La CUP presentarà batalla per presidir el Parlament, càrrec al qual també aspira Junts La República\nGerard Gort 24/02/2021\nDolors Sabater i Carles Riera serien els noms amb els que pensa la CUP per a la presidència del parlament.\nLa CUP difícilment entrarà al Govern però ja té decidit fer un pas endavant en el seu compromís institucional i vol presentar batalla per aconseguir la presidència del Parlament, a l’espera que les assemblees obertes de militants que arrenquen aquesta setmana acabin avalant fer aquest pas. Segons indiquen diversos mitjans els negociadors de la CUP, al marge de la discussió programàtica, ja haurien traslladat a ERC aquest propòsit. Votarien a favor de la investidura de Pere Aragonès com a president de la Generalitat i, en contrapartida, demanen als republicans que votin el candidat que la CUP proposi per presidir la cambra. Fins i tot ja haurien posat els noms de Dolors Sabater i Carles Riera sobre la taula. La primera tindria en contra que no ha estat mai diputada i, per tant, Carles Riera podria tenir més punts a favor. Tot i així podria acabar pesant també el component de gènere per equilibrar els dos màxims càrrecs institucionals del país.\nCaldrà veure com avancen aquestes negociacions, atès que depenen de molts factors, tant interns en el si de la mateixa CUP i els seus socis de candidatura, com pel que fa al que hi diguin tant ERC com Junts, a qui per lògica, amb la reedició de l’acord de govern li hauria de correspondre la presidència del Parlament atès que ara la presidència del govern serà per a ERC. La CUP vol batallar per la presidència de la cambra però caldrà veure si és una posició de força inicial i si podria acabar acceptant, per exemple, la primera vicepresidència. Si finalment la CUP assumís la presidència això tindria algunes virtuts, segurament dotaria els anticapitalistes d’un major sentit institucional, reforçaria el Parlament davant d’intromissions i atacs a la seva sobirania i podria servir també per contenir amb duresa l’entrada dels diputats de Vox, que de ben segur intentaran boicotejar l’activitat parlamentària des del minut zero.\nSi la CUP acaba presidint el Parlament i descarta entrar al govern és evident que Junts podria exigir a ERC un major pes en el si de l’executiu, tant quantitatiu com qualitatiu, superior al que hagués tingut amb la presidència del Parlament. Sigui com sigui fonts de Junts asseguren que la negociació encara no es troba en aquesta fase i que de moment no es parla de cadires sinó de com conjugar el 52% de vots independentistes. Junts ha deixat clar que primer cal parlar de “projecte nacional”. I que fins no s’acordi això no es podrà continuar avançant.


Voleu veure un canvi de look excel·lent? Aquest pis del carrer París de Barcelona ens farà reflexionar sobre la importància del disseny d’interiors. Espais pensats per ser viscuts i estar a gust a casa nostra. Aquest lloc és molt especial ja que en ell ens sentim segurs i ens envoltem de les nostres coses. Per tot això ens agrada la filosofia de Arqtua! Arquitectura de marca blanca que desenvolupa projectes íntims i que té com a màxima prioritat connectar amb els clients i les seves necessitats. Fer que algú s’enamori de casa seva és fabulós!\nQuan realitzem una reforma tenim la possibilitat de tornar a repensar l’espai per a un major aprofitament de la llum, optar a una millor distribució, triar nous colors i tonalitats, pensar com dissenyar mobles còmodes i funcionals tenint en compte les nostres necessitats i gustos. Millorar la decoració de la nostra llar fa que tinguem una millor relació amb l’espai i ens sentim més a gust en ell.\nCortina Fusters, ha fet una total intervenció en el projecte que a continuació us mostrarem i que actua com a Showroom de Arqtua! Sens dubte el detall que més m’ha agradat ha estat la cuina. El model SOHO lacat en blanc de Dica em té enamorada però el que m’ha fascinat ha estat una aportació de Cortina Fusters col·locant uns armaris a la part superior d’avet tricapa. La prestatgeria del menjador dissenyada per Bernat Riera aporta el toc diferenciador que li falta a un espai en tonalitats neutres. Hi ha una intervenció subtil col·locant peces fetes amb fusta en acabat natural per tot el pis buscant una calidesa que ens connecti directament amb la natura. La textura de la fusta aporta un plus a un interiorisme en blanc. Un resultat genial que mima cada detall i no deixa indiferent a ningú. Entrem?\nQuè us ha semblat? A mi m’ha encantat!\nA continuació podeu trobar unes dades sobre els productes d’aquest projecte d’interiors\nFusteria decorativa:: Cortina Fusters\nPaviment: Model Mellesime Jerez massís de roure acabat encerat (Distribuït per Cortina Fusters)\nCuina: Dica (Distribuït per Cortina Fusters)\nElectrodomèstics: Bosh (Distribuïts per Cortina Fusters)\nAixeta: Grohe focus


