Equipaments joves per la Dreta de l’Eixample – La Coronela Digital\nEquipaments joves per la Dreta de l’Eixample\nEn la passada sessió plenària del Districte de l’Eixample, Ramon Morell, Conseller Municipal del districte per CiU i la JNC, va denunciar la lamentable situació dels equipaments juvenils de l’Eixample. El govern del districte mostra una fatiga crònica que perjudica seriosament el funcionament de tot l’Eixample. Per tots és coneguda la manca d’equipaments del Districte, especialment de la Dreta de l’Eixample – Fort Pienc, però el que és del tot alarmant és la situació dels espais públics per a joves. Morell va denunciar que actualment en tot el Districte de l’Eixample, el que més joves té, només hi ha una equipament jove, el qual no pot oferir tot el seu catàleg d’activitats. El motiu d’aquesta reducció d’activitats, concretament les musicals, teatrals i escèniques, es deu a una ordre del Districte que les prohibeix atenent-se a les queixes veïnals per sorolls.\nLa qüestió és que la Coordinadora que gestiona l’equipament denuncia que fa més de tres anys que no es realitzen tasques de manteniment de l’equipament, que és de titularitat municipal, i que per part del Districte tampoc s’ha fet res per adequar l’espai ni fer-lo compatible amb el descans dels veïns. Morell va denunciar al govern del districte que no es pot demanar implicació dels joves amb la ciutat ni participació ciutadana si no se’ls ofereixen uns serveis a canvi, ja que és obvi que el jovent de l’Eixample està abandonat pel Districte. Això queda palès si es fa un repàs d’espais joves, casals i punts d’informació jove que tenen la resta de districtes. Actualment per part del districte només hi ha el projecte de recuperació de l’espai transformadors el qual fa un any que està aturat.


31/01/21 Llibre: L'home que perseguia la veritat d'Isidre Grau\nAmb aquest llibre he sortit de casa. Des del sofà he visitat la platja, el passeig i part dels racons on visc. He deixat la ment volar lliure, sense restriccions pel confinament. He nedat en les aigües que envolten Sant Feliu de Guíxols, sense mullar-me. Anant a Castell d'Aro, on he viatjat en el temps. Inclús fins a Cerdanyola, en el que dura un parpelleig. Tot només passant de pàgina.\nSempre és emocionant veure el que un coneix, amb uns altres ulls. Observant el que un habitualment no veu. He vist l'entorn construït en lletres, mitjançant la mirada d'Isidre Grau i la seva novel·la, l'Home que perseguia la veritat i que com ell mateix em va dir, en va trobar més d'una. M'atreviria a afegir, que les veritats el van acabar trobant a ell.\nUna novel·la d'intriga, que té girs inesperats i amb temes de fons, com la vellesa, la joventut, la lleialtat, les relacions familiars i les professionals, entre d'altres. Amb l'estil narratiu de l'Isidre, que enganxa des del principi. Una molt bona lectura.


EL COR DE LES APARENCES: "Què és i per a que serveix una estació de tren?". Pròleg al llibre d'Anna Juan Cantavella, "Del trànsit a l'espera. Una etnografia de l'estació de trens de Castellò" (Ajuntament de Castellò, 2006). Premi d'Humanitats Ciutat de Castellò\n"Què és i per a que serveix una estació de tren?". Pròleg al llibre d'Anna Juan Cantavella, "Del trànsit a l'espera. Una etnografia de l'estació de trens de Castellò" (Ajuntament de Castellò, 2006). Premi d'Humanitats Ciutat de Castellò\nImatge de l'estació de l'AVE de Castellò. Està presa de fotolog.com/fotografiar_te\nPròleg al llibre d'Anna Juan Cantavella, Del trànsit a l'espera. Una etnografia de l'estació de trens de Castellò (Ajuntament de Castellò, 2006). L'obra va merèixer l'edició 2005 del Premi d'Humanitats Ciutat de Castellò\nQUÈ ÉS I PER A QUÈ SERVEIX UNA ESTACIÓ DE TREN?\nQuè és i per a què serveix una estació de tren? És merament una instal·lació a la que les persones s’adrecen per rebre un determinat servei, de transport en aquest cas? Sens dubte que ho és; però..., sols això? Està clar que si les estacions ferroviàries es limitessin a ser allò que semblen i per la qual cosa van ser construïdes un dia, res justificaria la insistència amb que la literatura, el cinema o la nostra pròpia memòria personal les ha triades per fer d’elles escenari d’un determinat tipus de vivència en absolut exclusivament instrumental. Aquest protagonisme que assumeix en tants imaginaris individuals o col·lectius adverteix que les estacions estan massa carregades de connotacions afectives i simbòliques com per afirmar que el seu valor queda restringit a les seves funcions explícites. Per poc que es pensi, de seguida resultarà evident que aquests espais són efectivament nusos de comunicació, àmbits de i per la connexió, interseccions entre línies, sistemes de empiulament i correspondència, però no únicament entre vehicles dedicats a traslladar éssers humans i mercaderies d’un punt a un altre, sinó també d’experiències entrecreuades, un drama constantment reviscut l’argument principal del qual consisteix en tot just acabar d’arribar o aguaitar, marxar o restar-hi. Vet aquí, sobre les andanes i als vestíbuls, una societat de partides i retorns, d’esperes, retrobades i comiats. Al mateix temps, més enllà d’aquesta dimensió fonamental de porta d’entrada i de sortida, de pont entre l’ací i un exterior ample com el món, les estacions són també escenaris d’una activitat perifèrica, inercial, a càrrec d'assidus que hi treballen o que converteixen l’indret en un espai públic del qual apropiar-se’n per pràctiques de tota mena, trivials o extraordinàries, prosaiques o marginals.\nConstatar aquesta naturalesa polifacètica i en tremolor constant de les estacions, entendre quina és la importància de la seva vindicació pràctica o sentimental més enllà de la seva funció estricta, és el que aconsegueix aquest esplèndid treball d’Anna Juan Cantavella, modèlica aproximació a una etnografia dels espais públics urbans ben poc conreada al nostre país. Del treball destaca justament aquesta sensibilitat a l’hora de respondre a la pregunta fonamental que tot científic social es fa i que no és altra de la de com és possible la societat, en aquest cas com és possible la societat en una estació de tren o, encara millor, com tota estació de tren és ella mateix una societat, dotada de les característiques que la farien reconeixible com a tal, és a dir amb la seva estructura, les seves institucions, la seva cultura –entesa com el conjunt de manera de fer que li són pròpies–, els seus conflictes, les seves regularitats i també les seves emergències.\nA més d’aquesta importància com a escrutini sobre les lògiques socials que permeten que un lloc públic –una estació com la de Castelló, per exemple– alguna cosa més que un mer territori d’accessibilitat i circulació, el treball d’Anna Juan ens adverteix de la ingenuïtat dels planejadors d'espais urbans i dels arquitectes que pensen que determinen les utilitzacions que haurà de rebre la seva obra un cop entregada. De fet, una estació de tren vindria a ser una mena d’apoteosi o paradigma comprimit del que és l’urbà com a forma de vida, és a dir un marc mediambiental en el que s’observa una espessa xarxa de relacions inestables entre desconeguts o a penes coneguts, una proliferació constant, canviant i interminable de centralitats, una trama de rinxols o trenaments socials discontinus, volubles i efímers, un conglomerat poc o res orgànic de components grupals, un seguit d’institucions momentànies. En d’altres paraules, una pura dispersió, una troca o dispositiu que funciona en bona mesura al marge i no poques vegades en contra de les instruccions d’ús inicialment instaurades des del projecte.\nL’estació de tren de Castelló havia de ser un lloc on els trens arribaven i del qual sortien i en el que una massa ordenada d’usuaris o clients s’abandonava a la tasca mecànica de pujar-se o baixar-se d’ells. La realitat, un cop l’obra és entregada, posa de manifest que aquesta intenció inicial dels autors del projecte d’orientar les percepcions i monitorizar les conductes està abocada al fracàs. A l’hora de la veritat, el que podem contemplar –i l’Anna ho fa de manera metòdica i sistemàtica, com correspon a un autèntic informe etnogràfic– és com a l’estació es despleguen moltíssimes formes de vida humana en societat que els "creadors" d'aquell espai no haguessin pogut de cap de les formes preveure i menys encara dirigir. La humanitat que s’agita per allò que a la maqueta eren pulcres espais incontaminats i purs es desentén constantment de les directrius dissenyades, “passa” dels principis arquitecturals que determinen la forma de l’indret i s’entreguen a modalitats de territorialització efímeres i transversals. Són ells, els qui creen –i no l’arquitecte– un univers polièdric, una articulació indefinida i irregular els moviments de la qual són impredictibles. Allà on hi havia un projecte, ells han posat la vida.\nPublicat per Manuel Delgado a 9:14


Ballesteros torna a rescatar al Nàstic (2-2)\nEl Nàstic ha hagut de remontar el resultat advers davant el Cornellà\nBrugui posa per davant al Nàstic, dues errades defensives signifiquen la remuntada del Cornellà i el gol de Ballesteros deixa la remuntada a mitges\nActualitzada 10/01/2021 a les 22:14\nEl Gimnàstic de Tarragona no va poder sumar els tres punts en el primer partit del 2021. Els tarragonins van cedir un empat contra el Cornellà (2-2) tot i posar-se per davant en el marcador gràcies a un Brugui que, novament, va brillar. Errades defensives d’Albarrán i de Quintanilla van posar per davant al Cornellà i, el de sempre, Pol Ballesteros, va sortir des del banc per rescatar un punt.\nAmb Gonzi sota pals, ja que era l’únic porter del primer equip disponible, Toni Seligrat va tornar a sorprendre amb una alineació amb novetats. A la defensa, Jesús Rueda era qui formava parella a l’eix amb Quintanilla, mentre que Carlos Albarrán i Joan Oriol seguien a les bandes (dreta i esquerra, respectivament).\nGran novetat la de Javier Ribelles a la medul·lar. És un jugador que, tot i la gran pretemporada realitzada, en la qual va actuar tant en el centre del camp com a la rereguarda, no ha tingut continuïtat en partits oficials. Contra el Cornellà, però, li va arribar el torn. Per davant, Fausto Tienza i Javi Bonilla, amb què Francesc Fullana quedava relegat a la banqueta. A dalt, els tres més habituals: els insubstituïbles Brugui i Oliva i un Pedro Martín que ha tornat a fer-se fort a la banda esquerra.\nS’esperava el Nàstic un partit complicat, i així va ser. El Cornellà va començar més fort, buscant sorprendre aviat, conscient que els últims minuts serien complicats per a un equip que, feia pocs dies, havia eliminat de la Copa del Rei al líder en solitari de la Primera Divisió. El fet que els barcelonins no arribessin amb claredat, barrejat amb la bona feina que feien els de Seligrat defensivament, va ser vital per poder obrir la llauna.\nEls tarragonins van ser capaços de dominar sense pilota i de sentir-se poc incòmodes quan no tenien la possessió de l’esfèrica. Les seva arribades van tenir lloc a comptagotes, però van ser més decisives que les del rival. La primera, de Fausto Tienza amb un tret sec i ras en un refús, que va desviar el meta visitant Ramón. La segona sí que va ser decisiva, i va tenir com a gran protagonista un noi que està de dolç i que, cada dia que passa, està demostrant que la Segona Divisió B se li està quedant més petita. Brugui va ser qui va obrir la llauna rematant, de primeres, una bona centrada, a mitja altura, que li va arribar des de la banda dreta. L’assistent va ser Carlos Albarrán, qui es va marcar una gran acció pel seu cantó que va rematar el gironí amb un xut amb classe, com els que ell té acostumats als seus.\nAra bé, Albarrán no va estar tan encertat en el gol de l’empat del Cornellà, així com part de la defensa d’un Nàstic que va permetre que, a deu minuts del final, Chiki rematés a plaer des de l’interior de l’àrea en una acció tan desafortunada com evitable. El final de la primera meitat va ser un autèntic malson per als de Seligrat, ja que una nova errada, aquesta molt més grossa, va permetre al Cornellà remuntar i marxar 1-2 al descans. Nefast control de Quintanilla, qui va regalar l’esfèrica a Agus Medina. Aquest, davant de Gonzi no va fallar i, després de deu minuts per oblidar, el Nàstic va tornar a marxar a un descans amb la necessitat de remuntar un resultat advers.\nEn la represa, com manava el resultat, el Nàstic va anar a per totes. Va arraconar al rival a la seva pròpia àrea, a l’espera de poder aconseguir empatar i, d’aquesta manera, tenir opcions de sumar els tres punts. Seligrat va veure que el centre del camp necessitava alguna cosa diferent, més control i dinamisme, pel que va donar entrada, en el 54’, a Francesc Fullana, substituint Ribelles. Fausto Tienza va endarrerir una mica la seva posició, i l’illenc es va emparellar amb Javi Bonilla, dotant de més espurna a la medul·lar.\nEl carrusel de canvis va continuar i, sis minuts més tard, van entrar Joel Marín i Pol Ballesteros, per Fausto Tienza i un desafortunat Gerard Oliva, que no tenir el seu millor dia. Sense Tienza al camp, el centre del camp ja era gairebé un segon atac, amb el mateix Joel fent parella d’interiors amb Fullana i amb Bonilla de centrecampista defensiu. Més carn a la graella, impossible.\nTambé va moure banqueta Guillermo Fernández. Rubio, lesionat, va deixar el seu lloc a Presa i va haver-hi canvi de davanters, amb l’entrada de Pablo Fernández. El Nàstic continuava sentint-se molt incòmode sobre el verd i s’encomanava a Brugui, que era per qui passaven totes les pilotes. L’esquerrà hi afegia sentit, però la resta no acompanyava.\nVeia Seligrat que el partit se li escapava i, amb la intenció d’esperonar els seus, va sortir de la banqueta en reiterades ocasions amb crits, però no sorgia efecte. En el 78’, Joel Marín va treure, amb el cap i sota els pals, una pilota que entrava i que hauria significat la sentència.\nSeligrat va esgotar els canvis, i va deixar clar que, si el gol no arribava, no havia de ser per falta de pólvora. Entraven Pol Prats i Fran Carbia per Pedro Martín i Bonilla. Dos minuts després, i a set del final, tot va tenir el seu efecte. El protagonista, el de sempre a les segones meitats. Pilota que li cau a Pol Ballesteros a l’interior de l’àrea i, sense pensar-s’ho, afusella Ramón. Quatre dianes porta ja tan sols jugant estones, potser és el moment que Ballesteros sigui dels onze d’inici.\nLa remuntada es va quedar a mitges i el Nàstic inicia el curs amb una igualada a casa.\nNÀSTIC: Gonzi, Carlos Albarrán, Quintanilla, Jesús Rueda, Joan Oriol, Javier Ribelles (Francesc Fullana, 54’), Fausto Tienza (Pol Ballesteros, 61’), Javi Bonilla (Fran Carbia, 81’), Brugui, Gerard Oliva (Joel Marín, 61’) i Pedro Martín (Pol Prats, 81’).\nCORNELLÀ: Ramón, Estellés, Borja García, Pol Moreno, Rubio (Presa, 70’), Rulo, Dorca, Agus Medina, Eloy Gila (Maxi, 87’), Guzmán i Chiki (Pablo Fernández, 71’).\n1-0, Brugui (23’); 1-1, Chiki (35’); 1-2, Agus Medina (45’); 2-2, Pol Ballesteros (83’).\nFrancisco Javier Fernández Vidal (Valencià). Va mostrar la targeta groga al local Javier Ribelles.\nSegueix en directe el Nàstic-Cornellà\nComenta el contingut : Ballesteros torna a rescatar al Nàstic (2-2)


