mira a la COP 26 d’aquest novembre, la cimera climàtica de les Nacions Unides, on els líders indígenes de tot el món van destacar algunes pràctiques de mitigació i adaptació al clima basades en coneixements indígenes i locals. Segons l’última avaluació global de l’IPCC, aquestes pràctiques “poden accelerar els canvis de comportament a gran escala compatibles amb l’adaptació i la limitació de l’escalfament global a 1,5 °C”.\nIngredients autòctons i varietat de productes a partir d’un sistema tradicional de producció d’aliments a Meghalaya. Imatge de NESFAS.\nCom el medi local de Nongtraw sosté la comunitat\nNongtraw es troba en un important centre d’origen i diversitat de cultius, i la domesticació de plantes locals està en curs. L’informe destaca que els fruits silvestres d’ahir són els fruits domesticats d’avui, fent referència a comestibles com la mandarina. Alguns cultius que es conreaven a la comunitat es van introduir fa segles i es consideren tradicionals per la seva llarga història a la regió, com el mill, la mongeta d’arròs, el blat de moro, la mandioca, el moniato i la patata.\nFins a seixanta-tres espècies de plantes, incloent cereals, llegums, arrels i tubercles, hortalisses, fruites, fruits secs i llavors i altres espècies comestibles, es cultiven als camps de jhum o a les hortes. Molts dels cultius cultivats per la comunitat tenen múltiples varietats.\nPer exemple, l’agricultura de jhum produeix una recompensa de 12 varietats de patata, set varietats de cocoyam i set varietats de moniato. “Els nostres medicaments els obtenim dels aliments que cultivem. Durant el confinament de la COVID-19, que va veure interrupcions en la cadena de mercat, vam poder accedir a aliments de qualitat perquè tradicionalment confiam en la nostra agrobiodiversitat local per a la producció d’aliments”, va dir Didiana Ranee de Nongtraw a Mongabay-India.\nLa comunitat no utilitza elements externs, especialment productes químics sintètics, per a la producció d’aliments, assenyala Mawroh citant l’informe. “Sota el sistema jhum, l’únic element que s’utilitza és la cendra que prové de la crema de la biomassa que s’ha talat en netejar la terra per al cultiu”.\nEl govern local supervisa el sistema de producció d’aliments, assegurant que el medi ambient sigui saludable i reforçant la resiliència del sistema alimentari. El Durbar Shnong (consell del poble) és la institució més important de la comunitat que governa els recursos naturals i fa normes i regulacions per protegir i preservar el bosc i altres àrees naturals dins del paisatge local.\n“Per exemple, el sòl i l’aspecte de la terra determinen l’agricultura. Els trams més alts no es veuen alterats, ja que contenen la font d’aigua per a la comunitat”, afegeix Mawroh. El Comitè de Desenvolupament del Poble (VDC) col·labora en el treball del consell del poble. La seva funció més important és obtenir terres per al conreu. Les normes i regulacions que estableix per a la recol·lecció de productes naturals de la terra comunitària pretenen evitar una futura escassetat de terres per al cultiu d’aliments.\nEls Sauria Paharias de Jharkhand depenen dels boscos i masses d’aigua per al seu aliment. Imatge cortesia de Suparna Ghosh-Jerath.\nIncloure coneixement en l’agrobiodiversitat local en lleis\nFins a mitjans dels anys 90, la comunitat de Nongtraw es basava en cereals, hortalisses i tubercles de producció local, com ara moniatos bàsics, mill i cocoyams per al consum complementat amb plantes i animals del bosc. “El mill és el nostre arròs”, assenyala Pascal Ranee de Nongtraw.\nNo obstant això, amb la introducció del Sistema de Distribució Pública a la dècada de 1980 juntament amb l’augment dels ingressos i l’accés al mercat, l’arròs es va convertir en omnipresent en la dieta i ara és l’aliment més important de la comunitat, substituint el mill i altres cultius de cereals com les llàgrimes de Job.\n“Els aliments del mercat han esdevingut més importants per a la dieta de la comunitat, com és el cas a moltes parts del món. Ara, gairebé la meitat de la dieta prové del mercat. Té beneficis, sobretot durant l’època on escasseja més el menjar, quan encara no s’han collit els cultius, i hi ha una gran dependència dels aliments forestals. La comunitat ha acceptat la conveniència del mercat. El punt important a recordar, però, és que hi ha substituts locals disponibles per als aliments procedents del mercat, però això no és ben reconegut”, va dir Mawroh.\nParal·lelament, el conreu de cultius comercials com la ginesta, va permetre als agricultors millorar la seva situació econòmica, el signe de la qual és la substitució de la coberta de palla per la de llauna. Però la ginesta agrícola va provocar l’esgotament dels recursos hídrics i la degradació del sòl. L’informe també esmenta que des del 2016, el govern ha intervingut a la comunitat Khasi de Nongtraw, restringint el jhum i exigint un document escrit del govern per a les transaccions de terres dins de la comunitat.\nIgual que els Khasis de Nongtraw, els Sauria Paharias de Jharkhand, un grup tribal especialment vulnerable (PVTG), que practiquen l’agricultura Kurwa (una forma d’agricultura canviant als boscos, juntament amb l’agricultura en terres agrícoles) s’han convertit en el cultiu d’arròs en lloc de mills resistents a la sequera a causa d’intervencions agrícoles centrades principalment en els rendiments.\n“Sota el sistema tradicional, van accedir a fonts d’aliments naturals com boscos i masses d’aigua. A través dels seus coneixements indígenes que es van adquirir a partir de l’aprenentatge vivencial dels avantpassats, van entendre que aquests aliments són comestibles i tenien certes propietats i els van promoure dins de la seva cultura. Sabien què cultivar i on cultivar-los d’acord amb el clima local”, va explicar Suparna Ghosh-Jerath.\nEl grup tribal fa front a les variabilitats climàtiques, com ara períodes llargs de secà i pluges erràtiques, mitjançant l’ús de varietats de cultius indígenes resistents al clima per a l’agricultura, la conservació de llavors i l’accés a aliments forestals indígenes i males herbes per al seu consum durant situacions adverses i períodes d’escassetat. La comunitat reconeix que la variabilitat climàtica local ha afectat la productivitat i la diversitat de les granges (a causa d’un entorn amb estrès hídric).\nAquests canvis també han influït en la disponibilitat d’aliments indígenes de la vegetació natural, els boscos i les masses d’aigua de la regió. Les varietats d’arròs autòctones saboroses (com ara Bismunia i Dumarkani), que van ser consumides per les generacions més velles, s’han convertit en gairebé inexistents o s’han extingit. Millets com (Gundli o petit mill), que estaven molt estesos abans, actualment s’han extingit pràcticament, assenyala Ghosh-Jerath en una investigació que compta amb el suport de DBT/Wellcome Trust India Alliance Fellowship.