Debat sobre prostitució al carrer i dret a la ciutat: trobar un espai segur pel treball sexual\nEl debat sobre la prostitució al carrer, entès com a lloc de contacte, ha omplert moltes pàgines dels mitjans de comunicació. Professores i professors de diverses universitats van aplegar unes persones expertes per aprofundir en el tema el passat dimecres 13 de setembre a l'Aula Magna de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona.\nglocal | 24/09/2017\nMontse Puig.- Phil Hubbard, professor d’Estudis Urbans del King’s College de Londres. Raúl Susín, professor de Filosofia del Dret de la Universitat de la Rioja. Lorena Garrido professora de Filosofia del Dret de la UAB i membre del Grup Antígona i Janet Mérida membre de l’Assemblea d’Activistes Pro Drets sobre el Treball sexual a Catalunya, formaven la taula d’exposició de plantejaments i de debat.\nHubbard va explicar que durant 50 anys la prostitució era tolerada en barris residencials de classe mitja a Londres; hi havien hagut, enfrontaments, per la proximitat a la Mesquita i per què els veïns els molestava, però no va ser fins al 1997, que el govern de Tony Blair va activar una norma de regeneració dels carrers. Nous habitants, de classe més alta que volen evitar la prostitució al carrer. La policia fa servir mesures revengistes, i es parla de delicte comés per les treballadores sexuals i persones indigents. Llavors opten per traslladar-se a altres barris i/o altres ciutats.\nS’ha perdut el dret que tenien a gaudir de la ciutat determinats col•lectius i a participar en el debat de com s’ha de resoldre. Hubbard està d’acord en allunyar la prostitució de determinats centres, escoles, llocs de culte, però demana el debat de tots per trobar un espai segur pel treball sexual.\nRaúl Susín: La doble moral i l’aparició del populisme\nEl professor de la Universitat de la Rioja analitza la doble vessant de les Ordenances a l’Estat espanyol: “pretenen fer civisme en un aspecte privat, tenen funcions declarades, com posar multes, prohibicions, i altres funcions latents com utilitzar la mediació o la justícia regenerativa que sempre queden fora d’aquesta privatització”.\nSusín aprofundeix en el concepte del triomf individual, que porta l’etiqueta del liberalisme. És un individualisme de sentit anònim que considera les víctimes culpables, no només les putes, també persones alcoholitzades, pidolaires o pobres.\nAquest individualisme social els porta a canviar els drets polítics i socials per la repressió, per desactivar els espais públics. Del contracte social al contracte mercantil, desapareixen les obligacions. Així apareix un populisme penal, que no pertany al dret, un populisme classista i indiferent a les causes socials.\nAquest populisme, afirma Susín afecta a la democràcia ja que produeix odi, revenja,i resulta intimidatori. Serveix de bàlsam tranquil•litzador pel veïnat, i contamina impedint el debat social. S’utilitza l’exclusió com a mesura repressiva.\nLes paraules puta i prostitució són categories polítiques\nLorena Garrido del Grup Antígona declara que volen fer un activisme subversiu amb aquest projecte de recerca sobre l’Ordenança municipal de Barcelona. Reivindica que les paraules puta i prostitució són categories polítiques carregades d’un valor simbòlic i que cal separar els aspectes pejoratius.\nParla de la diferencia que estableix l’Ordenança municipal entre els locals i el carrer, mesures diferents. Més ampla la mirada en els locals encara que no tinguin les normes de seguretat o higiene, mentre es mira amb lupa les dones que exerceixen la prostitució al carrer. Potser el que és pretén es amagar aquest exercici de la prostitució, que no estigui a la vista.\nExplica que de l’assetjament de la policia al carrer Robadors a Barcelona va néixer una Coordinadora que lluita contra l’estigmatizació de les treballadores del sexe.\nLorena Garrido es pregunta perquè són sancionades les prostitutes, perquè estan al carrer, o perquè pacten una retribució amb el client. L’utilitarisme fa fora les treballadores del sexe, pidolaires i persones pobres del carrer. Argumenta que aquesta actitud de foragitar determinats col•lectius atenta contra els Drets Humans.\nTant en la llengua castellana com la catalana el mot “puta“ té un significat despectiu, insultant i masclista, s’aplica a moltes dones siguin a no siguin prostitutes. Les expressions “Et pintes com una puta o et vesteixes com una puta” denoten una forta càrrega de masclisme i menyspreu.\nLa professora Garrido exposa que l’Ordenança tampoc serveix o no és adequada per detectar el tràfic d’éssers humans amb finalitat d’explotació sexual, el que fa es criminalitzar en la persona de les treballadores sexuals que fan una activitat al•legal, fins arriba a dir que no multar a les dones les posa en una categoria infantilitzada.\nJanet Mérida: m’agrada més que em diguin puta que treballadora sexual\nJanet Mérida, a la qual van presentar com activista de la coordinadora de drets per les treballadores sexuals que va néixer fa cinc anys després de l’assetjament del carrer Robadors, ha fet estudis sobre dones i drets i pertany a espais TIC’S. El primer que va dir es que li agrada més que li diguin prostituta o puta que no pas treballadora sexual. Durant més de 20 anys aquesta va ser la seva activitat. Reconeix que l’estigma que pesa sobre elles és molt fort i que estan lluitant per eliminar-lo . Com a grup són joves i els falta molt per aprendre sobre comportaments polítics. Estan més o menys organitzades per zones i es coordinen quan hi ha problemes amb les dones que exerceixen al Camp del Barça, a la Vila Olímpica o a Sant Antoni.\nVa enumerar les avantatges de la prostitució, segons la seva experiència; capacitat per triar client, cobrar per avançat, i això li va representar independència econòmica. Ella havia cotitzat a la Seguretat Social com dona de la neteja. Janet va destacar que les prostitutes crien als seus fills i filles i que els eduquen no com a remats sinó perquè arribin a ser líders. Considera que com a col•lectiu han d’interactuar per no quedar-se marginades..\nFinalment va agrair a totes les associacions que els havien ajudat a prendre consciència: Agència Àbits, Antígona entre d’altres.\nLes exposicions van ser molt interessants per obrir la mentalitat, però com a membres de l’Acadèmia no van aterrar en aportar solucions a les qüestions pràctiques.


La romanització - Història - Les cases d'Alella\nhistoria Prehistòria i història antiga La romanització\nEls romans van arribar a la península Ibèrica en el marc de la segona guerra púnica entre les dues potències de la Mediterrània occidental: Roma i Cartago. L’estiu de l'any 218 aC, Cneu Corneli Escipió va desembarcar a la colònia grega d'Emporion (Empúries) per tallar la rereguarda a l’exèrcit d'Anníbal Barca. S'iniciava d'aquesta forma una conquesta militar que donaria pas a un dels fenòmens més transcendentals per a l'esdevenidor d’aquest territori: la romanització.\nEl domini i la puixança de l'ocupant provocà l'abandonament progressiu, per força o per grat,de la majoria d'oppida al llarg de la segona meitat del segle II aC. La població es va traslladar al pla; un moviment estretament vinculat a un canvi profund en les pautes d’explotació del territori. Els jaciments de Cal Ros de les Cabres i del Bell Resguard, al Masnou, presenten estrats arqueològics d’aquest segle. És en aquests moments, al tombant dels segles II i I aC, que cal situar l’origen de les vil·les, tot i que l’època de plenitud no arribaria fins a tres-cents anys després.\nEls primers estrats de diversos jaciments d'Alella (autopista, Can Serra i Mas Coll) són d’aquesta època. A la vinya de Can Tito Serra hi van aparèixer restes de datació controvertida, però que probablement es podrien enquadrar entre els segles II i I aC.\nDurant la primera meitat del segle I aC es produí l’ocupació definitiva de la plana: els assentaments es van multiplicar i es fundaren les colònies romanes de Baetulo (Badalona) i Iluro (Mataró), que van actuar com a punta de llança en el procés d'assimilació de la població ibèrica. Roma va atorgar als indígenes més influents certs càrrecs administratius, revestint-los del reconeixement social pertinent. A partir de llavors, bona part de la població autòctona va passar a treballar a les grans explotacions agrícoles romanes en concepte de lliberts o treballadors manuals, donant peu a la primera estructuració de la pagesia.\nEl conreu de la vinya es va intensificar durant la segona meitat del segle I aC. L’abundosa producció de la zona es traginava fins a Baetulo, on era envasada en àmfores i exportada per via marítima fins al port de Narbona. D'aquí, i seguint les principals xarxes fluvials, la càrrega abastava els mercats del nord de la Gàl·lia i el limes germànic, en els confins de l'Imperi, o travessava el canal de la Mànega cap a Britània. Al segle I dC, el comerç de vi laietà fou desplaçat d'aquests mercats a causa de la competència gal·la, de manera que hagué d'obrir-se nous horitzons, com ara les tavernes de Roma.\nMapa de localització dels jaciments i troballes romanes al municipi [JMB]\nCap de dona, Alella [APA]\nDeu Lar, Alella [APA]\nBraç i mà, Alella [APA]\nMosaic romà de Cal Ros de les Cabres, El Masnou [MAC]


