És evident que tens un problema quan et diuen que això que fas no cap en la democràcia i tu assegures que et diuen que ets dels pocs demòcrates que hi ha al món\nAhir Espanya es va sotmetre a un examen sobre el respecte que té, o no, als drets humans. Va ser en el context de les revisions periòdiques que el Consell de Drets Humans de l’ONU fa a tots els estats membres. A cada sessió d’aquestes, els 193 membres de l’ONU poden analitzar i criticar la situació dels drets humans en un grup de països, que en aquest cas han estat catorze. Atès al calendari, més o menys cada estat membre de l’ONU se sotmet a aquest interrogatori cada cinc anys. Espanya ja ho va fer el 2010 i el 2015.\nAlgunes dades fredes ja resulten totes soles indicatives. El 2010 només 55 estats van demanar a Espanya sobre allò que consideraven que eren deficiències en la política de drets humans. El 2015 la xifra va pujar a 88. I ahir van ser 117.\nHom pot argumentar que l’interès pels drets humans ha crescut notablement arreu del món, per sort, i que el bon funcionament del consell ha fet augmentar el nombre de preguntes amb els anys. Això és cert i cal tenir-ho en compte, però també és cert que l’any passat alguns països del nostre entorn –com ara Noruega, Eslovènia i Portugal– es van examinar en la mateixa comissió i en cap cas els estats que van qüestionar les seues polítiques de drets humans no van arribar al centenar, superat ara llargament per Espanya. Indicatiu.\nMés que les dades, però, és significatiu el to de les preguntes i de les qüestions presentades. Perquè països com ara Alemanya, Rússia, Mèxic, els Estats Units, Itàlia o Bèlgica han expressat obertament la preocupació per la limitació dels drets de llibertat d’expressió i de manifestació que hi ha a Espanya. En alguns casos amb demandes molt concretes. Com la revisió del codi penal que ha demanat Bèlgica, la petició de derogar la llei mordassa que ha formulat el Canadà, l’exigència de complir les demandes de l’ONU –incloent-hi l’alliberament dels presos polítics catalans– que ha fet el Japó, i la necessitat de resoldre per la via negociada el conflicte català, com ha demanat Veneçuela.\nAl costat d’Espanya, un grup de països –entre els quals Irlanda i Suïssa– s’han manifestat molt preocupats per la violència policíaca contra els ciutadans. Violència, per cert, que en l’informe previ a la sessió, redactat per l’Alt Comissionat pels Drets Humans de l’ONU, és especialment criticada pel que fa al referèndum d’autodeterminació del Primer d’Octubre. Podeu llegir el report ací.\nAquest mateix text, que és el document de base amb què tots els estats membres de l’ONU participen en el debat, explica a continuació la situació dels presos polítics catalans: remarca que el grup de l’ONU contra la detenció arbitrària n’ha demanat l’alliberament i que Espanya no n’ha fet cas. Cosa que, com es podia esperar, ha suscitat les crítiques de la major part dels intervinents.\nLa delegació suïssa va ser ahir especialment punyent i féu una crítica molt dura de la pervivència del franquisme. Demanà la reparació per a les víctimes de la dictadura i una investigació dels crims comesos en aquell període. El mateix dia, per cert, que el senat espanyol vetava una pregunta del senador de Compromís Carles Mulet sobre el Valle de los Caídos perquè considerava que qualificar Franco de ‘genocida’ era una ‘manca de respecte’!\nEn un altre context, també ahir, Eamon Gilmore, el representat especial de la Unió Europea pels drets humans, va reconèixer, responent a l’eurodiputada Diana Riba, la incoherència de la Unió Europea quan reclama els drets humans a fora però en canvi no els respecta a dins. Gilmore va reconèixer que com més va més difícil es fa a la Unió Europea de parlar de drets humans amb tercers estats, perquè aquests ràpidament critiquen la hipocresia de la Unió, que permet greus violacions d’aquests drets dins estats membres i alhora vol donar lliçons a la resta. La situació de Catalunya, com sap tothom, ha estat usada de vegades per països com ara la Xina o Rússia com a contraatac quan la Unió Europea critica les gravíssimes violacions dels drets humans en aquells estats.\nPerò la traca final va arribar, també ahir, amb la publicació de l’informe anual Democracy Index que fa el prestigiós setmanari britànic The Economist. Aquest és l’informe que Espanya Global fa servir en la seua campanya per a dir que l’estat espanyol és una de les poques democràcies plenes del món. Només de publicar-se, el govern espanyol va esclatar de joia, repiulant de manera insistent que Espanya és una de les poques democràcies plenes, bla, bla, bla…\nTanmateix, mireu què diu l’informe (el podeu aconseguir, registrant-vos-hi, ací): ‘La sentència del Tribunal Suprem l’octubre del 2019 contra nou dirigents independentistes catalans a penes de presó de nou a tretze anys pel seu paper en la campanya d’independència fallida de la regió el 2017 va provocar una condemna generalitzada i manifestacions multitudinàries a Catalunya. El tribunal va absoldre els nou acusats de l’acusació de rebel·lió violenta, però els va condemnar per acusacions de sedició, malbaratament de fons públics i desobediència.’\nI ara ve la frase clau: ‘Tot i que la sentència complia la lletra de la llei, els llargs períodes de presó per als polítics electes amb càrrecs com la sedició no caben en l’esperit de la democràcia.’ No caben en l’esperit de la democràcia.\nI no és solament això. L’informe de The Economist que el govern espanyol presenta com una prova de suport internacional a les seues polítiques afirma molt encertadament i amb molt de seny: ‘Amb una resposta excessivament legalista a l’hora de tractar la qüestió catalana, les autoritats espanyoles han mostrat una falta de confiança per a abordar l’afer mitjançant un diàleg polític i un debat obert, cosa que afebleix les seues credencials democràtiques en aquest procés.’ A mi em sembla que no es pot parlar més clar ni dir les coses amb més rigor.\nFa poques setmanes vaig comparar això que passa a Espanya amb la situació de la Unió Soviètica arran de l’accident de Txornòbil. I vaig explicar que aquesta obsessió, que hi havia allà i que hi ha ara a Espanya, per a apuntalar la mentida per no haver de gestionar la realitat era un dels símptomes més clars de la descomposició d’un sistema polític. Perquè és evident que tens un problema greu quan l’ONU et qüestiona tant, quan la Unió Europea reconeix que li crees maldecaps grossos i quan et diuen que això que fas no cap en la democràcia, però tu assegures que et diuen que ets dels pocs demòcrates que hi ha al món.\nPS. Tot això és molt important. La imatge d’Espanya cau en picat i això fa creïble i comprensible l’aspiració de l’independentisme, avui molt més que no pas el 2017. Tots els sacrificis i esforços d’aquests dos anys, doncs, donen resultats palpables. Cal rematar-ho, és clar; altrament, tot això no servirà de res. Però ningú no hauria de menystenir com ha costat d’arribar fins ací i quin valor té.\n22.01.2020 | 22:12\nÉs difícil. Costa seguir empenyent. I malgrat que les notícies que arriben des de fora són cada vegada pitjors per a Espanya, sembla que mai arribarem enlloc. Quan es llegeixen les històries que han escrit els supervivents del camp d’Auschwitz, proper a Cracòvia, com per exemple les de Primo Levi, malgrat que des de fora es podia veure que els soviètics s’apropaven cada vegada més al camp, dins semblava que res no podria alterar mai la monotonia dels turments i la mort. Fins que va arribar el 25 de gener del 1945. Per això no podem defallir. Perquè encara que no ho semble, ells reculen. I ho hem de saber aprofitar.\n22.01.2020 | 22:14\nJo no em penso fiar de cap organisme, normalment sempre recolcen als estats i Catalunya no és estat, bàsicament perquè té por de ser-ho, jo sols hi vec rendició en els dirigents i en el poble, tornem a: “llibertat, amnistia i estatut autonomia” hem retornat al 1976\n22.01.2020 | 22:18\nSr. Partal li’n dono les gràcies.\nTot i que el panorama desastrós que vivim i tenim per les conseqüències del Glòria, llegir el seu article m’ha donat una gran alegria.\nPerquè l’ESPERANÇA en el fet que podem seguir avançant cap a la INDEPENDÈNCIA la veig més propera i real.\nAquest és el camí, la radicalitat democràtica i la defensa de les llibertats individuals i col·lectives. Com en qualsevol trajecte hi ha revolts i corbes perilloses que cal agafar a la velocitat precisa … perquè anar massa de pressa et pot treure de la via, acció que pretén de mil maneres el “deep state” i els partits del 155.\nSi no espavilem, aquesta espurna d’esperança internacional s’apagarà i caurà en l’oblit.\nPodem omplir-nos de raons, i que el món finalment entengui les nostres raons i per tant què va passar l´octubre de 2017 que no servirà de res, si el junquerisme segueix entestat en la reculada , juntxcat enfangat amb les seves divisions internes i la CUP pentinant al gat. Estem tant mal liderats, que no podem esperar més a renovar la política catalana.\n22.01.2020 | 23:10\nLa societat catalana de manera continuada i permanent és una prova d’estrès, des de la seva ocupació fraudulenta, pel règim qui ostenti el poder a l’estat espanyol.\nL’ONU i la UE no saben que a Potsdam ens varen imposar un dictador el 1945 i que a Madrid el seu hereu el 1976?\nTot això, amb la finalitat de continuar sotmesos, amb un espoli fiscal estratosfèric i una manca de drets i llibertats, dins la Península d’Espanya espanyolitzada.\nHem d’esperar els aiguats, les presons, els exilis, les amenaces, les mentides, que som una nació sotmesa a un sistema colonial explotador econòmicament i genocida culturalment?\nLa qüestió, al meu entendre, tal com ens ensenyen les entrevistes de VilaWeb és la varietat d’individus que s’hi han adaptat sota múltiples cuirasses al sistema franquista.\nArreu saben que som una nació ocupada, també que som lliures i independents, únicament esperen, com els espanyols, que ens ho creiem i ho fem.\nCom? Desmuntant les falsedats i proposant un model de país equilibrat i democràtic. Llei electoral, de la funció pública, universitat, etc. Pla territorial, de transport, econòmic, etc.\nParlar clar i no parar fins a fer-ho cada dia individualment i col.lectiva.\n22.01.2020 | 23:14\nMés que mai, ara que la imatge d’Espanya es desmorona internacionalment, seria imperdonable acatar un govern que proposa “millorar” el codi penal afegint-hi el delicte de sedició i la prohibició dels referèndums. S’ha de debilitar l’estat espanyol amb la desobediència, no apuntalar-lo.\nMolt bona analísi, Vicent. Llastima en aquest país hi falta lideratge polític, algù o algunes persones del món polític, entitats civils o qualsevol, per rematar la bestia. Perquè encara el món comença a entendre perquè volem marxar d’Espanya, caminar i marxar hem de fer nosaltres mateixos.\nE pur si muove? No veig res més que informes, retrets als despatxos i poca cosa més. Ñ s’ho passa tot pel forro. I mentre plouen les crítiques a fora, ací assistim a un judici vergonyós. De veritat pensem que se’ls caurà la cara de vergonya i rectificaran un milímetre la seua posició? Que ens donaran quelcom més que un copet a l’espatlla? Aix, jo no ho veig gaire bé!\n22.01.2020 | 23:42\nAquí, al peu de la nostra frontera, no hi tenim ni els americans ni els russos amb un exèrcit imparable. Tan sols hi ha una colla de polítics i buròcrates, dels quals el 16% són espanyols molt espanyols.\nMentre Europa es dediqui tan sols a amonestar verbalment a Escanya i, com a molt, a advertir-la per l’incompliment de les sentències del TJUE, no solament no avançarem sino que el desànim posterior serà quasi definitiu. Estic d’acord en no defallir, però sense una UE determinada en erradicar els abusos, les injustícies, la connivència del poder judicial versus poder polític i l’aixafament dels nostres legítims drets com a catalans independentistes, no avançarem. No ho farem sense europeus valents i determinats, convençuts que no els queda altre camí.\nTan de bo Europa no vegi més remei d’intervenir-hi fermament.\n22.01.2020 | 23:50\nLes idees determinants s’expliquen amb molt poques paraules.\n23.01.2020 | 00:31\nHay que hacer conocer a los países de Europa y del mundo los hechos concretos de la barbarie de España…\nLos testigos falsos en el proceso del Tribunal Supremo…\nLas acciones de reacias de la “Guardia Civil” contra personas inocentes…\nLas provocaciones de los infiltrados de la “Policía Nacional” en las manifestaciones pacíficas de los Catalanes para montar desórdenes y para justificar las represiones y las palizas brutales de los uniformados…\nLa campaña abominable de calumnias y difamaciones de toda la prensa y medios de comunicación de España contra Catalunya…\nLas amenazas de las empresas empujadas a abandonar Catalunya…\nEs todo montaje de espantosa represión que está subiendo Catalunya… A puertas cerradas para que nadie en el extranjero se entere… La misma repugnante táctica de la violencia machista en el interior de las casas de España…\nHay que profundizar la psicología criminal del español… El gustazo de la sangre y de las torturas de animales indefensos… Con el único fin de destrozar toda capacidad empatica de las personas… Reducir las personas a rebaño de bestias eterodirectas por la violencia.\nLa criminalization de los lazos amarillos, que son expresiones de sentimientos, tiene que ser interpretado en esto sentido…\nSe necesita profundizar el conocimiento de fascismo como actitud criminal… Divulgar la inaguantable bestialidad de España en Europa y en el mundo\n23.01.2020 | 03:16\nÉs evident que tenen un problema, més encara quan has de recorres al govern de coalició pq t’és impossible formar-lo amb majoria… Aquest noi, en Sanxesss, hauria de deixar de expressar certes opinions amb contundència, com fa. Per dos raons:\n– menteix i ho sap.\n– no representen la opinió de cap majoria, no la té.\nEl comentari de la Gemma R. No podia estar millor definit, cap dels tres petits dits independentistes estan per la labor.\nEl junqueisme entestat amb la reculada junt cat enfangat amb les seves divisions internes i la CUP pentinant el gat. NO SE QUE FA LA CUP, jo li havia posat molta confiança la època d’en David Fernandez, però ara, no sap per on navega.\n23.01.2020 | 08:11\nTot suport internacional és benvingut, però la iniciativa ha de ser 100% nostra! Fins que no decidim acceptar grans sacrificis individuals res no es mourà per molt que ho desitgem, si ens limitem a desitjar-ho i prou. I encara menys si els partits de la ceba es fan mutuament la guerra. És extraordinari que sense partits decidits, sense organitzacions actives (ón sou, ANC, Òmnium, Tsunami…?), sense líders amb indiscutible Auctoritas a l’interior, sense res d’això encara hi hagi tanta gent disposada a lluitar per la independència!\nPer cert, entre els suports exteriors no ens hem proposat mai seriosament d’obtenir-ne un de cabdal: el dels espanyols antifeixistes. No parlo dels nacionalistes d’Euskadi o d\nEL MAL QUE ENS FA INTERNACIONALMENT INVESTIR AL BOTXÍ\nCertament la imatge d’Espanya s’erosiona internacionalment, i això és molt important, però des de fora, també veuen, sense fer matisos, que l’independentisme està cofoi amb Sánchez i amb la paròdia de la negociació, cosa que farà que el sotmetiment i la repressió que patim per la voluntat de ser independents, no es pugui entendre amb tal resposta…Europa també adaptarà la reprimenda en un to menor.\nLa sensació que tenim molts, és que a base de declaracions i paperets renyant a Espanya pel seu feixisme no anem enlloc. És veritat que això no els farà canviar el seu modus vivendi perquè l’únic que coneixen és l’espoli i la violència, però també és cert que aquests països que es queixen del comportament d’Espanya simulant una democràcia i actuant com una dictadura contra Catalunya, cada vegada més s’hipotequen per a un futur reconeixement a l’hora de declarar la nostra independència. Agradi o no, al mateix moment que Espanya era apedregada per 117 països, aquí s’estava celebrant un judici-venjança contra unes persones que van fer la seva feina tan bé, que van ser felicitades per molts d’aquests mateixos països per haver rebutjat en 12 hores un atemptat de falsa bandera del que tothom en sap l’autoria i que Espanya amb tota la fatxenderia, es va negar i encara es nega a investigar. Catalunya ja és un país independent -com deia l’altre dia el Professor Resina -, però encara no és lliure, i el temps que ens falta per a ser-ho va en relació directa del temps que tardem a tenir uns polítics més madurs i intel·ligents, que en lloc d’impedir, facilitin i en lloc de pidolar, exigeixin. I això només depèn de què el nostre vot sigui clarament independentista o sigui col·laboracionista, i ja que tots trobem a faltar un partit que puguem votar, pot ser que ja és hora que neixi un nou partit sense aspiracions menudes, directament independentista, per a poder votar el que realment volem tots. Un cop siguem lliures, ja els deixarem jugar a guerretes, però ara ja n’hi ha prou d’aquesta xorrada, perquè el que fan només dona ales al feixisme espanyol.\nTots coincidim prou en els comentaris i per remarcar-ne un, la Roser Caminals ho clava en dos ratlles..\nA casa ens manca un líder (m’imagino ara per exemple, la Clara Ponsatí o en David Fernandez, que es possessin al davant per rematar la feina que ens queda. Des de l’exili, apretant fins i tot pels passadissos. Segur que el suport de la ciutadanía podría ser una pinya i això sí que els faría autèntic pànic als amos de la finca apoltronats a l’Ibex i a la sarsuela, als cambrers de la moncloa i fins i tot algún jutge, sel’s arronsaría practicament tot. No parlem ja dels petits aspirants frustrats a polítics i mesíes que tením aquí a tocar..\nLes organitzacions internacionals rés de rés, estan per quedar be i tenir el jet privat ( a ser possible Gulfstream 650) a punt per fer la foto en qualsevol lloc del món que hi repunti una anécdota per la foto. Si les crítiques a un estat es transformessin en sancions en forma de treballs socials a paísos poc desenvolupats, espanya hauría de tornar a la mili obligatória per trobar carn de canó.\nI fixem-nos be que ningú dimitirà a Austràlia pel tema dels focs i la contimació de les sendres i fums escampades fins a Xile. Ni l’ONU els dirà rés.\nQuan sento parlar de Suissa, també penso que es un país moooolt verd, moooolt democràtic, però viu dels diners de les guerres, de la droga, del tràfic d’órgans, d’armes i de les fortunes robades pels governants, siguin de l’Àfrica o siguin del PP passant pel banc de santander. No m’estranya que tinguin diners per tenir el país net i planxat.\n23.01.2020 | 09:03\nGracies mil gracies, avui s obre el dia amb claror ha sortit una mica de sol. La borrasca sembla que comença a passar i la llum inicia la seua aparicio.\nBe, dons els que volem una catalunya lliure i democratica també hem començat a veure la llum, però, el mes important de tot es la feina que fen diariament\nEn aquest sentit animo a tothom a fer-se del Consell per la República.\nL’única manera que tindrem de gestionar i decidir fóra de les urpes espanyoles. I, sincerament crec, que tal vom ha anat tot, pot ser molt més efectiu que manifestacions pacífiques on ens detenen i atonyinen.\nPerò hem de ser molts.\nGràcies amic Vicent. Però nosaltres que fem mentrestant? Cal exercir la República. La veritat hem avançat molt però ens falta encara convèncer-nos definitivament de que som una república. A Espanya ja s’ho creuen fa temps. Millor dit ho temen. De totes maneres em consta que hi ha un munt de persones que ja treballen positivament en aquesta direcció. Dons: Endavant i empenta!\nCaldria canviar els conceptes que diem per poder transmetre millor la realitat de Catalunya.\nNo pofem continuar dient “marxem” o “separem”, per exemple. Aquest conceptes transmeten al mon la idea de que en formem part d’espanya i volem deixar de formar, es a dir separatisme.\nDoncs NO no hem format mai part d’espamya tal com ells ho venen al món. Som un país, una cultura, envaïda militarment a la qual se li van treure les seves lleis, el seu govern per la força militar. Un país que es vol INDEPENDITZAR, no separar.\nAquesta és la pedagogia que hem d’interioritzar nosaltres i transmetre a la UE i al món.\nNo tinc res afegir avui en quant a contingut i em sumo a l’escepticisme de molts i moltes lectores. M’agradaria fer però una apreciació discursiva. Quan vostè diu “Suïssa ha renyat” no seria més correcte dir que “el representant de Suïssa” ha dit o fet tal cosa? Els representants a la comissió aquesta de l’ONU no representen la política exterior del seu país. Trobo que és important puntualitzar-ho perquè al món de la realpolitik el que diuen uns representants d’un país en unes esferes i el que diu el país a nivell institucional-oficial pot ser ben diferent.\nAra seria el moment de fer una gran manifestació contra la repressió i la vulneració de drets a Espanya.\nQuè vegin que el govern espanyol menteix i la gent encara estem disposats a seguir defensant els nostres drets.\n23.01.2020 | 10:27\nNomés amb la caiguda de la fera…\nés possible fer un esta nou des de la no violència…\nSom uns innocents si pensem com Vicent Partal.\nTot el que digui Europa (amb Suïssa) NO SERVIRÀ DE RES.. si no som capaços de demostrar que Ejpaña és un país COLONIAL\n_que ens té sotmesos per una constitució franquista que no té en compte els drets humans.\n_que té parasitada\nLa Mònica Vidal per mi te tota la veritat l” Ñ tot ho passa pel forro dels calçotets: “La legalitat passa per qui te la força i l’aplica sense manies”\nGemma R. i Jaume Riu, d’acord.\nCom dieu, Sr. Partal, cal rematar la feina.\nVeurem què van fent els partits independentistes.\n23.01.2020 | 23:10\nD’acord que la orgullosa i prepotent Espanya no en farà cas, i ho interpretarà a la seva interessada manera tot lo que s’ha dit a la ONU, però això queda escrit, i senta precedent, son petites empentes, petites passes que volguém o no, vulguin o no, va canviant la mentalitat de molts que potser es creien el relat de la “España Global”, l’ésser humà es un animal de costums, i lo més inversemblant a copia de escoltar-ho en boca de gent o Estats, cada vegada en nombre més gran, fa que sigui més fàcil obrir finestres i portes fins ara tancades amb pany i forrellat. Mirat de tant aprop, i amb la desconfiança lògica que tenim vers Europa, ens pot semblar que totes aquestes queixes vers Espanya, no serviran per a res, que no valen res, que no son importants, però res més lluny de la realitat, un gra de sorra i dos i tres, no son importants en una platja, però sense grans de sorra no hi haurien platges, es per que hi son, que la platja existeix. A partir d’ara, encara que no ho vulguin demostrar, i intentin amagar-ho, Espanya està molt tocada, sap que per aquest camí, te tots els nombres per perdre el combat a Europa, diguem en termes pugilístics, -que tant agraden als espanyols- que han rebut ganxos directes al fetge i a la mandíbula, que tindrà resultats que veurem molt aviat, nomes un petit botó de mostra, totes las portades dels diaris de dretes, ja han obert guerra sense cuartel, contra el govern de coalició PSOE-UP, que a mida que vagin perden poder a la judicatura i altres llocs, per els canvis per persones de Sanchez, ja han tret tota la artilleria pesant, i mentre Europa observant. Fer net del franquisme no es ni serà fàcil, estan molt aferrats i tenen las armes en exclusiva, per això aquestes empentes que venen d’Europa i fins i tot de fora com els EUA, son importants, per que avalen el canvi cap una democràcia plena de veritat, que com s’ha vist, Europa i el mon l’hi reclamen, i això, aquesta disjuntiva, aquest moment es important per la nostra causa, per que en definitiva només demanem autentica democràcia, aquella que permet als pobles votar, ser lliures i decidir el seu futur……