\nA Meghalaya, Mawroh i els seus col·legues s’esforcen per incloure l’agrobiodiversitat local a les polítiques, especialment les espècies desateses i infrautilitzades (NUS) en el cultiu de jhum que no reben l’atenció merescuda. “La inclusió de l’agrobiodiversitat en els programes del govern local com el Mid-Day Meal Scheme (un programa de menjars escolars) pot ser una altra manera de fomentar la pràctica continuada del sistema alimentari local”, va dir. Per exemple, NESFAS fomenta l’establiment d’horts escolars d’on es recullen verdures i s’inclouen en el menjar dels nens.\nUna altra manera és donar suport a l’establiment i el funcionament dels bancs de llavors comunitaris. Un sistema de certificació assequible podria ajudar la comunitat a adonar-se del valor del seu sistema de producció d’aliments ecològicament sostenible, que és orgànic. A més, la Política Nacional d’Educació 2020 té un gran abast per integrar els sistemes de coneixement tradicionals a l’educació formal, afegeix Mawroh.\nDiu que és vital allunyar el debat del jhum que destrueix els boscos per al jhum que ofereixi serveis ecosistèmics valuosos a causa del seu enfocament de gestió del paisatge. “A poc a poc, a mesura que el cos de recerca creixi, serem capaços de desentranyar més aspectes d’aquests sistemes tradicionals”.\nImatge de portada: un granger en un camp de jhum de mill. Foto de NESFAS cedida per Mongabay.\nmonverdnoticies 18/01/2022 03/01/2022 Agricultura, Alimentació, Índia, COP26, Covering Climate Now, ONU, Resiliència\nAnterior Entrada anterior: La Comissió Europea planteja considerar el gas i la nuclear com a energies ‘verdes’\nSegüent Entrada següent: Alemanya tanca la meitat de les seves sis centrals nuclears


Advocats en Bhutan - Directori - Llistat - Guia - advocats - Bhutan - Lawyertys\nadvocats en Bhutan\nPàgina d'inici › Per país › Advocats en bhutan\nAdvocats en Bhutan recomanades:\nL'oblit dels tràmits i la transferència d'aquest treball dur per a algú que pot fer-ho és el millor consell a un advocat pot donar al seu client. Si vostè té una empresa de Advocats en Bhutan i treballar en el contracte, testament o escriptura document important, que li posarà en contacte amb els clients potencials. Aquest directori és el punt de trobada entre aquells que ho necessiten i els millors advocats repartits per tot el món.\nEn Lawyertys tenim anys de recol·lecció Advocats en Bhutan, d'aquesta manera, quan algú vol buscar un advocat que és més fàcil trobar-ne un ràpidament des Lawyertys mostra els millors advocats organitzats per la distància de la població que desitja.\nUn advocat és l'únic professional habilitat per als assumptes de legalitat dels fets i és l'únic intermediari entre la justícia i el ciutadà comú. Si vostè està buscant Advocats en Bhutan i encara no saben a qui acudir, volem que sàpiguen que qualsevol dels professionals que apareixen en aquesta pàgina són adequats per treballar al seu favor.\nAdvocats en Bhutan per categoria\nSi vostè té algun problema familiar i no sap com resoldre'ls aquí podem ajudar a trobar l'advocat civil, que necessita prop de Bhutan. Si no desitja seguir pensant en els mateixos temes que li fan nerviós i et deixen ansiós, no hesitat i posar-se en contacte amb qualsevol dels nostres advocats.\nVols aconseguir la nacionalitat en Bhutan? No sé quins procediments són necessaris? Tenim en els nostres experts directori d'advocats en el dret estranger que pot ajudar en tots aquests tipus de procediments.\nNecessitat d'orientació jurídica respecte a una voluntat? No perdi el temps més i fer un seguiment de la nostra pàgina web a la recerca de l'advocat especialitzat en la família més propera a Bhutan.\nSi vostè ha estat pensant que desitja fer un testament i que necessita un advocat especialitzat en aquest camp per aconsellar, felicitacions! En Lawyertys, gràcies a la nostra potent base de dades, es pot trobar professionals costat de Bhutan.\nLa seva empresa s'ha abocat? Per què no mires pels seus drets col·locació d'una reclamació? Però sí, per fer les coses bé i fa èxit en la seva batalla legal, ha de tenir l'ajuda dels entesos en el tema. Busqui el seu advocat laboral prop de Bhutan aquí, segurament els tenim.\nSi estàs desesperat i es troba en un procés criminal i necessita urgentment l'ajuda d'un advocat especialitzat en aquesta matèria en Bhutan, aquí es pot trobar en una forma fàcil i ràpida.\nMostrant 1 Advocats en Bhutan\nAdvocats en Bhutan per ciutat important\nUn contratemps que acaba de passar a vostè en Thimphu? Necessita un advocat? Estàs de sort perquè aquí a la nostra guia comptem amb tots els professionals més propers al lloc on està.\nEls nostres advocats en Phuntsholing tindran el seu cas amb total entrega i dedicació, pel que els seus objectius si mateixos. Sabem que només d'aquesta manera es pot arribar a cert èxit. La seva satisfacció serà la nostra satisfacció.\nPajo és una ciutat que pertany al país Bhutan, amb una població de 3032 habitants. Amb aquestes característiques, és possible que pugui necessitar un advocat especialitzat. Podem oferir un professional amb molts mèrits i el respecte en aquesta ciutat.\nNecessita un advocat en Trashi Yangtse? Enhorabona! Podem posar a la seva disposició una gran varietat de professionals d'alta qualitat a prop d'aquesta regió.\nEn una població com Mongar amb una estimació de 2969 les persones que hi viuen, cada dia diferents situacions possibles que poden fer que vostè necessita un advocat. Gràcies a la nostra xarxa de professionals seus problemes es poden resoldre ràpidament.\nEn Lawyertys tenim el plaer de comunicar que disposem de molts advocats propers a Trongsa, que treballen dia a dia fent estratègies eficients i arguments infal·libles per obtenir l'èxit dels clients volen. Si desitja trobar un advocat amb experiència, determinat sobre vostè obtenir el millor benefici, buscar a Lawyertys.\nAdvocats en Bhutan per l'estat\nMés destacats Advocats en Bhutan


