L'EOI de la Seu d'Urgell obre les preinscripcions telemàtiques el pròxim 31 d'agost — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / L'EOI de la Seu d'Urgell obre les preinscripcions telemàtiques el pròxim 31 d'agost\nPreinscripcions a l'EOI de la Seu\nL’Escola Oficial d’Idiomes (EOI) de la Seu d’Urgell obre del 31 d'agost al 3 de setembre el període de preinscripció telemàtica per al curs 2020-2021. La matrícula definitiva està prevista del 16 al dia 18.\nL'oferta formativa inclou cursos presencials d'anglès (A2, B1, B2.1, B2.2 i C1) i francès (B2.1 i B2.2), de 130 hores. El centre també dóna l'opció d'incriure's a cursos flexibilitzats d'anglès (A1b i B1b) i francès (A1b i A2a), de 65 hores. Un altra opció són els cursos semipresencials de 130 hores, també en anglès (A2, B1, B2.1, B2.2 i C1) i francès (B1 i C1). Finalment, l'EOI urgellenca proposa cursos d'actualització de qualsevol nivell i llengua i el programa Pia+, d'ajut a l'estudi per als docents.\nLes persones que estiguin interessades a accedir als estudis que ofereix el centre urgellenc podran tramitar la seva sol.licitud per Internet a la pàgina web del departament d’Ensenyament, a través d'un aplicatiu en línia. Per a més informació es pot trucar al telèfon 973 35 44 46 o consultar la pàgina web www.eoilaseu.cat.\nPer cursar els ensenyaments d'idiomes en les EOI cal tenir 16 anys complerts l'any que es comencen els estudis. També hi poden accedir els estudiants més grans de 14 anys per seguir els ensenyaments d'un idioma diferent del cursat en l'ESO. Es pot fer un màxim de dues preinscripcions i a dos idiomes diferents.\nEn el moment de la preinscripció els aspirants poden ser admesos als cursos amb un test de nivell, que es farà del 7 al 10 en una data encara per determinar, o amb accés directe, aportant documents acreditatius.\nL'Escola Oficial d'Idiomes de La Seu d'Urgell va ser creada el curs 2003-2004 pel departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya (Decret 422/2004 del 4 de novembre de 2004). Actualment, el centre imparteix estudis d’anglès i francès i compta amb dos centres vinculats (CPD) a Sort i Puigcerdà.


Inici > Actualitat > Notícies > 1r Open Telemark&Cross\nData de la noticia: 28-03-2017\nTags: La Molina, Open Telemark&Cross, Pròxima Estació\nDurant els dies 18 i 19 de març de 2017, es va dur a terme el 1r Open Telemark&Cross a La Molina, organitzat per l’Escola de Telemark FREE HEEL PYRENEES, amb la finalitat de promoure la modalitat del Telemark en el nostre país, especialment a la nostra comarca.\nDe manera cordial, l’organització de l’esdeveniment vol expressar els més sincers agraïments a La Molina per disposar del seu valuós temps a atendre la nostra sol·licitud de vinculació a l’esdeveniment, gràcies al seu recolzament ha sigut possible realitzar-lo de manera exitosa, de manera que els participants van quedar molt satisfets de l’experiència.\nLa trobada ha estat un èxit, amb un índex de participació de 40 practicants de telemark en el 1r Telecross que s’ha realitzat a nivell estatal. Com a projecte innovador, ja que mai s’havia fet una competició de telemark amb aquestes característiques, l’organització ha quedat molt contenta amb el resultat.\nEs per això que una vegada més us volem fer arribar el nostre agraïment i la nostra voluntat de seguir teixint col·laboracions cares al 2n Open Telemark&Cross 2018.\nMireu el reportatge oficial de la trobada telemarkera: Clica aquí


www.codinagrup.com és un domini titularitat de TRANSPORTS CODINA, SA, domiciliada a Ctra N-152 km. 56,5 08550-Hostalets de Balenyà (Barcelona) amb NIF A08433260, inscrita al Registre Mercantil de Barcelona, en el Tom 3179, Llibre 2543, Secció 2a, Foli 61, Full número 33684, inscripció 1ª i adreça de correu electrònic barcelona@codinagrup.net.\nTRANSPORTS CODINA, SA és el Responsable del tractament de les dades personals de l'Usuari i l'informa que aquestes dades es tractaran de conformitat amb el que disposen les normatives vigents de protecció de dades i d'acord amb la normativa vigent de la societat de la informació, per la qual cosa es facilita la següent informació del tractament:\nRemissió de comunicacions comercials publicitàries, sempre i quan s'hagi autoritzat prèviament, per correu electrònic, fax, SMS, MMS, comunitats socials o qualsevol altre mitjà electrònic o físic, present o futur, que possibiliti realitzar comunicacions comercials. Aquestes comunicacions les realitzarà TRANSPORTS CODINA, SA i estaran relacionades amb els seus productes i serveis, o dels seus col·laboradors o proveïdors amb els quals hagi arribat a algun tipus d'acord de promoció. En aquest cas, els tercers no tindran mai accés a les dades personals.\nTramitar encàrrecs, sol·licituds o qualsevol tipus de petició que realitzi l'usuari mitjançant qualsevol de les vies de contacte que es posen a la seva disposició.\nCriteris de conservació de les dades: es conservaran mentre hi hagi un interès mutu per mantenir la fi del tractament i, quan ja no siguin necessàries, se suprimiran.\nDestinataris de les dades: tret d'obligació legal, TRANSPORTS CODINA, SA informa i garanteix expressament als usuaris que les seves dades personals no es cediran a tercers en cap cas, i que sempre que es realitzi algun tipus de cessió de dades personals, es demanarà prèviament el consentiment exprés, informat i inequívoc dels Usuaris.\nPodrà revocar en qualsevol moment el consentiment prestat a la recepció de comunicacions comercials, enviant la seva sol·licitud a l'adreça de correu electrònic barcelona@codinagrup.net\nAdreça postal: CTRA.N-152 KM.56,5 08550-Hostalets de Balenyà (Barcelona)\nAdreça de correu electrònic: barcelona@codinagrup.net\nEls Usuaris, en marcar les caselles corresponents i la introducció de les dades als camps marcats amb un asterisc (*) al formulari de contacte o presentats en formularis de descàrrega, accepten expressament i de manera lliure i inequívoca, que les seves dades són necessàries per atendre la seva petició, per part del prestador, essent voluntària la inclusió de les dades restants. L'Usuari garanteix que les dades personals facilitades a TRANSPORTS CODINA, SA són veraces i es fa responsable de comunicar-ne qualsevol modificació.\nTotes les dades sol·licitades a través del lloc web són obligatòries, ja que són necessàries per a la prestació d'un servei òptim a l'Usuari. En cas que no es facilitin totes les dades, no es garanteix que la informació i serveis facilitats s'ajustin completament a les seves necessitats.\nTRANSPORTS CODINA, SA compleix amb la normativa vigent en matèria de protecció de dades i manifesta que les dades es tracten de manera lícita, lleial i transparent en relació amb l'interessat i que són adequades, pertinents i limitades al que és necessari en relació amb les finalitats per a les quals es tracten.\nTRANSPORTS CODINA, SA garanteix que ha implementat polítiques tècniques i organitzatives apropiades per aplicar les mesures de seguretat que s'estableixen a la normativa vigent en matèria de protecció de dades, amb la finalitat de protegir els drets i llibertats dels Usuaris i els ha comunicat la informació adequada per tal que puguin exercir-los.\nEl lloc web, inclosos, entre d'altres, la seva programació, edició, compilació i altres elements necessaris per al seu funcionament, els dissenys, logotips, text i/o gràfics, són propietat de TRANSPORTS CODINA, SA o, si és el cas, disposa de llicència o autorització expressa dels autors. Tots els continguts del lloc web es troben degudament protegits per la normativa de propietat intel·lectual i industrial, i estan inscrits en els registres públics corresponents.\nIndependentment de la finalitat per a la qual fossin destinats, la reproducció total o parcial, l'ús, l'explotació, la distribució i la comercialització requereix, en tot cas, la prèvia autorització per escrit de TRANSPORTS CODINA, SA. Qualsevol ús no autoritzat prèviament es considera un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial de l'autor.\nEls dissenys, logotips, textos i/o gràfics aliens a TRANSPORTS CODINA, SA i que poguessin aparèixer en el lloc web, són propietat dels seus respectius propietaris, i són ells mateixos els responsables de qualsevol possible controvèrsia que pogués sorgir-ne.\nTRANSPORTS CODINA, SA reconeix a favor dels seus titulars els corresponents drets de propietat intel·lectual i industrial, tot i que l'esment o aparició dels quals en el lloc web no implica l'existència de drets o responsabilitats de cap tipus sobre aquests, així com tampoc implica suport, patrocini o recomanació per la seva part.\nTRANSPORTS CODINA, SA s'eximeix de qualsevol tipus de responsabilitat derivada de la informació publicada al seu lloc web, sempre que aquesta informació hagi estat manipulada o introduïda per un tercer aliè a aquest.\nÉs possible que des del lloc web es redirigeixi a continguts de tercers llocs web. Atès que TRANSPORTS CODINA, SA no pot controlar sempre els continguts introduïts per tercers en els seus respectius llocs web, no assumeix cap responsabilitat respecte d'aquests continguts. En tot cas, procedirà a la retirada immediata de qualsevol contingut que pogués contravenir la legislació nacional o internacional, la moral o l'ordre públic, procedirà a la retirada immediata de la redirecció a l'esmentat lloc web i posarà en coneixement de les autoritats competents el contingut en qüestió.\nTRANSPORTS CODINA, SA SA no es fa responsable de la informació i els continguts desats, entre d'altres, en fòrums, xats, generadors de blogs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeti a tercers publicar continguts de forma independent a la pàgina web de TRANSPORTS CODINA, SA. No obstant això, i en compliment del que disposa la normativa vigent de la Societat de la Informació, es posa a disposició de tots els usuaris, autoritats i forces de seguretat, col·laborant de forma activa en la retirada o, si escau, el bloqueig de tots aquells continguts que puguin afectar o contravenir la legislació nacional o internacional, els drets de tercers o la moral i l'ordre públic. En cas que l'usuari consideri que existeix en el lloc web algun contingut que pogués ser susceptible d'aquesta classificació, es prega que ho faci saber de forma immediata a l'administrador del lloc web.\nAquest lloc web ha estat revisat i provat perquè funcioni correctament. En principi, pot garantir-se el correcte funcionament els 365 dies de l'any, 24 hores al dia. No obstant això, TRANSPORTS CODINA, SA no descarta la possibilitat que existeixin certs errors de programació, o que esdevinguin causes de força major, catàstrofes naturals, vagues o circumstàncies semblants que facin impossible l'accés a la pàgina web.\nTRANSPORTS CODINA, SA agraeix el vostre interès per fer ús dels nostres canals de participació. Els comentaris són una via de participació per a tots els usuaris d'aquest mitjà.\nSi voleu participar en els nostres blogs, haureu d'acceptar aquestes normes:\nResponsabilitat de l'Usuari. En participar als blogs del web sou l'únic responsable dels missatges que difongueu a través d'ells, garantint a TRANSPORTS CODINA, SA la total indemnitat davant qualsevol reclamació que és pogués plantejar per aquests conceptes.\nEn cas que els missatges continguin material protegit per drets de propietat intel·lectual o industrial, l'usuari garanteix que n'és el propietari o que compta amb l'autorització del propietari per difondre'l als Blogs.\nI s'eximeix a TRANSPORTS CODINA, SA de qualsevol reclamació de tercers que es plantegés per aquests conceptes.\nAbans de publicar un missatge, l'Usuari haurà d'escollir el blog apropiat. Aquells missatges que no s'ajustin a la temàtica del blog podran ser eliminats. Està totalment prohibit publicar promocions i enllaços d'ofertes comercials, publicitat, material promocional, cartes-cadena, ni qualsevol activitat promocional directa o indirecta o qualsevol altre tipus de comentari que no s'ajusti al normal desenvolupament dels temes dels blogs.\nL'usuari respectarà la resta d'usuaris. L'usuari ha de ser tolerant i respectuós amb els missatges i opinions dels altres usuaris. Es podran suprimir aquells missatges que puguin considerar-se lesius contra els drets de tercers o que atemptin contra el desenvolupament pacífic dels blogs.\nTRANSPORTS CODINA, SA es reserva el dret de reproduir, modificar, o difondre els missatges publicats als blogs del web d'acord amb els termes i mitjans convenients, sense que per això correspongui a l'usuari cap tipus de compensació.\nTRANSPORTS CODINA, SA no és responsable del que es publica als blogs del web ni garanteix la veracitat o exactitud de cap informació que s'hi publiqui. Correspon a l'usuari remitent dels missatges o informacions la responsabilitat sobre el seu contingut.\nTRANSPORTS CODINA, SA no garanteix la disponibilitat ni la continuïtat del servei de blogs del web, i pot modificar-lo, suspendre'l o eliminar-lo del web sense previ avís, en qualsevol moment.\nEn el cas que un usuari pugui veure's afectat per actuacions il·legals, o detecti un mal ús dels blogs del web per part d'altres usuaris, podrà posar-ho en coneixement de TRANSPORTS CODINA, SA, a través de l'adreça de correu electrònic barcelona@codinagrup.net, indicant en la referència de l'assumpte «moderació de blogs», perquè TRANSPORTS CODINA, SA pugui moderar-los o eliminar-los.\nL'usuari mantindrà indemne a TRANSPORTS CODINA, SA davant de qualsevol reclamació que pogués presentar-se pels missatges que l'usuari hagi difós en els blogs per qualsevol altra conducta vinculada o derivada de la utilització per part de l'usuari dels blogs del web.\nLa llei aplicable en cas de disputa o conflicte d'interpretació dels termes que conformen aquesta Política de Privadesa, així com de qualsevol qüestió relacionada amb els serveis d'aquest web, serà la llei espanyola.