L'acte es farà a la una del migdia al carrer Ample de la localitat\ndimecres, 27 de març 2019 - 17:32h | Actualitzat a 27/03/2019 17:56h\nAlbano Dante Fachin serà en un acte a Torredembarra aquest dissabte, 30 de març, al migdia. | BaixGaiàDiari.cat\nEl candidat per la circumscripció de Barcelona i cap de files a Catalunya de Front Republicà per a les eleccions generals del proper 28 d'abril, Albano Dante Fachin, serà aquest dissabte, 30 de març, en un acte preelectoral a Torredembarra. Fachin és el cap de cartell de la presentació a les comarques de Tarragona de la plataforma que liderarà als comicis espanyols.\nL'acte es farà al carrer Ample de Torredembarra el proper 30 de març a la una del migdia i, quan acabi, hi ha prevista una paella popular a preu de cinc euros per ració, les reserves de la qual es poden fer al bar La Xeriueta. A Fachin, un dels polítics més mediàtics dels darrers anys a Catalunya després d'haver liderat Podem i haver estat diputat per Catalunya Sí que Es Pot, l'acompanyarà en l'acte Maria Sànchez, candidata número 5 al Congrés dels Diputats per Tarragona.\nQuè és Front Republicà?\nPoble Lliure, Som Alternativa —la formació d'Albano Dante Fachin— i Pirates de Catalunya impulsen la coalició Front Republicà per a les eleccions de 28-A amb l’objectiu de fer una política de «bloqueig» al Congrés en defensa de l’autodeterminació i per «frenar la repressió» a Catalunya.\nEn el manifest fundacional de la coalició es reivindica «bastir un front comú que no cedeixi davant de qualsevol xantatge». Albano Dante Fachín, de Som Alternativaexplicava en la presentació de l'acord, fa uns dies, que la coalició no cedirà al «xantatge» de donar suport a un govern perquè vingui la dreta o la ultradreta. «El PSOE haurà de triar entre la dreta o la democràcia», va sentenciar.\nPer Barcelona, els candidats són Albano Dante Fachin, Mabel Rodríguez, Guillem Fuster, Mireia Caldés i Roger Español, que va perdre la visió d'un ull per l'impacte d'una bala de goma l'1-O. Per Tarragona, els caps de llista són Ferran Reyes i Vicent Pruñonosa.\nUn any de l'app Millorem Torredembarra: el 87% de les queixes rebudes s'han resolt\nTorredembarra eleccions generals 2019


El PS avisa que moltes de les ‘lleis exprés’ que impulsa DA s’hauran de refer més endavant - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl PS avisa que moltes de les ‘lleis exprés’ que impulsa DA s’hauran de refer més endavant\nEls socialdemòcrates lamenten que els taronges hagin optat per limitar el debat i asseguren que això demostra la seva incapacitat per tirar endavant part de les reformes anunciades\n17/11/2018 (17:15 CET)\nEl president del Partit Socialdemòcrata (PS) i líder parlamentari de la formació, Pere López, ha avisat aquest dissabte que molts dels textos que Demòcrates per Andorra (DA) pretén aprovar abans no s’acabi la legislatura tramitant-los per la via d’urgència i fent valer el corró taronja si escau caldrà refer-los posteriorment perquè no hauran estat tractats ni amb la qualitat parlamentària que pertocaria ni amb el necessari “debat ampli”. No obstant això, “pel país i per la ciutadania”, el PS intentarà treballar les iniciatives legislatives exprés el millor possible.\nLa situació generada per DA amb la seva petició de tramitar per la via d’urgència –acceptada divendres per la Sindicatura- tretze projectes i propostes de llei més enllà de les que ja estan en curs ha estat un dels temes centrals de la reunió del comitè directiu del PS que ha tingut lloc aquest dissabte. En la roda de premsa posterior, López ha afirmat que “això demostra la incapacitat dels demòcrates per tirar endavant tota una sèrie de lleis i reformes molt temps anunciades i que no han vist la llum” i ha avisat que, darrere la mesura, hi ha “certa intencionalitat” que passa per la “voluntat d’evitar un debat ampli sobre determinades qüestions”.\nLópez ha acusat DA d’intentar evitar “un debat ampli” sobre determinades qüestions en voler tramitar fins a tretze lleis per la via d’urgència. El també conseller general ha avançat que, malgrat no compartir la decisió dels ‘taronja’, es treballaran els textos “pels ciutadans i pel país” però tenint clar que, si es considera oportú, no hi haurà “límits” per obrir el debat tant en el programa electoral com en la nova legislatura. De fet, ha avançat que això succeirà amb molts dels projectes, ja que no es podran treballar de la forma “més convenient”. Així, ha posat l’exemple de les dues lleis centrades en l’àmbit dels menors i dels infants. Per aquests textos, ha apuntat el parlamentari socialdemòcrata, “caldria un treball legislatiu i fet amb temps”, circumstància que ara no es podrà donar. Sobre aquests i la resta de projectes legislatius, López ha comentat que “ens preocupa la qualitat final i que una part del debat serà pràcticament impossible tenir-lo”.\nMalgrat això, el PS té clar que “fetes aquestes consideracions i crítiques a la manera de fer, evidentment treballarem pels ciutadans i pel país i farem el que sigui possible amb aquests projectes de llei”, especialment amb les que “toquen temàtiques socials i amb una sensibilitat” Això sí, López ha deixat clar que “acabi sent el que acabi sent, no ens limitem cap llibertat ni de cara al programa electoral ni a futures legislatures”. I és que “amb debats amb tan poc temps serà impossible fer una bona feina parlamentària” i, per tant, “molts d’aquests temes s’hauran de tornar a obrir”.\nEl president del PS ha remarcat que l’embús legislatiu actual “no és imputable als consellers de l’oposició” sinó que és conseqüència “d’una incapacitat de qui ens ha governat durant vuit anys amb majoria absoluta”. A més, ha carregat contra DA, ja que “el que representem els grups es mereix molta més consideració” i, en canvi, al seu entendre, “deixar-nos un mes de feina per lleis que han treballat ells durant dos o tres anys és menystenir els partits, el que representen, els electors que ens fan confiança i els ciutadans que viuen al país”.