Defensar la posició - Diari de Santa Coloma\n14/01/2016 – El Catgas Energia Santa Coloma rep la UMA Antequera amb les baixes segures d’Adolfo i Eric Pérez.\nUn cop superat un tram inicial de segona volta de màxima dificultat, el Catgas torna a enfrontar-se contra un rival de la lliga ‘dels mortals’. Divendres (20:45h), la UMA Antequera trepitjarà el parquet del Jacint Verdaguer buscant sortir de la cua de la classificació de la LNFS.\nEl conjunt de Moli només ha pogut sumar 7 punts dels 54 que ja s’han disputat i no guanya des de la quarta jornada, quan sumaria la seva única victòria del curs a la pista del Jaén (5-6). Tot i les dificultats de la UMA, els malaguenys només estan a un triomf de la permanència i fora de casa han demostrat poder competir a gran nivell.\nEl pròxim rival del Catgas ha sumat 5 dels seus 7 punts lluny dels seus dominis, sent capaç d’empatar en pistes complicades com la del D-Link (4-4) i al Palau Blaugrana (5-5).\nNomés cal recordar com va haver de patir el FS Garcia durant la primera volta per tal de marxar d’Antequera amb un premi mínim (va empatar 6-6 aixecant un 5 a 2 en contra).\nPel Catgas, aquest partit és de vital importància, ja que la part baixa de la classificació s’ha començat a comprimir massa. Els colomencs conserven la setena plaça (22), però ja són a 9 punts de l’Aspil Vidal, sisè (31).\nSi la regularitat dels de dalt es manté, tot fa pensar que el bloc de Xavi Passarrius haurà de començar a preocupar-se per defensar la setena posició actual. El Catgas està empatat amb el Peñíscola i el Llevant, vuitè i novè respectivament, a un punt de Burela (21) i a dos del D-Link (20).\nDe cara a divendres, el conjunt català, que ha sumat només 1 punt dels últims 15, té les baixes segures d’Adolfo (pitxitxi amb 17 dianes) i Eric Pérez.\nLa UMA, per la seva part, arriba al duel amb les novetats de Fali, veterà ala de 37 anys signat fa unes setmanes i amb una àmplia experiència a la LNFS (Benicarló, Cartagena, Segovia, Playas, etcètera), i del colomenc Rafa Berlanga, ala-pivot del 1994 que debutarà amb els verds a Santa Coloma, després de marxar del KSE Targu de Romania.\nArticle anteriorSense problemes en la tornada\nArticle següentRecompensar l’afició


L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha inaugurat aquest diumenge el nou 'Espai Memorial Parapet dels executades i executats 1939-1952' al Camp de la Bota per recordar i homenatjar les 1.706 persones que van morir executades a Barcelona pel franquisme.\nEn un comunicat aquest diumenge, el consistori ha informat que l'acte ha tingut lloc a la plaça del Fòrum, on s'ha fet una ofrena floral, i han participat també els tinents d'Alcaldia, Gerardo Pisarello i Janet Sanz, i l'alcalde de Sant Adrià, Joan Callao, entre d'altres autoritats.\n"És molt important fer aquest reconeixement, amb el nom i cognom de les 1.706 persones executades a Barcelona. És increïble que hagin hagut de passar 40 anys perquè arribi aquest reconeixement", ha assegurat Colau.\nHa defensat que és essencial per a la democràcia lluitar per recuperar la memòria i ha afirmat que aquesta és una política prioritària de la ciutat: "Ho fem per salut democràtica i per lluitar contra la impunitat franquista", ha afegit l'alcaldessa.\nColau ha reiterat que vol la pau "però no l'oblit ni la indiferència" i ha sostingut que l'acte ha estat de present i de futur, i que les polítiques de memòria permeten acabar, al seu parer, amb la impunitat franquista.\nMUR ARTÍSTIC I FARISTOL\nEl memorial, que evoca el mur d'execucions que amb els anys ha quedat submergit sota l'aigua, és obra de l'artista Francesc Abad, i la seva instal·lació, a la plaça del Fòrum, ha tingut lloc en complir vuitanta anys de l'entrada de les tropes franquistes a la ciutat, el 1939.\nA part del mur amb els noms de totes les persones executades, també s'instal·larà a la plaça del Fòrum un faristol informatiu que explicarà els fets.\nAmb aquest projecte Barcelona ha volgut significar aquest espai de memòria amb els noms dels executats a la ciutat i "homenatjar la seva biografia d'esforç per a la igualtat".\nAquesta acció memorial s'emmarca en el programa municipal Aparta la Indiferència, destinat a l'evocació de l'ocupació franquista de la ciutat, el 26 de gener de 1939, i les seves conseqüències, quan es compleixen vuitanta anys d'aquells fets.


Els espanyols tindran dret a viure en una Catalunya independent - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 28 d'Octubre de 2019. 07:45h.\nEntrevista Gerard, un jove independentista: "Moriria per la independència? depèn"\nLa foto no correspon a l'autor de l'entrevista. Ha demanat mantenir anònima la seva identitat.\n- Faré una entrevista a una persona que es confessa independentista, que em segueix. Hem decidit que debatrem, ens hem assegut aquí i estem a un bar xinès. No mostraré la seva cara. Li he preguntat si havia participat en els aldarulls i em diu que no, jo me’l crec. S'està menjant una amanida xinesa que no compartirem.\nSón fideus, són fideus.\n- L'entrevista m'ha demanat fer-la en català, jo li he dit millor fer-la en castellà per raons òbvies del youtube, però insisteix de fer-la en català.\nJo si vols explico per què ho faré en català. El català és una llengua com qualsevol altra i és una riquesa, una llengua al món, és una manera d'expressar-te, és una manera d'entendre les coses. El fet de menysprear tant el català i que no serveixi per res només per tenir converses familiars doncs em sap molt greu perquè és la meva llengua i com tothom estima la seva llengua. Estem a Catalunya, estem a la seva capital aquí les entrevistes es fan en català. Em sembla perfecte si vostè em vol parlar en castellà jo li contesto en català, no hi ha cap problema. L'idioma no és un problema. No traduirem tota l'entrevista, hauràs de posar subtítols, no t'enfadis, la feina la tindràs però valdrà la pena.\n- Deixi’m dir només això, farem l'entrevista en català, em diu de posar subtítols, però la veritat encara que sembli un expert en internet sóc un desastre i no sé com es fa. Però em deia que el català és una llengua marginada, has dit això?\nBé no he utilitzat exactament aquesta paraula.\n- Bé el que sigui. Que si nosaltres no fem servir el català, lògicament no ho farà servir ningú. Farem el debat en català. Intentaré en la manera del possible després transcriure-la o alguna cosa ...\nTu ho pots fer en castellà si vols. Una llengua és una riquesa.\n- Si, hi estic absolutament d'acord. Jo la primera pregunta que volia fer...\nJo vull deixar clar al vídeo, si em deixes, que som dues persones que s'estan coneixent i que volen entendre el punt de vista de cadascun.\n- Deixa'm fer-te la primera pregunta, de fet ja te l'he fet... tu creus que el procés arribarà a algun lloc?\nJo crec que sí que arribarà, no tan aviat com que s'esperava en tot cas no és motiu per no deixar de lluitar. Moltes vegades seguim una utopia que aquesta ens marca el camí encara que puguem tenir la certesa que no arribarem a aquesta utopia però sé el camí cap a on he d'anar ... Jo el que tinc clar és que mai ens rendirem.\n- Quan dius que arribarà a algun lloc, jo parlo del procés, vols dir la independència?