Serveis | El Blog de la Residència La Rambla\nLa Vostra Llar La Rambla ofereix el servei de centre de dia, que té como objectiu mantenir, preservar i millorar la qualitat de vida de l’usuari i recolzar a la família.\nGaudirà d’atenció professional , rebrà assistència integral i ens assegurarem del seu benestar general.\nLa Vostra Llar La Rambla és una residència assistida per a gent gran que disposa de professionals especialitzats per oferir la millor atenció, donar resposta individual a les necessitats de cada usuari i proporcionar una atenció personalitzada per a estades temporals o permanents.\nAtenció a patologies agudes i/ o urgències mèdiques.\nAtenció mèdica i/ o infermeria.\nAvaluació de la persona\nActivitats de relació i integració\nInformació a familiars\nTeràpies especials (amb gossos, musicoteràpia, ball, etc.)\nPrograma d’activitats amb l’entorn (cinema, excursions, etc.).


TINC ELS RECORDS NETS\nAvui he fet neteja i quan he arribat a la vitrina de vidre de la sala he fet allò que faig tant sovint: recordar. Durant tot aquest temps he anat recopilant (qui no ho ha fet?) objectes de tot arreu i que en mirar-los de nou em tornen a dur al moment on els vaig comprar o en aquell moment que me'ls van regalar. La vitrina se m'ha quedat petita de tanta història que hi ha. I tot d'un plegat he volgut posar-ho per escrit. Així que ara toca avorrir-vos amb la meva recopilació de records i acumulació d'històries: Els dos primers prestatges els dedico única i exclusivament al Japó i a tot allò que he comprat o que m'han regalat en relació al país del Sol Naixent. Hi tinc les tres nines Kokeshi que m'he comprat en cada un dels tres viatges que he fet (un per cada viatge) i que si mai hi torno, és obligatori comprar-ne un altre. Segons la Wikipedia, les Kokeshi son: "Las kokeshi son muñecas tradicionales japonesas, originarias de la región de Tohoku en el norte de Ja…\nLlevar-se i trobar al Sushi dormint plàcidament al meu coll i al Brutus entre les cames. El primer cafè amb llet del dia. Que els productes de cosmètica que faig servir siguin prou eficients com per a camuflar les ulleres i la cara de zombie que presento només aixecar-me. La roba que he triat la nit anterior i que considero bona elecció per a passar el dia així com els complements que s'hi adiuen a la perfecció (arracades, anells i/o bolso). Agafar el tren amb prou marge com per a no haver de barallar-me amb ningú i poder seure. La bona música triada a l'Spotify que em fa el trajecte més planer i agradable. Poder entrar al metro sense que hagi de patir per la meva integritat física. Arribar a la feina amb prou temps com per a poder aturar-me a comprar el segon cafè amb llet del dia (per endur) a la cafeteria de davant la oficina. Que tots els programes informàtics que fem servir durant el dia a dia funcionin. Que els companys de feina suggereixin nous grups musicals per a escoltar i d…


“Artur Mas ja no hi és, jo continuo aquí” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\n“Artur Mas ja no hi és, jo continuo aquí”\nJusto Molinero reflexiona sobre l'actualitat, la seva obra de teatre i la condició de “germà pobre d'una casa rica” que sent capitanejant Radio Tele-Taxi\nBarcelona 24 ABR 2016 - 20:47\tCEST\nEntrevista amb Justo Molinero. Gianluca Battista\nJusto Molinero (Villanueva de Córdoba, 1949) està especialment entretingut aquest abril. L'espera el creuer que, coincidint amb la Fira d'Abril, Radio Tele-Taxi organitza des de fa 27 anys per a més de 1.500 oients. Enguany tornen a visitar la costa italiana durant una setmana. Molinero remena els ordinadors de l'estudi principal a la seu del grup, a Santa Coloma de Gramenet; finalment troba allò que buscava, l'àudio de la felicitació que el 2002 va dedicar-los el Papa Joan Pau II durant una homilia a la plaça de Sant Pere. Molinero també està enfeinat amb l'obra de teatre Ahora me toca a mí on ell, amics i presentadors de la ràdio reciten poemes i coples, ballen i reprodueixen escenes quotidianes de les històries de la ràdio. L'obra porta 43 representacions des de l'octubre, totes plenes de gom a gom. Fins al juny estan les entrades exhaurides.\nPregunta. Quants oients té Radio Tele-Taxi de mitjana al dia?\nResposta. Som els germans pobres d'una casa rica, que és Catalunya. Catalunya Ràdio, Rac-1 són els que mouen els fils. Si sobra algun oient –dels recomptes de l'EGM– els hi donen a la Cadena Ser, Onda Cero, Cope. I si després d'aquests encara en sobra un, ens el poden donar a nosaltres. Aquest EGM hem passat de 270.000 a 267.000 oients.\nP. I creu que en són més?\nR. Sí, són molts més. Potser això produeix malestar a alguns. Si a algú se li ha de treure algun oient, és a nosaltres. Nosaltres som els pobres d'una casa rica, i hem d'estar com amagats. L'EGM no s'atreveix a treure un oient a Rac-1. Però a nosaltres sí que ens concedeixen una cosa, que som l'emissora amb més fidelitat d'oients d'Espanya, i això és molt en una ràdio que no rep res de subvencions. Res.\nP. Durant el darrer Barça-Madrid hi havia una cua bestial davant del Teatre Tívoli per veure la seva obra. Té la sensació que sovint es pren Tele-Taxi com una conya, carn per a imitadors, i no com a representant d'una part molt gran de la societat?\nR. Hi ha una part de la societat catalana que segurament està al marge del que fan els nostres polítics, defraudats d'ells, i vénen a la ràdio a passar-s'ho bé. La nostra ràdio comença quan apareixen a la resta de ràdios tertulians que saben de tot, que avui diuen que sí i demà diuen que no i no se'n recorden que havien dit el contrari. Nosaltres apareixem oferint música, que puguin trucar, felicitar éssers estimats. I això s'està perdent.\nP. Algun polític ha vist Ahora me toca a mí?\nR. Volíem fer l'obra a Girona, però no podíem i quatre o cinc persones ens van dir que era per raons polítiques. No ens donaven data fins al 2017. Vaig parlar amb un amic, l'alcalde de Llagostera, i li vaig demanar si podia parlar amb l'alcalde de Girona, que aleshores era Carles Puigdemont. Aquest em va trucar i em va dir que m'ho miraria. Passats dos dies em va enviar un contacte del Teatre Municipal de Girona. Concertem els dies i l'alcalde es converteix en president de la Generalitat. Li vaig enviar un missatge dient-li “amic, el nostre somni de venir a Girona està a punt de complir-se. Ens agradaria que ens acompanyessis”. Li vaig reservar entrades per a ell i per a la dona. Em va dir que la dona no podia venir perquè havia de cuidar de les nenes però que vindria amb un amic. I efectivament, el president va venir. Em va dir que durant dues i hores i quart no va pensar en res, que s'ho va passar de meravella.\nP. Ha estat molt crític amb Gabriel Rufián perquè assegura que l'unionisme el titlla de xarnego. A vostè li han dit xarnego?\nR. La paraula xarnego és una paraula que es va utilitzar a Catalunya durant els 50 i 60 per identificar una gent que ha vingut d'alguns llocs. Aquesta paraula havia desaparegut i feia molts anys que no la sentia. El senyor Rufián no va estar encertat. És tornar a posar de moda la paraula que molta gent identificava una gent, “nosaltres som la casta i vosaltres un descastats”. Em va doldre enormement que després de tants anys vingui una persona jove, que estic convençut que mai li han dit això, mai, a dir que ell és això o allò. La gent no és tan tonta com els polítics es pensen. Catalunya és el que és gràcies a tothom.\nP. Ha parlat d'aquest tema amb Oriol Junqueras, amb qui té una bona relació?\nR. L'hi vaig comentar. Em va dir que ell d'això no opinava perquè les seves paraules no eren les mateixes. Quan actuem a Sabadell, el 30 d'abril, vindrà Junqueras i m'ha dit que portarà en Rufián.\nP. Ha fet un llibre amb Junqueras. És el polític amb qui té una millor relació?\nR. Junqueras és una persona que potser a les distàncies curtes guanya. És un tipus molt llegit, un tipus que sap. Difícilment dirà alguna tonteria. Ha de ser una de les persones més influents del món. Si entres a Internet, sembla que és la persona més influent, o la segona més influent del món.\nP. Què vol dir que Junqueras és la segona persona més influent del món?\nR. Entra a Internet, busca “Oriol Junqueras influent al món”, i veuràs. Parla molts idiomes, ha estat arreu i coneix el món. Com que ha estat fora, sap què es pensa de Catalunya des de fora.\nP. Vostè també té molta influència. Els polítics li demanen consell?\nR. Recordo un dia que estava fent el programa i em va trucar el president Pujol: “Justo, saps què està passant a Terrassa?”. Sí que ho sabia, era aquell conflicte a Ca N'anglada amb immigrants. Pujol em va preguntar: “Què em recomanes? Què hem de fer?”. Li vaig dir que el conseller de Benestar i Família, aleshores Antoni Comas, que anés a viure allà, aquella mateixa nit. I que vagi a casa dels veïns, a parlar amb els veïns. Aquella nit Antoni Comas va dormir a Ca N'Anglada.\nP. Molta gent creu que ha tingut una relació d'interès amb Jordi Pujol.\nR. Molta gent ho creu, sí. Però el Justo quan ha aconseguit alguna concessió de ràdio ha sigut a base de presentar millor documentació que ningú. I emissores comprades amb els meus diners, no gràcies a ningú. Hi ha gent que potser inverteix en pisos, jo inverteixo en emissores de ràdio.\nP. Quantes freqüències té el grup Tele-Taxi?\nR. 22, a Catalunya i a Andorra. En vam tenir durant un temps a València i a Saragossa però es van cabrejar amb nosaltres.\nP. És inevitable que el poder polític es dugui bé amb Tele-Taxi per arribar a una part important dels votants?\nR. Nosaltres fem el que volem lliurement, i punt. Un any que se celebrava la Fira d'Abril a Santa Coloma va aprovar-se la llei de normalització lingüística. Allò va caure com un gerro d'aigua freda. Fins i tot la FECA [Federació d'Entitats Culturals Andaluses] va nomenar persona non grata el conseller d'aquell moment. I jo, lluny de censurar la llei, jo n'estava a favor, perquè jo sabia la importància que tenia la llengua per als catalans, i no volia que els meus fills fossin exclosos o marginats de la seva feina per la llengua, pel català. Si la llengua és tan important, benvinguda la llengua. Puc entendre que hi hagi gent que fa 50 anys que és aquí i no digui "bona nit", però no és el meu cas. Potser des d'allò algú pensa que el Justo... Quan vam muntar la ràdio, dels primers programes que vam fer, de 8 a 9 trucàvem a nens, jo els preguntava en castellà i ells responien en català.\nP. Com funcionava aquella secció?\nAixò era l'any 1981 o 1982. Es deia Vamos al Cole. Posava una sintonia dels Cantores de Híspalis. Jo els feia preguntes fins que el nen s'equivocava en una. Aleshores li preguntava si tenien professor o professora. “Professora”. I com es diu? “Antònia”. Doncs pregunta-li a l'Antònia com es diu això i un altre dia em tornes a trucar i m'ho expliques.\nP. Això va ser iniciativa vostra o va ser un encàrrec des de la Generalitat?\nR. Radio Tele-Taxi no ha rebut mai una subvenció de ningú. Ho vaig fer jo perquè creia que ho havia de fer, Com quan donem un número de telèfon per si algú perd una cosa en un taxi, o un número per si algú ha de localitzar un familiar, o per si algú necessita cobrir una feina.\nP. Què n'opina del manifest contra el bilingüisme?\nR. L'he seguit poc. Crec que són tan miops els uns com els altres. Però ho segueixo poc perquè em canso de tot plegat.\nP. Fa poc els Manel explicaven que tampoc llegeixen res sobre el procés perquè estan cansats del tema.\nR. Sí, jo també. Però els del grup Manel són d'aquí, de soca-arrel. Jo sóc un català de Còrdova. Vaig jurar-me a mi mateix que defensaria com si fos meva la terra que em donaria la possibilitat de defensar-me; aquesta terra va ser Catalunya. Jo vaig venir a complir la llei, no a fer-la. Catalunya serà el que els catalans vulguin. Si no és ara, ho serà més tard, però serà el que els catalans vulguin.\nP. Molta gent sap que Justo Molinero havia treballat de taxista. Però que va fer abans de ser taxista?\nR. Al poble vaig fer de mecànic i vaig treballar al molí d'oli de la cooperativa de Villanueva. Cada hivern al molí ho passava molt malament. El novembre del 1967 vam marxar amb la família cap a Catalunya. A València es va espatllar l'autocar i el vam arreglar el meu pare i jo. L'autocar ens va deixar a Santa Coloma. Jo anava porta a porta pels tallers demanant feina perquè em contractessin per hores. I així vaig trobar, al carrer Wellington, una feina als Tallers Pepito, que ja no existeixen. Vaig treballar als tallers de la Renault. A la mili vaig conèixer un noi que em va explicar que el seu pare feia el taxi. El més trist per a una persona és començar el dia 1 del mes sabent els diners que haurà guanyat a finals de mes. Si jo tinc el meu taxi, pensava, i en comptes de fer 8 hores en faig 20, guanyaré més. I em vaig comprar un Seat 1500, amb els diners que em van deixar els meus pares, i vaig llogar una llicència, que també vaig acabar comprant.\nP. Aquesta manera de pensar sembla molt American way of life.\nR. Em van explicar una dita que em va quedar gravada. És un senyor que neteja els vidres dels cotxes a la Monumental o al carrer Aragó. Quan li donaven la propina, el tio ratllava el cotxe amb una clau. I en canvi, als Estats Units, a l'home li donaven un dòlar, es retirava i pensava “jo un dia vull tenir un cotxe com aquest”. Aquesta és la diferència entre ells i nosaltres.\nP. Quin és el conflicte que té amb Artur Mas i que el va portar a insultar-lo fa poc a televisió?\nR. Vaig comprar fa 16 anys una emissora de televisió a un senyor de Sant Boi, recomanat per un de la Generalitat a través d'un soci que jo tenia a Tarragona, i maleïda l'hora que tenia aquest soci perquè es van repartir ells dos els diners. Vam començar a emetre en analògic. Posàvem videoclips, fèiem alguns programes, anava bé. Al concurs de la televisió digital ens van donar llicència per emetre al Vallès, al Llobregat i a Tarragona, però no a Barcelona, i una televisió no viu si no té Barcelona. I ens deien que ens la donarien al següent concurs, i passaven els concursos i donaven concessions a tothom menys a nosaltres. Al Grup Godó li van donar dos múltiples. De fet a casa nosaltres veiem TV3 HD perquè TV3 li té llogat un canal al senyor Godó, i Barça TV també la veiem així. Vam estar aguantant fins que vam guanyar un concurs però una empresa va demostrar que tenia més experiència que nosaltres i exigia el nostre canal. La Generalitat, amb Artur Mas de president, ens anava dient que ho arreglarien fins que ens van manar tancar la televisió. 18 persones al carrer amb 15 anys d'antiguitat la majoria. I l'empresa que demanava la nostra concessió era una televisió de tarot de Sabadell que va desaparèixer. El jutge va revocar el concurs però no li podien donar la llicència a l'empresa de Sabadell perquè ja no existia. La meva conclusió és que el problema de Catalunya és que es vegi Tele-Taxi. La televisió analògica la vaig comprar jo amb els meus diners. I quan ens treuen l'analògica perquè ve la digital, jo em quedo amb res. Haig d'estar content? És una de les poques obres que ells, el govern d'Artur Mas, podran dur al seu cap amb orgull.\nP. Ha desistit aleshores de tenir televisió?\nR. Mentre ells governin, esclar. Quan ja no hi siguin, m'ho tornaré a plantejar.\nP. Per què creu que ha passat tot això?\nR. Perquè hi ha gent que no entén el nostre èxit. Perquè hi ha gent que no viu la realitat del país. La quantitat de gent que m'ha dit que veia la televisió. Era música, gent que explicava les seves coses, entrevistes al programa Qui és qui. Jo he fet moltes entrevistes al senyor Mas. Segurament ell volia arribar a on havia d'arribar i aleshores a la merda tot el que hi hagués per sota. Que li quedi clar al senyor Mas que ell ja no hi és, jo continuo aquí; ell creu que tornarà, jo m'encarregaré que no. Qui riurà? Ningú.\nP. Ha dit que només ha deixat de treballar a la ràdio un dia i mig. Un dia i mig en quants anys?\nR. Faltar a la feina per estar malalt només un dia i mig, en 34 anys. I durant molts anys he treballat matí, tarda i nit, caps de setmana inclosos.