Troba el teu ateneu!\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Descobriu els Ateneus de Barcelona!\nDescobriu els Ateneus de Barcelona!\nEncara no has trobat el teu ateneu?\nPer Mireia Martínez Data de publicació: diumenge 21 febrer 2016\nSabies quan van aparèixer els ateneus populars a Barcelona? Al segle XIX, en el marc de la Revolució Industrial, aquestes associacions van començar a aparèixer com bolets i, a diferència de les creades a Europa, que difonien la cultura entre els seus associats, és a Catalunya on la vocació d’aquestes institucions té la missió de formar les classes menys benestants, ja que aspiraven a alfabetitzar la població.\nL'Ateneu Flor de Maig compta amb una àmplia oferta de tallers, tant d'iniciació com d'especialització, dividida en tres grups fonamentals.\nEspai de lluita, trobada i compromís nascut al barri de Gràcia l'any 1996.\nQuè fer Tertúlies i lectures El Gòtic


Fernández Díaz acaba la campanya assegurant que l'únic que li importa és el futur de Barcelona\nEl PP ha acabat la campanya electoral a Barcelona amb un míting al pavelló poliesportiu de Can Dragó, en un districte, el de Nou Barris, on el PP va obtenir uns bons resultats en les últimes eleccions. Alberto Fernández Díaz ha recordat els principals punts del seu programa electoral, i ha destacat que per a la seva formació aquestes eleccions només signifiquen una cosa: decidir el futur de Barcelona.\nLa proximitat de les eleccions a la Generalitat, previstes a la tardor, ha marcat la campanya electoral de les municipals tant com el suport del PP a la guerra contra l'Iraq o la crisi del "Prestige". El candidat popular per Barcelona ha criticat la resta de partits per haver-se centrat en aquests missatges en comptes de fer-ho en l'únic que realment es decideix ara, el futur de Barcelona. Davant d'un públic i en un terreny "amic", el districte de Nou Barris, el candidat del PP per Barcelona ha posat punt final a 15 dies de mítings i actes. Ho ha fet recordant els principals punts del programa electoral: menys impostos, més seguretat, una immigració legal i integrada, habitatge accessible a tothom i una política pensada per a les persones i les famílies. Quan el candidat feia ús de la paraula, ha arribat el president del partit, Josep Piqué, que venia de fer un altre míting de tancament, a Girona. Piqué ha explicat als assistents que el seu partit és l'única alternativa real a Catalunya després de 25 anys de repartiment del poder entre socialistes i convergents, i s'ha felicitat per la força amb què el partit ha resistit l'intent de treure'ls de la pista.


Informatiu Balear 2 - 07/12/17 - RTVE.es\nInformatiu Balear 2 - 07/12/17\nEl servei de radioteràpia de l'Hospital Mateu Orfila de Maó començarà a funcionar dilluns que ve.\nPolèmica a Deià per la construcció d'un complex residencial a l'entrada del poble.\nEls ecologistes del GEN demanen que es rectifiqui la llei que permetrà legalitzar projectes urbanístics a Eivissa, entre els quals figuren alguns del Grup Matutes.\nMaria Salom diu que la reforma de la Constitució no s'ha de fer per a premiar aquells que no respecten la legislació vigent i Francina Armengol aposta per l'Estat federal.\nEls mercats són plens de gent que avança les compres de Nadal per evitar l'escalada de preus.\nEl Mallorca cercarà la victòria contra el Badalona després de dues setmanes sense sumar els tres punts.\nver más sobre "Informatiu Balear 2 - 07/12/17" ver menos sobre "Informatiu Balear 2 - 07/12/17"\n> Informatiu Balear 2 - 07/12/17