La Costa Daurada assumeix una lleu caiguda de turistes però espera millorar la despesa mitjana | Notícies Especial | Indicador d'Economia\nEspecial TURISME: La Costa Daurada reforça l’aposta pel turisme de qualitat\nLa Costa Daurada assumeix una lleu caiguda de turistes però espera millorar la despesa mitjana\nEl sector confia en estar per sobre dels 20 milions de pernoctacions per tercer any\nLa taula rodona es va celebrar a les instal·lacions del Parc Científic i Tecnològic de Turisme i Oci de Vila-seca, actualment integrat a Eurecat. FOTO: XAVI JURIO.\nDani Revenga / Vila-seca\nLa recuperació de les destinacions rivals del nord d'Àfrica que van generar el denominat 'turisme prestat' i una certa contracció dels volums generals de l'activitat turística provocaran una certa caiguda de les xifres de visitants a la Costa Daurada. El sector confia, no obstant, estar per sobre dels 20 milions de pernoctacions -o no baixar massa d'aquesta xifra- després que el 2017 es superés el rècord històric de la destinació amb 20,6 milions i que l'any passat la xifra fos també molt alta, amb 20,1.\n"El nostre objectiu és consolidar-nos entre els 19 i els 20 milions de pernoctacions, assumint que estem en un context de relativa frenada general del nombre de visitants", apunta Marta Farrero, directora del Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragon. "La xifra és molt bona -insisteix- però hem de posar en valor altres variables, com els indicadors que confirmen que la despesa per turista s'incrementa". Segons Farrero, "les inversions hoteleres ho potencien, hem de tenir clar que l'objectiu és treballar amb menys arribades i turisme de més qualitat amb més poder adquisitiu".\nFrancesc Xavier Roig, president de l'Associació Hotelera Salou-Cambrils-La Pineda coincideix en que "no ens hauríem d'espantar massa, els dos anys anteriors han estat molt bons, el juliol ha estat fluix però creiem que el mes d'agost serà bo". Roig recorda que "no podem lluitar per preu contra els competidors perquè els seus costos laborals són un terç dels nostres, hem de ser forts en serveis, en qualitat, en oferta complementària" i apunta, com a element de preocupació, que "si als països del centre i del nord d'Europa fa tan bon temps, triguen més en voler venir a una destinació com la nostra".\nUn factor aquest, el del canvi climàtic, que també apunta Berta Cabré, vicepresidenta de la Federació Empresarial d'Hostaleria i Turisme de Tarragona: "Últimament hem tingut bones arrencades a Setmana Santa i bons mesos de juny, però caigudes al juliol. El factor climàtic condiciona i canvia un calendari que teníem interioritzat. Hem d'assumir que ara els estius no són homogenis a nivell del comportament dels turistes, sinó que canvien setmana a setmana. Ens hi hem d'adaptar". Cabré subratlla la importància d'analitzar "els motius d'aquests canvis" per "donar les respostes adequades, i en concret tenir més arguments que el climàtic, que ja ho venim fent, però ho hem de potenciar". En aquesta línia, el president de l'Associació Empresarial d'Hostaleria i Turisme de Tarragona, Francesc Pintado, reivindica l'oferta d'establiments petits i familiars que perquè és un teixit que aporta riquesa més enllà de la Costa Daurada". Pintado creu que zones com les Terres de l'Ebre, la Conca de Barberà, el Baix Penedès o el Priorat necessiten "més suport i més promoció per continuar enriquint al sector turístic de la demarcació".\nDes dels apartaments turístics, el president del sector, Joan Calvet, preveu "una temporada similar a l'any passat", amb "un creixement de la reserva anticipada, sobretot el mercat anglès, que és molt previsor". I insta al sector a "no posar-se nerviosos i baixar preus abans d'hora, perquè llavors tindrem més turistes, però pitjors resultats econòmics". Una advertència que subscriu el president de l'Associació d'Agències de Viatges Receptives, José Luís Túnez, que creu que "la temporada serà bona, hem de tenir paciència i assumir que no sempre ho tindrem tot de cara com el 2017". Túnez és partidari de "treballar molt els mercats, saber el que tenim, el que ens espera i, molt especialment, el que volem, per anar-lo a buscar".\nDes de l'Associació de Càmpings, el seu president, Joan Anton, té clar que "hem de prendre decisions en clau de la demanda, per afinar en la recerca del client, anar a buscar els mercats que més ens convenen". Anton assumeix també que "les arribades baixen, però venim de xifres molt altes, és veritat que el context és de decreixement, però a nivell mundial és una activitat que va a més", remarca. El representant del sector dels càmpings és partidari d'analitzar "les tendències i adaptar-nos-hi".\nDes de l'àmbit acadèmic, la degana de la Facultat de Turisme de la URV, Marta Nel·lo agafa el guant i posa en valor la necessitat que "el coneixement ens permeti anar al detall: saber el comportament de cada mercat i cada destinació". Tot i això, adverteix que "ens solem fixar en xifres quantitatives, però sovint aquestes anàlisis són parcials: no créixer no té perquè ser dolent si, per exemple, tens un turista més capaç de fer despesa".\nLa gastronomia, imant del turisme de qualitat\nEl representant del sector de la restauració, Francesc Pintado, va reivindicar el rol de la gastronomia com a factor d'atracció d'un turisme de més qualitat amb més poder adquisitiu. "Tenim una gran gastronomia i l'hem de posar més en valor. A la Costa Brava els clients es gasten 10 euros més i la gastronomia és clau en això, i també el vi". El sector està d'acord en que s'han de potenciar els vincles amb els restauradors per tal que el potencial gastronòmic de la demarcació de Tarragona permeti atraure un turisme de més qualitat. En aquest sentit, la política de l'AEHT de potenciar les associacions de restauradors es valora com "una iniciativa necessària" per tal de tenir els interlocutors ben definits a l'hora de connectar més el turisme amb l'oferta gastronòmica. Manta Nel·lo, de la URV, constata que "el factor gastronòmic és clau, pot aportar molt valor afegit al turisme".\n“La transformació digital al sector turístic és qüestió de supervivència”