15 desembre 2018 01:59\nJaume Vicens | 05 desembre 2017\nFa un parell de setmanes llargues, Alberto Garzón, el representant d’IU, partit ara adscrit a Podemos, va declarar que «No es coherente ser comunista y al mismo tiempo independentista en el contexto catalán». Bé, expressat d’aquesta manera, està clar que desequipara; podem deduir, per tant, que, en un altre context, per exemple el d’Espanya, un comunista sí que pot ser nacionalista. Fa dos anys, en una intervenció que va fer a Màlaga, Alberto Garzón ja va declarar que «El proceso soberanista de Cataluña esconde la intención de amnistiar a la família Pujol». Una calumnia, o un prejudici, perquè Garzón no ho podia provar, ni encara ara.\nL’esquerra espanyola té un problema que ha agreujat el procés sobiranista de Catalunya, i no ho perdonen. El Parlament de Catalunya, amb el suport de partits de la dreta política, ha declarat que vol una república, mentre que l’esquerra espanyola, tan republicana com vol fer creure que és, encara no s’ha atrevit ni a plantejar, al poble espanyol, si votant en un referèndum vol triar entre una república o mantenir la restauració de la monarquia que ens va endossar el feixista Francisco Franco. També convendria aclarir si els comunistes, catalans i espanyols, han canviat el programa o els estatuts del partit, perquè l’any 1978 defensaven el dret a l’autodeterminació dels pobles, també «... en el contexto catalán». El PSUC inclòs. És clar que temps enrere el sobiranisme català no era predominant; tot d’una que ha esdevingut multitudinari, han començat a arrufar el nas. Hauríem d’aclarir el tema del reglament intern dels comunistes, no fos cosa que de la mateixa manera que s’han fet socialdemòcrates moderats —a força de perdre eleccions, una darrera l’altra—, també es vulguin convertir en federalistes espanyols excloents, com la versió de Pedro Sánchez i companyia. És segur, d’aquesta manera mai no faran el sorpasso.\nEn el context actual, sorprèn que alguns representants d’aquesta esquerra, a la qual està adscrit Garzón, s’omplin la boca parlant de democràcia, quan manifesten que avui en dia, ara que just fa cent anys de la revolució dels bolxevics, la revolta a l’estil leninista ja no és factible perquè avui els canvis han de venir de la mà de la democràcia, a partir de la construcció d’àmplies majories socials. Vol dir? Doncs no sembla que a Catalunya s’hagi produït el pronòstic. Ni tampoc a Grècia, en temps de Syriza.\nDurant els darrers quaranta anys, la dreta i el socialisme inoperant han aconseguit que la societat espanyola d’avui en dia, si més no la que vota els partits del bloc 155, sigui una de les més reaccionàries d’Europa. Ho expressava fa pocs dies l’articulista Suso de Toro: «...la ideologia dominant és el conformisme i la submissió al poder establert com una cosa natural...». I hi afegia «...una població majoritàriament incapaç de raonar i d’expressar-se lliurement i que actua com una massa amorfa a la qual cal conduir amb la vara...» D’aquest resultat actual, conseqüència d’haver transformat el franquisme sociològic en el neofranquisme vigent, amb molt de caràcter polític, l’esquerra que representa Alberto Garzón també n’és responsable, com a mínim de la ineficaç oposició. Les declaracions que hem esmentat del cap d’IU, ho empitjoren perquè converteixen la clamorosa ineficàcia en una tergiversació de la realitat, en ignominiosa renúncia a dir les coses pel seu nom. Tal volta és en aquest context de coses dites, que Garzón i els seus seguidors volen rehabilitar la democràcia a partir de la construcció d’àmplies majories socials? Fracassaran, només és qüestió de deixar passar el temps i, després, ho podrem comprovar.\nDescartat de fa estona el sorpasso, IU i Podemos, aspiraven a poder arribar a pactar amb el PSOE la gestió administrativa de l’estat del benestar en decadència total, però per deure de servitud a l’Estat opressor, el PSOE ha hagut de deixar anar el paper equidistant —en un intent de desgastar Podemos— que fins ara li havien atorgat. En això consisteix l’aliança estratègica de l’article 155; ara la prioritat és apuntalar els estaments estatals i la unitat territorial, sota control d’una oligarquia, bona part de la qual corrupta. Finalment han hagut de mostrar les vergonyes perquè la societat civil catalana ha dit basta i els ha desbaratat el negoci que ha durat quaranta anys; el mite de la Transición. És per això que han obligat el PSOE a assumir les conseqüències que de la supeditació se’n deriven. I Podemos i Garzón tirats definitivament a la cuneta.\nCada conjuntura política crea les seves misèries, tal com ha demostrat Garzón amb les manifestacions que ha fet referides al procés sobiranista català, protagonitzat per una ciutadania cívica i desarmada que no consent convertir-se en provinciana i sotmesa a una Cort autoritària i centralista, la restauració de la qual ha estat només possible gràcies a la voluntat del dictador Francisco Franco. Tanmateix, el més greu de tot no són les manifestacions de Garzón; és la trajectòria erràtica d’una esquerra, com més va, més oficial, que desmenteix la lògica d’allò que ha estat l’eficàcia històrica al servei del poble.\nL’article 155 ha esdevingut en el partit únic, el poder del qual està basat en una impunitat covarda, però devastadora. La democràcia segrestada per l’aparell de l’Estat burocràtic que està al servei d’una altra autoritat econòmica i neoliberal, i antidemocràtica. En comptes de dir dois, de perdre el temps —no s’ho pot permetre perquè el temps corre de pressa i ben aviat el sobrepassarà i el posarà, altre pic, en evidència—, Alberto Garzón ens ha de demostrar que controla amb desimboltura les seves iniciatives, per tal d’avançar cap a la revolució que predica. No fos cosa que, tal com ha passat a Catalunya, la societat civil espanyola que també viu a la intempèrie, es cansi de tanta misèria i li passi factura per no haver posat al lloc que correspon, el subaltern, la raó econòmica neoliberal que colla el poble. Acabar amb el sistema polític del poder obsolet també vol dir avançar cap als valors republicans. La societat civil catalana ho ha començat a fer, d’aquí prové el terratrèmol polític. Quan pensen començar, Garzón i companyia?


Barcelona vista des dels ulls de les persones sense llar\n"Reflexa'T" és un recull d'instantànies capturades per nou fotògrafs que en algun moment de la seva vida han viscut al carrer\nMarta Font Marsal | dijous, 4 de novembre del 2021, a les 21.49\nEn ocasions, Barcelona és fosca i excloent i, en d’altres, alegre i lliure; una ciutat plena de realitats que sovint queden tapades perquè molt pocs les volen veure. Justament, l’exposició “Reflexa’T“, al Centre Cívic Pati Llimona, pretén fer visible un món que també existeix a la capital catalana: el d’aquells que viuen al carrer. És un recull de fotografies capturades per nou persones sense llar que han retratat Barcelona tal com la senten.\nLa Minerva es passeja per la sala del centre cívic on pengen les instantànies que ella mateixa signa. Ha volgut transmetre dos estats d’ànim diferents: d’una banda, la soledat que t’abraça quan dorms al ras a la ciutat, amb imatges del carrer, i, de l’altra, l’esperança i l’optimisme de sortir-se’n a poc a poc, amb retrats de les companyes del centre per a dones sense llar La Llavor, on s’allotja des de fa un any.\nLa Minerva observa algunes de les seves fotografies\nA vegades penses que tot s’acaba, però amb projectes com aquest et tornes a il·lusionar”\nMinerva, autora a “Reflexa’T” que ha viscut al carrer\n“A cada foto li he posat molt d’amor i ─gràcies a l’experiència com a fotògrafa─ t’adones que encara pots fer coses. A vegades penses que tot s’acaba però, amb aquest tipus de projectes, t’il·lusiones i emociones“, relata. La mostra és fruit d’un taller de fotografia i teoria urbana en què van participar tots els autors. Qui hi ha al darrere de “Reflexa’T” és la productora laudiovisual prod. i el director artístic n’és el videògraf Roger la Puente.\n“La iniciativa va sorgir arran de la pandèmia, quan vam poder veure que qui quedava al carrer era la gent que no tenia casa on recloure’s… es va fer molt evident la crisi de l’habitatge a Barcelona“, explica La Puente. Els nou participants els van trobar precisament al ras o bé a través de coneguts, associacions o centres d’acollida. “És un col·lectiu en augment i preocupa que, en lloc de solucionar-ho, es va fent gros per culpa de l’especulació immobiliària, la llei d’estrangeria, etc.”, sentencia el director.\nImatges del qui dormen al ras a la plaça Reial de Barcelona\nDavant d’aquest escenari, Patricia Sánchez, la productora de la iniciativa, confia que el resultat ajudi a “trencar murs” entre la societat i aquells que no disposen de domicili. El projecte “Reflexa’T” ha tingut la col·laboració d’institucions i altres entitats, com la Fundació la Caixa o Casanova Foto, i l’exposició es pot visitar al Centre Cívic Pati Llimona fins al dimecres 24 de novembre.\nSabates per recordar les 69 persones sense sostre que han mort en un any\nEn els últims 12 mesos han mort 69 persones sense llar que vivien o havien viscut al carrer a Barcelona\n— exposicions — fotografia — sensellarisme — sensesostre