\nJo crec que Catalunya arribarà a ser un estat independent, si. Crec que possiblement quan els meus fills tinguin la meva edat, si tinc sort i em reprodueixo i aquestes coses ... però jo crec que pot faltar temps per normalitzar i ningú sap com independitzar-se d'un estat feixista, això és molt diíficil. Al món hi ha molt pocs estats que siguin completament democràtics. El fet de tenir una postura equidistant és la més còmoda per a qualsevol persona que el vegi des de fora i llavors és un tema molt difícil aconseguir la independència. Crec que ho aconseguirem? Sí, crec que al final ho aconseguirem perquè tenim la raó, bàsicament, amb això guanyarem perquè d'un altre poder no en tenim.\n- Deixa’m fer-te dues preguntes... Tinc por de l'àudio, si et pots apropar una mica...\nÉs clar! el que tu em diguis.\n- És perquè el micròfon el tens tu i aquí hi ha una mica de trànsit. Farem una cosa, l'agafo jo quan parli i després te’l dono.\nEns ho anem passant...\n- No sé si m'estàs oferint fideus, però no, gràcies! Estic a favor de la propietat privada, fins i tot de la imatge. Sóc un tio d'ordre (rialles). Deixa’m fer-te dues preguntes, tu has dit... potser els meus fills..., però llavors la independència no està 'a tocar' que és el que ens havien dit aquí.\nNo, és veritat. La independència no crec que estigui 'a tocar'. És a dir, d'una banda hem d'entendre quin ha estat el posicionament dels partits polítics catalans durant aquest temps. Catalunya no té els poders d'un Estat i no té els poders per independitzar-se de l’estat espanyol. Què ens van prometre els nostres polítics? tu quan dius que aconseguiràs alguna cosa jo moltes vegades he intentat emprendre i no m'he sortit i he afirmat "obriré aquesta empresa", no ho he aconseguit, però el que la gent espera de mi és que ho hagi intentat fer tot per aconseguir-ho, amb això em quedo satisfet. Llavors si això és el que els nostres polítics han fet fins aquí els hi dono la raó i no els hi retrauré res, han acabat a la presó, què més volia, ¡han anat fins al final! Com se'ns va prometre, jo mai em vaig creure que aconseguiríem la independència després de l'1 d'octubre, a mi no em va decebre gens. Sé perfectament com funcionen les coses, quin és l'estat en què ens enfrontem, els poders que es tenen, les mobilitzacions com es desenvolupen i per què es desenvolupen són moments de tensió de la societat, són moments també depenent de com vagi l'economia de que la gent estarà millor o pitjor ... És a dir, hi ha moltes coses. Aconseguir la independència, a mi no em va decebre gens, no em va sorprendre no aconseguir-la, però vaig pensar bo com a mínim hem anat fins al final, com a mínim servirà per internacionalitzar el procés.\n- Et faré una pregunta, "Espanya és un estat feixista", tu creus realment que Espanya és un estat feixista? bé, aquí també es diu Espanya és Turquia però hi ha separació de poders, democràcia occidental.\nBé, estic d'acord, Espanya no és com Turquia és evident. Per què dic que Espanya és un estat feixista? crec que Espanya té arrels feixistes i que té un sentiment i un paradigma creat en la societat espanyola que Franco per molt que fos dictador per molt que fos mala persona ens va salvar dels comunistes, va mantenir la unitat d'Espanya i va portar la pau. L'odi que jo pugui tenir cap a la figura de Franco, cap a un dictador, d'aquesta manera no és l'odi que té molta gent a Espanya. Dic que Espanya és un estat feixista el que és evident és que el cap de l'estat espanyol el va posar un dictador feixista. El que és evident és que dels països del món que van ser derrotats que eren aliats d'Adolf Hitler hi va haver dos que no van ser envaïts pels aliats, Espanya i Portugal. I Espanya, després d'estar quaranta anys en una dictadura, quaranta anys no és una broma, en quaranta anys creguis paradigmes enormes, i un dels paradigmes que creguis és el que debatíem al principi, que és el tema de l'idioma. Que als meus avis se'ls prohibís parlar en català i que als meus pares jo els he vist tota la vida que quan es dirigeixen a una persona que parla castellà ràpidament canvien l'idioma perquè es veu com una cosa d'educació, això fa que nosaltres també ho haguem après, i quan se't dirigeix una persona en castellà canvies d'idioma directament. Per què? perquè en el fons és un paradigma establert, i el paradigma que va crear Franco són quaranta anys de poder, tens temps de posar-te en totes les institucions. I que aquest poder un dia decidís que ho deixava anar, el regalo cap a la democràcia ... El que està clar és que quan es va fer la Constitució, on eren els partits de l'oposició?, on estava tota aquesta societat civil mobilitzada? Estaven a casa amagats o morts a les cunetes, no existia, estaven amagats i havia por. La Constitució no va ser una elecció de: voleu o no la democràcia? És l'alternativa que ens dónes al règim que hem tingut.\n- Has dit que hi ha el paradigma que Franco ens va salvar dels comunistes. Et consideres independentista de dretes, d'esquerres...?\nJo em considero independentista de centre, però si qualsevol persona em qualifiqués em qualificaria de dreta.\n- És una excepció dins del moviment independentista actual, no?\nJo durant la meva joventut no vaig ser d'esquerres, jo era d'ERC perquè era l'únic partit independentista. El meu pensament per ser jove no té perquè ser d'esquerres, la solució està al mig, no en cap extrem.\n- Tornem a Franco, no cal que li digui que la major part de la burgesia catalana era franquista.\nJa ho sé, però no per això vaig a renunciar a un Estat propi i al reconeixement de la meva nació.\n- Amb la Catalunya que no és independentista, -d'acord amb les eleccions hi ha un 47% de vot independentista i l'altra no-, amb aquesta altra Catalunya què fem?\nQuè fem amb la Catalunya que és independentista ara? És evident que en un país que està força polaritzat hi ha dues opcions. Una opció es veurà fotuda perquè serà la que no guanyi i és possible que sigui un percentatge molt alt. Hi ha un 10%, que són els Comuns, que estan a favor d'un referèndum, no estan a favor de formar part d'Espanya, estan a favor que el poble el decideixi. A mi em sembla molt injust que la gent digui que no som majoria quan l'únic que hem demanat és fer un referèndum per poder explicar-nos. Si el referèndum surt que no per un 51%, què fem amb els independentistes? Ens fotem i acceptarem el resultat, que és el que ha passat a Escòcia. I tota la gent que va votar que sí, que van ser el 47%? doncs es foten, és el resultat.\n- Els Comuns estan a favor del dret a decidir però no vol dir necessàriament a favor de la independència.\nLlavors no comptarem en cap dels dos costats. Si no els comptem en cap dels dos costats, hi ha majoria independentista a Catalunya, o no? Ja et dic que sí.