VilaWeb - Amanida de tardor\nMolta salut en un sol plat · Recepta de la nutricionista Dolors Borau dins la sèrie 'Fruites de tardor'\nTot i que tenim per costum menjar amanides a l’estiu, en podem menjar tot l’any. És un plat que es presta molt a la imaginació, perquè admet moltes combinacions: es poden fer amanides on només hi hagi vegetals crus o s’hi poden afegir altres productes, tant crus com elaborats.\nUn dels vegetals que més es fa servir de base és l’enciam (que és propi de la primavera i s’allarga fins a l’estiu). Quan ve el fred, el relleu de l’enciam l’agafa l’escarola. Hi ha grans partidaris de l’un i de l’altre, i tenen característiques diferents.\nAvui parlarem de l’escarola, una planta que pertany a la família de les Asteràcees (que significa que tenen forma d’estrella), on també trobem plantes com els enciams, l’endívia, la xicoira, la carxofa i el card. Les més conegudes de la família són les diverses varietats d’enciams i d’escaroles. Les endívies potser no són tan populars, però fa temps que les trobem a les botigues. Els cards, que són una verdura molt popular a Navarra, aquí els coneixem amb el nom d’herbacol. De la xicoira potser us sona que era el vegetal que es feia servir com a succedani del cafè i que encara s’utilitza per fer preparats solubles sense cafeïna.\nÉs una hortalissa pròpia del començament de l’hivern però que ja es pot consumir entrada la tardor. Té forma d’enciam amb les fulles més espigades i amb les puntes arrissades. Les fulles externes són de color verd fosc i les de dins són de color clar: al final del creixement en lliguen les mates perquè a aquestes fulles internes no els toqui el sol i, d’aquesta manera, siguin més clares i tendres.\nAllò que la diferencia de l’enciam és que les tiges són més consistents i costen més de rosegar i que té un gust més amarg i persistent. Aquest gust amarg es deu a un compost anomenat intibina que afavoreix la digestió i estimula l’activitat de la vesícula biliar.\nLes fulles s’han de tallar just abans de preparar el plat i cal que es rentin amb aigua abundant tot assegurant-nos que no hi queda sorra. És recomanable que després s’escorrin o s’assequin bé les fulles per no fer una amanida aigualida. L’escarola que quedi cal guardar-la a la nevera sense rentar. També es pot comprar ja tallada i neta dins de bosses amb atmosfera protectora.\nPel que fa a la composició nutricional, té un alt contingut en aigua i és rica en fibra, que té un efecte saciant i ajuda a regular el trànsit intestinal. Pràcticament no conté ni proteïnes ni greixos ni hidrats de carboni i aporta molt poques quilocalories (12Kcal per 100g).\nConté vitamina A (indispensable per al bon funcionament de la visió, la pell i les mucoses); vitamina C (que a més de ser un potent antioxidant intervé en la formació del teixit conjuntiu i de les cèl·lules sanguínies) i també aporta àcid fòlic (intervé en la formació dels glòbuls sanguinis, en la síntesi de material genètic i és imprescindible per a la bona formació del fetus).\nÉs molt rica en potassi i també hi trobem calci i fòsfor, tots aquests minerals intervenen en la formació dels ossos i les dents.\nÉs una planta de creixement ràpid que es pot conrear diversos mesos de l’any però que no suporta bé la calor excessiva. Forma part de l’extensa i sorprenent família de les Brasicàcies, on també trobem les varietats de col, els raves, els bròquils, els naps, la mostassa, la colza i els créixens.\nTé les mateixes vitamines i minerals que l’escarola, però té unes característiques pròpies de la família de les Brasicàcies: un element químic vegetal que s’anomena glucosinolat i que aporta sofre a la dieta. Aquest compost és el responsable de l’olor que desprenen les cols quan es couen i del gust amarg i picant de les fulles de la ruca i dels altres vegetals de la família com els raves, els créixens i la mostassa.\nDe totes les verdures, són les que contenen més substàncies terapèutiques amb propietats antiinflamatòries, anticancerígenes i antioxidants.\nAliments envasats en bosses amb atmosfera modificada\nEm sembla important parlar de les bosses que podem comprar amb els vegetals ja nets i tallats que estan a punt per a consumir. Aquestes bosses guarden les hortalisses en una atmosfera modificada que també s’anomena protectora. Aquest mètode de conservació consisteix a utilitzar els gasos presents a l’atmosfera, diòxid de carboni (CO2), nitrogen i oxigen, tot modificant-ne la proporció.\nL’oxigen fa que l’activitat metabòlica de la planta continuï i que puguin proliferar els microorganismes que poden deteriorar-la.\nEl diòxid de carboni inhibeix el creixement dels bacteris i fongs i allarga la vida útil del producte, però s’ha d’administrar en una concentració adequada.\nEl nitrogen és un gas inert que no fa cap activitat i evita que els productes es facin rancis. S’utilitza per desplaçar l’oxigen, per reomplir l’espai i per compensar les concentracions dels altres dos gasos.\nDe vegades s’utilitzen els tres gasos en concentracions controlades o s’hi posa nitrogen sol (per exemple, a les bosses de fruita seca o a les d’aperitius).\nLes verdures envasades amb atmosfera modificada són molt segures, no contenen additius ni conservants. Cal obrir la bossa i deixar que, durant uns segons, el gas interior surti i s’evapori.\nPer a les persones que per falta de temps o per mandra no netegen els enciams, les escaroles, els espinacs, les bledes o altres verdures em sembla una bona solució, que les comprin ja netes i tallades en bosses amb atmosfera modificada: ja no tenen excusa per a no menjar verdures.\nÉs el fruit del magraner, un arbre procedent de l’Àsia sud-occidental que es conrea a Catalunya (excepte a les comarques pirinenques), al País Valencià i a les Illes. També es pot trobar com a planta silvestre als marges i en zones pedregoses. El seu nom ve del llatí perquè l’anomenaven poma amb grans (malum granatum). A l’Orient és un símbol de fertilitat i es regala als nuvis.\nLa corfa és dura i desgranar la fruita és tota una aventura. Es pot fer tallant-la pel mig i després anar picant la corfa amb una mà de morter o el mànec d’un ganivet gran deixant que els grans caiguin damunt d’un plat o es pot anar separant els grans amb els dits.\nÉs rica en potassi, àcid fòlic (vitamina B9) i vitamina C, però sobretot destaca per l’alt poder antioxidant que té per les antocianines (els pigments vermells), els polifenols, els àcids màlic i cítric (amb poder desinfectant) i pels tanins (les substàncies astringents i antiinflamatòries que li confereixen l’aspror característica). Es recomana a les persones que tenen malalties renals i sembla que pot ser beneficiosa per a ajudar a tractar el càncer de pròstata.\n–un grapat de fulles d’escarola\n–3 nous obertes\n–2 cullerades soperes d’oli\n–1 cullerada de postres de vinagre de poma\n–1 culleradeta de mostassa\nRenteu les fulles de l’escarola, escorreu-les bé en un colador o amb un centrifugador.\nObriu la bossa de ruca i deixeu-la respirar.\nRenteu la pell de la magrana, assequeu-la i obriu el fruit pel mig, després desgraneu-la picant amb una mà de morter o separant els grans amb els dits.\nBarregeu l’escarola i la ruca i afegiu-hi força magrana.\nPrepareu la vinagreta en un bol amb dues cullerades soperes d’oli, una cullerada de postres de vinagre de poma, una de mostassa i un polsim de sal i ho barregeu bé.\nAmb una cullera regueu amb la vinagreta les fulles de l’amanida i guardeu a la nevera la que quedi.\nHi afegiu les nous.\nÉs una recepta apta per a dietes veganes.\nEls vegetarians hi poden afegir formatge fresc o de cabra.\nTambé hi ha una varietat per als que els agrada la carn amb daus de gall dindi cuit o petites tires de filets de pollastre a la planxa.\nFixeu-vos que hi ha un ingredient que destaca per les seves xifres nutricionals: les nous, que són una fruita seca molt nutritiva i totes soles ja aporten 202Kcal i la majoria de proteïnes del plat.\nSi no hi poseu les nous, les xifres totals de les calories, de les proteïnes i dels greixos són molt baixes, però ens quedem sense les proteïnes vegetals i els greixos beneficiosos rics en omega-3.\nEls vegetals crus de l’amanida, en canvi, aporten aigua i fibra i, per això, tot i que tenen molt poques quilocalories, són saciants.\nFixeu-vos que la magrana, en comparació amb les verdures de fulles verdes, té uns valors més elevats i conté més hidrats de carboni, perquè les fruites tenen sucres.\nHe estat molt generosa amb la quantitat de magrana, però se’n pot posar menys.\nÉs curiós que l’amanida completa és un plat molt ric en greixos insaturats beneficiosos per a l’organisme i en fibra, que aporta proteïnes vegetals i, en canvi, té un valor molt baix en hidrats de carboni i això fa que sigui un plat adequat per a persones que segueixen dietes per a perdre pes o per a diabètics.\nAquest plat és ideal per a intercalar entre els plats més contundents de les festes nadalenques.