Ma-con, ThreeBond amb T-Sport i URD Rennsport s'ho miren amb impotència :: FormulaRapida.net\nFormula Ràpida > Ma-con, ThreeBond amb T-Sport i URD Rennsport s'ho miren amb impotència\nEl jove Lucas Wolf (URD Rennsport) va aconseguir assegurar un podi per al seu equip però per altre banda, els equips Ma-con i ThreeBond amb T Sport, van haver d'abandonar els circuits amb les mans buides, tractant de podis.\nSven Müller, el 21-anys d'edat i alemany va començar la temporada amb grans expectatives, però no va poder fer res. Ell però és va esforçar i va demostrar les seves qualitats en acabar quart en tres curses, i està a l'espera del seu primer podi.\nEn temporada de descans, Müller s'ha establert al camp, molt competitiu i té la novena posició en el campionat.\nEn conjunt, els 10 primers llocs estan ocupats per pilots de sis equips diferents: tres conductors de Prema, un parell de pilots per Carlin i un altre per Fortec Motorsports. Els altres llocs són per a conductors de Mücke Motorsport, Eurointernational i Ma-amb.\nAndré Rudersdorf (ma-amb), company d'equip de Sven Müller, va acabar desè a Brands Hatch i té molta confiança pel que fa a la segona meitat de la temporada.\nThreeBond amb T-Sporttambé tenia grans expectatives pel que fa a la temporada 2013. Després de tot, William Buller (Fortec Motorsports, prèviament a Threebond amb T Sport) va dominar les dues proves de pre-temporada. Però l'equip, que és l'únic que depèn d'un motor de ThreeBond-Nissan, va trobar problemes, especialment en les sessions de qualificació.\nPer tant, el millor resultat obtingut fins ara és un quart lloc.\nMentrestant, el jove de 20 anys d'edat britànic va deixar l'equip per unir-se Fortec Motorsports. L'esquadra britànica només va estar representada per Richard Goddard, al Red Bull Ring.\nEl de 20 anys d'edat, australià que està competint amb una llicència britànica, vol arribar ja, als punts en la segona meitat de la temporada.\nLucas Wolf (URD Rennsport) ja ha aconseguit arribar en zona de podi, encara que no o ha tingut del tot fàcil, va quedar 3er al Red Bull Ring.\nLa quarta i última revisió se centrarà en els èxits dels equips, Van Amersfoort Racing, Double R Racing, Romeo Ferraris i Jo Zeller Racing. Aquesta revisió s'analitzarà a fons, el paper que han tingut en aquest campionat dominat per l'italià Rafaele Marciello


DIMENSIONS: 100 x 81 cm\nMai no he entès per què el ventall de perfums disponibles al mercat insisteix repetidament en la mateixa sensació: la sensació del que és agradable. Agradable, plaent, luxós, sedós, encisador, oriental…, tot ens porta a la nit d’abandonament i de passió, als deliris i “rêveries” d’una adolescent en un internat de monges.\nImagineu per un moment que us passa un senyor pel costat i fa una intensa olor de terra tot just mullada per la pluja, o que passa una senyora ja gran i fa olor de gespa acabada de tallar; o que passa una noia jove, que acaba d’abandonar l’adolescència, i deixa un intens rastre d’olor de tinta, de la dels antics col·legis. Hi ha un camp extensíssim, gairebé infinit, de perfums per proposar als fabricants i comerciants.\nSempre he pensat que els perfums a l’ús són carrinclons, repetitius, monòtons: qualsevol dona perfumada fa olor només …de perfum. No hi ha tall, ni violència, ni aventura. No hi ha una ruptura amb la realitat on endinsar-se i embogir en la recerca de l’”altre”. I és tan fàcil! N’hi ha prou amb olorar la vida i envasar-la.\nEm direu que cal distingir entre olors i perfums. Jo proposaria, però, que igual que en la pintura, la literatura, etc. -gran part del desenvolupament històric de les quals consisteix a assimilar aspectes trivials i quotidians i fer-los bells-, en l’àmbit dels perfums es tractaria d’elevar les olors a la categoria de perfums.\nNo només tindríem l’olor de terra mullada, o d’herba acabada de tallar, o de tinta d’antic col·legi, sinó que hi hauria també l’olor de serradora, de fulles de pollancre que es produeixen a la vora del riu, de crustacis, de roba vella gelosament guardada, de missa, de llibre acabat de comprar, de pintura a l’oli, d’aiguarràs, de fumaroles hivernals de llogarets perduts, etc., etc., mil etcèteres.\nHi ha tantes olors!\nI si anem més enllà i ens endinsem en la realitat, trobarem olors més dures, més compromeses, com drogues prohibides, que potser només són exhibibles en situacions excepcionals.\nEls creadors de perfums haurien de rastrejar el camp infinit de la realitat i, més i tot, aventurar-se en el terreny del mal.


El Punt Avui - La Pobla de Segur\nPremien una empresa de treballs d'altura\nTramver Solucions Verticals guanya el premi Jove Emprenedor del Pallars Jussà 2016\nInvesJove a Sort\nVint alumnes de segon de batxillerat de diferents instituts del Pirineu van presentar els seus treballs de recerca en la desena edició de la Jornada InvesJove. En total hi van participar 150 alumnes de Tremp, la Pobla de Segur, Sort, la Val d'Aran i el Pont de Suert.\nBalanç positiu de la línia del tren de la Pobla de Segur\nEls usuaris de la línia del tren de la Pobla de Segur han puntuat amb un 75,6 sobre 100 el servei, assolint xifres superiors a la resta de línies de Ferrocarrils de la Generalitat.\nEl tren de la Pobla, exemple de bona gestió\nEl vicepresident de la Generalitat, Oriol Junqueras, ha posat la línia de tren Lleida-la Pobla com a exemple de bona gestió quan la Generalitat té totes les competències.\nLa Noguera Pallaresa serà navegable fins a la Pobla de Segur\nPresentat a Tremp un projecte transfronterer que aposta per un model turístic sostenible al Pirineu i preveu fer navegable el riu en un tram de més de 50 quilòmetres en tres anys.\nPreveu millorar el salt de la pressa de Sossís i de la presa de Sort a l'Hostalet


Illa de còmic: Duchamp: Detonació controlada, de Gerard Pàmies: campanya de micromecenatge a Quorum Llibres\nDuchamp: Detonació controlada, de Gerard Pàmies: campanya de micromecenatge a Quorum Llibres\nHo sabeu bé: tota pedra fa paret.\nL'autor català Gerard Pàmies ha engegat una campanya de micromecenatge a la plataforma editorial Quorum Llibres per publicar el seu còmic Duchamp: Detonació controlada.\nSi volem llegir més còmics en català, és molt important col·laborar en campanyes com la d'en Gerard Pàmies.\nPer a què la iniciativa tengui èxit, s'han de vendre 175 exemplars del còmic. A dia d'avui, n'hi ha 57, de venuts, i queden 18 dies de campanya. El còmic costa 13,70 €.\nHi ha tres maneres de participar en la campanya:\na) Comprar un exemplar: 13,70 €.\nb) Comprar-ne tres: 41,10 €, que inclou l'obsequi d'un exemplar de KMM: novel·la gràfica, de Sergi Portabella i Pedro Espinosa, publicat per 9 Grup Editorial.\nc) Aportació lliure: s'hi pot introduir la quantitat de doblers que un vulgui i es rebrà la quantitat corresponent d'exemplars del còmic.\nPodeu llegir quatre pàgines del còmic en PDF.\nTEXT DE LA CAMPANYA\nDUCHAMP: DETONACIÓ CONTROLADA, de GERARD PÀMIES\nQui no coneix la principal icona del dadaisme, l’urinari, la «Fountain» de Duchamp? Qui no recorda l’impacte de trobar un dels seus objectes, anomenats «ready-mades», en una sala de museu?\nDarrere aquestes obres que formen part de la Història de l'Art hi ha la figura enigmàtica de Marcel Duchamp. Amb els seu silenci (sobrevalorat, segons Beuys), el seu iconoclasme i la radicalitat de les seves obres va ser principal sospitós del dadaisme, declarat àrbitre pels surrealistes i referent de la nova generació pop als anys 60. De fet, el seu caràcter iconoclasta ha transformat l'obra d'art i la seva relació amb l'espectador.\nPerò tot i ser una figura clau dels principals moviments del segle XX, no és un personatge mediàtic com Picasso o Dalí. Duchamp no deixà memòries ni diaris, evitava les entrevistes i la publicitat. Per als duchampians, segueix sent una figura misteriosa.\nQuina és la seva història? En aquesta biografia il·lustrada, Gerard Pàmies ens passeja per la seva vida des dels orígens bohemis a París, on desenvoluparia el seu cubisme; pel Nova York d'entreguerres, on seria figura central del dadaisme; i la seva estada a Buenos Aires, i els estius a Cadaqués, on cultivaria una gran amistat amb Dalí.\nGerard Pàmies, nascut a Barcelona l'any 1980, amb un llapis sota el braç. Llicenciat en Belles Arts. Treballa com a dissenyador d'interfícies gràfiques. Des de ben petit, ha considerat el còmic com el mitjà universal. Combina totes les arts i és accessible a tothom. Present a totes les cultures i obert a tot tipus d'històries.\nFem possible l'edició del còmic Duchamp: Detonació controlada, de Gerard Pàmies.\nEnllaços als webs i xarxes socials de Gerard Pàmies:\n- La campanya de micromecenatge a ComiCat (21 de maig)\nPublicat per Jaume a 16:56\nEtiquetes de comentaris: còmic biogràfic, còmic català, còmic en català, còmic europeu, còmic històric, còmic per a adults, Duchamp: Detonació controlada, Gerard Pàmies, micromecenatge, novel·la gràfica, Quorum Llibres\n[Darrera actualització: 3 de juny] En aquesta entrada, hi aniré elaborant la llista dels còmics publicats en català l'any 2020, orden...\nDuchamp: Detonació controlada, de Gerard Pàmies: c...\nEditorial Base (8): Un somni fet realitat, de Mich...\nLa Galera (3): Els historionautes, de Frances Durk...\nPRH (10) / Beascoa (2): El detectiu Culet, de Trol...\n9 Grup Editorial (1)\nAnys d'Allende (Els) (1)\nAventures d'Hergé (Les) (1)\nAventures de Tintín (Les) (1)\nCesc Dalmases (Francesc Fullana Dalmases) (2)\ncòmic americà (13)\ncòmic argentí (1)\ncòmic bèl·lic (1)\ncòmic biogràfic (20)\ncòmic britànic (1)\ncòmic català (30)\ncòmic d'aventures (29)\ncòmic de ciència-ficció (1)\ncòmic de fantasia (12)\ncòmic didàctic (4)\ncòmic en català (115)\ncòmic esportiu (3)\ncòmic estatunidenc (1)\ncòmic europeu (73)\ncòmic feminista (1)\ncòmic francobelga (18)\ncòmic històric (31)\ncòmic humorístic (10)\ncòmic infantil (55)\ncòmic juvenil (31)\ncòmic per a adults (44)\ncòmic policíac (2)\ncòmic polític (2)\ncòmic satíric (5)\nDetectiu Culet (El) (1)\nEditorial Base (9)\nEDT (Editores de Tebeos) (1)\nEscápula comics (2)\nEstrella Polar (10)\nEvolution Comics (4)\nGlénat España (1)\nGrup 62 (16)\nGrup Enciclopèdia Catalana (12)\nJaume Copons (4)\nJoris Chamblain (1)\nLiliana Fortuny (1)\nllistes per anys (5)\nMales bèsties (1)\nMazinger Angels (1)\nNorma Editorial (18)\nOlga Resina (2)\nOoso Comics (2)\nPanini España (6)\nPenguin Random House (Grupo Editorial) (9)\nPremi Beca Carnet Jove Connecta't al Còmic (4)\nPremi València de Novel·la Gràfica (1)\nSergio Pérez (2)\nTigre de Paper Edicions (1)\nTresor d'en Lucio (El) (1)\nCamacuc núm. 298, novetat de maig i juny\nL'Ornis al Cavall Fort nº1387\n“DON JOAN DE SERRALLONGA” AL CASINO DE SANT ANDREU DE PALOMAR (1919)\nPublicat el primer número de la revista Sikarra\nTràiler Còmic DRAC CATALÀ 2


Joan Roma: PARLAR CLAR I CATALÀ - art. Regió 7\nPARLAR CLAR I CATALÀ - art. Regió 7\nPARLAR CLAR I CATALÀ.\nAl llarg de la història, la dita popular de “parlar clar i català”, s’entenia per dir les coses d’una manera franca , oberta i crua. Com la vida mateixa. Estem perdent aquestes virtuts per passar a dir mitges veritats, amagar la realitat, fer suposicions, o desconfiar de tot i de tots.\nEs una de les conseqüències de la desconfiança en els polítics. Massa càrrecs públics, prefereixen no “mullar-se” i dir el que la gent vol sentir, no el que passa en realitat. Estem en campanya electoral, i quantes propostes clares, dures i contundents, hem escoltat ? Ben poques.\nI quantes persones, mitjans de comunicació i càrrecs polítics, s’han sentit escandalitzats per les declaracions fetes per l’ex-president del Govern ,Felipe González ? Moltes. I en canvi és d’agrair que un polític andalús, hagi “parlat clar i català” sobre els anys de govern socialista, presidit per ell.\nRecomano la lectura de les declaracions fetes, sobre els anys de govern, sobre la seva vida pública i privada, i sobre les grans decisions que li va tocar prendre durant el seu mandat.\nEls qui tenim càrrecs institucionals, sabem que cada dia toca prendre decisions, petites o grans, lògicament en proporció a la institució que presidim. I quantes d’aquestes decisions no s’entenen sinó es coneix l’àmbit en que es prenen, i les raons per les quals es duen a terme.\nDemostra una gran valentia, el polític que ensenya la crua realitat del dia a dia. La soledat de la presa de decisions i les repercussions que poden tenir. Es fàcil pensar que tota decisió és fàcil de prendre perquè hi ha una mesura bona i una dolenta, i sempre és fàcil prendre i saber la bona, i refusar la dolenta. En política com en altres àmbits, hi ha també grisos, i diferents alternatives, i diferents raons que cal sospesar i valorar.\nLes explicacions donades per Felipe González, respecte la manera de governar, son una demostració d’honestedat i valentia, però també una forma de ser lliure. D’explicar cruament com varen passar les coses en realitat, i no com les varen voler descriure els seus adversaris.\nAra estem, de nou, en una etapa de gran confusió. Ningú es responsabilitza de cogovernar, ni de participar en les grans decisions. Hi ha covardia a la oposició. No es vol ajudar a governar i a resoldre els grans problemes de país, per por de que això afavoreixi el partit governant. Quan pitjor, millor, diuen aquests. Els vells pactes d’estat, son història, i els temes “sagrats”, també. Es pot jugar amb tot i contra tots, les conseqüències ja es resoldran quan arribin. Una clara inconsciència , i poca estimació pel país i els ciutadans.\nI escassetat de lideratge. Només els autèntics líders son lliures per marcar camins, fer propostes agosarades, i parlar clar i català. Just a l’inrevés del que veiem en el dia a dia, i d’aquí a les eleccions. Poques propostes innovadores, poques explicacions, pocs posicionaments, i nul•la voluntat d’aclarir imputacions, com les del Palau de la Música.\nLa grisor predomina en el paisatge electoral, i d’aquí que s’agraeixin explicacions com les que abans comentava de l’expresident del Govern , o els posicionaments contundents del president de la Generalitat, envers temes tant rellevants com l’aposta pel federalisme i el rebuig a l’independentisme. El “parlar clar i català” ja és només patrimoni de molts pocs.