Reconciliació amb el periodisme – Bearn\ncarlesdomenec 18/05/2014 Crònica\nPep Bonet a Cala Major (Mallorca) © Fotografia de Carles Domènec.\nLa fotografia suggereix, el vídeo conta una història. Tal vegada és aquesta sentència una simplificació però és el que podem deduir dels darrers projectes de Pep Bonet. La possibilitat de gravar vídeo d’alta qualitat amb càmeres fotogràfiques avançades ha permès al fotògraf endinsar-se en el món de la narració. Fa uns dies presentà al Cine Ciutat de Palma el projecte Forced. Child labour and exploitation, un retrat de cinc pel·lícules documentals curtes sobre l’explotació infantil a cinc països. La primera, de 25 minuts, descobreix la realitat de molts infants de Bangladesh, obligats a treballar en condicions cruels i al mercat del sexe. La producció combina imatges en moviment amb les instantànies característiques de Bonet, sempre plenes de tons negres ben intensos i composicions elaborades.\n“El fotoperiodisme és una feina d’una persona però ara es tracta d’una tasca d’equip, que és el que ens ajuda a avançar”, explicà Bonet, fotògraf convertit en director de cinema amb la productora audiovisual Altamar (altamar.tv), que acaba de fundar amb la periodista sud-africana Line Hadsbjerg i el músic José Bautista. “Formem una família”, apuntà Bonet, qui té clar que “intentam contar les històries que ens importen i que no troben un lloc”. És aquest un punt clau d’aquesta iniciativa: el fotoperiodisme, en paper, encara té menys possibilitats de difusió perquè moltes imatges que denuncien una situació d’injustícia social són impublicables al costat d’un anunci d’un rellotge de luxe o unes sabatilles de córrer d’última generació. I aquí el vídeo significa una escletxa per al periodisme.\nEn els últims temps, el reporter ha gravat Forced, sobre l’explotació infantil, Fel de la terra, un documental sobre la vida de mallorquins extraordinaris; The most beautiful hell I know, i Into the shadows sobre la marginació a Johannesburg; i ha muntat el multimèdia Roädkill sobre la banda Motörhead. I prepara una ficció. No és l’únic fotògraf que ha trobat al vídeo un recurs natural o una manera de diferenciar-se. De fet, tota la seva carrera es caracteritza per l’experimentació, l’aprenentatge d’una nova tècnica i immediatament el pas a una de nova.\nUn altre exemple és David Airob i l’esplèndid documental Calcio Storico, guanyador del tercer premi World Press Photo Multimedia Short 2014. La majoria de vegades la paraula multimèdia, quan parlem d’un reportatge d’un fotògraf, en realitat significa vídeo, amb imatges en moviment sovint intercalades amb instantànies fixes. Però multimèdia no es sol utilitzar per referir-se a l’aprofitament màxim de les tecnologies digitals o l’ús de noves narratives, sinó a vídeos que expliquen una història de forma més o menys lineal.\nEn aquest sentit, un bon exemple d’experimentador de noves narratives és Jonathan Harris, un híbrid entre un narrador d’històries, un informàtic i un artista amb una producció de projectes molt interessants i que respiren aire nou, l’entrada a una nova manera d’explicar que, sense descartar tot el que s’ha fet fins ara, és si més no fascinant.\nPosted in Crònica and tagged pep bonet fotografia periodisme journalism photography video altamar documental david airob jonathan harris multimedia. Bookmark the permalink.\nLA FASCINACIÓ ATLÀNTICA


València recicla cada vegada més residus sòlids - Paisdelmar\nValència recicla cada vegada més residus sòlids\ngener 30, 2019 24 visites0\nLa ciutat de València recicla cada vegada més.\nPel que sembla tot fa indicar que la separació de residus s’incrementarà en els pròxims anys com a conseqüència de l’extensió d’un nou contenidor, el marró, per a la matèria orgànica.\nAixí ho acrediten les dades de la Regidoria de Gestió de Residus Sòlids, on es mostren un percentatge creixent en el pes de la recollida selectiva enfront del contenidor tradicional. De fet, durant l’any passat 2018, la recollida selectiva, és a dir, separada, va augmentar un 14,29%, fins a les 52.109 tones, enfront de les 45.593 registrades l’any anterior.\nSi es pren com a referència l’any 2014, l’augment acumulat és del 37,55%, ja que aquest any es van comptabilitzar 37.882 tones d’aquests materials.\nAquest increment de la recollida selectiva és, en termes relatius i absoluts, superior al del total de residus sòlids urbans (és a dir, al fem total generat, en la xifra del qual s’inclou), que en l’últim any van augmentar un 1,99% i van deixar la xifra global en 346.888 tones. D’aquesta manera, el pes del reciclatge en el conjunt del fem produït pels veïns de València és cada vegada major. Si en 2005 suposava el 9,74% del total, en 2010 va pujar fins al 12,61%; en 2014 va descendir lleument al 11,91%, per a recuperar-se en 2017 fins a aconseguir el 13,41% i el 15,07% que va representar l’any passat 2018.\nRoba, paper i envasos el que més es recicla\nEls materials amb majors creixements quant a la recollida selectiva van ser la roba, que s’ha incrementat un 62,56% respecte a 2016; el paper, amb un creixement del 45,87% respecte a 2014, i els envasos, amb un augment del 30,65%. A continuació figura la recollida de mobles vells i estris, amb un 23,68% més i altres iniciatives que, malgrat experimentar creixements relatius més elevats, tenen menys presència, com la recollida d’oli (+130,82%) i l’ecoparc mòbil, que es desplaça als barris de la ciutat i ha vist incrementar els residus recollits un 56,37% des de l’any 2014, segons les dades de la Regidoria que dirigeix Pilar Soriano.\nPel que respecta al contenidor marró de matèria orgànica, al tancament de 2018 s’havien recollit 3.290,12 tones, una xifra encara baixa, ja que el pla d’implantació va començar a generalitzar-se per al 51% de la població de la ciutat el mes de novembre passat amb la instal·lació de 1.370 contenidors, després d’una prova pilot en 2016 en els barris de Benimaclet, Sant Marcelino i Sant Pau. Per aquest motiu, s’espera que el volum d’aquestes deixalles cresca de forma exponencial enguany, una vegada implantada la primera fase i realitzada la campanya de divulgació.\nPrevisions per a 2019\nPer a enguany 2019 es preveu l’extensió del contenidor marró al 100% de la població i dels barris de València. Aqueixa última fase suposarà, segons els càlculs de l’Ajuntament, la recollida de 35.000 tones de matèria orgànica a l’any. La responsable municipal de Gestió de Residus Sòlids, Pilar Soriano, va destacar que les dades són “molt positius si els analitzem un a un, i en el seu conjunt els valorem moltíssim perquè demostren que València va pel bon camí, el de la sostenibilitat i el de la implicació de totes i tots”. En aquest sentit, va subratllar l’“esforç considerable” de l’Ajuntament de València per millorar la sostenibilitat en la recollida selectiva de residus, per al que “és importantíssim comptar amb una ciutadania activa”, va afirmar. Objectiu: zones sense contenidors als carrers.\nEl pla iniciat a la fi de 2018 inclou un pla pilot per a estendre la recollida selectiva de fems porta a porta en els magatzems interiors de 40 edificis dels PAI de Moreres, Quatre Carreres, Sociópolis i Benicalap. Així, es pretén que hi haja zones sense contenidors al carrer.\nFont: 20minutos Foto: Gary Chan a Unsplash\nMés en:MEDI AMBIENT