L'Hospital de Barcelona atén uns 600 pacients de Covid-19 d'Assistència en 50 dies - Regió7\nL'Hospital de Barcelona atén uns 600 pacients de Covid-19 d'Assistència en 50 dies\nEl centre ha augmentat fins a la màxima capacitat el nombre de llits oberts, s'han redissenyat tots els circuits, l'UCI s'ha ampliat i s'han adaptat nou espais\nASSISTÈNCIA SANITÀRIA / MANRESA\n01·06·20 | 10:34\nEquip Unitat 9 de l'Hospital de Barcelona Il·lustració de Montse\nArran de la situació d'emergència sanitària provocada per la pandèmia de la Covid-19, l'Hospital de Barcelona ha atès en 50 dies prop de 600 pacients de Covid-19 d'Assistència Sanitària i les dues entitats han mantingut l'activitat principal i urgent. Ja des d'abans de la declaració de l'estat d'alarma, seguint la previsió epidemiològica, es van adoptar diverses mesures de gestió enfocades a poder absorbir amb garanties el creixent nombre de casos de Covid-19. En coordinació amb els professionals sanitaris i els centres concertats de l'organització, durant aquest període s'ha fet tota la cirurgia urgent i oncològica i, de manera temporal, s'ha suspès la cirurgia programada (incloent-hi l'ambulatòria). També, l'activitat obstètrica i de neonatologia han tingut continuïtat.\nDes del punt de vista de les instal·lacions, a l'Hospital de Barcelona s'ha incrementat fins a la màxima capacitat el nombre de llits oberts, s'han redissenyat tots els circuits del centre (s'ha aïllat els de Covid-19 respecte a la resta), l'UCI s'ha ampliat amb 3 nous espais habilitats dins de l'edifici i s'ha creat una nova sala d'urgències. Alhora, s'ha obert una consulta especial per atendre el personal infectat (amb un índex de recuperació del 100%) i metges i metgesses jubilats han fet tasques d'informació a les famílies dels pacients. Els serveis domiciliaris d'Assistència Sanitària han seguit funcionant amb recursos de telemedicina que, de manera excepcional, han permès habilitar triatges telefònics, informació a distància i videoconsultes.\nCol·laboració amb la salut pública i 6.000 trucades ateses\nEn constant interlocució i cooperació amb el departament de Salut de la Generalitat de Catalunya i amb la resta d'autoritats sanitàries, ja en les primeres fases de la pandèmia, Assistència Sanitària va posar en marxa un protocol específic amb servei gratuït d'atenció telefònica per resoldre dubtes i orientar les persones amb símptomes de Covid-19, assegurades o no de l'entitat; en total, fins a l'inici de la desescalada s'han atès al voltant de 6.000 trucades. També l'Hospital de Barcelona ha assumit cirurgia oncològica i urgent del Parc de Salut Mar i malalts crítics de coronavirus d'altres centres públics, com a mecanisme addicional per destensionar el sistema públic de salut.\nSegons M. Àngels Font, presidenta de SCIAS Hospital de Barcelona, «reinventar-nos en 50 dies és un repte superat amb èxit per la tasca organitzativa de definició i optimització de processos, però sobretot gràcies a l'esforç i la implicació d'uns equips extraordinaris de professionals». En aquest sentit, el personal de l'Hospital de Barcelona ha rebut el reconeixement i homenatge del conjunt de la ciutadania. N'hi ha hagut de tan originals com les espectaculars projeccions de missatges d'ànim sobre la façana de l'edifici, els productes d'alimentació i higiene donats per comerços i empreses de la ciutat o els fidels retrats en aquarel·la que assegurats i assegurades d'Assistència Sanitària han fet a partir de fotografies dels sanitaris.


Saber més respecte al cognom Boyse és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Boyse sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Boyse.\nEl cognom Boyse en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Boyse, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Boyse és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Boyse\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Boyse en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Boyse, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Boyse que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Boyse, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Boyse. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Boyse és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Boyse del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Boyse en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Boyse poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Boyse és un cognom més freqüent, i en quins països Boyse és un cognom insòlit o inexistent.


Records d’un mercat medieval - Inlingua Andorra\nRecords d’un mercat medieval\nL’agost ens va oferir la darrera oportunitat de gaudir d’un estiu que se n’anava de puntetes. Tot i que les nostres vacances ja formen part d’un passat evanescent, tots intentem tenir presents els millors records dels esdeveniments en què hem participat, els llocs que hem visitat o les persones que hem conegut…\nPer tant, avui, parlant d’un record d’estiu, voldria compartir amb vosaltres la vida en un petit poble medieval de França. Fa molt de temps, en aquest petit refugi de pau anomenat Ségur-le-Château, els vescomtes de Llemotges —també vescomtes de Ségur— van crear un petit principat, on el seu darrer hereu, Enric IV, hi va passar només uns dies.\nTornant a temps més recents, els darrers anys del segle XX van ser testimonis d’una intensa activitat en aquest poble, ja que la majoria dels seus habitants i l’alcalde van voler recuperar la vida de l’indret, sobretot a l’estiu, per atraure el turisme. Amb aquest objectiu, van organitzar modestament un mercat el diumenge al matí on es podien comprar productes locals. Un dia fins i tot van transformar tot el poble en un llogaret medieval, amb el seu mercat, les seves cases típiques, el vescomte i la vescomtessa, carros, cavalls… I tothom qui ho volia podia lluir vestits medievals que havia d’idear i crear. L’entusiasme de la gent va donar lloc a un esdeveniment fantàstic.\nEl mercat, que sempre ha tingut lloc a l’esplanada amb ombra que hi ha al costat del riu a tocar del castell, va esdevenir al llarg dels anys un atractiu important per als estrangers, especialment per als turistes holandesos, alemanys i anglesos. Avui dia, el mercat encara se celebra sota els majestuosos plataners seculars i s’ha transformat en un lloc de pícnic els dilluns al vespre. Podeu portar el sopar o comprar menjar local a les diferents parades que hi ha. Tot passejant, podeu triar una truita a la brasa, una mica de formatge de cabra, vi rosat fresc, pa casolà, gelat de maduixa i, fins i tot, batut de gerds, mentre escolteu una bona banda de música. A més a més, quan comença a refrescar i les famílies se’n van cap a casa, és un plaer quedar-s’hi prenent una copa.\nPerò el més destacable de tot plegat és la celebració dels culs noirs. Aquesta raça porcina, que gairebé va desaparèixer dècades enrere, va ser salvada per un home apassionat que, amb altres entusiastes companys, va crear la respectada Confrérie des culs noirs. Per tal de donar a conèixer una carn tan delicada, van establir un dinar medieval on l’estrella és, per descomptat, aquest porc rosat i negre. En aquest dia tan especial, dos grans porcs són cuits a la brasa en una graella al més pur estil Enric IV per satisfer els paladars més exigents de centenars de convidats que han reservat el seu seient amb antelació. A més, el paisatge és tan adequat que, si un cavaller com Godefroy de Montmirail sortís del no-res, ningú no s’estranyaria.\nConfrérie des culs noirs\nTot això, però, enguany només ha estat un record, ja que no s’ha fet res, ni celebració, ni festa ni beguda a última hora sota un cel estrellat… Desapareixeran aquests esdeveniments durant uns quants anys o per sempre? Ningú no ho sap del cert, però esperem que puguem gaudir d’un altre vespre d’estiu sota els grans plataners…\nRony, rony, rony! Som simpàtics, oi?