El Jardin Santa Cruz De Bezana Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nEl JardinAvenida Marques De Valdecilla, 40 A, Santa Cruz de Bezana, Santa Cruz De Bezana, Espanya, 39110 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en216comentarisEl JardinVeure més fotos"For breakfast there were many homemade tasty items. Plenty o..."CliveUnited KingdomplatjaVeure més fotosVeure totes les 40 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5UbicacióParticularitats que li encantaranmini bar\nHabitació Doble Superior amb Llit Extragran (Superior Double King Room)\nSuite amb Llit Extragran i Banyera d'Hidromassatge (Suite King Bed with Spa Bath)\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Jardín està situat a Soto de la Marina, a 5 km del centre de Santander i a 2 km de la platja d'Arnia. L'establiment ofereix Wi-Fi gratuïta i aparcament gratuït.\nLes habitacions d'El Jardín són grans i tenen una decoració rica amb teles de colors. Inclouen calefacció, TV de pantalla de plasma i bany privat amb assecador i tovalloler elèctric.\nL'hotel disposa d'uns jardins extensos, on se serveix l'esmorzar. També hi ha un taulell d'informació turística, on us ajudaran a planificar l'estada.\nEl Jardín és a prop de la Costa Verda del nord d'Espanya, en concret de les platges de Liencres, San Juan de la Canal i Valdearenas. La zona és ideal per fer excursions i submarinisme i per pescar.\nHi ha autobusos que connecten l'hotel amb el centre de Santander de forma regular. Al centre podreu agafar autobusos directes fins a l'aeroport de Santander, ubicat a 3 km. El Jardin és a menys de 3 km del camp de golf Abra del Pas i a uns 2 km del parc científic i tecnològic de Cantàbria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaarticles de tocadormini barTV satèl•lit/cableassecador de cabellsala d'estar calefaccióservei de despertador Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Santa Cruz De Bezana


Junqueras recorda que Espanya no ha marcat mai un mínim de participació en els referèndums La República\n“No hi haurà un mínim de participació, no anirem en contra de la comunitat internacional”, així de contundent ha respost el vicepresident del Govern, Oriol Junqueras, a la pregunta sobre si el referèndum de l'1 d'octubre ha de tenir un mínim de participació perquè el resultat es pugui aplicar amb tota la legitimitat possible.\nDurant l'entrevista d'aquest matí a Els Matins de TV3, el líder d'ERC i número dos del govern de la Generalitat, ha argumentat la seva tesi emparant-se en el cas de l'Estat espanyol, que mai ha establert una dada mínima de participació en tots els referèndums que ha fet des que va tornar la democràcia: “Quan el govern espanyol va fer el referèndum sobre l'OTAN, va establir un mínim? Amb el referèndum de la Constitució espanyol ho va fer? I amb la Constitució europea? No”.\nSegons Junqueras, establir un mínim de participació és anar en contra d'allò que “s'ha fet sempre” i “ens recomana” la comunitat internacional, “la comunitat internacional ens diu que no s'ha de marcar un mínim de participació perquè afavoriria el boicot d'aquells que volen impedir la votació”, ha concretat.\nEn cas de boicot actiu contra la votació, si es donés el cas que els municipis socialistes no permetin la votació, Junqueras ha assegurat que en cas que hi hagi “un boicot contra la democràcia” el Govern haurà d'actuar perquè els ciutadans d'aquell municipi pugui exercir el seu dret vot habilitant espais en propietat de la Generalitat per posar les urnes.


Alcorcón vs UCAM Murcia en directe, Futbol en directe - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRegió7 » Esports » Futbol » LaLliga 1|2|3 » Alcorcón - UCAM Murcia\nPartit: Alcorcón - UCAM Murcia\nPrèvia del Alcorcón-UCAM Murcia\nFinal del partit, Alcorcón 0, UCAM Murcia 0.\nFinal segona part, Alcorcón 0, UCAM Murcia 0.\nÁlvaro Rey (Alcorcón) ha rebut una falta en el seu propi camp.\nFora de joc, UCAM Murcia. Vullnet Basha ha intentat una passada en profunditat però Juan José Collantes estava en posició de fora de joc.\nCanvi al UCAM Murcia, entra al camp Natalio substituint Jona.\nÓscar Plano (Alcorcón) ha estat amonestat amb targeta groga.\nCanvi al UCAM Murcia, entra al camp Cedrick substituint Vicente.\nRematada fallada per Óscar Plano (Alcorcón) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea que se?n va molt amunt i desviat per la dreta. Assistència de Ivi.\nRematada fallada per Sergio Aguza (Alcorcón) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de Carlos Bellvis.\nCanvi al Alcorcón, entra al camp Álvaro Rey substituint Foued Kadir.\nFora de joc, UCAM Murcia. Unai Albizua ha intentat una passada en profunditat però Jona estava en posició de fora de joc.\nJesús Imaz (UCAM Murcia) ha rebut una falta en el seu propi camp.\nFora de joc, UCAM Murcia. Tekio ha intentat una passada en profunditat però Jona estava en posició de fora de joc.\nFora de joc, UCAM Murcia. David Morillas ha intentat una passada en profunditat però Jesús Imaz estava en posició de fora de joc.\nCórner, Alcorcón. Córner comès per David Morillas.\nFora de joc, Alcorcón. Marko Dmitrovic ha intentat una passada en profunditat però Foued Kadir estava en posició de fora de joc.\nCanvi al Alcorcón, entra al camp Ivi substituint Pablo Pérez.\nFora de joc, UCAM Murcia. Juan José Collantes ha intentat una passada en profunditat però Jesús Imaz estava en posició de fora de joc.\nCanvi al UCAM Murcia, entra al camp Jesús Imaz substituint Nono.\nElgezabal (Alcorcón) ha rebut una falta a la banda dreta.\nRematada parada sota pals. David Rodríguez (Alcorcón) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea. Assistència de Óscar Plano.\nRematada rebutjada de David Rodríguez (Alcorcón) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea. Assistència de Foued Kadir.\nRematada rebutjada de Vullnet Basha (UCAM Murcia) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea.\nCórner, UCAM Murcia. Córner comès per Marko Dmitrovic.\nRematada parada fregant l'esquadra esquerra. Jona (UCAM Murcia) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Juande.\nFora de joc, UCAM Murcia. David Morillas ha intentat una passada en profunditat però Jona estava en posició de fora de joc.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Pablo Pérez (Alcorcón) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea.\nRematada parada per baix a l'esquerra. David Rodríguez (Alcorcón) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea. Assistència de Óscar Plano.\nRematada fallada per Elgezabal (Alcorcón) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de Foued Kadir amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nComença segona part Alcorcón 0, UCAM Murcia 0.\nFinal primera part, Alcorcón 0, UCAM Murcia 0.\nRematada parada sota pals. David Rodríguez (Alcorcón) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea. Assistència de David Navarro passada llarga.\nJoc perillós de Nono (UCAM Murcia).\nBiel Ribas (UCAM Murcia) ha rebut una falta en el seu propi camp.\nRematada fallada per Elgezabal (Alcorcón) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Foued Kadir amb un centre a l'àrea després de treure una falta.\nVíctor Pérez (Alcorcón) ha rebut una falta en camp contrari.\nNono (UCAM Murcia) ha estat amonestat amb targeta groga per joc perillós.\nRematada fallada per Pablo Pérez (Alcorcón) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea la pilota es perd pel costat esquerra de la porteria. Assistència de Foued Kadir amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nCórner, Alcorcón. Córner comès per Hugo Álvarez.\nRematada fallada per Óscar Plano (Alcorcón) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser.\nJoc perillós de David Rodríguez (Alcorcón).\nRematada parada sota pals. David Navarro (Alcorcón) després d?un llançament amb el cap des del centre de l'àrea. Assistència de Foued Kadir amb un centre a l'àrea.\n20' Targeta groga per a Nono\n24' Targeta groga per a Tekio\n52' Targeta groga per a Víctor Pérez\n58' Jesús Imaz substitueix a Nono\n60' Sergio Aguza substitueix a Víctor Pérez\n65' Ivi substitueix a Pablo Pérez\n78' Álvaro Rey substitueix a Foued Kadir\n79' Cedrick substitueix a Vicente\n83' Targeta groga per a Óscar Plano\n85' Natalio substitueix a Jona\n87' Targeta groga per a Unai Albizua\nAlcorcón UCAM Murcia\n13 Rematades 3\n213 Pilotes perdudes 201\n381 Passos totals 321\nDavid Rodríguez 4 Vullnet Basha 2\nÓscar Plano 2 Jona 1\nPablo Pérez 2 Vicente 0\nElgezabal 2 Unai Albizua 0\nSergio Aguza 1 Tito 0\nFederico Vega 1 Tekio 0\nDavid Navarro 1 Ritchie Kitoko 0\nDavid Rodríguez 3 Jona 1\nPablo Pérez 1 Vullnet Basha 0\nDavid Navarro 1 Vicente 0\nÓscar Plano 0 Unai Albizua 0\nÁlvaro Rey 0 Tito 0\nVíctor Pérez 0 Tekio 0\nTropi 0 Ritchie Kitoko 0\nFoued Kadir 5 Juande 1\nÓscar Plano 2 Vullnet Basha 0\nIvi 1 Vicente 0\nDavid Navarro 1 Unai Albizua 0\nCarlos Bellvis 1 Tito 0\nÁlvaro Rey 0 Tekio 0\nVíctor Pérez 0 Ritchie Kitoko 0\nÓscar Plano 1 Juan José Collantes 2\nFederico Vega 1 Vullnet Basha 1\nDaniel Toribio 1 Vicente 1\nÁlvaro Rey 0 Jona 1\nVíctor Pérez 0 Unai Albizua 0\nTropi 0 Tito 0\nSergio Aguza 0 Tekio 0\nÓscar Plano 8 Vicente 3\nIvi 3 Juan José Collantes 3\nCarlos Bellvis 2 Tekio 2\nFoued Kadir 10 Nono 2\nFederico Vega 1 David Morillas 1\nDaniel Toribio 1 Vullnet Basha 0\nÁlvaro Rey 0 Unai Albizua 0\nFoued Kadir 1 Jona 3\nÓscar Plano 0 Juan José Collantes 2\nÁlvaro Rey 0 Jesús Imaz 2\nVíctor Pérez 0 Vullnet Basha 0\nTropi 0 Vicente 0\nSergio Aguza 0 Unai Albizua 0\nRafael Páez 0 Tito 0\nDavid Navarro 5 Hugo Álvarez 8\nElgezabal 4 Unai Albizua 4\nMarko Dmitrovic 1 Tekio 4\nFederico Vega 1 David Morillas 3\nCarlos Bellvis 1 Jona 2\nÓscar Plano 0 Juande 1\nÁlvaro Rey 0 Juan José Collantes 1\nFederico Vega 7 Biel Ribas 9\nDaniel Toribio 7 Hugo Álvarez 8\nPablo Pérez 6 Jona 7\nMarko Dmitrovic 6 Tekio 6\nVíctor Pérez 5 Vullnet Basha 5\nDavid Navarro 5 Vicente 5\nCarlos Bellvis 5 Juande 5\nSergio Aguza 9 Jesús Imaz 4\nIvi 8 Cedrick 3\nElgezabal 5 David Morillas 26\nÓscar Plano 36 Tekio 25\nÁlvaro Rey 3 Juan José Collantes 25\nFoued Kadir 25 Biel Ribas 19\nFederico Vega 24 Vullnet Basha 17\nDavid Navarro 3 Vullnet Basha 4\nÓscar Plano 2 Nono 3\nFoued Kadir 2 Tekio 2\nFederico Vega 2 Juande 2\nDavid Rodríguez 2 Vicente 1\nVíctor Pérez 1 Unai Albizua 1\nElgezabal 1 Juan José Collantes 1\nÓscar Plano 5 Nono 3\nFoued Kadir 3 Unai Albizua 2\nPablo Pérez 2 Tekio 2\nFederico Vega 2 Juande 1\nÁlvaro Rey 1 Juan José Collantes 1\nVíctor Pérez 1 Jona 1\nElgezabal 1 Jesús Imaz 1\nCarlos Bellvis 90 0 0 1 3 2 0 0 1 5 12 0 0 0 0\nDaniel Toribio 90 0 0 0 0 1 0 0 0 7 13 0 0 0 0\nDavid Navarro 90 0 1 1 1 0 0 0 5 5 18 3 1 0 0\nDavid Rodríguez 90 0 4 0 0 0 0 0 0 1 10 2 1 0 0\nElgezabal 90 0 2 0 0 0 0 0 4 3 5 1 1 0 0\nFederico Vega 90 0 1 0 1 1 0 0 1 7 24 2 2 0 0\nFoued Kadir 79 0 0 5 0 10 1 0 0 2 25 2 3 0 0\nIvi 24 0 0 1 0 3 0 0 0 0 8 0 0 0 0\nMarko Dmitrovic 90 0 0 0 0 0 0 0 1 6 17 0 0 0 0\nPablo Pérez 66 0 2 0 0 0 0 0 0 6 17 0 2 0 0\nSergio Aguza 30 0 1 0 0 0 0 0 0 2 9 0 0 0 0\nVíctor Pérez 60 0 0 0 0 0 0 0 0 5 16 1 1 1 0\nÁlvaro Rey 11 0 0 0 0 0 0 0 0 2 3 0 1 0 0\nÓscar Plano 90 0 2 2 0 8 0 0 0 10 36 2 5 1 0\nBiel Ribas 90 0 0 0 0 0 0 0 0 9 19 0 1 0 0\nCedrick 10 0 0 0 1 0 0 0 0 1 3 0 0 0 0\nDavid Morillas 90 0 0 0 0 1 0 0 3 5 26 1 1 0 0\nHugo Álvarez 90 0 0 0 0 0 0 0 8 8 15 1 0 0 0\nJesús Imaz 31 0 0 0 0 0 2 0 0 3 4 0 1 0 0\nJona 86 0 1 0 0 0 3 0 2 7 16 1 1 0 0\nJuan José Collantes 90 0 0 0 2 3 2 0 1 5 25 1 1 0 0\nJuande 90 0 0 1 0 0 0 0 1 5 13 2 1 0 0\nNatalio 4 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0\nNono 59 0 0 0 0 2 0 0 0 4 13 3 3 1 0\nTekio 90 0 0 0 0 2 0 0 4 6 25 2 2 1 0\nUnai Albizua 90 0 0 0 0 0 0 0 4 2 11 1 2 1 0\nVicente 80 0 0 0 0 3 0 0 0 5 14 1 0 0 0\nVullnet Basha 90 0 2 0 0 0 0 0 0 5 17 4 0 0 0