Decora els teus e-mail amb divertides imatges i sons.\nIncrediMail és capaç de crear correus electrònics amb l'aspecte de postals multimèdia. Per tal de que els teus e-mail no resultin freds, aquest et permetrà personalitzar qualsevol detall relacionat amb l'aspecte visual, i fins i tot sonor, dels correus electrònics que enviïs.\nA més, IncrediMail es minimitza a la safata de sistema, i compta amb un notificador que t'avisarà de l'arribada de nous correus, sense necessitat de tenir obert el programa. També podràs disposar d'un corrector ortogràfic, per a la supervisió i correcció dels possibles errors.\nLes contínues actualitzacions d'IncrediMail, t'oferiran gratis tot tipus de millores en el seu funcionament, alhora que augmenten els continguts disponibles: fons, animacions, efectes 3D, emoticones, "Smile", sons, etc.\nIncrediMail Xe 2.5 Descargas Relacionadas Con


Per una suite algueresa (3)\nAfrontàvem la jornada de dimarts 10 de juliol amb gran il·lusió, ja que ens havíem de reunir amb membres del nodrit teixit associatiu local. Aquest cop havíem planejat el viatge a consciència, cosa que ens perme, tia fer la visita cultural que desitjàvem. ´Les altres visites a l’Alguer havien estat amb amics i amb els xiquets, amb la qual cosa havíem planejat activitats més lúdiques. L’assignatura pendent era justament aquesta; conèixer el picapedrisme alguerès, la gent que treballa per la llengua i la cultura d’una manera tan eficaç i sentimental a la vegada.\nA primera hora del matí havíem quedat amb la Giuliana Portas, al seu lloc de treball a l’Ofici lingüístic de l’Alguer situat al renovat Palau Serra. Allí vàrem tenir la sorpresa de trobar-nos amb les seues companyes de treball: la Carla Valentino, amiga feisbucaire i traductora a l’alguerès d´El Petit príncip, i la Irene Coghene amb la qual vaig coincidir fa uns anys a Barcelona en un moment molt especial de la vida. Les tres fan una gran tasca en la promoció de la parla algueresa.\nLa Giuliana ens va portar a la seu de l’escola d’alguerès Pascual Scanu, situada al carrer de Majorca. Vaig sentir gran emoció en entrar-hi. Sóc profundament romàntic i vaig pensar d’immediat en els centenars d’alumnes que s’han apropat a la llengua de Palomba des de la seua obertura l’any 1982, Mn. Antoni Nughes i Pascual Mellai van ser els seus fundadors. A Pascualino el vam conèixer durant la nostra segona estada algueresa a la seua sastreria situada prop de la catedral, que era una mena de lloc de peregrinació catalana. Allí gairebé et besava els peus, et mostrava l’estima per la terra catalana i s’emocionava en parlar de la llengua. Un gran homenot de la nostra cultura!\nDesprés va arribar una altra professora, la Maria Antonietta. Ens van fer cinc cèntims de tot l’entramat educatiu de l’escola; del nombre d’alumnes, dels diferents nivells que impartien, dels llibres de text que seguien.Es tracta d’una sola aula, presidida per una senyera catalana. Hi ha una destacada biblioteca amb llibres en català que han anat acumulant al llarg del temps. A les parets, un munt de mapes dels Països Catalans, i d’altres de les variants dialectals de la nostra llengua. També retrats de grans homenots com Mn. Anroni Nughes, recentment traspassat, o Pascual Scanu. Recordarem aquesta bella imatge amb retrats d’algueresistes il·lustres, mapes representatius del domini lingüístic nostrat, i tota mena de simbologia de la catalanitat.V\nLa Giuliana portava preparada una bossa amb obsequis per nosaltres. Hi havia inclòs pòsters lingüístics, material educatiu, dos llibres seus sobre projectes lingüístics i un parell de llibres de text de primer nivell d’alguerès, els quals mirarem detalladament en tornar a casa. Tostemps m’ha interessat veure el tipus d’ensenyament d’aquesta escola i els models que segueixen. alguns començant des de l’arrel mateixa. Nosaltres també els vam donar dos llibres meus, una biografia del poeta tortosí Gerard Vergés i una de les meues novel·les. També passaran a formar part del fons llibresc de l’escola, fet que personalment em fa feliç.\nSeguidament ens van acompanyar a la seu de l’Obra Cultural de l’Alguer, en la qual passaríem una altra estona molt interessant i agradable. Alea iacta est!


Estratègia Local participa en el Màster de Govern Local | ESTRATÈGIA LOCAL\nEstratègia Local participa en el Màster de Govern Local\nJordi Oliveres i Albert Calderó han format part del professorat que ha impartit el Màster en Govern Local (2011-2013) . Aquest màster és una iniciativa de la Fundació Aula d’Alts Estudis d’Electes (ACM), que compta amb la col•laboració de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).\nEn aquesta edició hi han participat 40 electes de tot Catalunya. Albert Calderó ha impartit un curs sobre la planificació estratègica local i, Jordi Oliveres un sobre oratòria i discurs polític.\nUn alumne del Màster fa un discurs improvisat davant de la resta de companys.


Assalta, ganivet en mà, una benzineria de Palma\n30 setembre 2020 18:40\nEl lladre aconseguí apoderar-se de devers 200 euros en monedes i fugí amb rapidesa del lloc dels fets. L'empleat de l'estació va avisar la Policia, que encara no l'ha trobat\nG.P. | 01 març 2010\nUn individu va atracar a punta de ganivet una benzineria al carrer d'Alfons el Magnànim de Palma, antigament del Capità Salom, i va fugir després d'apoderar-se de devers 200 euros. L'empleat que era a les instal·lacions va telefonar a la Policia i tant la Unitat d'Intervenció Immediata (UII) de la Policia Local de Palma com el Cos Nacional de Policia (CNP) efectuaren una batuda per la zona per tractar de localitzar el sospitós, encara que aconseguí escapar-se.\nVestit de negre i amb careta\nL'atracament es va cometre cap a les tres de la matinada d'ahir a l'estació de servei que hi ha a l'altura del número 31, a molt poca distància de l'edifici de la Creu Roja.\nUn individu de baixa estatura, vestit de negre i que duia una careta es va acostar al treballador, el va amenaçar amb el ganivet i li va demanar els doblers. Com que els bitllets es guarden a l'interior d'una caixa de seguretat, el delinqüent únicament pogué robar monedes.\nL'empleat de la benzineria indicà als agents que el lladre s'havia enduit 200 euros en menuts, més o menys. Una vegada que va tenir els diners en poder seu va desaparèixer d'allà.\nDiverses unitats del Cos Nacional de Policia i de la Policia Local anaren pels voltants per veure si trobaven ningú que coincidís amb la descripció física del malfactor, però no pogueren localitzar cap sospitós.\nEn qualsevol cas, des del CNP assenyalaren al treballador que el responsable de l'estació de servei hauria d'interposar la denúncia corresponent a les dependències policials.\nLa informació de l'assalt i la descripció del lladre també es passaren a la resta d'unitats per ràdio. Poc després, les unitats desplaçades se n'anaren del lloc.\nPerò ja l'han trobat o encara circula???\nPer pena de mort, JA!, fa mes de 10 anys\nBiel, posa't tranquil. Has comes cap falta per que te l'apliquin a tu? Jo no n'he comes cap, i esper no haver-ne de cometre cap. Per cert, he vist moltes de families destroçades, per cupa de fills delinqüents, que desitjarien veure els deus fills morts (textualment). I per cert, potser som més nacionalista que tu. I si a això li dius ser "fatxa" ho duré ben tranquil, ja que en aquestes altures he vist de tot. I fatxa no ho consider un insult, ho duc ben tranquil. També me pots dir "nacionalsocialista", també m'en fot. De fet, ja me'n fot de tot. Vivim en un pais de merda, a on els polítics s'ho han carregat tot, i ja no té cap tipus de solució. I no xerr únicamen de na Munar i altres UMeros, sinó PPeros, PSOEros, etc.\nI per cert, n'hi ha mooooooolts que estan d'acord amb jo, que pensen com jo, però potser, de moment, no ho diuen.\nAquest deu ser de la banda de la Munar\nI encara no l'han trobat???\nPer pena de mort JA!, fa mes de 10 anys\nEn teniu abastament?\nModificació del codi penal ja.\nM'estim més haver de mostrar es carnet a un policia a cada cap de cantó, que haver d'estar pendent quant un f*ll de p*t* me voldrà robar.\nSempre hi haurà co**neres que creuen en la reinserció i altres bejenades. Idò per tots aquets, pensau que se viu més tranquil ara o fa 30 anys?\nÉs ben hora de reinstaurar la pena de mort. I la policía hauria de patrullar més, i en trobar un delinqüent d'aquests, poder disparar sense que cap jutge cap-de-fava hi posàs pegues.


PIMEM es reuneix amb El Pi i amb el Partit Popular\n30 octubre 2020 21:11\nEl Comitè Executiu de PIMEM ha presentat durant aquesta setmana als representants polítics de Proposta per les Illes (El Pi) i del Partit Popular (PP), el seu nou document marc sobre les mesures necessàries que tant el Govern, com el Consell i l'Ajuntament de Palma han de realitzar «per al correcte creixement i desenvolupament de les petites i mitjanes empreses de Mallorca».\nEl Pi ha estat el primer partit que s'ha desplaçat a les oficines de PIMEM per a conèixer les iniciatives de la Federació i proposar una altra sèrie de punts que segons la formació illenca cal fer en el nostre model econòmic. Josep Melià, candidat a l'Ajuntament de Palma; i Jaume Font, candidat a la presidència del Govern han atès les demandes dels membres del Comitè Executiu. «Estam molt preocupats pel nostre model turístic, l'estat de salubritat del centre de Palma i per la situació asfixiant que viuen els petits i mitjans comerços», han explicat des del Comitè Executiu.\nEl Partit Popular per la seva banda ha reunit els candidats de l'Ajuntament, Mateu Isern; del Consell, Llorenç Galmés; i del Govern, Biel Company, a la sala de reunions de PIMEM per a conèixer aquestes propostes. «Volem deixar de ser reactius i començar a ser proactius», ha afirmat Jordi Mora, president de PIMEM res més començar la exposició del document marc.\nMora també s'ha mostrat satisfet per la intenció dels partits d'aplicar les matèries exposades durant la reunió. «Ara saben quins són els interessos i necessitats de les pimes de l'illa. A partir d'ara els toca treballar per poder dur a terme aquests punts».\n«Estam parlant d'establir un nou model empresarial més igualitari i inclusiu que beneficiï la creació i desenvolupament de les pimes, un sector que representa el 97 % d'empreses de l'illa», ha assegurat Jordi Mora als representants polítics.\nDesprés d'aquestes dues reunions, ja són tres els partits que s'han vist les cares amb el Comitè Executiu de PIMEM. El pròxim a visitar les instal·lacions de la Federació serà el grup parlamentari de MÉS per Mallorca. A l'espera es troben les reunions amb PSIB i Ciudadanos que encara no han confirmat data.


Dolorosa derrota contra el C.E. Picornell per 10 a 11 - CN BANYOLES\nDolorosa derrota contra el C.E. Picornell per 10 a 11\nWATERPOLO · 01.12.2016\nDissabte el Banyoles va patir una dolorós derrota contra el Picornell per 10 gols a 11. A priori ja es presentava un partit complicat, el Picornell s’ha reforçat amb varis jugadors de divisions superiors, i això es va notar en els moments claus del partit. Sempre és un rival complicat de jugar-hi ja que no se sap quins jugadors o estil de joc ens trobarem al ser un “club” on cada any canvien molts jugadors, tot i això l’equip va donar la cara en tot el partit estant la majoria de minuts per davant del marcador, tant sols va faltar l’experiència en tancar el resultat abans dels minuts finals.\nA falta de corregir detalls, cal destacar que els jugadors van jugar molt bé com a equip i es va veure una millora clara tant a nivell de joc col·lectiu com a joc individual, clau per les futures victòries i per mantenir la il·lusió de lluitar per l’ascens. Amb al derrota, el Banyoles perd la segona posició a la lliga i ocupa la tercera amb un total de 8 punts i 69 gols a favor per 47 en contra. La primera posició la manté l’UAB encara imbatut amb 12 punts, mentre que la 2a posició l’ocupa el Minorissa amb 10 punts.\nQueden tres partits fins a final d’any i l’equip es marca com a objectiu fer un ple a 6 punts. No serà fàcil, ja que toca desplaçament a la piscina de l’Anglès, equip amb qui s’està empatat a punts; a la difícil piscina del Sant Adrià i a casa amb l’Olot. Serà complicat, però l’equip és ambiciós i confia amb el bon treball que estan realitzant en les últimes setmanes.