\n- Segons les ultimes eleccions és un 47%, dues eleccions, són uns dos milions de persones que es manté invariable però el cens electoral és de 5,5 milions.\nUn cop alliberat el cens aquest 10% que són els Comuns, qui té la majoria? Els independentistes, si no comptem els Comuns. Si els Comuns diguessin que no em pronuncio ni pel si ni pel no la majoria sí que seria independentista.\n- Es pot declarar la independència amb un 51%?\nDepèn del poder que tu tinguis. És legítim declarar la independència amb un 51%? jo crec que sí, evidentment si en un referèndum sortís sinó que si, sinó el 51% hauria d'estar sotmès a la voluntat del 49%? però aquí hi ha un tema injust que ha passat amb Catalunya i que ningú s'atreveix a dir-ho. I és que tots som catalans però no reconeixen la nació catalana. Hi ha molta gent que viu a Catalunya que no és catalana, són espanyols que viuen a Catalunya, tenen el mateix dret i voten. Però si tu no reconeixes la nació catalana pots formar-ne part? Aquesta és la meva pregunta. Crec que no hi hauria cap diputat espanyol que s'atrevís a dir que la sobirania d'Espanya s'ha de compartir amb la de França. O que Espanya no existeix com a nació. Li dirien tots que no és espanyol, aquí ningú s'atreveix a dir-ho i si ho dius ets un racista o supremacista. És com dir: jo sóc del Barça i del Madrid però només vull que guanyi el Madrid, llavors potser ets del Madrid, no? No ets del Barça i del Madrid. Conec gent que és Alemana i Francesa i defensa la sobirania dels dos Estats i no defensen que se superposen. Crec que és injust i que ningú s'ha atrevit a dir-ho.\n- Llavors què fem amb aquests catalans que se senten espanyols, els expulsem, els amaguem sota la catifa?\nJa ho he dit abans, tots tenen el mateix dret a viure aquí, com qualsevol persona que se senti d'aquí. Crec que la definició de català és aquella persona que se sent català, i si tu vols viure aquí no hi ha cap problema. No estic a favor d'expulsar ningú de cap manera, això seria una catàstrofe, jo no vull fer això de cap manera. L'única cosa que dic és que no siguem injustos amb aquest discurs de sóc tan català com tu però no reconec la sobirania del Parlament. El Parlament reconeix que el poble de Catalunya mana sobre el territori de Catalunya, quan es demana el 155 es demana que Catalunya perdi aquesta sobirania i que sigui Espanya qui mani això és molt injust. És evident que nosaltres som una minoria dins d'un Estat enorme. El problema real està en el reconeixement com a nació. Realment és el punt de l'Estatut que es va retallar i que tant de mal va fer. Si Espanya és una nació de nacions som germans que vam acordar viure en una mateixa casa. Tu viuràs en un lloc depenent de la teva voluntat, el que no pot ser és que la voluntat de la resta prevalgui sobre la teva. I jo amb els espanyols que viuen aquí no faria res, el mateix que ara.\n- Com acabarà el procés?. Creus que pot derivar en un conflicte civil, armat, pot haver-hi sang entre aquestes dues Catalunyes?\nCrec que no però crec que també és responsabilitat de la gent que està en el poder. La gent que està en el poder ha de tenir la responsabilitat de dir que els dos discursos són legítims, que és tan legítim defensar la unitat d'Espanya com defensar la llibertat de Catalunya o la independència de Catalunya. El que no val és dir que per defensar la independència de Catalunya som criminals, terroristes, violents, el que se'ns ha titllat des del minut ú. Ara diuen: "oh, és que hi ha violència en les manifestacions", això ja ens ho van dir des del minut ú!. Des del primer moment s'ha dit que la nostra postura és il·legítima, el que és indiscutible és que la solució és un referèndum. I el que és indiscutible és que quan acabi passant, els partits que no l'han defensat se'ls caurà la cara de vergonya o se'ls hauria de caure la cara de vergonya. Però ningú es para a reflexionar i hi ha fanatisme total i absolut. I el paradigma que tu tens instaurat és inamovilble i inqüestionable, i aquí és on fallem. Per això t’he trobat i per això he volgut discutir amb tu, per dir-te: “els paradigmes que tens inamovibles, són movibles?, tenim la mentalitat oberta?" Jo vull que aprenguis coses de mi i jo també vull entendre tu postura.\n- L'Estat espanyol mai acceptarà un referèndum. I l'independentisme ha passat de la Declaració unilateral d'independència a defensar un referèndum d'autodeterminació, que no és exactament el mateix.\nAixò és ERC en qualsevol cas, no l'independentisme.\n- I el president Torra també, ara defensa el referèndum.\nJo crec que hi ha legitimitat per declarar la independència, sí, però no tenim poder. Aconseguirem la independència com puguem. En el referèndum de l'1-O, aquí tenim el problema de la política. Quan ets polític has de defensar una postura per sobre de tot, i un discurs també i si tu ho canvies per les circumstàncies canvien sembla que siguis un traïdor. Aquí el problema real és que en la política no es diuen les coses pel seu nom, toquen el violí, digueu-nos la veritat, no som idiotes.\n- Se sent enganyat per la classe dirigent del Procés?\nNo, no em sento enganyat. Ara es demana un altre referèndum. Jo crec que l'1-O no dóna legitimitat per declarar la independència. El resultat no és del tot fiable. Això és com una partida d'escacs que estàs a punt de guanyar, el de davant s'enfada i tira les fitxes a terra. Home, és veritat que anaves a guanyar però no ho has pogut veure. Si pel moment que va ser molt dur i va ser molt emocional el fet que vinguessin de fora a pegar-nos com ja havia passat pel fet de voler votar. Hem d'analitzar la legitimitat, la legalitat ja sabem que no la tenim perquè la legalitat la fa qui té el poder de fer-la. Si l'1-O es declarava la independència immediatament pel rebomobori que s'havia muntat era com donar un cop de puny sobre la taula, però no es va fer en el seu dia, i com tenim mentalitat d'esclaus i som uns pringats, Puigdemont va declarar la DUI i després la va congelar esperant una negociació amb l’Estat que no va arribar mai. S'hauria tornar a fer un referèndum que l'Estat estigués d'acord i declarar-se la independència o no en funció del resultat.\n- Ningú a Europa ha donat suport a la independència. Ningú important.\nSí, és evident que cap Estat poderós, que té els seus problemes, vol entrar en conflicte amb l'Estat espanyol per donar suport a una regió d'aquell Estat. Això és evident. Això no és que tinguin més raó o menys. Què ha fet Europa davant la crisi del Kurdistan? Què va dir ... 'tu, Turquia no matis a tots aquest kurds' i què ha dit Turquia? 