MATERIALS EDUCATIUS INCLUSIUS.: ALFAWIN GEOMETRIC, DIBUIX EN LA DIVERSITAT\nALFAWIN GEOMETRIC, DIBUIX EN LA DIVERSITAT\nL'Alfawin Geomètric és un conjunt de programes en què s'aprofiten les capacitats gràfiques de l'ordinador per engrescar i motivar l'usuari a investigar lúdicament les formes, els colors de les figures i les relacions que s'estableixen en la composició.\nEl paquet es composa de vuit aplicacions que poden funcionar de forma aïllada o integrades com un conjunt amb una interfície de disseny unificat\nEl Calidoscopi és una eina de creació lúdica, apta per a qualsevol tipus d'usuari. Els resultats moltes vegades són imprevisibles, però sempre espectaculars i inciten a passar una bona estona dibuixant i observant.\nÉs una eina de treball creatiu a l'aula d'informàtica de les escoles de primària o secundària, però el que de debò fa que aquest programa sigui una molt bona aplicació didàctica són els resultats obtinguts amb nois i noies amb necessitats educatives especials. Petits moviments amb el ratolí es multipliquen, en diverses zones de dibuix, a partir de diferents eixos simètrics.\nMàgic és un programa de dibuix per treballar simetries simples o d'un eix. En dibuixar un traç, l'efecte mirall, la reflexió, es produeix automàticament a la banda contrària on dibuixem. El treball amb línies i punts amb una estructura interna de tipus vectorial permet unes definicions de traç molt equilibrades que realcen els efectes aconseguits a la pantalla i a les impressions. El programa disposa d'un sistema de gestió de les funcions de la impressora aconseguint uns resultats molt brillants en la impressió en paper. Les diferents eines de dibuix estan sempre visibles i són de fàcil accés amb unes funcions que s'activen amb icones, permetent d'aquesta manera el treball a nois i noies amb dificultats d'aprenentatge.\nEl programa està pensat per a crear, a partir de mecanismes interns, trames gràfiques a partir de funcions matemàtiques. Podem trobar diferents tipus de trames d'acord a la forma d'omplir la superfície de treball.Trames de la llibreta. Trames presenta unes quaranta trames diferents de treball, cada una d’aquestes trames és un algoritme matemàtic que crea representacions geomètriques amb vectors. Aquesta forma de treball dona al programa nombroses possibilitats didàctiques. Les trames poden ser rectilínies, formen quadrats, rectangles, triangles..., curvilínies amb solucions geomètriques ben curioses, figures geomètriques simples o múltiples, finestrals.\nEtiquetes de comentaris: DIBUIX, DISLÈXIA, GEOMETRIA, IMATGE, LOGOPEDIA, METACOGNICIÓ, MOTRIU


L'escola Rei en Jaume de Xirivella ha decidit donar més força i importància al projecte d'hort escolar encetat fa uns anys. Per este motiu, l'alumnat i professorat de l'escola amb l'ajuda de la Cooperativa agroecològica Els Gira-sols i amb la col·laboració de la Regidoria de Medi Ambient de l'Ajuntament de Xirivella han pogut ampliar els espais dedicats a l'hort per disfrutar d'una experiència molt enriquidora a l'escola.\nA l'hort hi ha zona d'arbres fruiters, de flors, d'aromàtiques, 2 bancals elevats, una compostera i un Keyhole, que és una modalitat d'hort africà que inclou la citada compostera al mig de l'hort. L'alumnat que participa en esta experiència reforça de manera pràctica continguts de matèries com matemàtiques, ciències naturals i socials, valors, entre d'altres. A més, els i les jóvens aprenen la diferència entre les hortalisses i fruites conreades de manera agroecològica i les conreades de manera tradicional, així com la importància de reciclar les matèries orgàniques.\nEl regidor de Medi Ambient i Sostenibilitat, Boro Montroy, explica que amb esta experiència els xiquets i xiquetes poden reforçar de manera directa i activa el coneixement de les plantes. "És important que l'alumnat sàpiga que es pot produir de manera sostenible i que s'ha de consumir de manera responsable aliments naturals, saludables i de temporada", afirma el regidor.\nLes activitats, que s'han fet dins l'horari lectiu, s'han completat amb una visita a la cooperativa Els Gira-sols i amb una xerrada per als pares i mares sobre alimentació sostenible a càrrec de l'ONG Justícia Alimentària Global.\nLa idea és continuar treballant en esta línia i poder ampliar el projecte el curs que ve, de manera que cada vegada més alumnes de l'escola puguen disfrutar d'esta manera de fer les classes que a més de ser molt enriquidora també fomenta la consciència ecològica.


Les primeres samarretes del Barça de la nova temporada no lluiran patrocin\nLes primeres samarretes del Barça de la nova temporada no lluiran patrocinador\nper Redacció dissabte, 30 d’abril 2016 - 19:43h\nImatge de les noves samarretes. Foto: Sport.\nEls seguidors del Barça a qui no els hi agradi la publicitat a la samarreta del club estan d'enhorabona. I és que tal com va anunciar Manel Arroyo, vicepresident de l'àrea de Màrqueting i Comunicació del FC Barcelona les primeres samarretes de la temporada vinent es vendran sense logo de patrocinador.\nTot i com explica el diari Sport, aquesta no és una situació desitjada pels dirigents de club perquè és una important font d'ingressos, però la marca esportiva no pot esperar més temps. Qatar Arways ja no presidirà el pit de la samarreta i després de deu anys l'elàstica lluirà sense patrocinador. La darrera vegada que això va succeïr va ser la temporada 2005-06 quan es va guanyar la Lliga i la Champions a París amb Frank Rikjaard.\nTot i això, no significa que la resta de samarretes no durà la publicitat, ja que l'equip directiu està treballant per aconseguir patrocinador. Les samarretes es comercialitzaran al final d'aquesta temporada.\nLi cauen set mesos de sanció a un jugador benjamí que va agredir un àrbitre


2 min. Barcelona 19/11/2016 09:30\n651x366 Sáenz de Santamaria i Puigdemont dijous a l'acte de Foment del Treball / QUIQUE GARCÍA Sáenz de Santamaria i Puigdemont dijous a l'acte de Foment del Treball / QUIQUE GARCÍA\nEl desgel entre el govern espanyol –sense majoria absoluta– i la Generalitat avança a poc a poc. Després dels nous nomenaments de càrrecs al consell de ministres d'ahir – Enric Millo com a delegat del govern, nou president d' Adif i nova cúpula política a Interior–, aquest dissabte s'ha sabut que la vicepresidenta del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, i el president del Govern, Carles Puigdemont, es van reunir dijous discretament.\nSegons explica 'La Vanguardia' i ha confirmat l' ARA, dijous, al final del sopar organitzat per la patronal catalana Foment del Treball, la vicepresidenta va demanar una sala per reunir-se a soles amb Puigdemont. Va ser una trobada a peu dret en què Santamaria li va explicar, sense retrets – tot i el dur discurs que acabava de fer Puigdemont–, que Mariano Rajoy vol obrir una via de diàleg amb Catalunya i que ella mateixa ja treballa en el document de 46 peticions que va portar Puigdemont a Rajoy en la seva primera trobada a l'abril. També van emplaçar-se a buscar data per a una nova trobada entre els dos presidents.\nDes del Govern es mantenen expectants davant aquest desgel i, de moment, només reclamen que es mantingui aquest diàleg bilateral entre Estat i Generalitat, tal com el mateix Puigdemont va explicar ahir a s'Agaró.\nPuigdemont reivindica el dret de Catalunya a negociar de forma bilateral amb l'Estat\nPuigdemont acusa l’Estat de "negligir" en els seus deures respecte a Catalunya\nRajoy relleva Llanos de Luna i situa Millo de delegat del govern\nEl "frau" de Trump: l'actualitat en 9 tuits\nMillo reconeix que el govern central ha de "rectificar" amb Catalunya


Tertúlia literària amb M.Dolors Millat que presenta una selecció\nTertúlia literària amb M.Dolors Millat que presenta una selecció de 10 llibres imprescindibles\nTertúlia literària amb M.Dolors Millat que presenta una selecció de 10 llibres imprescindibles.\nM.Dolors Millat ha estat entrevistada per la periodista Meritxell Bellera. L’escriptora pallaresa ha recomanat una tria de 10 obres de narrativa imprescindibles, llibres que l’han emocionada al llarg de la seva vida, els personatges dels quals han conviscut amb ella fins temps després del final de la seva lectura.\nBellera ha estructurat l’entrevista a partir de la situació temporal dels llibres, des de l’Alemanya nazi, al París ocupat, passant per la Rússia de Tolstoi, fins arribar a Catalunya.\nDolors Millat ha fet una tria de llibres clàssics i intemporals, que va des d’obres com les ambientades en el context de l’Europa de la segona guerra mundial, amb les obres de Hans Fallada, Sol a Berlin i Irene Nemirovsky, Suite francesa.\nPassa per la novel·la de W. Mouawad, un escriptor que va patir la guerra del Líban i que a partir d’Ànima, un llibre dur, ens explica de forma magistral el dolor, els sentiments, la crueltat que va patir amb la guerra i que colpeix al lector.\nS’ha referit a Fernando Pessoa com un dels seus autors imprescindibles i en tria Llibre del desassossec, encara que no sigui ben bé una novel·la sinó més aviat un dietari, difícil de classificar. De tots, però, el títol que destaca per sobre dels altres és La vieja sirena, ambientat a l’antic Egipte, Alexandria, molt ben documentat, un cant a la vida.\nFut, de Jim Dodge,és una faula moderna i posa el toc d’humor a la llista de prescripció de Millat.\nTambé s’ha fet referència a L’última trobada de Sandor Marai, un llibre d’amor, d’amistat i traïció.\nS’ha tancat l’acte amb dues obres catalanes molt properes: Pedra de tartera, de Maria Barbal i Dos taüts blancs i dos de negres, de Pep Coll. De Pedra de tartera n’ha destacat l’impacte que li va produir ja en la seva primera lectura, una novel·la sobre l’amor, des d’una perpectiva diferent del Sampedro, de Marai… Pel que fa als “taüts” ha ressaltat l’anàlisi que en fa de la maldat, més enllà del propi crim, i permet veure fins a quin punt es banalitza.\nTertúlia literària amb M.Dolors Millat