El museu - mNACTEC museu de la ciència i de la Tècnica de Catalunya\ndijous, 23 de Maig del 2013\ncastellano � english � fran�ais Informaci�\nSALUTACI�El Museu de la Ci�ncia i de la T�cnica de Catalunya enceta aquest any 2013 una nova etapa despr�s d'una llarga i fruct�fera hist�ria de m�s de 30 anys d'exist�ncia amb el seu anterior director, Eusebi Casanelles, al capdavant d'aquesta destacada instituci� cultural catalana.\nMalgrat la greu situaci� econ�mica i social en que es troba immers el nostre pa�s, engeguem un nou cicle d'afermament i creixement d'aquest destacat projecte museol�gic i patrimonial amb nous objectius, majors expectatives i una m�s gran dosi d'il�lusi� i inquietud renovades.\nEns trobem davant d'un moment de canvi en el que volem centrar tots els nostres esfor�os en revitalitzar la programaci� del Museu mitjan�ant diferents iniciatives, activitats i nous projectes que permetin una major involucraci� amb la societat i una m�s �mplia i acurada difusi�, conservaci� i recerca de la hist�ria de la ci�ncia, la t�cnica i el patrimoni industrial de Catalunya. Encetem, doncs, una nova etapa que esperem s�piga respondre a les vostres expectatives.\nSigueu tots benvinguts al vostre Museu.\nLa missi� del Museu s'estableix en els seus Estatus (Decret 150/1991 d'1 de juliol). Aquesta �s la de "mostrar permanentment la implantaci� i l'evoluci� dels aven�os cient�fics i t�cnics a Catalunya i, particularment, la seva aplicaci� industrial".\nOBJECTIUSEls objectius preferents del Museu, per a l'any 2013, s'estableixen en el seu Contracte-Programa amb la Direcci� General de Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. Aquests s�n: "Incrementar, documentar, conservar i gestionar amb cura i efic�cia la col�lecci� nacional de patrimoni cient�fic i t�cnic, i fomentar el coneixement i la difusi� tant d'aquesta col�lecci�, com del patrimoni industrial catal� i la hist�ria de la industrialitzaci� a Catalunya, tant a nivell nacional com internacional".


Nico Rosberg guanya a Silverstone una cursa de supervivència - Formula Ràpida\nFormula Ràpida > Nico Rosberg guanya a Silverstone una cursa de supervivència\nNico Rosberg guanya a Silverstone una cursa de supervivència\nLa cursa ha començat amb una mala sortida per Nico Rosberg i Mark Webber, que sortien pel cantó brut de la pista, i això ha estat aprofitat per Sebastian Vettel per situar-se segon, mentre que Fernando Alonso feia una sortida bastant conservadora, i perdia posicions amb Felipe Massa, que ha fet una sortida realment bona i amb Jenson Button, que també sortia bé. A la corba 1, un Lotus s’ha tocat amb Mark Webber, que ha sofert danys al seu aleró davanter. Lewis Hamilton obria una mica de forat amb Sebastian Vettel. Els Lotus es ficaven en una apassionant lluita per darrera de Daniel Ricciardo, que feia un tap.\nA la volta vuit començava l'espectacle de pneumàtics destrossats, el líder de cursa punxava la roda esquerra del darrere en plena recta, desprès de la corba 5, i la roda quedava igual que la de Sergio Pérez als entrenaments lliures, perdent tota opció de victòria, però això només era el començament d’un despropòsit que ha provocat una allau de crítiques per part d’aficionats, pilots i tot el món de la fórmula 1 en general, ja que dues voltes més tard Felipe Massa tenia exactament el mateix problema a la corba 5, i tots els equips feien aturar els seus pilots per posar rodes noves, amb por que el problema es reproduís. A la volta 15, Jean Eric Vergne tornava a patir el mateix problema, aquest cop a la corba 15, ell amb el compost dur. Direcció de cursa ha decidit fer sortir al cotxe de seguretat per netejar a fons la pista. Molts pilots estaven desconcertats amb aquesta situació, Mark Webber per radio preguntava “què diables estava passant”, mentre que tots els enginyers deien als seus pilots que evitessin tocar els pianos i que haurien de pujar les pressions dels pneumàtics.\nQuan el cotxe de seguretat ha marxat, Vettel ho ha fet molt bé i ha obert distància amb Rosberg, mentre que Fernando Alonso ja era quart gràcies en part als problemes dels altres pilots, i començava a lluitar amb Adrian Sutil per entrar al pòdium, per davant de Kimi Räikkönen i Romain Grosjean, mentre que Massa i Hamilton començaven a recuperar posicions. La cursa s’ha convertit en una cursa de resistència, i els equips entraven aviat a box per no jugar-se-la amb els pneumàtics. També hem vist peces volant abans de Copse, suposadament de Esteban Gutiérrez, però la realització no ens ha ensenyat les imatges del moment de l’incident, i un nou incident provocava bandera groga i prohibició del DRS també en aquesta zona, però novament no ens han ensenyat cap imatge. Kimi Räikkönen s’aturava aviat i ha avançat a Fernando Alonso en box, que gairebé xocava amb Romain Grosjean després de la seva aturada. Jean Eric Vergne ha hagut d’abandonar pels danys que havia sofert el seu cotxe a causa de la punxada. Mark Webber també avançava a Fernando Alonso per estratègia, i començava a atacar a Kimi Räikkönen pel pòdium, Adrian Sutil es quedava sisè i a més era atacat per Daniel Ricciardo.\nAl final de la volta 41, nou cop de teatre amb l’abandonament de Sebastian Vettel per problemes mecànics, que deixava Nico Rosberg al capdavant de la cursa. El safety car havia de sortir perquè el Red Bull pogués ser retirat de la pista, i molta gent entrava a box per canviar pneumàtics, justament a la volta següent que Fernando Alonso hagués entrat. Nico Rosberg tenia distància suficient com per entrar i no perdre cap posició, però darrere d’ell se la jugaven a no fer una altre aturada Kimi Räikkönen, Adrian Sutil i Daniel Ricciardo, mentre que Webber si que ho feia i sortia a la cinquena posició, per davant de Pérez i Button, que tampoco s’havien aturat, i darrere d’ells Fernando Alonso a la vuitena posició amb rodes noves. Teníem bandera verda de nou i Mark Webber guanyava posició amb Daniel Ricciardo i Fernando Alonso amb els dos McLaren, mentre que Sergio Pérez era el nou perjudicat per els problemes de Pirelli. Alonso també guanyava posició amb Ricciardo i es podava cinquè, mentre que Lewis Hamilton, que s’havia aturat a la volta 37, seguia els seus passos i es posava sisè. Mark Webber aprofitava les rodes noves per avançar a un combatiu Kimi Räikkönen i anava directe cap a Nico Rosberg, Fernando Alonso i Lewis Hamilton (que a més no tenia KERS) feien el mateix amb Adrian Sutil i s’apropaven a Kimi Räikkönen, mentre que Rosberg feia la volta ràpida, evitant que Webber se li acostés. Finalment Fernando Alonso ha avançat fàcilment a Kimi Räikkönen, que ha acabat perdent molt amb l’estratègia de no fer una tercera aturada, ja que Lewis Hamilton també aconseguia guanyar-li la posició per quedar quart. Felipe Massa també guanyava posicions i aconseguia acabar sisè. A la última volta, Webber s’engaxava a Rosberg però ja no podia fer res, tot i així tancava una remuntada espectacular, igual que Lewis Hamilton, que acabava quart i enganxat a Fernando Alonso, Kimi Räikkönen era cinquè i Felipe Massa també culminava una cursa espectacular acabant sisè, la zona de punts l’han tancat Adrian Sutil, Daniel Ricciardo, Paul di Resta i Nico Hulkenberg. Romain Grosjean s’ha retirar a la última volta. Aquí tenim la classificació sencera:\n2 Mark Webber +0.7\n3 Fernando Alonso +7.1\n4 Lewis Hamilton +7.7\n5 Kimi Räikkönen +11.2\n6 Felipe Massa +14.5\n7 Adrian Sutil +16.3\n8 Daniel Ricciardo +16.5\n9 Paul di Resta +17.9\n10 Nico Hulkenberg +19.7\n11 Pastor Maldonado +21.1\n12 Valtteri Bottas +25.0\n13 Jenson Button +25.9\n14 Esteban Gutiérrez +26.2\n15 Charles Pic +31.6\n16 Jules Bianchi +36.0\n17 Max Chilton +67.6\n18 Giedo van der Garde +67.7\n19 Romain Grosjean + 1 volta\n20 Sergio Pérez + 6 voltes\n21 Sebastian Vettel + 11 voltes\n22 Jean Eric Vergne + 17 voltes\nEl mundial queda més ajustat, amb Fernando Alonso a 21 punts de Sebastian Vettel.


Vistiplau a l'arranjament del carrer de Ronda per millorar-ne la seguretat — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Vistiplau a l'arranjament del carrer de Ronda per millorar-ne la seguretat\nVistiplau a l'arranjament del carrer de Ronda per millorar-ne la seguretat\nAprovada una moció d'ERC en què s'insta a fer un estudi per a l'adequació del camí, molt transitat. El document serà debatut posteriorment pels grups municipals\nCamí de Ronda de la Seu (Foto: ERC La Seu)\nEl ple de l'Ajuntament de la Seu d'Urgell ha aprovat aquest dilluns una moció d'ERC per adequar el camí de Ronda. Tots els grups municipals (PDeCAT, Compromís i CUP) han coincidit en el fet que el tram en què se sol·licita la intervenció es troba "en un estat de degradació important", cosa que "posa en risc la seguretat dels vianants", i han acordat fer un estudi d'arranjament del vial.\nLa moció incideix en el fet que el camí de Ronda, que connecta el barri de Santa Magdalena i el centre de la Seu, "és freqüentat per molts infants i famílies perquè és a tocar de dos centres educatius: l’Institut Joan Brudieu i l’escola Albert Vives", fet que fa urgent una actuació, segons va reiterar la regidora d'ERC Berta Vidal, "abans que algú es faci mal".\nEl tinent d'alcalde d'Urbanisme (PDeCAT), Jesús Fierro, va informar en el mateix plenari que ja s'ha donat instruccions per redactar una memòria valorada sobre la intervenció de millora. Un cop es tingui el document es farà arribar a la comissió informativa per prendre una decisió. En aquest sentit, l'equip de govern va recordar que el vial es troba en un sector urbanístic que encara no s'ha desenvolupat i que hi ha d'haver una inversió important a la zona que canviarà la seva situació.\nTambé el regidor de Compromís Joan Barrera, tot i defensar l'adequació de la via, va puntualitzar que "cal que sigui coherent amb l'actuació urbanística que es preveu en un futur". Així, Barrera creu que serà necessari ponderar l'obra, a més de qüestionar la inclusió del seu cost en el pressupost municipal, tal com indica la moció, "ja que normalment aquest tipus d'obres s'inclouen en un pla d'inversions independent". Finalment, el principal grup de l'oposició va proposar una transacció per afegir a la demanda la millora dels accessos a l'Escola Albert Vives. La resposta a la petició la donarà ERC quan en tingui més informació.\nPau Lozano, de la CUP, es va sumar al suport a la proposta de millora de l'espai per part dels tècnics municipals, tot i que va votar en contra d'incloure la partida al pressupost del 2018. "Fins que no se'n sàpiga el cost, no podem valorar l'arranjament", va puntualitzar. Lozano va optar també pel no al tercer punt de la moció que insta a que les obres es facin durant el primer trimestre de l'any. "Primer hem de tenir la documentació prèvia", va indicar.