'Si m’atabales obro les fronteres i que entrin tres milions i mig de refugiats sirians. I Europa ha callat. De quina Europa estem parlant? No estem parlant d'un Europa democràtica, estem parlant d'una Europa que és un conjunt d'estats amb els seus interessos. Quan un Estat defensarà la independència de Catalunya? Quan tingui més beneficis per fer-ho que no defensant l'actual status quo espanyol. Quan passarà això? Quan Catalunya tingui més poder d'Espanya. Això no passarà mai.\n- La independència val una guerra?. Vostè moriria per la independència o vostè mataria per la independència?\nLes coses s'han d'entendre en el seu context. Aquesta pregunta deixa les coses molt en l'aire. Tu moriries per la independència? Depèn. Si aquí s'entra en una escalada de conflicte cada vegada més gran, si resulta que empresonen joves manifestants i es mata gent, si resulta que l'Estat espanyol es comporta com anys enrere, com en temps anteriors o com els GAL i comença a depurar, llavors l'escalada augmenta. Jo el que et dic és que arriba un moment en què la dignitat val més que altres coses, la dignitat val més que el sou. Jo no tinc fills que mantenir com per haver d’empassar-me la meva dignitat i haver de sentir-me humiliat. Jo em quedaria dret abans que agenollar-me davant d'una injustícia, si arriba el moment en què dic prou i que d'aquí no passo. Si aquest moment arribés i donés la circumstància que vingués un furgó de policia a tota llet i em rebentés, llavors moriria. Però no és la meva voluntat morir per Catalunya. Jo vull viure en un Estat modern, democràtic, lliure i d'oportunitats. I veig que perquè això passi a Espanya, passaran cent anys i jo ja no seré aquí. També veig que formo part d'un col·lectiu, d'un poble, molt minoritari al món que tenim una manera d'entendre la vida que és molt minoritària, i com és tan petita no tenim els drets. Quan vas pel món ni saben el que és un català. Ara sí, pel conflicte. Però no pots defensar la teva nació fora del món. A mi no m'importa que em diguis que sóc un espanyol. Però no sóc un francès, no sóc un anglès, i per a mi que em diguis que sóc un espanyol és com si em diguessis que sóc un francès. Al meu país no el coneix ningú. Quin greu em sap!. I a més, a casa meva tampoc es parla el meu idioma. Només tinc una vida i ... morirà el català? I desapareixerem com a nació? Si no fos per les institucions que han mantingut l'ideal d'escola catalana amb la immersió lingüística no hi hauria immersió lingüística a Catalunya i tu parlaries amb la gent i no t’entendrien en català. I el català acabaria desapareixent. Una nació, la seva cultura, la seva manera d'entendre el món, es basa en l'idioma, perquè l’idioma ja és la manera d'expressar-se de com entendre les coses. Quan mor l'idioma, mor la nació. És evident. Per això Franco va prohibir el català.\n- El sector no indepe considera que la immersió lingüística ha estat un factor fonamental en les noves generacions independentistes. Vostè creu que l'escola catalana o la immersió adoctrina?\nÉs l'únic èxit que va aconseguir Catalunya durant la Transició. Jo crec que Ciutadans va néixer amb l'objectiu de carregar-se la immersió lingüística i que a Catalunya no s'aprengui el català. És molt injust dir que com a l'escola s'aprèn el català, i tothom el parla a classe, que moltes vegades és l'única oportunitat que tens d’aprendre el català, perquè si el teu entorn és castellanoparlant i la teva família també, no ho pots aprendre, perquè a la tele només hi ha un canal que sigui en català. Crec que hi ha molta gent que ha pogut reflexionar i veure que la independència pot ser la solució per viure en un país millor i en un país més democràtic. A més, l'Estat del qual formem part, tota la història, ha tingut la voluntat d'exterminar la nostra nació, la nostra cultura i la nostra llengua. Que es digui 'com que a l'escola apreneu català, ara surten independentistes'. No pot ser que vulgui la independència per a moltes altres coses que he vist d'Espanya que no m'agraden? Com aquí puc veure les dues versions: TV3 i la televisió espanyola, perquè a la televisió del règim tot és absolutament igual. Miris el canal que miris. Tens l'alternativa. Pots comparar i fer-te una idea. Si no pots mirar les xarxes socials, que això també està implicat amb el moviment juvenil, i són coses que no es publiquen a la televisió. I tens molta més informació. I amb aquesta informació pots crear-te un concepte, pots tenir una visió de les coses i coneixement de causa. Llavors és injust dir que com aprenem el català a l'escola i es parla català, ens han adoctrinat. Jo a l'escola tenia professores que parlaven en castellà, i sempre parlaven en castellà i no hi havia cap problema. Mai es 'va menjar l'olla' amb temes independentistes i recordo pocs professors que hagués descobert que fossin independentistes.\n- En tot cas, no sé què els hi diria als espanyols, al Govern espanyol ...\nJo diria que cal defensar la democràcia i que la solució a aquest conflicte és fer un referèndum. Us heu d’empassar la vergonya de tots aquests anys de no haver defensat un referèndum. També crec que tothom que té la ment oberta i ve a Catalunya, se n’adona que som gent de pau, que som gent oberta al món i volem viure amb tothom. Un respecte per la nostra nació. També vull dir que tots som nacionalistes. Si defenses la sobirania espanyola ets nacionalista espanyol, i si defenses la catalana, ets nacionalista català. Els nacionalismes tots els tenen i Ciutadans és el partit més nacionalista que he vist mai en la meva vida, i que ells titllin el nacionalisme com el mal del món ...\nSi vols tallar aquí l'entrevista, em sembla bé, però jo també et vull entrevistar a tu i vull conèixer els teus pensaments. A mi em sorprèn que parlant aquest català tinguis aquest odi tan heavy cap als convergents, aquest odi tan heavy cap Artur Mas. Jo crec que també moltes vegades publiques coses quan et va bé, quan la situació és bona per a tu, quan els independentistes tenen un frau. Però quan és a l'inrevés, quan tenim un triomf, per exemple que no agafin en Puigdemont i el tornin a Espanya o com quan es pronuncia el Tribunal de Drets Humans i diu que les presons són injustes, llavors quedes callat i no dius res. No ho justifiques, com ho expliques? ets català?, defenses la sobirania del poble de Catalunya?, creus que Catalunya és una nació?\n- Jo sempre ho he dit. Jo provinc del món independentista. Jo crec que Catalunya és una nació. Jo sóc més gran que vostè. Jo no m'he amagat mai que als 14 anys vaig ingressar la JNC i a Convergència. Jo provinc d'aquest món. Jo he anat a manifestacions amb Quim Forn i cridàvem el que cridàvem.\nNo serà per un tema personal que tens? Jo de vegades veig odi de tu cap als independentistes, o si més no, cap a la classe dirigent convergent. Veig odi que de vegades sembla personal. Llavors jo em pregunto: quin conflicte personal vas tenir per fer aquest canvi tan radical? Moltes vegades no és que vagis a defensar la teva postura, sinó que vas a eliminar la postura dels independentistes.