Dubtes i mancances en la normativa anunciada pel Departament d'Educació en relació amb les treballadores del lleure educatiu\nDes de CCOO ja hem denunciat reiteradament l’incompliment per part del departament dels seus compromisos originals recollits al Decret llei 7/2020, de 17 de març, on es garantia “l’abonament al contractista, per part de l’Administració contractant, dels imports corresponents a les despeses salarials del personal adscrit al contracte (…). Aquests abonaments tenen com a finalitat última el manteniment dels llocs de treball adscrits als esmentats contractes, amb l’objectiu de no afectar, amb caràcter general, l’activitat econòmica i l’estabilitat dels llocs de treball“\n- Es continua deixant al marge de qualsevol protecció les treballadores que presten els seus serveis als menjadors de centres concertats, gairebé el 40 % del total. Una discriminació completament injusta i que des de CCOO exigim que es rectifiqui.\n- Es deixa a l’arbitri de les empreses complementar o no les prestacions dels ERTO, fent-los assumir en qualsevol cas el desemborsament en primera instància d’aquestes quantitats, un mecanisme molt allunyat del que en un primer moment havien publicat al DOGC. Des de CCOO farem, tanmateix, els màxims esforços en la negocia col·lectiva per aconseguir que les empreses facin efectiu el complement fins al 100 % de les retribucions.\nEs generen molts dubtes, que ja hem compartit amb el departament des de fa dies, pel que fa a l’aplicació pràctica en el cas dels menjadors gestionats per AMPA que contracten empreses externes. La subvenció a les AMPA “pels danys i perjudicis que hagin suportat efectivament en relació amb la gestió d’aquest servei“ no és fàcil de fer-la efectiva, perquè les AMPA no patiran danys i perjudicis si no paguen a les empreses contractades, però normalment no disposen de fons per assumir aquesta despesa. Així doncs, la solució només podria ser que les empreses complementin fins al 100 %, i que l’AMPA assumeixi un deute amb l’empresa contractant, que serveixi com a prova dels danys i perjudicis per poder demanar després la subvenció i acabar pagant a l’empresa. Una solució extremadament difícil de posar en pràctica.\nEls dubtes es multipliquen també quan no sabem si aquesta nova regulació prendrà en consideració les modificacions legislatives introduïdes pel Reial decret-llei 11/2020, de 31 de març, especialment la seva disposició final primera, punt 10.\nEncara som a temps d’obrir una negociació real a tres bandes, departament, patronals del lleure i sindicats més representatius per trobar solucions justes, viables i definitives. CCOO estem disposats a posar fil a l’agulla avui mateix. Esperem la resposta de les altres parts.


Atenció als senglars ! – Benvinguts al Parc Natural Collserola\nAtenció als senglars !\nL’augment de població de senglar lligat amb la presència d’animals habituats a les persones ha esdevingut un greu problema. Des del Parc se’n fa un seguiment constant, és valoren les mesures a prendre i es difonen les recomanacions bàsiques a tenir en compte. El senglar és animal emblemàtic dels boscos de Collserola, però cal evitar la seva proliferació fora del seu hàbitat genuí, a costa dels recursos que troben facilment en l’entorn urbà (escombraries, gespa,… ). Us oferim un recull de les informacions publicades al butlletí del Parc -des de l’any 2001- fins ara, links a les campanyes i materials publicats recentment pels ajuntaments més afectats i articles de referència sobre la qüestió.\nLes persones i els senglars\nDel butlletí del Parc 112. Estiu 2016\nCal evitar que el senglar s’habituï a la presència humana, per minimitzar l’impacte social generat a tot Europa.\nEl senglar és un magnífic animal feréstec amb una gran resistència i, actualment, el mamífer silvestre més gran de Collserola. La població ha augmentat els darrers anys, tant a Catalunya com a tot Europa. Els últims estudis ens indiquen que l’abundància d’aquesta espècie, al Parc,es troba molt per sobre de la densitat desitjable.\nA Catalunya s’observa una estreta relació entre la densitat de porc senglar i la presència de boscos de frondoses, i la producció de fruits forestals de fagàcies, els principals recursos de refugi i aliment d’aquesta espècie. No obstant, les poblacions de Collserola, com en algunes altres zones metropolitanes d’Europa, assoleixen una densitat superior degut a l’accés de menjar fàcil que les zones urbanes i periurbanes ofereixen, així com els espais verds urbans naturalitzats on l’espècie troba refugi per viure-hi i reproduir-se.\nA l’àmbit del Parc es podria diferenciar, segons el seu comportament, entre el porc senglar:\nsalvatge que fuig de la presència humana i es mou per les zones més naturals, menjant al bosc i en zones agrícoles.\nsemi habituat que menja al bosc i en zones agrícoles, però ocasionalment pot arribar a les zones urbanes.\nhabituat que es mou per les zones urbanes i immediacions, menja casi sempre de l’home i eventualment al bosc o zones agrícoles.\nEstà comprovat que les femelles dels grups habituats tenen un pes superior i, en conseqüència, una taxa reproductiva més alta. Això ha contribuït a l’increment de la població de senglar periurbana. Alguns individus s’estan tornant cada cop més exigents i agressius per obtenir el menjar. Cal reduir, urgentment, la població de senglar a tot el Parc per minimitzar el seu impacte social: els danys a l’agricultura i als jardins, les col·lisions amb vehicles, els ensurts i lesions a persones i animals de companyia, o les incursions a les zones urbanes i, sobretot, el risc sanitari per la transmissió de diferents malalties. És el risc sanitari el que fa més necessària l’aplicació del marc sancionador existent, a aquelles persones que els hi donin de menjar.\nCal recordar que el senglar no és una espècie protegida, sinó cinegètica, i el control directe de les poblacions es fa mitjançant batudes i aguaits nocturns. Malgrat aquestes mesures de control que s’han portat a terme a Collserola, durant més de 25 anys, la situació actual exigeix la implementació de noves mesures que permetin per una banda, reduir la població el més aviat possible i, per una altra, evitar que els exemplars salvatges s’habituïn a la presència humana, a les zones urbanes, i que tinguin accés a aliments fàcils d’origen humà. D’aquí la importància que tant els visitants com els veïns, del parc i els seus voltants, coneguin les mesures preventives i puguin col·laborar en la resolució del problema.\nArticles publicats al butlletí del Parc\nRECOMANACIONS BÀSIQUES AL PARC\nEvitem que els animals salvatges s’acostumin i perdin la por a la presència humana!!\nEn cas d’encontre\nNo us hi apropeu. Poden reaccionar amb agressivitat.\nNo els hi doneu menjar\nFeu soroll i gesticuleu per allunyar-los\nA les àrees de picnic\nEstigueu alerta i controleu les vostres bosses.\nA la xarxa viaria\nPoden creuar la carretera i provocar una col·lisió


Gemma Humet, poder maternal al Mercat de Vic\nLa cantautora va brillar a l'estrena de 'Màtria', un disc en què abraça l'electrònica i que inclou una lletra inèdita del seu oncle, el malaguanyat Joan Baptista Humet, en la primera jornada de concerts presencials de la mostra de Música Viva\nVic - Dissabte, 19/09/2020 - 19:30\nEl del Mercat de Vic és un altre exemple de determinació dels musiquers per salvar els mobles en l’estiu més endimoniat de les seves vides (per ara: respirem profundament). Una graella de concerts gravats amb alts recursos i oferts en ‘streaming’, i com a colofó, un parell de jornades d’actuacions que ara anomenem presencials, aquest neologisme propiciat per la Covid-19, i que es despleguen aquest cap de setmana per quatre escenaris a l’aire lliure repartits per la capital d’Osona.\nFa anys que pel Mercat de Música Viva s’afirma com a aparador d’estrenes discogràfiques de la nostra escena, de manera que ocupar-se ara del producte autòcton no representa, a diferència d’altres mostres, cap gir de guió. Aquesta és la seva naturalesa, sobretot des que Marc Lloret en va assumir la direcció artística, fa nou anys. En la seva 32a edició ha mantingut a ratlla les aglomeracions del públic passavolant, però això no ha impedit que aquest divendres oferís escenes de festa ciutadana, civilitzada i profilàctica, amb tot el seu ànim de celebració, malgrat tot. I brindant primícies com l’estrena de ‘Màtria’, el tercer àlbum de la vallesana Gemma Humet.\nEls ‘tempos’ executius s’han trastocat per la pandèmia, i gravacions i presentacions en directe no sempre van a l’una. ‘Màtria’, per exemple, no veurà la llum fins al 30 d’octubre, però Humet no va voler perdre l’oportunitat de mostrar el seu nou disc al Mercat en un concert en què va tocar les seves deu cançons. Novetats a la vista: el seu cant subtil i poderós s’avé ara a un paisatge sonor amb un fort ascendent electrònic. Aquí la vam tenir, al parc de la Bassa dels Germans Maristes, acompanyant-se del teclat i assistida, a les màquines, pel productor del disc, que no és cap altre que Jordi Casadesús, membre d’un dels grups més brillants del pop català modern, La Iaia, i adjunt a Núria Graham. Aportant un contrapunt muscular, la bateria d’Andreu Moreno.\nLletra inèdita de Joan Baptista Humet\nAl capdavant d’aquest trio mixt, alhora digital i orgànic, Humet va apel·lar a aquesta ‘Màtria’ associada a «dona, mare, casa, terra i refugi», fonent poesia amb ritmes secs i el cant pur amb el fred tacte electrònic. Peces amb músiques de la mateixa Humet, majoritàriament, i textos tant seus com adaptacions poètiques: de Maria Mercè Marçal a la peça d’obertura, ‘Damunt un cel de fil’, i d’autors de nova planta com Roc Casagran, Estel Solé i Mireia Calafell. En ocasions pròxima al trip-hop , manejant ‘loops’ vocals eteris i greus invasius i reservant-nos una allau energètica a ‘Solitud’, peça construïda a partir d’una lletra inèdita de l’oncle de la cantautora, el recordat Joan Baptista Humet.\nEn contrast amb aquestes textures arriscades, es van poder escoltar sons acústics recollits al passi de Gerard Aledo, obrint-se camí amb dos epés després del popular projecte festiu Animal, i en la posada en escena de Blaumut, induïda per les circumstàncies, que aquest estiu ha renunciat a presentar com corresponia el seu últim disc, ’0001’, publicat al febrer, i s’entrega al format desendollat, «sense pedals ni efectes». El seu cèlebre ‘Pa amb oli i sal’ va sonar de sacada, i les cançons de l’última fornada (‘De veritat’, ‘Cel estranger’) van ampliar horitzons en aquest repertori pop gairebé de cambra, amb violí, violoncel i contrabaix, apel·lant desesperadament a la imaginació en aquest Mercat de Vic que ha aconseguit mantenir-se dret tot i tenir-ho tot en contra.\nLlarga vida als cines centenaris\nTemes: Concerts Mercat de Música Viva de Vic (MMVV)\nLa Guàrdia Civil deté tres homes forts de Puigdemont


Rufi Etxeberria i Pernando Barrena, dirigents de Sortu, aquest diumenge\nSan SebastiàEl portaveu de Sortu, Pernando Barrena, ha denunciat que l'última operació que ha dut a terme la Guàrdia Civil que s'ha saldat amb la detenció de tres advocats i cinc membres del grup d'interlocutors del col·lectiu de presos d'ETA (EPPK), suposa "l'enèsim intent del PP d'ofegar el procés de pau", així com una" agressió directa a les ànsies de pau, llibertat i democràcia "de la societat basca.\nEn una roda de premsa "d'urgència" a la seu de Sortu a Sant Sebastià, Barrena ha denunciat "amb contundència" aquestes detencions i ha remès un "càlida salutació" a les persones detingudes i als seus familiars, als quals ha traslladat tota la seva "solidaritat, consideració i respecte".\nSegons la seva opinió, aquesta última operació policial suposa "l'enèsim intent del PP d'ofegar el procés de pau". "No tenim cap dubte que és una operació ordenada i perpetrada pels que tenen por de la pau i són conscients de la debilitat dels seus arguments polítics", ha assenyalat.\nA més, ha destacat que els detinguts són "persones que van prendre part en la compareixença de dissabte passat a Durango, són persones que han pres partit amb determinació per la pau i les solucions polítiques que necessita aquest país" i, per tant, aquesta operació policial "és la resposta dels enemics de les solucions i la normalització política al compromís per la pau del col·lectiu de presos, els compareixents de dissabte passat o de la iniciativa sostinguda per la pau de l'esquerra abertzale".\nEl portaveu de Sortu ha opinat que amb detencions com aquestes es busca que "s'estengui el desànim entre la societat basca", amb l'objectiu de "mantenir viva la violència en el context polític del país". "Volen fer del sofriment el pa nostre de cada dia", ha afegit.\nBarrena ha denunciat que pel que fa al procés de pau s'intenta "estendre la sensació que no és possible avançar cap a la convivència en pau i en democràcia". No obstant això, s'ha mostrat convençut que "no hi ha lloc per al desànim" perquè "aquest és un país fort que té clar què és el que vol, per sobre de tots els que volen que no conegui la pau".\n"Acabarem amb la dispersió i amb la política penitenciària criminal, perquè tenim prou força i perquè així ho exigeix la lògica política i la majoria social i política d'aquest país. No en tenim cap dubte", ha afirmat.\nBarrena ha insistit que aquesta última operació policial suposa "una agressió directa a l'afany de pau, llibertat i democràcia que té aquest país, i la resposta ha d'estar a l'altura".\nA més, ha respost al ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, que ha afirmat que aquesta operació és una continuació de la que s'ha dut a terme contra Herrira, que també "donarà continuació a l'enorme mobilització ciutadana que la va denunciar, que va inundar dissabte els carrers de Bilbao", en al·lusió a la marxa convocada a favor dels drets dels presos d'ETA.\nsortu operació policial PP Pau Judici presos polítics