Planta baixa - Especial Sant Jordi: roses arreu de Catalunya\nEn l'especial "Planta baixa" d'avui hem repartit roses a diversos punts de Catalunya per celebrar la diada de Sant Jordi, hem recomanat llibres als es\npectadors que ens ho han demanat i hem tingut l'actuació en directe de Beth, que ens ha cantat "Quan", i de Nil Moliner, que ens ha interpretat "Libertad". A més, hem entrevistat Pere Aragonès, vicepresident del govern amb funcions de president.\nEn l'especial "Planta baixa" d'avui hem repartit roses a diversos punts de Catalunya per celebrar la diada de Sant Jordi, hem recomanat llibres als espectadors que ens ho han demanat i hem tingut l'actuació en directe de Beth, que ens ha cantat "Quan", i de Nil Moliner, que ens ha interpretat "Libertad". A més, hem entrevistat Pere Aragonès, vicepresident del govern amb funcions de president.\nPlanta baixa - El superfracàs de la Superlliga\nAl "Planta baixa" d'avui hem parlat del fracàs de la Superlliga de futbol amb Josep Pedrerol, director i presentador d'"El Chiringuito"; amb Antoni Ba\nssas, periodista, i hem entrevistat Ramón Calderón, expresident del Reial Madrid. A més, hem conversat sobre Sant Jordi amb Mercedes Milà, periodista i presentadora de televisió, i hem parlat de la "mongeta alta de la moda", una varietat catalana que va deixar de cultivar-se a casa nostra i va desaparèixer, però s'ha recuperat al Canadà.\nAl "Planta baixa" d'avui hem parlat del fracàs de la Superlliga de futbol amb Josep Pedrerol, director i presentador d'"El Chiringuito"; amb Antoni Bassas, periodista, i hem entrevistat Ramón Calderón, expresident del Reial Madrid. A més, hem conversat sobre Sant Jordi amb Mercedes Milà, periodista i presentadora de televisió, i hem parlat de la "mongeta alta de la moda", una varietat catalana que va deixar de cultivar-se a casa nostra i va desaparèixer, però s'ha recuperat al Canadà.\nPlanta baixa - La prova definitiva per saber si un local està ben ventilat contra la Covid-19\nA "Planta baixa", avui hem explicat que la majoria de contagis per coronavirus es produeixen per l'aire i hem parlat de com saber si un espai està ben\nventilat. A més, hem parlat dels serenos, que vigilen els carrers de Santa Coloma de Gramenet durant la nit, i també hem entrevistat Albert Raurich, xef del restaurant "Dos palillos" i "Dos pebrots" i Isabel Fabregat, investigadora de l'IDIBELL.\nA "Planta baixa", avui hem explicat que la majoria de contagis per coronavirus es produeixen per l'aire i hem parlat de com saber si un espai està ben ventilat. A més, hem parlat dels serenos, que vigilen els carrers de Santa Coloma de Gramenet durant la nit, i també hem entrevistat Albert Raurich, xef del restaurant "Dos palillos" i "Dos pebrots" i Isabel Fabregat, investigadora de l'IDIBELL.\nPlanta baixa - Dilluns s'aixeca el confinament comarcal\nAl "Planta baixa" d'avui hem avançat que dilluns s'aixeca el confinament comarcal i que el Procicat estudia ara si limita la mobilitat per vegueries o\nbé si permet moure's per tot Catalunya, i descarta per ara que els restaurants puguin ampliar l'horari. A més, hem parlat amb Xavier Sardà d'"Intercambio de vidas", el seu últim llibre, i hem explicat que, els últims 40 anys, la capacitat reproductiva dels homes s'ha reduït a la meitat i la previsió és que es continuï reduint a la mateixa velocitat.\nAl "Planta baixa" d'avui hem avançat que dilluns s'aixeca el confinament comarcal i que el Procicat estudia ara si limita la mobilitat per vegueries o bé si permet moure's per tot Catalunya, i descarta per ara que els restaurants puguin ampliar l'horari. A més, hem parlat amb Xavier Sardà d'"Intercambio de vidas", el seu últim llibre, i hem explicat que, els últims 40 anys, la capacitat reproductiva dels homes s'ha reduït a la meitat i la previsió és que es continuï reduint a la mateixa velocitat.\nPlanta baixa - Països vacunats, economia disparada?\nAl "Planta baixa" d'avui hem explicat que la vacunació no només salva vides, sinó que també va estretament lligada amb la sortida o no de la crisi eco\nnòmica, i n'hem parlat amb Pedro Aznar, professor d'economia d'ESADE. A més, hem acompanyat en la darrera visita a la ginecòloga el Rubén, un noi de 27 anys de Madrid que va ser la primera persona trans de l'estat que va congelar òvuls per la Seguretat Social. Ara està embarassat i diumenge surt de comptes.\nAl "Planta baixa" d'avui hem explicat que la vacunació no només salva vides, sinó que també va estretament lligada amb la sortida o no de la crisi econòmica, i n'hem parlat amb Pedro Aznar, professor d'economia d'ESADE. A més, hem acompanyat en la darrera visita a la ginecòloga el Rubén, un noi de 27 anys de Madrid que va ser la primera persona trans de l'estat que va congelar òvuls per la Seguretat Social. Ara està embarassat i diumenge surt de comptes.\nPlanta baixa - "M'han tret 77.000  del banc"\nAl "Planta baixa" d'avui hem explicat la història de la Clàudia, que fa més de dos anys que intenta recuperar uns diners que li han tret del seu compt\ne sense que se n'adoni. A més, hem avançat que a partir del 26 d'abril el govern aplicarà un pla de desescalada per als sectors més afectats per les restriccions, com ara la restauració, el comerç o els gimnasos.\nAl "Planta baixa" d'avui hem explicat la història de la Clàudia, que fa més de dos anys que intenta recuperar uns diners que li han tret del seu compte sense que se n'adoni. A més, hem avançat que a partir del 26 d'abril el govern aplicarà un pla de desescalada per als sectors més afectats per les restriccions, com ara la restauració, el comerç o els gimnasos.\nPlanta baixa - Sis de cada deu municipis de Catalunya encara no tenen fibra òptica\nA "Planta baixa" hem explicat que sis de cada deu municipis de Catalunya encara no tenen fibra òptica i hem visitat Su, un poble del Solsonès de poc m\nés de 30 habitants, on fa anys que reclamen una millor connectivitat. A més, hem parlat de les denúncies a l'Oficina d'Antifrau, de la llei de la segona oportunitat i hem entrevistat Eulàlia Reguant (CUP-G).\nA "Planta baixa" hem explicat que sis de cada deu municipis de Catalunya encara no tenen fibra òptica i hem visitat Su, un poble del Solsonès de poc més de 30 habitants, on fa anys que reclamen una millor connectivitat. A més, hem parlat de les denúncies a l'Oficina d'Antifrau, de la llei de la segona oportunitat i hem entrevistat Eulàlia Reguant (CUP-G).\nPlanta baixa - Perdre un fill abans de tenir-lo\nAl "Planta baixa" d'avui hem recollit el testimoni de la Mariona, la Mònica i l'Elisenda, que han tingut pèrdues gestacionals i denuncien el menysteni\nment del seu dolor. A més, hem explicat en quin punt estan ara les negociacions per formar govern, hem parlat de com en pot arribar a ser, de complicat, agafar un taxi adaptat a Barcelona i hem entrevistat Pepi Estany, membre del Consell Assessor de Vacunacions de Catalunya, i Alícia Romero (PSC).\nAl "Planta baixa" d'avui hem recollit el testimoni de la Mariona, la Mònica i l'Elisenda, que han tingut pèrdues gestacionals i denuncien el menysteniment del seu dolor. A més, hem explicat en quin punt estan ara les negociacions per formar govern, hem parlat de com en pot arribar a ser, de complicat, agafar un taxi adaptat a Barcelona i hem entrevistat Pepi Estany, membre del Consell Assessor de Vacunacions de Catalunya, i Alícia Romero (PSC).\nPlanta baixa - Les UCIs s'omplen a ritme de rècord\nAl "Planta baixa" d'avui hem explicat que, en deu dies, l'ocupació de les UCIs catalanes ha crescut més d'un 30% i la pressió als hospitals és ja el p\nrincipal focus de preocupació. A més, hem parlat de la colza, un cultiu que s'ha disparat un 14% des del 2019, i hem entrevistat Ada Colau, alcaldessa de Barcelona, i Helena Maleno, activista pels drets humans.\nAl "Planta baixa" d'avui hem explicat que, en deu dies, l'ocupació de les UCIs catalanes ha crescut més d'un 30% i la pressió als hospitals és ja el principal focus de preocupació. A més, hem parlat de la colza, un cultiu que s'ha disparat un 14% des del 2019, i hem entrevistat Ada Colau, alcaldessa de Barcelona, i Helena Maleno, activista pels drets humans.


Vivenda Unifamiliar a Cunit | Ideas Arquitectos\nVivenda unifamiliar a Cunit\nVivenda unifamiliar situada en un solar de 1.000 m2, s'articula en tres volums de diferents alçades que giren al voltant d'un pati cobert.\nVivenda de 450 m2 repartits entre planta baixa i planta primera.\nLa trobem distribuida en planta soterrani i planta baixa.\n- A la planta soterrani trobem el garatge, un aseo, una zona de bodega, la zona d’instal.lacions i la caixa d’escala amb l’escala.\n- A la planta baixa hi trobem l’acces a la vivenda a través del rebedor, un distribuidor amb un pati interior, un despatx, un bany, un aseo i tres habitacions dobles, una d’elles amb vestidor i un altre bany inclós, al voltant del pati s’hi articulen el menjador-estar, la cuina-safareig i el distribuidor. També hi ha dos grans porxos a la façana est que donen servei a la cuina i al gran estar-menjador i serveixen d'accés a la piscina.\nAnterior: 2 Habitatges Unifamiliars A...\nSiguiente: Limpieza de vivienda y...