Biblioteca Municipal La Muntala: Bibliosfera @ febrer\nBibliosfera @ febrer\nfebrer 2015 - #78\nL'aplicació mòbil de la Xarxa de Biblioteques Municipals, BibliotequesXBM, afegeix, en la versió que s'ha actualitzat, dues noves funcions: la mobilització del carnet, que permet disposar del carnet a la pantalla del telèfon, i un accés directe al catàleg de biblioteques. Aquesta versió és apta per a sistemes Android i iOS.\nLa Xarxa de Biblioteques Municipals canvia el sistema informàtic\nLes 221 biblioteques i els 9 bibliobusos de la Xarxa de Biblioteques Municipals compten des del 20 de gener amb un nou programari de gestió bibliotecària. Es tracta de Sierra, evolució del sistema que fins ara s'utilitzava, Millennium, present a les biblioteques des del 2009 i propietat de l'empresa nord-americana Innovative Interfaces.\nEls usuaris valoren els bibliobusos amb un 8,7\nSegons l'"Estudi d'ús, satisfacció i expectatives del servei de bibliobús de la Xarxa de Biblioteques Municipals", realitzat durant el 2014, el servei que presten els nou bibliobusos de la Xarxa rep un notable alt. Es valora especialment el tracte rebut per part del personal bibliotecari i l'esforç per apropar la biblioteca als ciutadans. El servei més utilitzat i valorat és el del préstec.\nLa Biblioteca Sant Gervasi-Joan Maragall, Premi Ciutat de Barcelona\nLa Biblioteca Sant Gervasi-Joan Maragall de Barcelona, obra de l'estudi Baena Casamor Arquitectes BCQ, ha guanyat el Premi Ciutat de Barcelona 2014 en la categoria d'arquitectura i urbanisme. El jurat ha destacat la integració de l'edifici en l'espai públic i la preservació dels jardins de la Vil·la Florida. També ha valorat la fragmentació de l'espai interior en àmbits d'escala humana, confortables i ben il·luminats, mitjançant patis útils que permeten la privacitat en un espai públic.\nEl Museu Marítim convoca un concurs de microrelats\nEl Museu Marítim de Barcelona convoca la 3ª edició del concurs de microrelats de temàtica marítima. El certamen, obert a majors de deu anys, es fa amb la col·laboració de la Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona, la Xarxa de Museus Marítims de la Costa Catalana, Seix Barral, Editorial Planeta, Ariel, Espasa, Ediciones Destino, Biblioteques de Barcelona i el Servei de Biblioteques del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, i el patrocini de Casa del Libro.\nUn febrer apassionat\nSota el títol "Passió a la biblioteca", aquest mes de febrer la Biblioteca Municipal l'Ateneu d'Esparreguera dedica diverses activitats a La Passió d'Esparreguera. El passat 6 de febrer, el president de la Diputació de Barcelona, Salvador Esteve, juntament amb l'alcalde d'Esparreguera, Joan Paül Udina, i el president de La Passió, Josep Cuscó, van inaugurar una exposició sobre La Passió.\nEls llibres es disfressen\nPer celebrar el Carnestoltes, la Biblioteca de Pallejà ha decidit disfressar els llibres amb la història que expliquen. Han triat contes infantils i novel·les juvenils, i els han disfressat amb diferents característiques de la seva història o personatges. Així, l'usuari quan agafa un llibre en préstec no sap de quin títol es tracta, només té nocions de l'edat recomanada ja que al dors del llibre la biblioteca ha posat un gomet de colors i el codi de barres per identificar-los.\nAquest mes destaquem una selecció d'obres i webs relacionades amb Jules Verne, ara que fa 110 anys del seu naixement; també fem un recorregut per la trajectòria del Nobel de Literatura J.M. Coetzee i per la de l'escriptor barceloní Javier Tomeo. Així mateix, podeu consultar la guia de lectura "M'agrada llegir" amb obres de referència per apassionar-se amb la lectura, i descobrir el peculiar grup musical CaboSanRoque.\nInformes dels Cercles de Comparació Intermunicipal i Projecte Rutlla\nJa podeu consultar les conclusions de la darrera edició dels Cercles de Comparació Intermunicipals de Biblioteques, celebrada el setembre del 2014. En aquesta edició, hi van participar 16 municipis de més de 60.000 habitants. Així mateix, també estan disponibles els informes dels dos tallers del Projecte Rutlla que es van celebrar el passat mes d'octubre. Enguany van haver-hi dos tallers: un per a 17 biblioteques petites i un per als nou bibliobusos de la Xarxa.\nCom funciona el grup PetitsLlob\nPer Núria Ojalbo, directora de la Biblioteca Josep Roca i Bros d'Abrera\nActe de presentació de l’Any de les Biblioteques\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, ha convocat el personal de les biblioteques públiques catalanes per tal de presentar-los de forma oficial l'Any de les Biblioteques, amb els principals objectius i accions previstos al voltant d'aquesta efemèride que commemora el centenari de la creació d'un sistema de biblioteques que s'estendria per tot el territori de Catalunya per fer arribar la cultura i la formació arreu.\nAdreça: Plaça Sant Jaume, 4. Barcelona\nEntrevista virtual a Alicia Giménez Bartlett\nDia: Fins al 24 de febrer\nJornada Nous usos de la biblioteca pública\nCoincidint amb la declaració del 2015 com l'Any de les Biblioteques, la Diputació de Barcelona, juntament amb el Consorci de Biblioteques de Barcelona i les Seccions de Biblioteca Pública i d'Edificis de la Federació Internacional d'Associacions de Bibliotecaris i Biblioteques (IFLA), convoca una jornada oberta per reflexionar sobre els canvis en els usos de les biblioteques públiques i com aquests afecten els serveis, usuaris, espais i professionals.\nLloc: Sala d'actes de Disseny Hub Barcelona\nAdreça: Pl. de les Glòries Catalanes, 37-38. Barcelona\nA finals d'aquest mes, la Biblioteca Vapor Badia de Sabadell acull una nova sessió del Club del llibre, en aquest cas amb Hypatia Pétriz, una de les autores més joves que ha publicat a Catalunya. El Club del llibre és un cicle de xerrades amb escriptors a la Xarxa de Biblioteques Municipals, organitzat per la Diputació de Barcelona en col·laboració amb diverses editorials.\nAdreça: Tres Creus, 127-129. Sabadell\nReobertura de la Biblioteca Central de Santa Coloma de Gramenet\nLa biblioteca reprèn el seu funcionament aquest mes de març després de l'incendi que va patir el 16 d'agost. Les obres han permès renovar la instal·lació elèctrica i reparar tot allò malmès pel foc, entre altres, part del sostre i mobiliari.\nAdreça: Jardí de Can Sisteré, s/n. Santa Coloma de Gramenet\nJornada de Còmic i Biblioteques\nReflexió sobre la història, el present i el futur del novè art a les biblioteques, des de l'aportació d'especialistes del mitjà i des de l'experiència directa de personal de biblioteques a partir de les bones pràctiques dutes a terme en aquests equipaments. Entre altres, la jornada comptarà amb les aportacions del guionista de còmic Antoni Guiral i del periodista cultural Ricardo Ruiz Garzón. Cal inscripció prèvia.\nHora: a partir de les 9.30h. Veure programa


Tixol Primer Universal - Hiper Decoració\nInici / Botiga / Pintura / Pintura interior-exterior / Tixol Primer Universal\nPintura a l’aigua formulada amb una combinació de resines alquídiques i epoxi a l’aigua que confereixen extraordinaris resultats d’adherència i acabat sobre tot tipus de superfícies.\nExtraordinària adherència sobre qualsevol superficie.\nPintable amb qualsevol producte.\nSobre la fusta, rajoles, vidre, ferro, galvanitzat, zinc, coure, pvc, metacrilat i en general superficies que requereixin una adherència extra en interior i exterior.\nAspecte: Mat sedós.\nRepintat: Transcorregudes 4 hores.\n40,95€ – 138,00€ Seleccionar


Productes - ICF.cat\nL’ICF finança a emprenedors, autònoms, micro empreses, pimes i grans empreses mitjançant un ampli ventall de productes i instruments financers. Troba el producte que millor s’adapti a les teves necessitats. Per qualsevol dubte i/o consulta contacta’ns.\nICF-Avalis (per a pimes i autònoms)\nPer tipus d’empresa i/o sector:\nICF indústria 4.0\nICF pime indústria\nICF Habitatge social (promoció)\nICF Habitatge social (adquisició)\nPimes sector primari\nCofinançament Banc Sabadell - ICF\nCofinançament Bankia - ICF\nCoinversió amb inversors privats\nL'ICF treballa conjuntament amb Avalis de Catalunya per facilitar l’obtenció de crèdit a les empreses catalanes.\nL'ICF, especialitzat en l’aportació de préstecs i avals a les empreses, complementa l’oferta d’Avalis en el cas dels avals financers per a grans empreses o per a imports elevats. Avalis SGR, especialitzada en l’oferta de garanties per a pimes i autònoms, ofereix a més d’avals financers, tècnics i econòmics.\nEl finançament garantit amb els avals de l’ICF o d’Avalis pot ser tant per a inversions com per circulant, i per a avalar préstecs, pòlisses, descomptes o altres productes bancaris.\nL'objectiu del capital risc (aportació temporal de capital per part d'un fons o societat), és el creixement empresarial i s'adreça, en general, a projectes de nova creació, d'internacionalització, consolidació sectorial i/o innovació, amb bones expectatives de rendibilitat.\nL’ICF promou i/o participa en la constitució d'instruments de capital risc amb l'objectiu de millorar l'oferta de capital per a les empreses. Col·labora i complementa el sector privat buscant multiplicar els recursos que es destinen a cada projecte.\nEl Grup participa en instruments de capital risc liderats per tercers i gestiona diversos fons directament a través d'ICF Capital: Capital MAB, Capital Expansió i BCN Emprèn.\nEls tres segments de mercat en els quals actua l’ICF són:\nProjectes que encara no han arribat a la fase d’inici de la producció massiva, amb existència de risc tecnològic o de model de negoci.\nProjectes, generalment de caire tecnològic, que estan finalitzant el seu desenvolupament i/o en primeres fases de creixement.\nPetites i mitjanes empreses, consolidades i amb beneficis, que volen créixer, internacionalitzar-se i/o desenvolupar nous productes, entre d’altres.\nEnvia'ns les teves dades i et contactarem\nCom ens ha conegut* He assistit a una jornada on participava l'ICF Ho he trobat buscant per internet Ho he vist als mitjans de comunicació Via delegat comercial de l'ICF Sóc client de l'ICF M'ho ha comentat una persona A través de la Generalitat i/o institució pública Altres\n* He llegit i accepto les condicions de privacitat.