Així i tot: Estocolmo (se el cuento)\nEstocolmo (se el cuento)\nEl dilluns 30 de novembre se celebrava a Sevilla el X aniversari de la companyia sevillana Síndrome Clown. Durant el mes de desembre es podran veure les obres d'aquests 10 anys als teatres de Sevilla per celebrar l'aniversari. El tret de sortida era l'última producció Estocolmo (se acabó el cuento) al Teatro Lope de Vega. Aprofitant l'estada a la capital andalusa, hi vaig treure el cap.\nEl Teatro Lope de Vega data de 1929. Es va contruir en motiu de la Exposición Iberoamericana d'aquell mateix any. Després de diverses reformes i canvis de mans, el teatre és el que és des de 1988. És una peça fonamental en l'activitat cultural de la ciutat. Cada temporada programa més de 180 representacions i supera cada any els 100.000 espectadors. Un teatre molt bonic, com aquells d'abans.\nEstocolmo (se acabó el cuento) gira entorn dels contes de Chéjov. De fet, la representació només comença amb els contes d'Anton Chéjov perquè de sobte es converteix en un segrest. Representa que els dos clowns (el líder espavilat i el tonto graciós) han lligat i amordaçat els dos veritables actors als camerinos. Dos clowns i un duet de corda damunt l'escenari. I molt d'humor sevillà.\nEl públic estava entregadíssim, rient a cada gag. A mi, em va agradar però no em va agradar molt. Deu ser que el seu tipus d'humor no fa per a mi. La majoria d'acudits els vaig trobar molt suats, altres sí que em van fer somriure. Una bona estona però només això.\nVa, no dissimulis!! Que ja ho sabem que et va l'humor estil Los Morancos. Et deus haver fet un tip de riure...\nNomés veient el cartell anunciador ja t'hauria d'haver fet sospitar.\nEfectivement, em va molt aquell humor intel.ligent i treballat dels Morancos.\nQue consti que l'obra no estava malament. I des del meu palcu amb cortines vermelles i cadira encoixinada ho vaig veure "de ole"!


ERC Molins es felicita per la mesura de no cobrar les taxes de terrasses a bars i restaurant, que s’aplicarà un any després de la nostra proposta -\njuny 1, 2021 Tributació\nMolins de Rei, 31 de maig de 2021\nLa Secció Local d’Esquerra Republicana de Molins de Rei volem mostrar la nostra satisfacció per la mesura adoptada pel Govern municipal de la nostra vila de no cobrar les taxes per a les terrasses de bars i restaurants corresponent a aquest 2021, una mesura que es va anunciar en el Ple del passat dijous, 27 de maig, durant el qual el nostre grup municipal ja va expressar la seva satisfacció pel fet que, com a mínim, s’impulsi ara una proposta que ja vam presentar nosaltres des de l’oposició just fa un any, moment en què el Govern municipal s’hi va oposar en bloc.\nFa una mica més d’un any, en el Ple del 15 de maig de 2020, el Grup Municipal d’ERC, a proposta de l’Executiva de la Secció Local, va presentar una moció amb un total de 10 mesures de suport destinades al sector comercial, al de la restauració i al de la petita i mitjana empresa. Concretament, el punt vuit de la moció proposava condonar les taxes de bars i restaurants per a tot el 2020.\nLes mesures tenien una finalitat molt clara: que les administracions en general, especialment la local, es posessin al costat de la ciutadania per donar-los suport en les seves necessitats socials i econòmiques, en uns temps durs i molt complicats originats per la pandèmia de la COVID.\nLa moció es va presentar després que l’equip de govern va assegurar que es treballaria conjuntament per sortir de la crisi i davant la urgència i necessitat imminent de posar en pràctica les mesures, especialment les relacionades amb el sector de la restauració i del comerç de la nostra vila.\nDels 10 punts que vam presentar en aquella moció en el Ple municipal del 15 de maig de 2020, se’n van aprovar 6. Després d’acusar-nos d’oportunistes durant el Ple, els dos partits del Govern municipal, PSC i Junts x Molins, van votar en contra del punt vuitè, que demanava precisament “Condonar les taxes de les terrasses de bars i restaurants per a tot el 2020”.\nA més, vam tornar-hi a insistir durant el Ple d’Ordenances Fiscals d’aquest any i la resposta per part del Govern municipal va ser que ja s’estudiaria. Per tant, tot i que considerem que arriba tard, des d’ERC Molins de Rei reiterem la nostra satisfacció per l’aplicació d’una mesura que suposa una ajuda per al sector de la restauració de la nostra vila i manifestem la nostra voluntat de seguir col·laborant per, entre tots, donar suport econòmic, social i de tota mena a tots els molinencs i molinenques.


Actualitzacions: 10.5.7 i més | mossegalapoma\nAhir va ser dia d’actualitzacions.\nLa primera, una nova versió de Leopard, la 10.5.7, amb força novetats i millores entre les que s’inclouen temes de seguretat i suport del format RAW per noves càmeres.\nD’altra banda, i amb l’actualització a la 10.5.7 feta, si feu servir el Safari 4 beta, convé que apliqueu una actualització de seguretat. Us apareixerà automàticament un cop feta l’actualització del sistema operatiu.\nFinalment una bona notícia relacionada amb el navegador Safari 4. Pels que gaudíem de l’extensió “Inquisitor“, que havia deixat de ser compatible amb la nova versió de Safari, ara s’ha alliberat una nova versió que ja és compatible.\nApa, a actualitzar que s’ha girat feina 🙂\nMrBlonde\ton 13 Maig 2009 at 8:06 am\nJo encara no actualitzaré, que no s’afegeixen gaire features noves i no vull espatllar el meu rècord d’uptime… porto 46 dies sense apagar el meu MacBook!! Però l’adormo i el desperto vint mil cops al dia, és clar.\nTomàs\ton 13 Maig 2009 at 8:32 am\n@Mr.Blonde: Quan arribis als 2 anys que porto d’uptime amb el meu iMac parlem 😀\nMrBlonde\ton 13 Maig 2009 at 1:02 pm\n@Tomàs Dos anys sense actualitzar ni res? Ni tan sols t’ha marxat mai la llum? O_O\nAntonio\ton 13 Maig 2009 at 5:31 pm\nDoncs jo, ahir mateix només va acabar de sortir del forn l’actualització, la vaig instal.lar, a veure si em marxen els problemes de estat de coma en suspendre l’iMac, la no detecció del HD extern, penjades esporàdiques i alguna coseta més. Que ja estava començant a maleïr el meu pas a Mac. Dintre d’uns dies tornem parlar del resultat.\ndani\ton 14 Maig 2009 at 6:10 pm\ncom us enganxi un ecologiste parlant dels dies q fa q no apagueu el vostre ordinador, veureu…\nTomàs\ton 15 Maig 2009 at 7:22 pm\n@MrBlonde. No, el llum ha marxat algun cop, però per sort tinc SAI que aguanta una bona estona. El cert és que el Mac s’ha reiniciat els cops que ha calgut en funció de les instal.lacions grans (tipus canvi versió S.O.).\nEl que volia dir és que, en general, des que tinc l’iMac ara fa més de 2 anys llargs (cap a 3), apagar-se apagar-se del tot, només 2 cops. Corresponent a les vacances d’estiu.\nTomàs\ton 15 Maig 2009 at 7:27 pm\n@Antonio, jo no tenia problemes en la versió anterior. Només alguna inconsistència de la versió beta del Safari 4. Amb l’actualització no he notat cap canvi aparent en el sistema en general, tot i que, pel que fa a Safari, sembla anar millor.\n@Dani, és cert. Val a dir que sóc força prim-mirat amb l’estalvi energètic, però en el cas del Mac, o està treballant o entra en repòs (baix consum). A més, no és cap constatació científica, però l’iMac només se’m va espatllar a l’inici quan l’engegava i apagava cada dia. Crec que els discos i altres components són força sensibles a aquests fet.


Negocis per superar la crisi amb una forta càrrega social i gestió democràtica - Diari de Girona\nL'Ateneu Cooperatiu Terres Gironines treballa per impulsar aquest model i augmentar-ne la presència al territori\n29·05·17 | 01:05\nL'Ateneu Cooperatiu Terres Gironines, amb seu al Centre de Visitants del Gironès (Sarrià de Ter), treballa, des d'aquest any, per convertir-se en referent de l'economia social. El servei s'emmarca en la xarxa de 10 equipaments similars que el Departament de Treball, Afers Socials i Família ha impulsat a Catalunya.\nEls seus destinataris són particulars, empreses, cooperatives i societats laborals que necessitin suport, assessorament o informació per crear o enfortir un projecte d'economia social i cooperatiu. Però també alumnat i docents d'FP i Universitat, als quals descobreixen els models cooperatius.\nAquest centre està coordinat per l'agrupació ACGI, que aglutina 24 entitats del tercer sector, institucions, administracions i cooperatives del territori. A partir d'una subvenció de la Generalitat -de moment, per aquest any-, treballen en xarxa amb organitzacions de diferents característiques, dimensions i necessitats, per assolir uns objectius que, en definitiva, impliquen augmentar el pes de les cooperatives a Girona. Compartir i crear sinèrgies entre elles és una de les fortaleses del projecte.\nEn els primers mesos d'activitat, l'Ateneu Cooperatiu Terres Gironines ha tingut 132 participants, ha ofert acompanyament a 4 associacions i a 32 persones emprenedores, per les que ha fet 3 tallers; i 6 més per a estudiants d'FP o Universitat; a més d'organitzar 13 taules de treball amb docents; un altre taller per a empreses en fase de tancament o jubilació i 2 suports per aquest mateix motiu.\nDues tècniques hi treballen a jornada completa, Maite Esteve i la coordinadora i responsable de l'àrea d'emprenedoria, Noemí Ruger; al seu costat hi ha dues treballadores més, una assessora en transformació d'entitats i una altra de la fundació que coordina el projecte, Gentis.\nEl punt d'inflexió de la crisi\nPer a aquestes professionals, la crisi i l'impuls del cooperativisme mantenen una estreta relació. Esteve afirma que «la crisi ha marcat un abans i un després; l'atur creix de manera espectacular i aquesta és, sens dubte, una manera d'autoocupació». Ruger hi afegeix que «les empreses que més han resistit eren cooperatives o societats laborals, en les que els treballadors estan implicats no només econòmicament sinó també a nivell de consciència». Perquè «els valors» són el tret distintiu de les cooperatives -ressalta Esteve-, basades en la gestió democràtica i en les quals prima «l'interès comú».\nAmb una experiència d'anys en emprenedoria, Noemí Ruger opina que l'auge de les cooperatives és «una tendència natural», emmarcada en un «canvi cultural»; una realitat que, com apunta la seva companya, ara ha trobat empara política i administrativa.\nLa sensibilització és una part essencial de la seva feina, que té com a objectiu fer veure el potencial de les cooperatives com una alternativa econòmica a l'emprenedoria convencional, amb forta càrrega social. Noemí Ruger explica que, per ara, el perfil majoritari que han atès va d'un extrem «força jove», fins a 40 anys, a un altre de «gent gran a punt de jubilar-se, amb molta formació, que coneixen de sobres les cooperatives i volen un projecte comú per al desenvolupament local de la seva zona».