L’horari del toc de queda a la Comunitat Valenciana és des de les 00.00 fins a les 06.00, però hi ha excepcions\n26/10/2020 - Tania López\nEl toc de queda a la Comunitat Valenciana estarà en vigor, en un primer moment, fins al 9 de desembre. No obstant això, es podrà allargar en funció de quant dure l’estat d’alarma, declarat diumenge passat pel president del Govern, i de les mesures que s’apliquen de manera estatal. Així i tot, aquesta reducció de la mobilitat a la nit tindrà excepcions. A València Extra, t’informem de quines són.\nEn la Comunitat Valenciana, l’horari on queda restringida la mobilitat nocturna s’ha establit des de les 00.00 fins a les 06.00 hores. No obstant això, aquestes són les excepcions del toc de queda:\nDesplaçaments fins al lloc de treball per a aquelles persones amb torn de nit.\nRetorn al lloc de residència després de la jornada laboral.\nAssistència i cura de persones majors, menors, dependents, amb diversitat funcional o especialment vulnerables.\nAssistència a centres hospitalaris o per a l’adquisició de productes farmacèutics o altres béns de primera necessitat.\nAssistència a centres d’atenció veterinària per motius d’urgència.\nProveïment de carburant en gasolineres o estacions de servei quan resulte necessari per a la realització de les activitats descrites anteriorment.\nCauses de força major o situació de necessitat.\nQualsevol altra activitat d’anàloga naturalesa degudament acreditada.\nPer tant, durant aquest període de temps, es permetrà la circulació dels vehicles de transport públic, taxis, vehicles encarregats de la neteja de la via pública o recollida de residus, així com la circulació d’aquells vehicles privats que complisquen amb les excepcions al toc de queda descrites anteriorment.\nLa Comunitat Valenciana va ser de les primeres comunitats autònomes que anunciava la posada en marxa del toc de queda, anticipant-se a la decisió del Govern d’Espanya. Així i tot, després de l’anunci del diumenge del president Pedro Sánchez, la restricció de la mobilitat nocturna s’estableix per tot el país de 23.00 a 06.00 hores, podent les comunitats autònomes modular eixe horari avançant o retardant una hora el seu inici i el seu final.\nL'Hospital de Sagunt registra el primer naixement de l'any en la Comunitat Valenciana\n57 municipis valencians inicien 2021 sense haver tingut cap cas de Covid-19\nValència adjudica la redacció del projecte per a la remodelació del parc Gulliverer\nCatalá: “L'estocada fiscal a l'activitat econòmica de Ribó arriba fins als 55 milions”\ndeu − 2 =


Salvador Gregori: “El PP de Gandia no pot donar lliçons de transparència” - Diari Serpis\nSalvador Gregori: “El PP de Gandia no pot donar lliçons de transparència”\n· El regidor d’Economia respon a les crítiques efectuades pel Partit Popular sobre l’informe de la Sindicatura de Comptes afirmant que “no s’ha amagat cap informació i tenen l’expedient a la seua disposició en la mateixa web de l’ajuntament”\nEl regidor delegat d’Economia i Hisenda, Salvador Gregori, ha respost a les crítiques abocades hui des del Partit Popular sobre un informe publicat recentment per la Sindicatura de Comptes referent a diversos expedients de contractació realitzats per l’Ajuntament de Gandia.\nL’edil ha puntualitzat que “es tracta d’expedients que han sigut remesos fora de temps, o bé no s’han enviat amb la informació corresponent. Però, en cap cas, s’ha volgut amagar cap informació”, i ha recalcat que “tots aquests expedients tenen el vistiplau corresponent dels departaments de Contractació i Serveis Jurídics, així com de la Intervenció municipal”. Gregori també ha afirmat que “en tot cas, estem parlant sempre d’una qüestió tècnica, i són els mateixos funcionaris municipals els que fan els requeriments.\nEl regidor d’Economia ha recordat que aquesta mateixa situació s’ha produït en nombrosos ajuntaments i institucions com la Diputació d’Alacant, presidida per l’actual líder del PP a la Comunitat Valenciana, Carlos Mazón, “on s’han presentat fora de temps nou contractacions i no s’ha enviat la informació corresponent de vint contractacions per valor de 29 milions d’euros”.\nSalvador Gregori ha conclòs que el PP de Gandia, presidit per Víctor Soler, “és el menys indicat per a donar-nos lliçons de transparència, amb quatre anys de govern marcats per l’obscurantisme i irregularitats. Per tant, des de l’actual Govern local no hem amagat res. Prova d’açò és que si volen consultar l’expedient, el tenen a la seua disposició en la mateixa pàgina web de l’ajuntament i, a més, saben perfectament que tenen accés a tot el que demanen i sempre es donen tots els expedients, amb un exercici clar de transparència”.\nArticle anteriorTavernes acull la presentació de l’espectacle musical ‘La clau màgica’ de Trencadís\nArticle següentEl PP de Gandia proposa un programa d’ajudes pel transport dels alumnes d’ensenyament superior