Vol espacial tripulat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nVol espacial tripulat\n(S'ha redirigit des de: Missió espacial tripulada)\nSèrie d'articles sobre\nel vol espacial\nCursa espacial · Cronologia dels vols espacials\nSatèl·lits d'observació terrestre · Satèl·lits espia · Satèl·lits de comunicacions · Navegació per satèl·lit · Observació espacial · Exploració espacial · Colonització espacial · Turisme espacial\nNau espacial robòtica (Satèl·lit artificial · Sonda espacial · Nau espacial de subministrament no tripulada) · Vol espacial tripulat (Càpsula espacial · Estació espacial · Avió espacial)\nCosmòdrom · Plataforma de llançament · Sistemes d'un sol ús i reutilitzables · Velocitat d'escapament · Llançament espacial sense coet\nSuborbital · Orbital · Interplanetari · Interestel·lar · Intergalàctic\nESA · NASA · RKA · CNES · DLR · CNSA · ISRO · JAXA\nUn vol espacial tripulat és un tipus de vol espacial amb tripulació humana, en contrast amb les sondes espacials robotitzades o missions espacials no tripulades controlades de manera remota.\nEdward White en un passeig espacial durant la missió Gemini 4\nA vegades, els passatgers no humans, com ara els animals, han anat a bord d'una nau espacial, encara que no tots van sobreviure al retorn a la Terra. Els gossos van ser els primers grans mamífers llançats des de la Terra.\nEl primer viatge espacial amb humans va ser el Vostok 1, el 12 d'abril de 1961; el cosmonauta soviètic Iuri Gagarin va fer una òrbita al voltant de la Terra. Després de l'èxit del vol, l'enginyer cap del programa Vostok va suggerir la preparació de dones astronautes i Valentina Tereixkova es va convertir en la primera dona a l'espai, a bord del Vostok 6, el 16 de juny de 1963.\nL'òrbita terrestre més alta que ha assolit un vehicle pilotat va anar a càrrec de la Gemini 11, el 1966, que va arribar una altura de 1.374 km. El programa de llançadores espacials, en les missions de llançar i fer funcionar el Telescopi espacial Hubble, també ha arribat a una òrbita terrestre d'una altitud que se situa al voltant de 600 km.\nPaïsos que tenen programes de viatges espacials tripulats.\nConfirmat data i programes de viatges espacials tripulats.\nConfirmat data i programes de viatges espaciales suborbitals (i futurs programes de viatges espacials orbitals).\nPaïsos que han mostrat interès en la formació de programes de viatges espacials tripulats.\nPaïsos que van abandonar els seus propis programes espacials.\nLa destinació de les missions dels vols espacials humans més enllà de l'òrbita terrestre ha estat només la Lluna, que està pròpiament en l'òrbita terrestre. En la primera missió d'aquest tipus, l'Apollo 8, la tripulació va orbitar la Lluna. La següent missió que va anar-hi va ser l'Apollo 10, i va comprovar l'allunatge de la nau a l'òrbita lunar sense arribar a allunar. Les missions següents que van allunar van ser de l'Apollo 11 fins a l'Apollo 17, deixant de banda l'Apollo 13. A cada missió, dos dels tres astronautes implicats van allunar; així, a la fi dels anys 1960 i principis dels anys 1970, el Programa Apollo de la NASA va fer allunar dotze homes, i tots van tornar a la Terra.\nAvui dia, les missions espacials tripulades han estat dutes a terme per la Unió Soviètica/Rússia, la República Popular de la Xina i els Estats Units. Les missions realitzades pels Estats Units són governamentals (NASA) i civils (Scaled Composites, una companyia amb seu a Califòrnia). Brasil, Canadà, Europa, Índia, Japó i Ucraïna tenen també programes espacials actius.\nActualment aquests països utilitzen naus espacials i bases espacials:\nEstació Espacial Internacional\nSoiuz TMA amb el Vehicle Soiuz de llançament - Cosmòdrom de Baikonur\nTransbordador espacial - Centre espacial John F. Kennedy\nNau espacial Shenzhou\n↑ Bond, Peter «Obituary: Lt-Gen Kerim Kerimov». The Independent [London] [Consulta: 13 gener 2012].\nAstrodinàmica · Història (Accidents i incidents · Rècords · Cursa espacial)\nSatèl·lit d'observació terrestre (Satèl·lit espia · Satèl·lit meteorològic) · Vol espacial privat · Sistema de navegació per satèl·lit · Arqueologia espacial · Arquitectura espacial · Colonització espacial · Exploració espacial · Medicina espacial · Infermeria espacial · Turisme espacial\nAstronauta · Sistema de suport de vida (Activitat extravehicular · Vestit espacial)\nEfecte del vol espacial en el cos humà (Síndrome d'adaptació a l'espai) · Radiació còsmica · Supervivència espacial · Meteorologia espacial · Ingravidesa\nApollo · Gemini · Estació Espacial Internacional · Mercury · Mir · Shenzhou · Soiuz · Transbordador espacial · Voskhod · Vostok\nVehicle de llançament · Nau espacial robòtica · Coet · Propulsió espacial · Avió espacial\nSuborbital · Orbital (Geocèntrica · Geosíncrona) · Interplanetari · Interestel·lar · Intergalàctic\nAscens directe · Velocitat d'escapament · D'un sol ús i Sistema de llançament reutilitzable · Plataforma de llançament · Llançament espacial sense coet · Base espacial\nCNES · CNSA · ESA · DLR · ISRO · JAXA · NASA · RKA · més...\nLlistes i cronologies d'exploració espacial\nTots els vols espacials\nTecnologia de coets i míssils\nfites de 1957–1969\nNau espacial tripulada\nNau tripulada de nova generació\nper any de selecció\nMatrimonis entre els viatgers de l'espai\nViatgers espacials per nom\nViatgers espacials per nacionalitat\nRècords acumulatius de passeigs espacials\nExploració del sistema solar\nAterratges en altres planetes\nObjectes en punts de Lagrange\nSatèl·lits orbitant la Terra\nPrimícies de satèl·lits de comunicacions\nSatèl·lits d'observació terrestre\nSistemes de llançament orbital\nLlançaments per tipus de coet\nThor i Delta\nProves de V-2\nEmpreses de satèl·lits de comunicacions\nMajors operadors de satèl·lits fixos\nEmpreses de vol espacial privat\nZones de llançaments de coets\nFabricants de naus espacials\nAltres llistes i cronologies\nPrimers llançaments orbitals per país\nMissions de la NASA\nMissions lunars actuals i properes\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vol_espacial_tripulat&oldid=22732648»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 feb 2020 a les 22:09.


Notícies :: TICs i Societat :: Comparteix els teus trucs i aprèn d'altres ONL\nComparteix els teus trucs i aprèn d'altres ONL\nMolta gent ha treballat per idear, muntar i difondre Social Source Commons (SSC), tanta que no es pot fer una llista que faci justícia a les extenses xarxes de coneixement i talent involucrades en donar vida a aquest projecte. El portal ha estat creat amb l'objectiu final de tenir un mapa del software que usen les ONL i ONG i per tenir una experiència col·lectiva relacionada amb elles.\nSCC buscar oferir una informació completa sobre quin software per a ONL i ONG hi ha disponisble al mercat. Amb cada element enllaçat a documentació rellevant, pots comptar amb eines de localització, esdeveniments, recomanacions d'usuaris, adreces per sol·licitar els programes i detalls sobre les seves característiques.\nEn definitiva la idea dels seus creadors és catalitzar una xarxa de recursos compartits i contribucions més que ser una simple base de dades. Per això, per donar a conèixer les eines que utilitzes, regístra't i declara't usuari d'Ab·core!\nExemple d'Ab·core una de les plataformes citades en www.socialsourcecommons.org\nMés, sobre...: ONG , trucs , software , eines , tic


Llopart | Marco Mezquida & Chicuelo\ndivendres 30 de juny a les 21:00 / Visita celler: 20:00h\ndivendres 30 de juny | 21:00 / Visita celler: 20:00h\nCarretera de Sant Sadurní a Ordal, Km 4, 08739 Els Casots, Barcelona\tcom arribar-hi\nMarco Mezquida i Chicuelo connecten, dos artistes que somien i respiren el llenguatge de l’art, ens parlen a través de les seves tecles i cordes amb una intensitat, força i emotivitat captivadores.\nMarco Mezquida i Chicuelo connecten, dos artistes que somien i respiren el llenguatge de l’art, ens parlen a través de les seves tecles i cordes.\nGuanyador del premi Goya, brillant solista i company de Poveda i Duquende, un escollit: pocs compositors i guitarristes com sòlides i influents com Juan Gómez, Chicuelo han sorgit com ell en el flamenc.\nMarco Mezquida: un músic aclaparador, posseït d’un pianisme únic, d’un discurs que és banyat per la diversitat; un artista que ha tingut tota l’escena europea en admiració desde la seva aparició\nUna trobada de dues personalitats artístiques igualment diferents i versàtils. Una intersecció definida per l’autenticitat, la mútua admiració i devoció completa a la música.\n“Ex vite vita”, la vida ve del cep, és el lema que ens ha acompanyat a les successives generacions a la família Llopart. Segons acredita un document redactat en llatí i datat del 1385, un antecessor de la família Llopart, Bernardus Leopardi, rep la concessió d’unes vinyes situades en l’actual heretat can Llopart de Subirats.\nLa secular dedicació culmina amb l’elaboració al 1887, de les primeres ampolles de cava Llopart als antics cellers de la masia.\nPere Llopart i Vilarós, a principis dels anys 50, va contribuir activament a donar a conèixer i prestigiar els caves d’artesania i consolidà el cava Llopart com un producte de la més alta qualitat.\nActualment el acurat cultiu de les 95 hectàrees de vinya pròpia, situades en una zona de muntanya geològicament molt singular, la selecció dels millors raïms i el delicat procés artesanal garanteixen l’extraordinària qualitat dels caves i vins Llopart.\nDe color groc pàl·lid. Aromes de fruita blanca, pètals de roses, préssecs, nectarines, fruita de la passió, flor de taronger, cítrics i un fons d’ametlles. Al final records anisats del xarel·lo.\nEn boca la primera sensació és de fruites blanques, viu, untuós, fresc i persistent postgust del xarel·lo.\nIntens i agradable amb un fons estructurat.\nPanoramic Gran Reserva\nUn Gran Reserva per als amants dels caves perllongadament envellits i evolucionats. Cupatge amb la incorporació d’un 15% de vi base de reserva. Color groc-or, complexes de llarga criança: matisos derivats de les “mares”, torrats, melosos i fruits secs, amb lleugeres pinzellades reductores. En boca és ample i estructurat, molt cremós, i amb un perfecte equilibri sucre/acidesa. Gust persistent i amb caràcter. Molt idoni per acompanyar menjars i plats consistents.\nCava Integral Brut Nature\nElaborat amb vins que han fet\nla primera fermentació a una temperatura de 15oC, i que, conjuntament amb el singular cupatge, donen lloc a la màxima accentuació de les peculiaritats afruitades de les varietats de raïm. Color groc-palla amb pàl·lids\nd’aromes primàries, afruitades (poma, préssec, pinya) i molt conjuntades. En boca és lleuger i suau, molt fresc i amb nervi. És un cava especialment idoni per prendre sol, com a aperitiu i per acompanyar plats lleugers.\nBrillant color groc-palla. Aromes amb notes afruitades varietals harmonitzades amb els matisos lígnits i els torrats del roure. Lleugers tons fumats. En boca és equilibrat, estructurat, elegantment glicèric i cremós. Postgust suau i perllongat.\nMenú 30 de juny – 1 de juliol\nMENÚ VINYASONS 30 de juny / 1 de juliol\nGaspatxo de maduixa Ametller Origen\nTruita de pesols + Tapenada de Xampinyons Ametller Origen\nArrós amb bacallà i carbassa\nBroqueta de pit de pollastre cajun


Reagrupament: Societats comparades\nD’entrada el llibre em va semblar interessant per la diferencia que fa entre “ciència dura” i “ciència tova”, a partir dels mètodes experimentals: en la ciència dura, els experiments estan controlats en laboratoris i es pot treballar amb el que es coneix “condicions normals” (com és en el cas d’un gas quan l’hem de descriure de forma estàndard) i pots tenir en paral·lel diverses mostres condicionades i en compara l’evolució.\nPer altra banda, les “ciències toves” serien metodologies menys acurades que s’utilitzen en els àmbits socials, estudis antropològics, etc.\nEl que sembla evident és que, amb metodologies experimentals de la ciència dura, hem estat capaços d’esbrinar moltíssimes més coses que en l’altre àmbit de les ciències “socials”. En uns casos trobem la “Partícula de Déu” i en l’altre, avui, no som capaços de determinar perquè hi ha societats riques o societats pobres.\nLa reflexió que em va dur a iniciar la lectura va ser: què passaria si poguérem utilitzar uns mètodes d’experimentació controlada en les ciències socials. Per exemple, poder comparar societats del nord i del sud canviant tipus de terres, moments històrics de gran influència en la zona, etc. Tindríem el mateix tipus de resultats? Obtindríem la clau real de saber que ha provocat la deriva rica o pobre?\nEn certa mesura (i molt més humil) és el que ens hauríem de plantejar els catalans al’hora d’imaginar, relatar, i potser llavors convèncer més gent de quin país nou haurem de tenir. Plantejar obertament de quina o quines herències reneguem i quines actituds noves adquirim i de qui.\nSi mirem les societats que considerem riques, veurem que no tenen el grau de prestacions publiques que tenim nosaltres: paradoxalment elles no s’ho poden permetre. Si tenen un bon sistema educatiu, no tenen també un excel·lent sistema sanitari; si tenen ambdós, no tenen prestacions d’atur tan llargues.\nSi mirem els hàbits de consum, veurem que anar a un restaurant, per exemple, és un luxe que la classe mitjana fa un cop a l’any (no pubs o bars, sinó restaurant). Si tenen un nivell de restauració alt és en menjar ràpid, preparat o precuinat.\nI si ho tenen tot, resulta que no tenen el temps de migdia que tenim aquí o no tenen vacances pagades com nosaltres.\nPer contra, els països que pretenen tenir-ho tot per a tothom són països considerats pobres o no-rics: els ciutadans no tenen gairebé res més que allò que els proporciona l’Estat.\nEn definitiva, que com a catalans haurem de començar a decidir prioritats en el pressupost, més enllà dels tòpics on tots els sectors són cabdals, tots són socialment imprescindibles: des de l’educació fins a la sanitat, passant pel comerç de proximitat i el tercer sector, i òbviament l’emprendor i el cultural.\nLlibertat és decidir i decidir és arriscar: ara ens toca arriscar per obtenir la llibertat.