JOTAJOTAFALLER: diciembre 2010\nHuitena Participació Sabuts de Falles\nNova foto que vol respostes. És la proposta per al mes de desembre.\nLes tres preguntes bàsiques a contestar, com sempre, són les clàssiques.\nQui vulga contestar les preguntes és lliure de fer-ho, nosaltres li estarem agraïts. En el cas que no haja cap Sabut que sàpia o s'atrevisca a donar les solucions, nosaltres ho farem el dia 6 de gener de 2011. T'agradaria fer l'explicació, el comentari o contar la història que amaga veure la foto, és a dir, de Centre d'Interpretació, també ho pots fer, la inclourem amb cita d'autoria. Tens temps fins a la data assenyalada més amunt. En esta huitena edició, també ànim a tots. Novament us demanem la vostra bona col·laboració i participació.\nPublicado por Josep J. Coll en 12:02 2 comentarios:\nLes Solucions a la Setena Participació Sabuts de Falles\nLa fotografia ha estat identificada i ha obtingut contestació a les preguntes.\nFalla Joan d'Aguiló - Gaspar Aguilar de la Secció 3ª A plantada l'any 1956 amb el lema: "Exportació valen- ciana" i realitzada per l'artista faller Vicent Tortosa Biosca.\nJuanjo, ha donat la contestació adequada a les tres preguntes formulades. La nostra felicitació per ser un Sabut de Falles.\nAutories /Autor fotografia: Anònim. Autor reflectit: Tortosa Biosca, Vicent (1907-1992). Títol: Exportació valenciana. Comissió: Joan d'Aguiló - Gaspar Aguilar. Any: 1956. Suports i dimensions: 1 fot, 10,5 x 7,5 cm, paper fotogràfic, digital. Matèries: Monuments (falla), artistes fallers, material fotogràfic. Notes: Col·lecció Josep J. Coll.\nL'Escenificació figurativa de la falla lloava els principals productes valencians de l'exportació: la taronja, les hortalisses i la paella com a plat gastronòmic més conegut. En el coronament un valencià introduïa l'arrós d'una paella en un pot de conserva preparat per a volar a l'extranger. Al cos central entre basquets plens de taronges es desenvolupaven les escenes que magnificaven les excel·lències dels productes més famosos d'origen valencià.\nPublicado por Josep J. Coll en 11:32 No hay comentarios:\nEtiquetas: Artista faller Vicent Tortosa Biosca, Falla Joan d'Aguiló - Gaspar Aguilar 1956, Fotografia\n1919. Falla Àngels - Maldonado\nAutories /Autor fotografia: Anònim. Autor reflectit: La Comissió Fallera. Títol: La Liga de las Naciones. Comissió: Àngels - Maldonado. Any: 1919. Suports i dimensions: 1 fot, 13 x 9 cm, paper fotogràfic, digital. Matèries: Monuments (falla), artistes fallers, material fotogràfic. Notes: Col·lecció Josep J. Coll.\nPublicado por Josep J. Coll en 14:09 No hay comentarios:\nEtiquetas: Artista faller la Comissió Fallera, Falla Àngels - Maldonado 1919, Fotografia\n1916. Falla plaça del Pilar\nFalla mereixedora, per decisió del jurat, entre totes les tipologies de monument plantats aquell any, del sisè premi amb 50 pessetes i estendard.\nAutories /Autor fotografia: Anònim. Autor reflectit: Roda Rovira, Carmelo (1878-1947) /esbós de Eugeni Garcia. Títol: Gloria a las artes. Comissió: Plaça del Pilar. Any: 1916. Suports i dimensions: 1 fot, 14 x 9 cm, paper fotogràfic, digital. Matèries: Monuments (falla), artistes fallers, material fotogràfic. Notes: Col·lecció Josep J. Coll.\nFalla escena sense cadafal per distribuir els ninots, que actuen amb caràcter simbòlic i acció crítica. La representació estava formada per mitja esfera armil·lar tallada en un quart, on es situava l'escenificació principal arran de terra. Un pintor copiava en un llenç, posat sobre un cavallet, la Porta dels Apòstols de la Catedral. Mentrestant, una matrona amb els atributs del comerç baixava per un camí marcat des del Pol Nord, on hi havia un ós blanc.\nLa falla va ser censurada i no es va entendre bé, a quin pintor, directiu de l'Acadèmia de Belles Arts, criticava i molts van ser els que es van sentir al·ludits. Encara que l'opinió més generalitzada, deia que la falla feia un elogi a les mesures proteccionistes que havien pres els països bel·ligerants en la I Guerra Mundial sobre els seus respectius patrimonis artístics.\nEtiquetas: Artista faller Carmelo Roda Rovira, Falla plaça del Pilar 1916, Fotografia\n1916. Falla Santa Teresa - Pintor Domingo i Exarchs\nPensat i Fet en el cinquè any de publicació de la revista va intercanviar per equivocació el seu esbós pel de la falla Tros Alt.\nLa falla va impactar per la seua composició i distribució dels ninots, però encara que no va obtenir cap premi oficial, sí un artístic estendard "A la Falla mes Valenciana" atorgat pel Centre Valencianista Instructiu Verge del Pilar. També el premi de Lo Rat Penat, un plat de glòria i un florí d'or al llibret, original del versador Jaume Ferrer.\nAutories /Autor fotografia: Anònim. Autor reflectit: La Comissió Fallera. Títol: El que espera... . Comissió: Santa Teresa - Pintor Domingo. Any: 1916. Suports i dimensions: 1 fot, 14 x 9 cm, paper fotogràfic, digital. Matèries: Monuments (falla), artistes fallers, material fotogràfic. Notes: Col·lecció Josep J. Coll.\nPublicado por Josep J. Coll en 13:40 No hay comentarios:\nEtiquetas: Artista faller la Comissió Fallera, Falla Santa Teresa - Pintor Domingo 1916, Fotografia\n1912. Falla Mariano Benlliure\nEl millor remei.\nSi el fumar no et pega be\nperque la gola te cou,\nproba el paper marca Ché!\nque es com la proba del ou.\nFalla de les anomenades en l'època, d'anunci i guardonada amb el Primer Premi.\nEl fet de premiar una falla de reclam publicitari encobert va tenir conseqüències: la indiferència i cap reconeixement del públic, la reprovació de tota la premsa i la insatisfacció dels fallers d'altres comissions. També, atés el clamor popular, l'acceptació per part de l'Ajuntament de la desafortunada decisió del jurat, però sense arribar a la rectificació de la seua acta.\nAutories /Autor fotografia: Anònim. Autor reflectit: Cortina Beltrán, Carlos (1875-1949). Títol: Estralls del tabac. Comissió: Mariano Benlliure. Any: 1912. Suports i dimensions: 1 fot, 14 x 9 cm, paper fotogràfic, digital. Matèries: Monuments (falla), artistes fallers, material fotogràfic. Notes: Col·lecció Josep J. Coll.\nEl pedestal de la falla el formaven diversos paquets i paquets de tabac de la companyia Arrendatària de Tabacalera. Sobre les dites caixes apareicien uns fumadors: els que usaven el paper Ché!, estaven grossos i sans, mentre que els que no, prims i malals tossien per la seua falta d'habilitat al comprar. A dalt de tot, un altre ninot vestit elegantment i arrepapat en un balanci al costat d'una tauleta, mirava complaent els beneficis aconseguits dels uns i dels altres.\nPublicado por Josep J. Coll en 13:27 No hay comentarios:\nEtiquetas: Artista faller Carlos Cortina Beltrán, Falla Mariano Benlliure 1912, Fotografia\n1911. Falla Fresquet\nFalla triomfadora amb un tema popular que es repetia en aquells anys, l'èxit del teatre músical i les cançons amb lletres de doble sentit sensual.\nAconseguiria el tercer premi atorgat pel jurat de l'Ajuntament: Cent pessetes de dotació econòmica i un estendard dissenyat per Honorio Romero Orozco.\nActualment, el carrer on es va plantar la falla, està retolat amb el nom de Gabriel Miró.\nAutories /Autor fotografia: Palau, Ismael. Autor reflectit: La Comissió Fallera. Títol: La Corte de Faraón. Comissió: Fresquet. Any: 1911. Suports i dimensions: 1 fot, 14 x 9 cm, paper fotogràfic, digital. Matèries: Monuments (falla), artistes fallers, material fotogràfic. Notes: Col·lecció Josep J. Coll.\nLa falla al·ludia a l'auge del teatre sicalíptic i estava escenificada en elevació d'altura per una piràmide egípcia a la base, on hi havia dues taquilles. En la cara principal, dedicada al teatre sicalíptic amb un rètol, que deia: "Esgotades" i els títols de les obres mes exitoses. En el de la cara de darrere, dedicada al teatre clàssic, es llegia: "Tancat per falta de públic" i els títols de les obres amb teranyines. El cos central i el coronament estava format per un bombo i dos homes amb intenció d'escalar cap amunt on es trobava una cupletista babilònica\nPublicado por Josep J. Coll en 13:03 No hay comentarios:\nEtiquetas: Artista faller la Comissió Fallera, Falla Fresquet 1911, Fotografia\nLes Solucions a la Setena Participació Sabuts de F...\n1916. Falla Santa Teresa - Pintor Domingo i Exarch...


Crida a la solidaritat contra el desallotjament del CSA Can Vies de Sants – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Crida a la solidaritat contra el desallotjament del CSA Can Vies de Sants\nEls Mossos d’Esquadra, complint ordres de l’Ajuntament de Barcelona, estan desallotjant el Centre Social Autogestionat Can Vies, històric edifici okupat des de 1997, exemple de resistència i bressol de lluites. Incapaç d’entendre que existeixen formes d’organitzar-se més enllà de les institucionals, l’equip de Govern de l’Ajuntament, encapçalat pel regidor del districte, Jordi Martí, ha escollit desallotjar l’edifici per fer el que millor saben: buidar-lo de vida, enderrocar-lo i omplir-lo de gris ciment.\nTot i que el procés judicial va ser engegat pel propietari de l’edifici, Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), tant la interlocució del regidor amb la Plataforma de Suport a Can Vies com les diverses resolucions judicials han demostrat que és l’Ajuntament de Barcelona, propietari últim de TMB, qui decideix sobre el desallotjament que està tenint lloc en aquests instants. És per això que senyalem l’Ajuntament i el Districte com a principals responsables.\nDavant de les constants mentides de l’Ajuntament, nosaltres sempre hem sigut clares: la nostra aposta és l’autogestió, ni confiem ni creiem en espais tutelats per les institucions on no som nosaltres, que li donem vida, qui decidim. I també vam ser molt clares al dir que defensaríem un espai que, després de 17 anys, ha passat a ser molt més que quatre parets.\nI ho seguirà sent, perquè això no és un simple recurs retòric. Ara mateix hi ha diverses persones resistint al desallotjament i posant en risc la seva vida. Fem una crida a concentrar-se com a mostra de suport ara mateix a la Plaça de Sants, perquè la nostra força fora és la seva força dins!\nIgualment us convoquem a una manifestació de rebuig al desallotjament que sortirà aquest vespre del dilluns 25 de maig, a les 20 hores de la Plaça Joan Peiró, a la sortida de l’Estació de Sants.\nCSA CAN VIES, Sants, Barcelona\nNombrosos activistes resisteixen l'assalt policial a l'interior del centre social Can Vies mentre centenars de persones es concentren a l'exterior\nCentenars de persones es concentren a la plaça de Sants de Barcelona en defensa del centre social Can Vies. El desallotjament ha començat a les 13:20h del migdia però no ha agafat per sorpresa les activistes, que s'han pogut ubicar als nombrosos punts de resistència distribuïts per tot l'edifici. Dues d'elles eren al capdamunt de la torre i mitjançant una gran grua els antiavalots han aconseguit baixar-los fins el calaix de formigó que cobreix les vies. Segons ha pogut saber la Directa mitjançant un vídeo que ha arribat a la nostra redacció, la resistència dins l'immoble és molt complexa, amb persones soterrades sota l'estructura de formigó. Des de Can Vies han advertit que qualsevol actuació imprudent de la policia posaria en perill la vida de la gent que està resistint.\nMentre això passa a l'interior de l'edifici, centenars de manifestants ja tallen la carretera de Sants i han fet córrer la convocatòria de manifestació per aquesta tarda a les 20h a la plaça de Sants. És continu el fluxe de gent que arriba a l'exterior del cordó policial. L'operatiu dels Mossos està integrat per trenta furgons de la Brigada Mòbil, dues furgonetes del Grup Especial d'Intervenció, un furgó de “serveis logístics”, dues ambulàncies, una gran grua i un helicòpter.\n[VÍDEO] Resistència a l'interior de Can Vies\nAntirepressió, Barcelonès, Habitatge/Especulació/Okupació, Solidaritat


Disseny de Packaging, embalatge que serveix per agrupar i transportar\nUn embalatge o envàs és aquell recipient o embolcall que serveix per a agrupar i transportar productes i la disciplina o art del seu disseny.\nCHOCSONG – Disseny de Packaging\nProjecte final de l’assignatura de Packaging. Es tracta d’un disseny serial de tres xocolatines amb gustos diferents acompanyades d’una ampolla de licor. Cada gust va lligat a una cançó d’estils musicals diferents.\nBEERCAT – Disseny de set etiquetes per les cerveses del Penedès BeerCat\nEl gat, marca de la casa BeerCat, és qui ens acompanyarà en cadascun dels viatges que farem per les diferents cerveses. Visitaràs diferents sensacions i gustos! 1. DOG DAYS Les canícules, també anomenades Dog Days, són els dies més calorosos després del solstici d’estiu i és la època en la…