octubre 2012 - Barrejant\n16 d'octubre de 2012 28 de maig de 2019\nJa tenim el vídeo resum del Barrejant 2012: Trobada de la Solidaritat de Sant Boi! Hi podreu trobar les imatges de les activitats més destacades que han tingut lloc durant el cap de setmana del 5, 6 i 7 d’octubre. Volem agrair a tot el teixit social i ciutadà santboià per la seva participació, compromís …\nVídeo resum del Barrejant 2012 Llegir més »\nExposició “Reforma de les Institucions Internacionals”, a Can Massallera\nDel 22 d’octubre al 9 de novembre es podrà veure a Can Massallera l’exposició “Reforma de la Institucions Internacionals”, de l’entitat UBUNTU (Fòrum Mundial de Xarxes de la Societat Civil). L’exposició vol analitzar, de manera sintètica, quines són les febleses de l’actual sistema d’institucions internacionals, i proposa els canvis per enfortir-lo i democratitzar-lo, essent també una crida …\nExposició “Reforma de les Institucions Internacionals”, a Can Massallera Llegir més »\n15 d'octubre de 2012 28 de maig de 2019\nL’Institut Català Internacional per la Pau (ICIP) us convida a participar al I CONCURS DE LIPDUBS PER LA PAU. L’objectiu d’aquest concurs és promoure activitats escolars a favor de la pau i la noviolència tot fomentant la creativitat, la reflexió col·lectiva i la participació en un exercici musical, dinàmic i divertit. Hi poden participar totes …\nL’Institut Català Internacional per la Pau (ICIP) us convida a participar al I CONCURS DE LIPDUBS PER LA PAU. Llegir més »\nContinua el cicle de documentals “Els dijous per la memòria”. Aquest 18 d’octubre: Perdó i Convivència\n10 d'octubre de 2012 28 de maig de 2019\nNo us perdeu aquest dijous 18 d’octubre la continuació del cicle de documentals “Els dijous per la memòria”, amb l’objectiu de fomentar la cultura de pau. Veurem el documental “Pluja seca. Mediadors internacionals al País Basc” a les 19:30h als Cinemes Can Castellet de Sant Boi. Comptarem amb la participació de Gorka Espiau, director del …\nContinua el cicle de documentals “Els dijous per la memòria”. Aquest 18 d’octubre: Perdó i Convivència Llegir més »\nCurs sobre “Asil, Immigració i Drets Humans” de CEAR\nJornades per la Pau i la Cooperació a Santa Coloma de Gramenet\nL’ASSOCIACIÓ D’EDUCADORS EN DRETS HUMANS (http://blocs.xarxanet.org/ahead/qui-som) Ens convida a participar al CURS D’EDUCACIÓ EN DRETS HUMANS: Orientacionssobre l’Educació en Drets Humans amb infants i joves a partir dels manuals del Consell d’Europa. El curs s’adreça a persones actives en l’àmbit de l’educació i els drets humans, amb capacitat de revertir les competències adquirides a l’entitat …\nCurs d’Educació en Drets Humans Llegir més »\nSant Boi dóna la cara per la cooperació i la solidaritat al Barrejant’12\n8 d'octubre de 2012 28 de maig de 2019\nSant Boi ha celebrat aquest cap de setmana, del 5 al 7 d’octubre, una nova edició de la trobada solidària Barrejant. L’edició de 2012 ha estat el moment crucial de la campanya municipal: “Jo dono la cara per la cooperació i la solidaritat” Fins ara, 725 persones i 45 entitats s’han adherit ja al manifest, …\nSant Boi dóna la cara per la cooperació i la solidaritat al Barrejant’12 Llegir més »\nAnimació infantil a càrrec d’Itakart\n7 d'octubre de 2012 28 de maig de 2019\ngrup membre de l’Associació Producciones Callejeras. Plaça Teresa Valls i Diví\nConstrucció del mòbil “Les escoles donem la cara per la cooperació i la solidaritat”\nConstrucció del mòbil “Les escoles donem la cara per la cooperació i la solidaritat” Organitza: Ensenyament Solidari\nTeatre a càrrec dels i de les alumnes de Xarxa per la Convivència.\nAcosta’t i Mira!\n. Per participar omple la sol·licitud que trobaràs a la web municipal www.santboi.cat.\nLudoteca infantil “Els Recicloperats”\nLudoteca infantil “Els Recicloperats”, a càrrec de la companyia de creació d’espais lúdics Katakrak.\nConcert de Terrakota\nbanda portuguesa que fa una música sota la base de la percussió senegalesa, el reggae i els ritmes africans, amb tocs de samba, soukouss, salsa, dub, rap i flamenc.\ndels Diables de Casablanca. Carrer Antonio Machado


QUI SOM, COM TREBALLEM\nA MALLOL TRADUCTORS ASSOCIATS SL vam començar a traduir l’any 1979. Poc després vam incorporar als nostres serveis les correccions i les transcripcions. Ja són molts anys, doncs, d’experiència continuada, i això ens proporciona prou seriositat i competència per poder satisfer qualsevol necessitat d’edició i traducció de textos que ens presentin els nostres clients.\nTreballem amb professionalitat: amb el màxim rigor i amb qualitat. I procurem ser molt puntuals en les comandes.\nLes traduccions a altres llengües sempre les fem amb traductors natius de la llengua d’arribada, amb la qual cosa no sols assegurem l’adequació de l’idioma en el resultat final, sinó que garantim també l’exactitud del sentit del text. Tenim traductors especialitzats en diversos àmbits: literari, periodístic, publicitari, cultural, empresarial, jurídic, bancari, comercial... Per a les traduccions als/dels idiomes peninsulars (català, castellà, èuscar, gallec) comptem amb traductors professionals amb anys d’experiència en la matèria.\nEl procés de traducció es complementa, sempre que el client ho vulgui, amb la correcció del text per part del nostre equip de correctors i editors de textos. Aquest complement encareix potser el preu final respecte al d’algunes altres empreses similars a la nostra, però garanteix la qualitat de la feina feta. No ens agrada fer les coses a mitges.\nFem correccions de tota mena: purament ortogràfiques, però també d’estil i de formats. Tenim també, com en l’equip de traducció, correctors especialitzats en diversos àmbits: literari, periodístic, publicitari, cultural, empresarial, jurídic, bancari, comercial... Naturalment, respectem sempre els estils i formats originals, però també podem unificar els criteris formals o estilístics d’un mateix document si se’ns demana que ho fem així (per exemple, quan són originals elaborats per més d’una persona). En resum, ens agrada dir que deixem els textos preparats per portar-los «directament a la impremta».\nFinalment, fem també transcripcions de textos orals. Tenim un equip de transcriptors professionals, amb àmplia experiència en aquest àmbit, que treballa molt i molt bé. La prova és que aquest equip és contractat habitualment per fer les transcripcions d’actes institucionals i d’entitats i empreses públiques i privades del màxim nivell. Sempre d’acord amb el client, l’equip de transcripció es pot limitar a fer una transcripció purament en brut, o pot introduir en el text les esmenes lingüístiques mínimes perquè el treball resultant pugui ser immediatament publicable. Les transcripcions d’aquest segon tipus sempre passen també per l’equip de correcció.\nDemaneu-nos pressupost, sense compromís.\nLes nostres referències.


Race to Zero: una campanya global alineada amb la visió del Pacte dels alcaldes de la UE del 2050 - Alcaldes\nInici PACTE DELS ALCALDES Race to Zero: una campanya global alineada amb la visió del Pacte...\nRace to Zero s’adreça a les autoritats locals, empreses, universitats i inversors amb l’objectiu d’accelerar l’acció climàtica basada en la ciència per aconseguir emissions netes de carboni nuls abans del 2040 o, com a màxim, el 2050\nThe Cities Race to Zero està organitzada pel Pacte Mundial d’Alcaldes per al Clima i l’Energia (GCoM), Ciutats C40, ICLEI – Governs Locals per a la Sostenibilitat (ICLEI), Ciutats i Governs Locals Units (CGLU), CDP, el Fons Mundial per a Nature (WWF) i el World Resources Institute (WRI). És un soci oficial i la pista de la ciutat de la COP26 Race to Zero, dissenyada per ajudar les ciutats a complir els criteris de compromís de la carrera mitjançant les millors eines i experiència disponibles.\nCities Race to Zero és una campanya de ciutats per ciutats per inspirar compromisos i accions dels seus companys de tot el món i canalitzar les millors eines i experiència disponibles per ajudar-los a mantenir-se en pista amb 1,5 ° C.\nLa campanya se centra en agrupar iniciatives de col·laboració en l’avantguarda de les accions de resiliència climàtica, com ara la calor extrema, la sequera, les inundacions i l’augment del nivell del mar, a les zones urbanes, rurals i costaneres. L’objectiu final de la campanya és augmentar la sensibilitat dels actors locals a la importància de preparar les comunitats locals per a un canvi climàtic incessant.\nPer obtenir més informació sobre els enllaços entre la visió del Pacte Europeu d’Alcaldes del 2050 i la carrera cap al zero, consulteu: https://iclei-europe.org/news/?c=search&uid=ZgePKdbz i el documents de Preguntes i respostes.\nArticle anteriorParticipació catalana en un projecte europeu per accelerar nous fàrmacs basats en nanotecnologia\nArticle següent“Si els polítics practiquessin la proximitat, s’ho pensarien dos cops abans d’apujar un impost”


Concert a la Seu de la formació Al Ayre Español — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Concert a la Seu de la formació Al Ayre Español\nLa formació Al Ayre Español actua aquest dijous, 17 d'agost, a les nou de la nit, a la capella del Seminari de la Seu d'Urgell, en el marc del Festival de Música Antiga dels Pirineus (FeMAP). El concert 'I vanni occulti', presenta obres de Georg Friedrich Händel i Henry Purcell, amb els intèrprets Alexis Aguado (violí), Kepa Arteche (violí), Guillermo Turina (violoncel), Xisco Aguiló (contrabaix) i Eduardo López Banzo (clavicèmbal i direcció).\nL'entrada del FeMAP inclou també una visita guiada a les 19.30 hores (inclosa en el preu de l'entrada), a la Capella de la Immaculada del Seminari Diocesà d’Urgell. L'activitat inclourà un recorregut per l'exterior del Seminari Diocesà d'Urgell, un centre dedicat a la formació de sacerdots, i una passejada per la capella del complex, recuperada l'any 2004. Aquesta proposta es duu a terme en col·laboració amb Catalonia Sacra.\nAl Ayre Español disposa d’un llarg recorregut de més de 25 anys en els festivals i teatres més importants d’Europa. La formació va ser fundada l'any 1988 per Eduardo López Banzo amb el propòsit de fer front als tòpics que per aquell temps envoltaven les interpretacions de la música barroca espanyola. L'esperit del grup sempre ha estat combatre aquests clixés amb rigor, excel·lència en la interpretació i amb el propòsit d'insuflar nova vida a les músiques del passat, per així oferir-les al públic contemporani.\nEl nom del conjunt l'inspira el títol d'una Fugida per a guitarra del compositor de Calanda (Aragó) Gaspar Sanz. Amb el pas dels anys, Al Ayre Español s'ha convertit no només en una formació prestigiosa sinó en una filosofia d'interpretació que Eduardo López Banzo ha anat construint amb els seus músics i que ara és reconeguda, sol·licitada i aclamada a tot el món, a més de Premi Nacional de Música 2004 atorgat pel Govern d'Espanya.\nEl projecte musical s'ha adaptat a la perfecció a diferents formats, com ara l'orquestra barroca, reconeguda internacionalment per les seves interpretacions de Händel i Bach, i últimament com a orquestra clàssic-romàntica que ha abordat tant en concert com en òpera obres de Haydn i Mozart.