Hotels Jojos Nuwara Eliya Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo. 16B, Unique Road, Nuwara Eliya Centre, Nuwara Eliya, Sri Lanka, 22000 - Veure al mapa\nHabitació Súper de luxe amb llit tipus king (Super Deluxe King Room)\nConvenientment situat a Nuwara Eliya, Hotels Jojos és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nHotels Jojos ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, repartiment de queviures.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, cadira alta per a nens, productes de neteja, penjador de roba, cafè instantani inclòs per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses barques, camp de golf (a 3 km), equitació, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Hotels Jojos és una elecció inteligents per a viatgers a Nuwara Eliya, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (54) Parelles (27) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (5) Grups (7)\nHabitació Súper de luxe amb llit tipus king


Nom: ANTIC CASAL DE LA COROMINA\nNúm. Registre / Catàleg: 12032-I\nLa Coromina havia estat un dels casals importants de la vall si es té en compte el gran nombre de pallisses i corrals que envolten la casa i l'existència d'un gran molí propi. El casal és de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes principals. Disposa de baixos, pis i golfes. Exteriorment el seu aspecte encara és ferm, però els interiors acusen els anys d'abandó. Damunt la porta dovellada hi ha la data de 1780, any de la possible edificació del casal. En una de les pallisses hi ha la data de 1845, any de remodelació de l'edifici. Una de les pallisses conserva una àmplia i atrevida arcada, que anys enrere devia sostenir l'arcada.\n- Damunt la porta principal: "Barthomeu Coromina 1780"\n- Cabana: JUAN CO 1845 i un dibuix La Coromina havia estat un dels casals importants de la vall si es té en compte el gran nombre de pallisses i corrals que envolten la casa i l'existència d'un gran molí propi. El casal és de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes principals. Disposa de baixos, pis i golfes. Exteriorment el seu aspecte encara és ferm, però els interiors acusen els anys d'abandó. Damunt la porta dovellada hi ha la data de 1780, any de la possible edificació del casal. En una de les pallisses hi ha la data de 1845, any de remodelació de l'edifici. Una de les pallisses conserva...\nDurant la visita pastoral que el bisbe de Girona, Gascó de Montcada, va fer l'any 1329 a l'església de Sant Andreu de Porreres, va manar que es cobrís l'església. N'era clergue Pere Suier i hom esmenta els parroquians A. Ros, PERE COROMINES, Guillem d'Aulina i Berenguer des Serrat.


Muntatge i manteniment de xarxes d'aigua/\nCurs basat en el certificat de professionalitat: Muntatge i manteniment de xarxes d’aigua. (ENAT0108)\nL’itinerari formatiu en Muntatge i manteniment de xarxes d’aigua et prepara per ser competent en la realització del muntatge, la posada en servei i l’operació de xarxes de provisionament i distribució d’aigua, així com la instal·lació i el manteniment de xarxes de sanejament, amb la qualitat i seguretat requerides i complint la normativa vigent.\nConèixer les tècniques de muntatge de les xarxes de distribució i sanejament d'aigua.\nConèixer les tècniques de manteniment preventiu i correctiu de les xarxes de distribució i sanejament d'aigua.\nConèixer els equips i les eines habituals per al muntatge i el manteniment de les xarxes de distribució i sanejament d’aigua.\nConèixer els sistemes de posada en servei i operació de les xarxes de distribució i sanejament d'aigua.\nAdquirir els coneixements per replantejar les xarxes de distribució i sanejament d’aigua.\nAdquirir tots els coneixements en matèria de prevenció de riscos laborals per al muntatge i manteniment de xarxes d’aigua.\nPodràs dur a terme les tasques d’operador/a de muntatge i manteniment de xarxes de distribució d’aigua i sanejament.\nPodràs desenvolupar la teva activitat laboral, tant pel teu compte com per compte d’altri, en l’àrea o el departament de producció de petites, mitjanes i grans empreses, públiques o privades, dedicades a fer el muntatge, l’explotació i el manteniment de xarxes de distribució d’aigua i sanejament.\nMantenidor/a de xarxes d’aigua\nMantenidor/a de xarxes de sanejament\nMuntador/a de xarxes de proveïment i distribució d’aigua\nMòdul 1: Replantejament de xarxes de distribució i sanejament (50 hores)\nAquest mòdul permet adquirir els coneixements per al replantejament de xarxes d’aigua. Dotació de la capacitat d’anàlisi del funcionament de les xarxes (característiques i elements) per a la interpretació de projectes i la realització d’operacions de replantejament.\nL’aigua. Propietats i comportament a la xarxa.\nProjectes d’instal·lacions de proveïment d’aigua i sanejament.\nPropietats de les instal·lacions de proveïment d’aigua.\nPropietats de les instal·lacions de sanejament.\nMòdul 2: Muntatge de xarxes de distribució i sanejament (150 hores)\nAquest mòdul permet adquirir els coneixements per al muntatge de xarxes d’aigua. Dotació de la capacitat d’elaboració de plans de treball per al muntatge de xarxes i la realització de les operacions vinculades al muntatge tenint coneixements de les eines, els equips i els materials adequats, i actuant sota les normes de seguretat.\nSeguretat en el muntatge i el manteniment de xarxes, i distribució d’aigua i sanejament.\nNormatives de prevenció i seguretat en el muntatge i manteniment de la distribució d’aigua i sanejament.\nMitjans i actuacions en la seguretat i la prevenció de riscos.\nMòdul 3: Posada en servei i operació de xarxes de distribució d’aigua i sanejament (50 hores)\nSeguretat en la posada en servei de xarxes d’aigua.\nOperacions prèvies en la posada en servei de xarxes d’aigua.\nPosada en servei de xarxes d’aigua.\nMòdul 4: Manteniment de xarxes de distribució i sanejament (150 hores)\nAquest mòdul permet adquirir els coneixements per al manteniment de xarxes d’aigua, tant el manteniment preventiu com el correctiu. Dotació del coneixement dels procediments i les operacions de manteniment preventiu que s’han de dur a terme en els equips i els components de les xarxes. També es dotarà l’alumne del coneixement de les operacions de manteniment correctiu de les instal·lacions d’aigua i de les operacions de reparació dels equips i components de xarxes de distribució d’aigua i sanejament.\nMitjans i actuacions en la seguretat i la prevenció de riscos professionals.\nManteniment preventiu de xarxes de distribució i sanejament.\nGeneralitats per al manteniment de xarxes de proveïment d’aigua i sanejament.\nManteniment preventiu en xarxes d’aigua.\nManteniment correctiu i reparació de xarxes de distribució d’aigua i sanejament.\nManteniment correctiu de xarxes d’aigua.\nMòdul 5: Pràctiques professionals en el Grup AGBAR (80 hores)\nEls participants podran aplicar de primera mà els coneixements que adquireixin durant el curs, en l’empresa líder del sector: Agbar. Aquestes pràctiques es faran en instal·lacions d’Agbar sota la supervisió directa del personal de la companyia, i el seu acompanyament. Mòdul obligatori per obtenir el certificat de professionalitat per a les persones que no hagin treballat en el sector.\nDuració: 480 hores.\nMetodologia: Online i/o Presencial, a elecció del participant\nImport: 4.500 euros.


L'aplicació 'Sabadell t'ho porta a casa' no obté resultats: "això què és?"\nEscrit per Júlia Ramon el 8 octubre 2020\nSabadell t’ho porta a casa és una de les iniciatives que va impulsar l’Ajuntament per pal·liar l’impacte econòmic de la Covid. La funció inicial de l’aplicació mòbil era donar a conèixer els comerços que oferien servei a domicili durant el confinament per evitar desplaçaments. 24 hores després de posar-se en marxa, es van registrar més de 1.200 descàrregues. Però ara per ara l’opinió dels usuaris és unànime: “no s’ha utilitzat mai”.\nL’Ajuntament va crear una aplicació mòbil per exposar tots els comerços de la ciutat que ofereixen servei a domicili. “Ja s’han incorporat 134 establiments de la ciutat, i en els pròxims dies n’hi haurà més. És una APP molt intuïtiva. Podem fer una selecció per barris o bé per categories” explicava l’alcaldessa Marta Farrés en una roda de premsa telemàtica a finals d’abril (més info: ‘Creen una aplicació per facilitar el contacte amb els comerços‘). No obstant això, sembla que per als comerciants no ha sigut tan fàcil:\n“No tinc ni idea de com funciona. No sé si he de rebre una notificació quan els clients es vulguin posar en contacte amb mi, si em truquen directament o si he d’activar alguna cosa i no ho he fet” explica desconcertada la propietària de Carnisseria Encarna, Carmen Zapata. “Ens van dir que hi havia aquesta aplicació però ningú ha vingut a ensenyar-nos com funciona ni a preguntar-nos si tenim algun problema” afegeix.\nEn la mateixa línia, el propietari d’un dels comerços tradicionals del Centre, Joan Figuerola, de la Papereria Figuerola, exposa que no sap si Sabadell t’ho porta a casa ha sigut una eina efectiva “perquè no sé com quantificar-la. No sé com funciona”. Els germans de la pastisseria Carreras es troben en la mateixa situació: “Desconeixem si aquesta aplicació és resolutiva o no. A nosaltres ningú ens n’ha dit res al respecte”.\nEl desconeixement de Sabadell t’ho porta a casa és total per a l’encarregada de la papereria Folder: “¿Això què és?” exclama quan li preguntem per aquesta aplicació. Maria Lapola és la responsable de la botiga des d’aquest juliol, quan Folder va passar de ser una franquícia a una sucursal. Quan Lapola va regentar el negoci, ja feia dos mesos que l’Ajuntament havia llençat aquesta iniciativa i ningú li va comentar res. De totes maneres, Lapola assegura que ella no ha notat cap efecte derivat de la iniciativa municipal.\nLa principal pregunta de tots els empresaris és com saber quin percentatge de les comandes provenen de l’aplicació. Tots els negocis que figuren en aquest llistat ja oferien servei a domicili abans del confinament, i per aquest motiu els comerciants creuen que l’aplicació no ha aportat res de nou.\n“Tots els encàrrecs a domicili que he rebut del confinament ençà són de clients que habitualment ja optaven per aquesta opció” exposa la carnissera Carmen Zapata.\nAltrament, en l’aplicació també hi figuren grans plataformes que ràpidament s’associen amb els repartidors, com Domino’s Pizza i els principals supermercats.\nDes del punt de vista de la ciutadania, l’aplicació tampoc ha facilitat cap gestió. Tenint en compte que, actualment, una gran part de comerços ofereixen servei a domicili, els usuaris conclouen que és més fàcil trucar a la botiga en qüestió a través de Google o bé des del mateix llistat de contactes telefònics que no pas buscant-la a l’aplicació.\nPorta (Comerç Centre): “els esforços han de seguir”\nJustament aquesta és una de les intencions que Comerç Centre contempla per a un futur. El president de l’associació, Josep Maria Porta, considera que “els esforços que s’han fet per arrancar l’aplicació no han de ser un efecte puntual per fer front a l’estat d’alarma, sinó que han de seguir millorant i permetre la generalització de la compra online“.\nFoto portada: comerços, tancats durant l’estat d’alarma. Autor: David B.