Altres cares del 9-N (Josep Ramoneda)\nAltres cares del 9-N\n4 min. 10/11/2015 19:09 Traduccions: Cat Eng\n1 . EL REREFONS SOBIRANISTA. El segon 9-N ha sigut una jornada històrica que de tan previsible no ha canviat res, llevat que en els pròxims dies no hi hagi algun derrapatge. El Parlament català ha aprovat l’anunci de desconnexió d’Espanya però segueix incapaç d’investir un president. Mas ja s’ha preocupat de deixar clar que en funcions no atendrà cap de les urgències que la declaració proclama. El Constitucional suspendrà el pronunciament. El govern espanyol difícilment tindrà l’oportunitat de fer intervenir els jutges, almenys fins que Catalunya tingui nou govern. I podria ser a la primavera.\nCom se salva la contradicció entre voler sortir d’Espanya i no tenir un govern per fer-ho, ni tan sols un líder que encapçali el procés? En el fons, la declaració de dilluns sembla més destinada a incorporar-se a la llista de documents referencials del sobiranisme que no pas a passar a la història com una via directa a la independència, quan ja quasi tothom accepta que l’estat propi encara queda lluny. De fet, aquest inici de legislatura, carregat de contradiccions, el que realment inaugura és una etapa de reconstrucció del sistema de partits català. En aquesta lògica hi són tots els actors, començant pel president Artur Mas i la seva resistència a fer un pas enrere, malgrat haver de passar per les successives humiliacions que li ha preparat la CUP.\nTothom diu que no vol repetir eleccions, però tothom pensa ja en elles: l’equilibri de forces en el camp sobiranista està en joc. I Esquerra Republicana en aquest moment juga amb avantatge. Abans del 27-S va cometre dos errors: no voler ajornar les eleccions a després de les generals i acceptar la llista única. Aquesta renúncia li dóna ara autoritat. I l’està aprofitant. Mentre Artur Mas i la CUP se la juguen, Esquerra, amb la reputació que sempre que ha calgut s’ha sacrificat per l’objectiu comú, s’ho mira amb la distància del que sap que si algú pren mal seran els altres. Si Mas no és investit serà culpa de la CUP. Si Mas és reelegit, Esquerra es cobrarà els seus bons oficis. I si Mas se’n va a casa, ell serà el principal responsable de la seva caiguda. Esquerra no és culpable ni de la història de Convergència, ni de la bomba d’explosions retardades que és el pujolisme, ni tan sols del fet que Artur Mas no hagi aconseguit mai liderar el procés. Mentre els altres es barallen Esquerra va teixint relacions i ampliant la seva base de relació i influència. Amb noves eleccions o sense és la seva oportunitat per aconseguir l’hegemonia del sobiranisme. I aquesta és la soterrada batalla política del moment a Catalunya, mentre el procés s’emporta tot el soroll i Madrid es posa nerviós.\n2 . LA DEBILITAT MARIANISTA. Suspendre, inhabilitar, destituir, sancionar, cop d’estat, insurrecció: aquestes són algunes de les paraules que hem sentit aquests dies. No és el llenguatge propi d’una crisi política en un país democràtic. Com em deia un empresari que va i ve de Madrid, hi ha més nervis allà que aquí, com si les elits espanyoles es creguessin més el procés independentista que nosaltres. Tenia raó el president Artur Mas quan al discurs d’investidura va parlar de la prepotència, de la miopia política i de l’orgull imperials dels dirigents polítics espanyols. El sol fet que algú vulgui marxar d’Espanya els fereix profundament; per a ells, forma part de l’impensable. Estem, a més, en campanya electoral, i les sobreactuacions estan a l’ordre del dia. Mariano Rajoy vol demostrar que no és un pixa freda com creuen a la FAES. “No em tremolarà el pols”, diu. I afegeix: actuaré “només amb la llei, però amb tota la llei”. “Només amb la llei”: ¿és que en algun moment havia pensat actuar fora de la llei? “Amb tota la llei”: ¿és que a vegades només té en compte una part de la llei? Sigui com sigui, que s’hagi hagut d’arribar a desplegar l’arsenal de les amenaces per afrontar un problema polític plantejat en termes pacífics i democràtics, vist des d’Europa, només pot dur a una pregunta: com s’ha pogut arribar fins aquí? O, si voleu dir-ho d’una altra manera: com ho poden haver fet tan malament? La imatge dels poders espanyols no surt gens ben parada d’aquest episodi.


Comprar Receptor Universal Roger X (03) de Phonak\n> Connectivitat audiòfons>Receptor Universal Roger X (03) de Phonak per adults\nReceptor Universal Roger X (03) de Phonak per adults\nRoger X és un receptor universal en miniatura compatible amb gairebé tots els audiòfons i processadors de paraula d'implants coclears del mercat. Funciona quan es connecta a una càpsula d'àudio o a un transmissor.\nInformació del seu audiòfon\nIntroduïu la marca i model del seu audiòfon *\nEl Roger X és fàcil de programar. No necessita ser aparellat, però els audiòfons requeriran el programa FM. No hi ha configuració mínima i sense cables de connexió a més de tenir un disseny actual i discret.\nEl Receptor Universal Roger X tipus 03 funciona de forma totalment automàtica, no hi ha botons i no hi ha programació prèvia. Els receptors Roger X tipus 03 s'usa amb els transmissors Roger Pen i Roger Clip-On Mic.\nEs poden acoblar als streamers Compilot i Compilot II. La plataforma Roger disposa d'una tecnologia sense fil més robusta i estable que els estàndards del mercat amb tecnologia Bluetooth, proporcionant un major abast i claredat del senyal transmès.\nTingui en compte que els receptors Roger X no són compatibles amb cap generació de:\nQualsevol Transmissor Inspiro o Touchscreen.\nTecnologia sense fil digital Roger.\nMolt petit en grandària i pes.\nCompatible amb pràcticament tots els audiòfons BTE.\nCompatible amb Implants coclears com Cochlear BP100, BP110 Bahas, Cochlear Baha 4 i amb l'implant coclear de Advanced Bionics IConnect.\nEl Roger X és compatible amb els receptors d'àudio estàndard MLxi / MLxS.\nNo es recomana els receptors tipus 3 de Roger X per al seu ús específic amb implants coclears.\nRang: fins a 20m\nConsumo d'energia: 3.2dt.\nNota: Per als processadors Baha 5, els receptors Roger X han d'estar connectats a través del MiniMic 2 +.\nRogerX (02)- Audiopacks\nRoger Pen per a audiòfons\nRoger Pen, un micròfon...\nRoger X és un receptor...\nRoger X és un receptor universal en...


Constitució.Cat » Article 57. Del Ministeri Fiscal\nfebrer 11th, 2015 at 3:37 pm\nArticulo 57.5 El fiscal General de Estado será propuesto por el Presidente de la Generalitat, se someterá su idoneidad a juicio de una comisión de justicia del Parlamento de Cataluña, y su nombramiento sera ratificado por el Parlamento de Cataluña en sesión Plenaria.\nEl fiscal general del Estado cesa en sus funciones con el Gobierno de la Generalitat de Cataluña.\nfebrer 16th, 2015 at 12:17 am\nAl ser una variació (o repetició) de l’estructura del fiscal a l’Estat Espanyol reprodueix els errors.\nPerquè no poden realitzar la investigació?\nperquè em de tenir fiscals? sí tindrem també uns advocats de l’estat.\nM’agrada la figura a França on son cercadors de la justícia i també poden representar a l’estat.\njuliol 22nd, 2015 at 4:43 pm\nEl Fiscal HA d’actuar d’ofici, no només POT, quan al poder polític li roti per reprimir algú.\nPoL Berengueras i Güell\njuliol 26th, 2015 at 10:31 pm\nI no li podriem dir Conselleria?? o es que no hi haurà un Conseller??\nHo dic perquè aixi agafem una mica mes de la nostra història. Ara, només hi hauria Conselleria si hi hagués conseller clar.