\n- No, no és odi, és periodisme. Jo tracto a tots més o menys igual, encara que no s'ho cregui. De fet, fa poc parlava amb un periodista d'Esquerra, per cert, i em deia 'estàs agafant mala fama, però ja sé que a les rodes de premsa dónes canya a tothom'. La meva opinió personal sobre Artur Mas és que jo crec que ell va començar una mica el conflicte.\nEm sap tan malament que diguis això. És tan mentida. És tan injust.\n- Jo crec que Artur Mas ens va ficar en un embolic i ell ho sabia que ens ficaria en un embolic. Ell el discurs que fa després de la sentència de l'Estatut al Parlament diu que s'ha d'iniciar un nou camí, que és el dret a decidir, però immediatament afegeix sempre que no corri el risc de fractura social. Jo sóc dels que crec que hi ha fractura social.\nJo sóc dels que crec que no hi ha fractura social. Jo tinc molts amics unionistes i no hi ha cap fractura social. Com vostè, vostè és unionista i jo no, i no passa res.\nNo és unionista?\n- Vostè em diu que jo sóc unionista. No, jo faig de periodista que és diferent. Jo crec que hi ha un risc ... no un risc, hi ha una fractura social. I si no hi ha fractura social, els aldarulls dels últims dies no sé què és.\nEls aldarulls són manifestants contra policia. La fractura social és que en el teu entorn social hagis deixat de parlar, t'hagis enfadat amb gent i que les mirades facin mal pel carrer. La fractura social no és que hi hagin aldarulls contra la policia. Quan ho veiem en qualsevol altre país del món, no diem que allà hi ha fractura social. Veiem els aldarulls de Hong Kong i no diem res. No diem: 'mira els violents de Hong Kong'. Ningú ho ha dit. I totes aquestes televisions, en canvi, si que diuen 'mira els violents independentistes'. Tota la vida ens han dit que érem violents. I és evident que no. Vostè és clarament unionista. I la seva manera de fer periodisme és absolutament subjectiva. Sabem que la majoria de periodistes del Nacional o de Vilaweb tenen un aire independentista, el seu és d'un aire totalment unionista i no cal que s'amagui. No enganyi ningú.\nMai es deixa d'evolucionar.\n- Jo l'etapa infantil i adolescent ja les he passat. No sé si l'independentisme té una etapa infantil. Li agraeixo molt que em digui que no sóc com El Nacional i el Vilaweb. Li agraeixo molt.\nJo crec que és exactament igual, però del costat unionista. Tot el que fa és totalment subjectiu en contra de l'independentisme. Acaba de dir fa un moment que l'independentisme tenia coses infantils, cosa que no dirà de l'unionisme.\n- És que jo provinc d'aquest món, a mi em sap molt greu que l'independentisme hagi evolucionat així. Jo crec que el procés ha estat una enredada successiva i cada vegada que uns deien una postveritat, i aquesta s'esfondrava pel seu propi pes, hem construït una altra: el món ens mira, està a tocar, etc.\nQue s'han promès coses i que no s'han fet, d'acord. Jo no m'ho vaig creure mai. Jo només demano que els nostres polítics que tenen aspiracions molt grans, vagin fins al final amb els seus objectius. Han acabat a la presó, crec que sí que han arribat fins al final. Trobo molt injust que culpis de tot el moviment a l’Artur Mas, crec que és mentida. Jo quan era petit mirava la televisió i pensava tant de bo en Jordi Pujol fos independentista, si ho fos podríem aconseguir la independència. Ara està passant, tenim un president independentista i tampoc aconseguirem la independència. Artur Mas va treure els vots que va treure però després de la gran manifestació, el 2012 Mas va convocar eleccions quan li quedaven dos anys de mandat. Va fer eleccions demanant més suport per anar forts a Madrid a reclamar el dret a decidir. Aqui va passar el tema de l'Estatut i no ho hem d'oblidar i hem d'entendre que el catalanisme polític, que ha defensat la sobirania catalana i la nació catalana dins d'Espanya, que era principalment CiU, el seu fi va arribar quan Maragall va aconseguir fer l'Estatut aprovat pel Congrés, ratificat pel poble de Catalunya que, per cert, quin percentatge de votants va haver-hi en el referèndum de l'Estatut?\n- Doncs hi va haver un 51% d'abstenció i un 49% de votants. El que passa que el Sí va ser del 70 i escaig.\nVa votar menys gent a l'Estatut que el referèndum de l'1-O, ho dic perquè ningú ha dit que l'Estatut era il·legítim o que la meitat de la gent no ho havia votat. Perquè hi havia molta gent que no li interessava l'Estatut i només votaven en les eleccions espanyoles, no passa res. l’Artur Mas diu, el catalanisme polític ha arribat a la seva fi, hem fet l'Estatut que era el màxim que podem fer i se l'ha carregat el Tribunal Constitucional. La resta d'Espanya ha decidit el que ha de ser Catalunya, i la resta d'Espanya ha decidit que l'Estatut se’n va a la merda quan s'ha aprovat pel poble de Catalunya, llavors dius que el catalanisme polític ha arribat a la seva fi. L'Assemblea Nacional Catalana es va crear i va ser qui va convocar les manifestacions, i a la manifestació del 2010 hi havia moltíssima gent i el lema era: "som una nació, nosaltres decidim". L’Artur Mas o es movia cap a la independència o feia el ximple un temps més, però va ser capaç de trencar amb Unió, se la va jugar moltíssim i mira com ha acabat. Que es digui que ho va fer pel seu rèdit polític és una mica injust. Ha acabat com un pringat total, pobre. Va estar poc temps en la presidència però va fer el que va poder. Les societats evolucionen, això de pensar que les lleis estan ben fetes, ja que ara es veu que les lleis no estan ben fetes. El concepte de democràcia és que les lleis estan fetes pel poble, no que es s’han d'obeir les lleis. Si la llei no està feta pel poble no és una llei democràtica, per tant saltar-te una llei antidemocràtica no és un acte antidemocràtic. Votar és la descripció de la democràcia.\n- Les lleis no les fa el poble, les fan els parlaments. També li diré una cosa, a la manifestació de 2010 hi va haver 10.000 persones, només. Estem millor ara o pitjor que a l'inici del procés?\nA mi em correspon un pastís sencer, jo et dono mig si no et queixes. Et sembla bé? Si demanes el pastís sencer que et mereixes et fotaré una pallissa. Ho veus com estàs millor amb mig i callant? Molt bé, doncs arriba un punt en què la gent diu prou. El que no pot ser és que Catalunya produeixi més del que administra i que Catalunya amb el que administra no té suficient i ha de demanar diners a l'Estat i ha de tornar-lo amb interessos quan estàs generant aquests diners.\n- Posa data a la independència?\nQuan abans millor. Mai ningú sap com independitzar-se d'un estat feixista. Només dic que seguirem lluitant. Quan? Ningú ho sap. / Una entrevista de Xavier Rius.\nEstudiants d’Economia planten cara a les barricades