Señas – Asociación Cultural Falla Vicente Sancho Tello-Chile-Avda. Aragón\nLES NOSTRES SENYES D´IDENTITAT\nEn est apartat, volem fer un chicotet homenage a tots aquells elements que al llarc dels anys, han identificat a nostra Falla de les restants de Valéncia, puix son els símbols representatius de la nostra història i de la nostra identitat. Ens ha paregut, que fer un reportage un poc més gràfic, seria del gust de tots els llectors puix molts de nosatros descobrirem i molts atres recordaran, quina ha segut l´evolució dels nostres símbols més apreciats.\nEl primer esbós de l´escut de esta refundada Comissió va ser obra, com no, de Manuel Navarro Navarro, polifacètic faller. En el seu diseny destacava la torre del Micalet de la Seu, reposant damunt d´un bunyol i rodejada de flames. Tres elements molt característics a tots els escuts fallers pero, que en la seua simplicitat i en el gran colorit de les flames, va resultar (per lo manco per a nosatros) un escut en molta força i en tota la màgia d´esta gran Falla.\nEn posterioritat i seguint el guió d´est esbós, nostre vei i amic José Carreres (gran aficionat al món de la pintura) i pare de nostra fallera Josefina Carreres, ens va fer una fantástica pintura del que ya seria per a sempre l´escut de la nostra Comissió.\nEl primer estandart que tingué la nova Comissió va ser un obsequi de Mª Rosa Alcaraz (dona de Manuel Navarro), que damunt d´un fondo de color blau com el cel, va brodar l´escut de la Falla rodejat del seu nom formant un círcul al seu voltant (Falla Vicente Sancho Tello-Chile).\nPosteriorment, a l´any 1989 i en l´acte d´Exaltació de les Falleres Majors, la Falla va rebre com obsequi del seu President José Luis Escobar l`estandart infantil, en el mateix escut i denominació pero brodat sobre un fondo roig i de tamany més reduit.\nVa ser a l´any 1991 quan es va decidir regalar un nou estandart per a la Comissió major i aprofitaren per a fer-ho com l´infantil, damunt un fondo roig. Per la part de darrere es pot llegir: «Las Falleras Mayores y sus Presidentes en el Xº Aniversario 1981-1991″.\nI així arribem fins a l´actualitat. Sent enguany el XXVº Aniversari de la Falla i volent fer-li a la Comissió un obsequi representatiu i apropiat en les seues Bodes d´Argent, les Falleres Majors i els Presidents tant de la Comissió major com de l´infantil, s´han juntat per tal de renovar els nostres estandarts que ya han cumplit uns quants anys i es troben un poquet deteriorats.\n«Concedida a la Ciutat e Regne de Valencia per Pere II en 1377 es convertíx des de llavors en la bandera primitiva de tots els valencians»\n«Ya en els Furs e ordenations (1240) Jaume I es referia al terme: Regne de la Ciutat de Valencia i com esta més que demostrat, la simbologia de la ciutat i del regne eren la mateixa inclús abans de la donació de la corona en 1377». Copiat del archiu d´Enric Payas\nLa més antiga que es conserva data de 1596 i es troba al Archiu Municipal de Valéncia.\nSímbol d´identitat indiscutible i en una mostra d´amor per Valéncia i per les Falles, a l´any 1982 nostra Fallera Major Mª Carmen Gonzàlez Molina va fer obsequi a la Comissió d´una Senyera (la 1ª Senyera d´esta nova Falla).\nI no va ser fins l´any 1991 i en motiu del Xº Aniversari de la Comissió, quan va ser sustituida per una nova que també li varen regalar a la Comissió, encara que esta vegada varen ser les Falleres Majors i els Presidents (lo mateix que l´estandart gran) els que varen tindre este detall.\nEn l´actualitat nostra volguda Senyera, després de 15 anys al nostre costat, es troba prou deteriorada per lo que nostra Fallera Major 2006 Eva Llopis, nostra Fallera Major Infantil 2006 Marta Montañana i els Presidents Antonio Lázaro i Mario Peris, han volgut obsequiar a la seua Comissió en una nova, aprofitant que la Falla celebra les seues Bodes d´Argent.\nPerfecta reproducció de l´escut de la Falla, el seu tamany, diseny i colorit han evolucionat moltíssim al llarc d´estos 25 anys.\nLa primera de les insígnies que va tindre la Comissió va ser un esmalt de forma circular que damunt d´un fondo molt oscur lluia l´escut de la Falla V. Sancho Tello-Chile, i que per supost tot lo món lluia en orgull puix era el distintiu més evident de la pertanença a la nostra Comissió.\nMés en davant es va fer una insígnia per a la Comissió infantil i es tornà a fer un esmalt encara que d´un tamany més reduit i sent el seu fondo d´un color blavet clar, deixant de ser redonet per tindre una forma més ovalada.\nLa següent insígnia que va tindre la Comissió va canviar un poquet per adaptar-se a les noves tendències encara que respectant com sempre l´escut original. Es va aumentar el seu tamany i el material empleat va ser el llantó, en un bany dorat. Se li va afegir un atre bunyol (puix J.C.F. ya ens havia donat el d´Or) i la varen fer retallada o recortada destacant encara més el Micalet.\nEn motiu del Xº Aniversari a l´any 1991, es va fer una replica d´esta insígnia pero platejada i se li va afegir damunt del nom de la Falla «X Aniversari» sent un bonic detall que va tindre la Fallera Major Infantil Irene Plaza Cortés en la seu Comissió.\nDesprés tots hem continuat utilisant nostra insignia dorada pero clar, est any estem d´Aniversari i calia fer alguna coseta que fora diferent i que tots poguerem guardar com a recort. Per això es va decidir que la Falla obsequiara als seus membres en una insígnia especial i única del XXVº Aniversari. Per ad esta ocasió s´ha modernisat un poquet el diseny de la mateixa, se li ha afegit un 25 als costats i ha segut realisada combinant el tradicional dorat, en uns tocs de platejat (per això de que son les Bodes d´Argent).


Grup Ciudadanos-CastellÃ³n (C's) Dissabte, 5 de Agost de 2017\n·Vidal: "L'Executiu local no ha aconseguit èxits ni aportar cap solució en les seues negociacions amb els bancs"\nCastelló, dissabte 5 d'agost de 2017. El portaveu de Ciutadans (Cs) en l'Ajuntament de Castelló, Vicente Vidal, ha exigit a l'equip de Govern que "s'esforce a aconseguir més habitatges socials després de l'últim fracàs que ha experimentat el bipartit en el seu intent d'aconseguir-les a través del préstec bancari per a comprar el Tetuán, principalment". "La nova proposta estavella del bipartit s'ha estavellat", ha assegurat Vidal, qui ha indicat que "el bipartit s'ha portat una altra garrotada en habitatge social i segueix sense complir amb la seua promesa de ciutat lliure de desnonaments".\nAixí, Vidal ha recordat que "el bipartit no ha aconseguit que cale la seua proposta de clàusules socials en la seua oferta de préstec, no han aconseguit èxits ni aportar cap solució en les seues negociacions amb els bancs i les persones desnonades i famílies que ho necessiten segueixen sense comptar amb habitatges suficients". En aquest sentit, Vidal ha lamentat que "una vegada més es crearen falses expectatives en un tema tan sensible com aquest en el qual l'equip de Govern ha tornat a enganyar als ciutadans". "Si primer van afirmar i van prometre que anaven a convertir a Castelló en ciutat lliure de desnonaments, ara van tornar a afirmar taxativament que contractarien amb els bancs que oferiren pisos socials i de nou s'ha quedat en res", ha recordat el portaveu.\nAixí mateix, Vidal ha indicat que "no n'hi ha prou amb lamentar-se que els bancs només ofereixen bones paraules però no ofereixen a l'Ajuntament habitatge social, com assegurava la vicealcaldessa i responsable d'habitatge, cal negociar, treballar i actuar" i ha afegit que "de la mateixa manera que l'equip de Govern es lamenta que els bancs només li prometen però no li oferisquen realitats, els ciutadans estan començant a cansar-se que el bipartit prometa i prometa però mai complisca". "Així ho traslladen veïns en situacions molt complicades que no troben resposta per part de l'equip de Govern i acudeixen desesperats a l'Ajuntament", ha assegurat el portaveu.\n"La política d'habitatge, un dels vaixells almirall del Pacte del Grau, està naufragant de manera estrepitosa, per a desgràcia dels castellonencs", ha conclòs Vidal, no sense abans afegir que "el problema del bipartit és haver-se erigit com la solució definitiva per als problemes d'habitatge en la nostra ciutat i després haver decebut a tothom".


Dos encastaments en una setmana a botigues del passeig de Gràcia | betevé\nAlbert Muñoz | divendres, 23 d'octubre del 2015, a les 14.48\nL'encastament d'avui, segons confirmen els Mossos d'Esquadra, s'ha produït a les dues de la matinada. Els lladres han utilitzat un cotxe de gran cilindrada per rebentar l'aparador i accedir a la botiga Miu Miu. Ara l'empresa està fent inventari del valor del material sostret i els Mossos investiguen els fets. Amb el robatori d'avui augmenta la preocupació dels comerciants del passeig de Gràcia. Les botigues de luxe s'han convertit en l'objectiu dels lladres especialitzats en la tècnica de l'encastament. LUIS SANS, president de l'Associació Amics del Passeig de Gràcia "Estem preocupats per aquesta onada d'encastaments que tenen lloc a les botigues. Hem parlat amb els Mossos d'Esquadra, estan investigant els fets. Estan molt preocupats també. De moment, reforçaran la vigilància nocturna." No és el primer robatori d'aquesta setmana. Dimarts uns lladres van entrar a la botiga Versace utilitzant el mateix mètode i van endur-se bosses valorades en més de 70.000 €. Al maig, hi va haver un altre encastament a Versace, i a Bottega Veneta fa un any. MARTÍN MORENO, mànager assistent de Bottega Veneta "Fa un any que van entrar a robar per aquestes dates i les mesures que vam posar aquí és posar una persiana entre l'aparador i la botiga." Segons els experts, però, el mètode més efectiu per evitar aquest tipus de robatoris són els pilons a terra. JOSEP PRATS, expert en seguretat "Si no tenim cap barrera, cap pivot que estigui a l'entrada és molt fàcil, agafen un cotxe quatre per quatre, un cotxe potent, tiren marxa endarere, clar és molt fàcil carrergar gènero tipus roba, bolsos,...amb la qual cosa en dos tres minuts ja han robat." Un altre mètode és instal·lar bombes de fum, que en activar-se desorienten completament els lladres.\n“Estem preocupats per aquesta onada d’encastaments que tenen lloc a les botigues”, explica el president de l’associació Amics del Passeig de Gràcia, Luis Sans, que és el gerent de la boutique Santa Eulàlia. Els comerciants han traslladat als Mossos d’Esquadra aquesta preocupació i els han respost que, de moment, reforçaran la vigilància nocturna.\nL’encastament d’aquest divendres s’ha produït a les dues de la matinada. Els lladres han utilitzat un cotxe de gran cilindrada per rebentar l’aparador i accedir a la botiga Miu Miu que hi ha a la cantonada del passeig de Gràcia amb el carrer del Consell de Cent. Ara l’empresa està fent inventari del valor del material sostret i els Mossos d’Esquadra investiguen els fets.\nNo és el primer robatori d’aquesta setmana. Dimarts uns lladres van entrar a la botiga Versace utilitzant el mateix mètode i van endur-se bosses valorades en més de 70.000 €. Al maig, hi va haver un altre encastament també a Versace, i a Bottega Veneta ara fa un any. Llavors, la casa italiana va optar per afegir una persiana entre l’aparador i la botiga.\nSegons els experts, però, el mètode més efectiu per evitar aquest tipus de robatoris són els pilons a terra. Josep Prats, de l’empresa de seguretat Bulldog, diu que, sense cap pivot al terra davant de l’establiment, sempre es pot encastar un cotxe de gran cilindrada contra la porta o l’aparador de l’establiment. Un cop dins d’una botiga de productes de luxe, els lladres s’emporten en menys de cinc minuts un gran botí.\nUn altre mètode és instal·lar bombes de fum a la botiga, que s’activen automàticament quan els lladres hi encasten el cotxe i els desorienten un cop són a dins, de manera que no poden trobar res del que busquen i marxen pràcticament sense botí.