Com és el Servei d’Inserció Laboral de Mambré des de dins? | Fundació Mambré\nIniciQui som - Presentació - Organització - Memòries - Els comptes clars - AliancesPersones Sense Llar - Persones Sense LlarQuè fem? - Habitatge - Inserció LaboralCol·labora - Tens un pis per llogar? - Vull ser voluntari - Campanya de Nadal - Fes un donatiu - AgraïmentsActualitat - Notícies i articles - Revistes, publicacions i recursosContacta\nHome Notícies i articles Com és el Servei d’Inserció Laboral de Mambré des de dins?\nEs pot arribar a l'exclusió social per molt diversos motius. El problema econòmic pot ser tant la causa com la conseqüència, de dificultats personals entre les quals es poden comptar la manca de vincles, addiccions, desnonaments o dificultats socials per a una reinserció real després de complir condemna, per exemple. Hi ha molts més motius que poden portar a una persona, en principi totalment adaptada a la nostra societat, a la més absoluta solitud i a formar part d’un cercle viciós de marginació i progressiva pobresa.\nNo ve al cas el perquè jo, també, em vaig incloure en aquest grup exclòs. La veritat, és que espiritualment no em molestava, ja que molts dels valors i principis que regeixen aquesta societat del benestar aparent, no em representen i no m’hi identifico en absolut. És potser, en part, aquesta manca de representativitat la que va accentuar que em veiés abocat a engrossir la llista de persones que estaven a punt de cronificar-se en un estat de carència límit.\nAquí entra el Servei d'Inserció Laboral de la Fundació Mambré, que és l'entitat per a la qual escric aquestes línies orgullosament. Una associació que em va acompanyar cap a la reinserció social. I és que un pot estar recuperat de pràcticament tot, però si et veus davant d'un panorama de molt temps lliure, sense feina, sense ingressos guanyats a pols, totes les defenses i autoestima que has anat llaurant en la teva recuperació, poden anar-se a poc a poc dilapidant.\nPerò no faré d'aquest escrit un pamflet d'ètica barata. La veritat és que sempre preferiré estar amb cert confort en aquesta societat hipòcrita i lluitar contra el que em desagrada "des de dins" que ser algú sense veu ni vot, i que va estar a punt de perdre fins i tot la dignitat.\nAbans de res vull transmetre efusivament que em sento molt afortunat d'haver nascut en un lloc on des de moltes institucions, tant públiques com privades, es recolza, encoratja i anima a persones que, com jo, si no hagués estat per aquestes entitats, s'haguessin vist abocades irremeiablement a un abisme del qual és impossible sortir.\nVull agrair en general tots els serveis dels que he estat beneficiari. En l'àmbit de la salut física i psicològica he estat cuidat, analitzat i canalitzat; he pogut administrar algun recurs econòmic; m'he sentit acompanyat en una travessa que, en realitat, no se m'ha fet tan llarga, ja que he gaudit de la meva recuperació pràcticament cada dia (sempre hi ha dies menys afortunats).\nAixí que després d’un llarg període de recuperació i teràpia, em vaig trobar davant un paisatge laboral que feia pena en tots els sentits possibles. Ja era, i és, difícil trobar feina. Encara més si un presenta en la seva vida laboral buits que no es poden explicar realment, períodes en què un s'ha dedicat a si mateix, en fi, un “plus” afegit de dificultats per trobar feina en aquest mercat laboral tan decebedor com estructuralment deficient.\nAl SIL de Mambré, em van oferir un acompanyament molt personalitzat basat fonamentalment en:\nAssessoria: De tot tipus, però enfocada en l’àmbit laboral i acadèmic. Suggeriments d'obrir-me a nous camps de recerca de feina, consells sobre el currículum, recomanacions sobre portals d'ocupació i quina presència tenir en cada un d'ells.\nIdiomes: Excel·lents les classes dels dimarts on s'aprèn amenament l'idioma de referència en el camp laboral. Converses, vídeos, frases útils i d'ús comú, tot això va fer que sortís de cada classe amb una real convicció d'haver après alguna cosa nova pel que fa a l'anglès\nEquipament: Ordinadors amb connexió a Internet ràpida, programes d'ofimàtica actualitzats, correu electrònic...\nAcompanyament. Permanent atenció. Em vaig sentir especial, com la resta dels meus col·legues, ja que l'atenció és súper personalitzada, la informació que recullen sobre un és exhaustiva i els permet particularitzar cada procés de recerca de feina. Amb ofertes sempre d'acord als meus coneixements i aptituds, ni una sola vegada es va plantejar un camí que no fos d’ acord a les meves motivacions i interessos.\nEl que de veritat em va ajudar va ser el compromís d'acudir a les seves instal·lacions dues vegades a la setmana, de manera que la meva percepció de fer alguna cosa útil per mi mateix creixia cada vegada que hi anava. El tracte humà que em van dispensar va ser tan agradable i sincer, proper, que em va fer sentir cada vegada algú vàlid i digne d'estar en el procés de recerca de feina.\nAixí mateix, la sensació d’estar recolzat per un grup de grans professionals que per parlar-te es posen a la teva alçada, és a dir, que eren tan humils com per xerrar amb tu de persona a persona, cosa que no passa, gairebé mai, quan hom intenta mantenir una conversa amb gent que té la més gran intenció però de vegades es perden en la burocràcia. Em refereixo al sentiment que t’envaeix quan estàs davant d’una persona que et vol ajudar realment i per fer-ho troba l’eina de la comunicació senzilla, directa i humil. I és que quan un se sent poca cosa, degut a circumstàncies, culpes i traves pròpies, i troba un interlocutor comprensiu, directe i amable, percep com les il·lusions recobren força i el futur s’aclareix de forma diàfana.


Limnos | Multireferèndum al Pla de l’Estany – 25 de maig\nYou are here: Home / Notícies / Activitats / Multireferèndum al Pla de l’Estany – 25 de maig\nMultireferèndum al Pla de l’Estany – 25 de maig\nLimnos es mostra satisfet amb la participació en el multireferendum del 25 de maig.\nLes entitats convocants del MRF al Pla de l’Estany estem satisfetes de la resposta que hem obtingut de la població malgrat els entrebancs que ha sofert la iniciativa a tot arreu. Concretament, a la mesa de Banyoles els Mossos d’Esquadra van aixecar acta dues vegades, i finalment van obligar a tancar la mesa a 2/4 de sis, dues hores i mitja abans del tancament previst de la votació.\nResultats de la mesa del Pla de l’Estany\nTOTAL DE VOTS: 364\nPrimera pregunta: Quin tipus d’agricultura voleu que hi hagi a Catalunya?\na) Amb transgènics: 16 (4,4%)\nb) Sense transgènics: 335 (92%)\nen blanc: 13 (3,6%)\nSegona pregunta: Voleu que el govern de la Generalitat de Catalunya deixi de pagar el deute i els interessos que la ciutadania declari il·legítims?\na) Sí: 344 (94,5%)\nb) No: 11 (3%)\nen blanc: 9 (2,5%)\nTercera pregunta: Voleu que la ciutadania de Catalunya estableixi un control democràtic directe sobre el sector energètic?\na) Sí: 358 (98, 4%)\nb) No: 4 (1,1%)\nen blanc: 2 (0,5%)\nQuarta pregunta: Voleu que el grup promotor d’una Iniciativa Legislativa Popular pugui sotmetre la seva proposta a referèndum vinculant?\na) Sí: 350 (96,2%)\nb) No: 5 (1,4 %)\nen blanc: 9 (2,4%)\nCinquena pregunta: Voleu que es construeixi la línia de Molt Alta Tensió (MAT) de 400 kV?\na) Sí: 16 (4,4%)\nb) No: 336 (92,3%)\nen blanc: 12 (3,3%)\nhttps://www.limnos.org/wp-content/uploads/logo-rodo-limnos-edc.png 0 0 limnos https://www.limnos.org/wp-content/uploads/logo-rodo-limnos-edc.png limnos2014-06-04 20:20:522014-06-04 20:20:52Multireferèndum al Pla de l'Estany - 25 de maig\nXerrada dijous 22 de maig: Quin peix mengem?? Activitat: Comptant papallones per can Morgat


A càmera lenta | Un dia qualsevol amb una família nòmada\npost-template-default,single,single-post,postid-1145,single-format-standard,ajax_fade,page_not_loaded,, vertical_menu_transparency vertical_menu_transparency_on,qode-title-hidden,footer_responsive_adv,qode-theme-ver-16.1,qode-theme-bridge,disabled_footer_bottom,wpb-js-composer js-comp-ver-5.4.7,vc_responsive\n10 Abr Un dia qualsevol amb una família nòmada\nPosted at 07:31h in Àsia, Mongòlia\tby\ta càmera lenta\n24 hores amb una família nòmada de Mongòlia\nDeuen ser les set del matí, la mare s’aixeca la primera, es vesteix, obre la porta de la iurta i, per si ja no fa prou fred a dins, entra l’aire congelat de l’albada. Estem en una iurta al mig de l’estepa mongola. La resta de la família es desperta lentament. Tot és un antic ritual. Es renten la cara amb aigua ben fresca d’un bidó, encenen el foc amb excrements d’animals (són molt pocs els privilegiats que tenen llenya) i preparen un te de llet, el süütei tsai, amb un gust molt particular. Està elaborat amb aigua, llet, sal i quatre fulles de te.\nTothom esmorza a taula abans de començar amb la rutina diària. Hi ha abundant menjar, als nostres ulls és pa fregit (boortsog), formatge fresc de yak (byaslag), quallada seca (aaruul), mantega, iogurt i kefir. A vegades, si això no és prou (són gent de vida) hi afegeixen una mica de carn que va sobrar del sopar del vespre anterior. Sense dubte, el so de l’esmorzar és el que fan xarrupant el vol de te, un hàbit (molt al nostre pesar) que s’encomana ràpidament! No surten de casa fins que tenen la panxa ben plena. Arriba el moment de diversificar tasques, la dona és l’encarregada de munyir les vaques, esquilar els animals, preparar el menjar, tenir cura de la casa i cuidar els nens. L’home marxa tot el dia a pasturar el bestiar o a buscar llenya per vendre, segons a quina zona estiguin. Nosaltres, ens passem el dia sense fer res, contemplant la immensitat de l’estepa, contemplant les cabres o els yaks, contemplant les seves costums, aprenent, llegint llargues hores dins la iurta i, sobretot, menjant i menjant. La vida es molt tranquil·la, com els nòmades, i ells no volen canviar-la.\nUna cosa que ens va sorprendre molt és que les portes de les iurtes estan obertes per tot aquell que hi passi pel davant. Com és un país tan extens, desèrtic i despoblat, si un camioner o un viatger fa hores que és a la carretera i li ve de gust un té o menjar alguna cosa, entra a la iurta, sovint sense picar, i sempre tindrà alguna cosa per menjar. Els mongols són grans amfitrions, però en comptes de bombons, ofereixen formatge acabat de fer, més sa!\nQuan entres a una iurta notes quines són més humils i quines tenen més recursos, per exemple: una iurta amb el terra de palla i els mobles vells o una iurta amb el terra de lona, catifes de tots colors al terra i a les parets, televisió i telèfon. Això si, cap disposa d’espai per la intimitat, tothom ho veu tot. Suposem que a ells no els hi molesta perquè sempre han viscut així. Dormen, cuinen i es netegen en el mateix espai comú i fan les seves necessitats a l’extens camp que tenen davant de la iurta. Una vida compartida, en família, humil i nòmada, vivint amb el mínim.\nQuan es fa fosc tenen la llum d’una bombeta gràcies a una placa solar que tenen a fora. Sopen tard. La dona vull aigua amb una pota de xai a dins. Llavors, comença a preparar uns fideus amb farina i aigua. Tot el que mengen s’ho fan ells (això sí que és menjar de km 0). Sopen diversos dies el mateix: caldo amb fideus i molta carn i grassa a quantitats iguals. Tot té gust a greix, o sigui, no gaire apte per vegetariasn. Ens van explicar que una família de pare, mare i fill de cinc anys es mengen un xai cada cinc dies, és a dir, 72 xais a l’any!\nAbans d’anar al llit, una mica de iogurt natural de cabra, contundent però boníssim, mentre fan una mica de tertúlia. Nosaltres ens comuniquem amb un petit recull de paraules bàsiques en mongol que portàvem. Potser no ens entenem gaire, però riem moltíssim. Seguidament treuen moltes mantes perquè la nit, malgrat ser principies de setembre, és molt freda, de fet, nosaltres dormim vestits, dins el sac i sota les mantes (i sobretot, amb el cap tapat, sinó l’endemà et lleves congestionat). Penseu que al apagar-se el foc que fan cada nit, la temperatura interior de la iurta cau en picat, a més, el sostre no està tapat, queda un forat gran obert per tal que marxi el fum. Abans d’anar a dormir hi ha rialles sempre que ens veuen treure els nostres sacs en forma de mòmia. Ens animen a dormir despullats com fan ells, però amb el fred que fa ni ens ho plantegem. Una costum mongola meravellosa: una vegada ets dins el llit, o dins el sac en el nostre cas, i ben tapat, la mestressa de la família et cotxa posant-te les mantes per sota el sac, com feien les mares quan érem petits… que acollidors!\nAquesta experiència, que vam repetir diverses vegades durant tres setmanes, ens va servir per valorar un estil de vida que desconeixíem: unes famílies que s’ho produeixen tot ells mateixos i tot el que mengen és fruit dels recursos que generen. Us imagineu viure sense bossa d’escombraries? Sense haver d’anar al supermercat cada dos dies? Sense diners? Per nosaltres era gairebé impensable abans de viure amb els nòmades de Mongòlia, però està clar que és possible! Ah… i sense casa fixa amb hipoteca de trenta anys. Ells planten la casa on volen, hi viuen uns mesos, i cap a algun altre lloc on hi hagi més menjar pel bestiar o faci menys fred. Són nòmades i, malgrat les condicions extremes, n’estan ben orgullosos!\nÉs cert que nosaltres hem viatjat molt, hem conviscut amb moltes cultures diferents i hem vist llocs meravellosos, però Mongòlia va ser màgic. Realment sents que estàs a l’altra punta del món, sol, al mig de milers de quilòmetres de desert, d’estepes, convivint amb una família que t’acull amablement i sense pensar-s’ho dues vegades quan hi arribes, obrint-te les portes de bat a bat i compartint-ho tot amb nosaltres, amb dos viatgers estrangers. a vegades no cal parlar el mateix idioma, no cal entendre’s, per saber que amb una mirada o amb un somriure que ets benvingut. De fet, si fos per alguns nòmades que ens van acollir, la nostra estada hagués sigut molt més llarga.\nAnècdota: en algunes iurtes que vam visitar les famílies ens volien regalar una cuina de gas portàtil que tenien. Ens vam assabentar que el govern, amb l’ànim de donar facilitats als nòmades, els hi va fer regals moderns com cuines de gas. Ells no les volien per res perquè prefereixen el foc tradicional i ens les volien regalar. Molt amables per part seva, però si haguéssim acceptat haguéssim anat carregats de cuines a les motxilles!\nGràcies Ryan Lewis per les fotografies cedides. Veure més imatges aquí\nÀsia, iurta, Mongolia, nòmades