ACN Barcelona.-El Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC) insisteix aquest dilluns que l’Avantprojecte de llei general de comunicació audiovisual “no fomenta” la diversitat cultural i lingüística de l’Estat. L’ens reclama […]\nACN Barcelona.-El Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC) insisteix aquest dilluns que l’Avantprojecte de llei general de comunicació audiovisual “no fomenta” la diversitat cultural i lingüística de l’Estat. L’ens reclama que el control i supervisió de les plataformes de vídeo a demanda sigui compartida amb els reguladors independents de l’Estat i també que la taxa de l’1,5% que se’ls vol imposar per contribuir a finançar RTVE es faci extensiva al conjunt de corporacions públiques de radiotelevisió, com la CCMA a Catalunya. El president del CAC, Roger Loppacher, diu que el nou text és una oportunitat perduda i que no ha tingut en compte les seves al·legacions a la primera consulta pública.\nEl Ministeri d’Assumptes Econòmics i Transformació Digital ha iniciat un nou tràmit d’audiència i informació pública sobre l’Avantprojecte de llei general de comunicació audiovisual, una norma que transposarà la directiva europea en la matèria, que entre altres dona cabuda a la realitat de les plataformes de vídeo a demanda. És el segon període d’al·legacions que el govern central obre. El CAC ja ho va fer en el primer període, i ara ha aprovat un nou document amb les seves propostes perquè entén que no es van escoltar aleshores. Entre altres, el CAC reclama que el control i supervisió de les plataformes de vídeo no sigui una competència exclusiva de la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC) sinó compartida amb els reguladors audiovisuals independents de l’Estat. També reitera la proposta per incrementar del 5% al 10% la quota de finançament d’obres europees per als serveis de vídeo a petició, seguint el model de França (un mínim del 20%) i d’Itàlia (un mínim del 12,5%). “El nou text és una nova oportunitat perduda per complir el mandat constitucional de promoure decididament la diversitat cultural i lingüística de l’Estat. La presència de la llengua castellana està garantida, però no incorpora cap percentatge específic per les llegues oficials de les comunitats autònomes”, ha manifestat el president del CAC. Loppacher recorda que, segons informe del mateix ens, només el 0,5% dels continguts de Netflix són en llengua catalana, HBO té només el 0,1% des seu catàleg en català, Disney+ el 0,8% i Amazon Prime Video, l’1,3%. Filmin ofereix el 18,9% del catàleg en català i és l’únic que té la interfície en català.A més, reitera que les plataformes no han de contribuir únicament a finançar el servei públic audiovisual que presta RTVE, sinó també el que fa la CCMA a Catalunya i, en general, tots els ens territorials de l’Estat. Loppacher fa notar com les corporacions autonòmiques han notat també la davallada d’ingressos per publicitat precisament per causa del seu desplaçament a les plataformes.


Els castellers de la S.Família visiten l'escola\nDivendres passat, vam tenir una segona visita: la colla castellera de Sagrada Família. Ens van organitzar tres tallers: en un, ens van explicar les parts d’un castell i la roba que porten; en l’altre, vam aprendre com es posa la faixa i en el tercer, ens vam convertir en veritables castellers ja que vam poder “escalar” i fer petits castells amb l’ajuda dels nois i noies.\nI, per acomiadar-nos, la colla ens va dedicar un castell molt especial amenitzat per la música d’una gralla.\nTambé us volem explicar, que a la classe hem fet un concurs de castells molt especial. Per grups hem creat la nostra colla castellera, vam decidir de quin color portarien la camisa i vam fer diferents castells. Treballar en equip ens agrada ja que ens ajudem els uns als altres!\nUs anirem informant de com va avançant el nostre projecte.\nInfantil visita Can Puig\nLa setmana passada tots els nens i nens d’Ed. Infantil vam anar d’excursió a Can Puig. Va ser un dia molt important, sobretot pels nens i nenes de P3 ja que era la nostra primera excursió del “cole de grans”. Tots estàvem molt il·lusionats perquè volíem veure a la castanyera i quan vam arribar, la vam anar a buscar. Però abans, vam fer unes corones molt especials amb diferents fulles. Quan tots vam estar preparats vam començar a buscar a la castanyera i caminant pel bosc vam descobrir els colors de la tardor, vam veure bolets, pinyes i diversitat de fulles seques. De tant cridar-la, la pobre es va espantar i li van caure totes les castanyes que duia en el cistell i ens va demanar si la podíem ajudar a recollir-les. Nosaltres encantats i entre tots, vam tornar a omplir el cistell. Ens va explicar un munt de coses, vam cantar cançons i vam fer una gran festa tots junts per acomiadar-nos d’ella.\nProjecte de la Festa Major a P5\nDurant aquest trimestre, els nens i nenes de P5 estem immersos en un projecte que ens agrada molt: LA FESTA MAJOR. Tot va començar un dia amb una conversa sobre quines coses sabíem sobre les FM i què volíem saber. Van sorgir moltes preguntes interessants que amb la vostra ajuda anirem responent i aprenent un munt de coses. Un altre dia vam decidir que la nostra FM havia de tenir un cartell, així que vam fer un concurs de dibuixos; ens van quedar genials!! I ara estem fent el programa per saber totes les activitats que ens podem trobar.\nDivendres per la tarda, vam poder compartir amb un grup de pares, mares, avis i àvies una estona molt especial. Ens ho vam passar d’allò més bé i vam aprendre a ballar sardanes. Seguirem practicant i segur que ens convertim en uns grans experts.\nEl nostre projecte continua endavant i us seguirem informant de totes les novetats.\nLa setmana passada, vam celebrar els primers aniversaris del curs. Teníem moltes ganes de que arribés el moment ja que ens encanta ser els protagonistes per una estoneta. Així que els nens i nenes que fèiem anys, vam pujar a les cadires i els companys/es ens van cantar. També vam bufar espelmes i vam marxar cap a casa amb un record ben especial.\nJa portem uns dies a l’escola i hem tingut temps de retrobar-nos amb els nostres amics i amigues, d’explicar-nos com ens han anat les vacances, de recordar totes les rutines del dia a dia i de conèixer als nostres companys/es de P3 que han començat una nova aventura a "l'escola dels grans".\nTenim moltes ganes d’aprendre coses noves i compartir-ho amb vosaltres, així que aquí us deixem alguna imatge d’alguns moments viscuts durant aquests primers dies.