Des del confinament: En qui confies? | Catalunya Religió\nPer Ruth Giordano. Dll, 16/11/2020\nA casa nostra, que hem tingut molta cura, especialment jo que he estat escrupolosa des de sempre, i que rentar-me les mans sovint, mantenir una distancia prudencial ha estat un principi bàsic de vida, com no, també ens ha arribat el contagi. El cas és que la mare es va trencar un braç al caure a casa i la van haver d’ operar, i tot té el seu risc. Entrar i sortir de la hospital va fer que ella i jo acabéssim donant positiu: ella asimptomàtica, jo símptomes lleus. Aviat, però, el meu marit i la meva filla també han donat positiu. El meu marit fins hi tot ha hagut d’estar uns dies per prevenció, hospitalitzat. Voldria dir que malgrat les dificultats la gestió del CAP i de l’hospital ha estat per part dels professionals correctíssima.\nHi ha dos elements que m’han fet pensar mes enllà del moment estrany que vivim, per una banda la pregunta interior i personal: Com m’he pogut infectar? Es gairebé com un petit retret, malgrat jo mateixa he fet mil vegades la reflexió a totes les persones amb qui treballo i comparteixo gestió, tots ens podem infectar, que no és pecat! Ara ,sense ni adonar-me, m’ho pregunto a mi mateixa. És com si amb tanta saturació de notícies i seguiment de la Covid, et sents responsable.\nL’altra element és: realment en qui confies? De nou en el silenci i a vegades soledat del confinament, escoltant les notícies, i coneixent d’a prop les dificultats que moltes persones estan tenint per seguir endavant en les seves feines, especialment sectors on s’ha paralitzat completament l’activitat o de persones que ja venen de la pobresa energètica. Veient com la gestió política i administrativa és molt precària i que fins i tot els “experts” no sempre estan d’acord, francament la meva pregunta segueix sent en qui confio, confies?\nCom sempre, torno a la Paraula, i en aquest cas a un dels profetes del Antic Testament, Nahum. Quan estudiava al Seminari vaig fer un tesina sobre aquest profeta que en mig d’un món en destrucció té una paraula de esperança:\nEl Senyor és bondadós,\nés un refugi en el dia de l’aflicció,\ni coneix els qui confien en ell.\nNo se com estàs vivint tu tota aquesta situació, ni com t’afecta, ni en qui confies. Jo prego i espero que el lideratge millori, però només confio en el Senyor.\ncoronavirus, confinament, Espiritualitat, Pensament


42 de 52 i sense Xavier Dalmau | Batiste Forcadell - Setmanari l'Ebre\n42 de 52 i sense Xavier Dalmau\nUna de les dades que em va sorprendre de les darrers eleccions municipals a les Terres de l’Ebre fou la gran quantitat de majories absolutes que es van aconseguir al nostre territori. Concretament, dels 52 municipis, 42 majories absolutes. És a dir, el 80 per cent dels municipis del territori ebrenc estan gestionats per un govern amb majoria absoluta i, en molts de pobles, per no tenir no tenen ni oposició. Un fet digne de ser estudiat i fins i tot diria preocupant.\nI és que, independentment del color de la majoria que governi, sense una veu crítica o opinió diferent que corregeixi la gestió del poder la cosa no pot acabar molt bé. Tot fa pensar que anem cap a un pensament únic, un adoctrinant massiu, on la crítica no té cabuda. Poppers ha mort, el sistema a poc a poc es va degenerant i empobrint.\nSegurament, les noves tecnologies són una part de les causes de l’origen d’aquesta homogeneïtzació del vot cap a una sola llista, en aquest cas per la llista del que exerceixi d’alcalde. De fet, els alcaldes actuals, ara mateix, tenen una facilitat amb les noves tecnologies i amb les xarxes socials d’arribar tots els dies als seus ciutadans, ni que sigui felicitant l’aniversari de cada veí. Un avantatge sobre la resta de l’oposició abismal que tot fa pensar que cada cop aquestes majories absolutes aniran a més, almenys, mentre no hi hagi una crisi econòmica molt forta que provoqui un gran malestar en la societat i com a conseqüència un canvi de vot generalitzat.\nCertament, les regles del joc electoral han canviat i amb les noves tecnologies, els partits polítics de l’oposició hauran de canviar les seves estratègies electorals. Ja no valdrà presentar llistes a corre-cuita, un mes abans de les eleccions, amb un cap de llista de perfil baix i ple de candidatures de persones desconegudes per omplir. El resultat serà simplement que no trauran cap representació i fer el ridícul més espantós.\nPotser una de les coses que les Terres de l’Ebre hauríem de millorar, vist la majoria de candidats presentats en les darreres eleccions municipals, és el nivell dels nostres representants polítics, sigui quina sigui la seva ideologia o el partit que representi. El cert, que independentment de la seva ideologia és inadmissible que el territori perdi representants a l’estil del tortosí Xavier Dalmau. Reconec que els plens de l’Ajuntament de Tortosa, sense ell, no seran el mateix, amb els seus aires d’intel·lectual romàntic, “bonachon” i il·lustrat, de la vella escola, que estima la seva ciutat natal, però també el seu territori. Amb el seu punt àcrata liberal i lliurepensador donava llum amb un territori on les tenebres de les idees ja fan temps que regnen amb tota impunitat. Un territori ebrenc cada cop més carlista, empobrit i on les persones amb idees són apartades del seus càrrecs pel simple fet de pensar i opinar.


Abelardo Estruch Martí, un home al servici de la cultura, per Jesús Estruch i Cucarella - Castelló Notícies\nInici Cultura Abelardo Estruch Martí, un home al servici de la cultura, per Jesús...\nAbelardo Estruch Martí, un home al servici de la cultura, per Jesús Estruch i Cucarella\nAl llarg d’enguany, a causa de la pandèmia, hem perdut part de la història viva del poble de Castelló i de les vivències que a molts de nosaltres ens han contat, perquè els veïns i les veïnes que les sabien eren gent d’una altra generació que havia transmés la seua saviesa fins al moment del seu traspàs. Este escrit, tenint en compte les circumstàncies, va dedicat a tota aquella gent que hem perdut durant la pandèmia i, en especial, a una persona que tenia molta estima per la cultura del nostre poble: em referisc a Abelardo Estruch Martí, més familiarment conegut com el tio Abelardo, qui va faltar ja fa vint anys.\nAbelardo nasqué a Castelló el 15 de febrer de 1915 i era el major de quatre germans. Com la gran majoria de la gent que va viure els primers decennis del segle XX, anà al col·legi a realitzar els estudis primaris i, per falta de recursos econòmics familiars, no va poder continuar amb els estudis de batxillerat, ja que estaven reservats per a l’elit econòmica del poble i de l’Estat espanyol.\nAmb els coneixements tan bàsics que s’aprenien a l’escola primària, va tindre suficient per a poder desenvolupar habilitats de lectura i escriptura, la qual cosa el va influir per a escabussar-se dins del món de la lectura i de la música.\nEscena de la mateixa sarsuela a l’Ideal (1950) (Arxiu fotogràfic de la familia Caldés Bo).\nEste fet suposà que fora conegut per diverses facetes, totes pertanyents al món de la cultura del poble i al nostre Teatre Ideal, ja que formava part de dos grups de teatre que van existir al llarg de la segona meitat del segle XX a Castelló. Estos eres l’Agrupació Artística Teatral i el Grup de Teatre Talia.\nEls dos grups de teatre representen èpoques històriques diferents i, per tant, estils diferents de fer teatre i crear un teixit cultural a Castelló. L’Agrupació Artística, per exemple, representava el tipus de teatre que es feia durant la postguerra i els inicis de la dictadura; i el Talia, que era un grup dels anys seixanta i setanta, era un clar exemple de teatre més compromés amb la societat i amb les reivindicacions dels principis de la democràcia. En ambdós grups de teatre, Abelardo formà part com el membre més important de tots, el regidor d’escena.\nPel que fa a l’Artística, Abelardo s’encarregà de revisar els textos i les obres que s’anaven a interpretar en el poble, així com de passar el text als actors. El teatre suposava una forma diferent de divertiment en un poble eminentment agrícola i sense altra forma d’oci que el cine a finals dels anys 40, la qual cosa provocava que les obres estigueren en cartell durant diverses setmanes.\nD’esta època destaquen la interpretació d’obres clàssiques adaptades com La Regenta, de Leopoldo Alas, «Clarín»; sainets en un valencià dialectal i vulgar com En el pecat va la penitènsia, de Francisco Mínguez; i obres amb acompanyament musical com la sarsuela La Alsaciana, dels mestres Ramos Martín i Jacinto Guerrero. Estes últimes es van interpretar el 2 de maig de 1950 en el marc d’un homenatge al mestre Fayos, en el qual es van recaptar diners per a construir el monument situat a la gran via de Blasco Ibáñez.\nElenc masculí de l’Artística en la sarsuela El asombro de Damasco, representada al Teatre Ideal (1950) (Arxiu fotogràfic de la familia Caldés Bo).\nEn relació amb el Grup de Teatre Talia, Abelardo Estruch assumí les mateixes funcions, però l’estil de les obres de teatre era diferent. Ens trobem a finals dels anys setanta i principis dels anys huitanta, anys en què s’aconseguixen majors drets i llibertats, moment històric que es traslladà al teatre. Açò significa que s’interpretaren més obres en valencià que amb l’Artística, però seguint amb el mateix esperit de congregar el poble a les butaques del Teatre Ideal.\nA banda de ser membre dels grups de teatre esmentats, també treballà com a taquiller i acomodador en l’Ideal quan hi havia programada sessió de cinema. Per moltíssima gent és coneguda esta faceta, ja que era la primera persona a qui veien si volien entrar a la sessió programada.\nTambé, quan hi havia programada un western o pel·lícula de vaquers, la gent asseguda al galliner solia pegar colps amb els peus, imitant el galop dels cavalls. Era, en este moment, quan pujava al galliner amb la llanterna i deia de forma molt amable que cessaren amb els colps.\nAmb tot açò que s’ha contat, no és d’estranyar que l’home respirara cultura per tots els porus de la pell, ja que era un àvid lector i un amant de la música clàssica. Gran part de les seues col·leccions està en mans de familiars i encara disfrutem de la lectura dels seus llibres o del crepiteig dels vinils de música clàssica i de sarsuela.\nAbelardo Estruch Martí (1985) (Arxiu fotogràfic de la familia Estruch Garcia).\nGràcies a ell, gent com mon pare va descobrir llibres com El segon sexe, de Simon de Beauvoir, o artistes com Maria del Mar Bonet i Lluís Llach. Això feu que la seua acció de difondre la cultura estiguera sempre present tant dins com fora de la casa del carrer dels Sants de la Pedra, la casa familiar on va viure fins als últims moments de la seua vida.\nAbelardo faltà el 20 de març de 2001, a 86 anys, després de dedicar-se tota la vida a la cultura d’este poble, sense deixar descendència carnal. No obstant això, els seus nebots i els membres dels grups de teatre, dels quals formà part, són la seua descendència més important, perquè han sigut les persones que han fet que perdurara en la memòria del poble i de la família al llarg dels anys. El seu bon caràcter i el seu amor a la cultura, en definitiva, han demostrat romandre «immunes» al pas del temps.\nJesús Estruch i Cucarella\nArticle anteriorCoronavirus, la incidència continua disparada a més de 1000, i no és broma!\nArticle següentRecorda que ets pols, i en pols has de tornar, per Eva Remolina\nVespres de sang al palau del Marqués de Sant Josep d’Otos amb Joan Olivares (i a Ca les Senyoretes). El passat diumenge 27 de juny, i...\n‘Fent pinya per l’Alzheimer’ 2018 a Castelló\nLa Biblioteca Municipal ‘Joan Fuster’ de Castelló disposa dels llibres LGBTI...