On nous Présente\nGITE: ANTIGUA PANADERIA\nHabitació doble tipo Junior Suite de 35 m2.\nRespira Frescura i Presumeix de Detalls.\n« La dona de Napoleon era una veritable pionera coleccionant roses. Junt amb el pintor Redouté ens deixa empremta de la seva gran passió: La rosa.\nUn homenatge a les Roses\nMarie Rose Josèphe Tascher de la Pagerie, coneguda sota el nom de Joséphine de Beauharnais, va néixer el 23 juny 1763 a Trois-Ilets (Martinique), va morir el 29 maig 1814 a Rueil-Malmaison\nNacido en Saint-Hubert (Bèlgica, 10 de juliol de 1759 – Paris, 19 de juny de 1840) va ser un pintor famós per les seves pintures de plantes a l’aquarel·la, especialment de roses. En 1798 troba protecció en Joséphine de Beauharnais, i posteriorment, és anomenat el seu pintor oficial.\nEn 1798 Josefina de Beauharnais, la primera esposa de Napoleó Bonaparte, es va disposar a dissenyar un jardí de palau completament diferent de qualsevol altre al món.\nUna extraordinària col·lecció de gravats de colors botànics de Pere-Josep Redoute i altres artistes en son la herència. En el seu bec, el jardí de Josephine va incloure a més de 250 varietats de plantes, flors exòtiques de l’emperadriu de les Índies Occidentals nativa i espècies rares de Austràlia.\nEns sedueix la chaise longue « Madame Récamier », el toc femini que ens recorda el estil de vida de Joséphine, Emperatriu de França.\nAquamarina, rosa i lila en totes les seves tonalitats.\nDe color terra i groc: simbolitza la solidesa, elements segurs i permanents, però al mateix temps flexible per a canvis i noves idees.\nSabó de roses, sals de bany, espelmes..una sensació … de re-néixer..\nAQUESTA JUNIOR SUITE EN UNA PARAULA:\nSEULEMENT AVEC RÉSERVATION ANTICIPÉE\nVACANCES: 16 d’octobre 2017 jusqu’au 25 d’octubre 2017


General – Pàgina 2 – Ganàpies!\nPedrera de l’Escarnosa, cova Foradada i Montpeó, Calafell\nPublicat el dia 18 de gener de 2022 18 de gener de 2022 by Carme Anguera\nEns hem retrobat una colla de dinou ganàpies per fer la primera sortida de l’any. Malgrat que la pandèmia ens ho està posant difícil, seguim amb […]\nPublicat el dia 19 de desembre de 2021 20 de desembre de 2021 by Carme Anguera\nPublicat el dia 18 de desembre de 2021 by Carme Anguera\nText de la companya Pilar: Després d’unes setmanes de fred i vent, el diumenge dia dotze va despertar-se clar i serè i ens va ajudar molt a passar un matí ben maco. Vam sortir a les vuit de la Rambla i a quarts de nou ja enfilàvem el camí vers l’ermita de Sant Marc documentada […]\nEl camí dels Molins comença al Vendrell i, seguint per la vora de la riera de la Bisbal, arriba a Tomoví, d’on s’extreu bona part de l’aigua que es consumeix al Vendrell. Fins a finals del sXIX o principis del sXX pel camí s’anaven trobant diversos molins fariners que aprofitaven l’aigua que sortia de diverses […]\nEstrenem el curs!\nPublicat el dia 18 d'octubre de 2021 by Carme Anguera\nATENCIÓ GANÀPIES NOTICIA IMPORTANT!!! JA PODEM APUNTAR-NOS PER AQUEST CURS. Lloc: Edifici de l’Eina. Camí Reial 13-17 Dies: Dilluns 18 o dimecres 20 d’octubre. Hora: De 18 a 20 Cost: 40€ per persona (si podeu porteu l’import exacte) Inclou l’assegurança i les despeses de funcionament del grup. Els Ganàpies d’honor 10€ quan ens veiem. GANÀPIES […]\nPublicat el dia 29 d'agost de 2020 by Carme Anguera\nBenvolguts companys i companyes ganàpies, Falta molt poc perquè comenci el curs 20-21, però veient que la pandèmia del COVID-19 no està de cap manera controlada al nostre país, la junta hem decidit no començar fins que no hi hagi una solució definitiva al problema. Us agraïm la vostra comprensió i paciència i us animem […]\nIX Caminada popular d’Aitona\nPublicat el dia 8 de març de 2020 9 de març de 2020 by Carme Anguera\nAmb motiu de la IX Caminada Popular d’Aitona la nostra colla ens hem acostat a aquest poble per passejar pel mig dels arbres fruiters que ara es presenten en tot el seu esplendor. Hem sigut una colla de 52 persones!, quasi tots els ganàpies i molts amics i amigues del grup. La caminada ha estat […]


La producció de tabac va fregar el 2018 els 240.000 quilos, un 9%\nLa producció de tabac va fregar el 2018 els 240.000 quilos, un 9% més que l'any anterior\nLa producció de tabac augmenta un 9,3% el 2018 respecte de l'any anterior. El volum de producció s'ha equiparat al dels anys setanta i vuitanta després d'un fort increment als noranta quan es va arribar a superar el milió de quilos.\nDesprés que el 2017 es registrés una de les pitjors collites, el 2018 es va aconseguir tornar a volums similars als dels últims dotze anys.\nL'any passat la producció total, segons les dades del departament d'Agricultura revisades pel d'Estadística, va augmentar 20.000 quilos respecte del 2017, xifra que representa una variació positiva del 9,3%.\nPer parròquies, Sant Julià de Lòria es manté com a primera productora amb el 33% del total, malgrat un lleuger descens respecte de la producció d'un any enrere.\nOn més va baixar percentualment la producció l'any passat va ser a la Massana, que continua, però, com a segona parròquia en volum de producció. L'increment més espectacular va ser a Encamp, on es va collir un 186% més de tabac que el 2017.\nEl nivell de producció de tabac de l'última dècada es manté més o menys estable, amb unes xifres similars a les dels anys setanta i primers dels vuitanta. L'evolució va arribar al seu punt àlgid el 1997 quan va es va superar el llindar del milió de quilos.\nDes d'aleshores ha anat caient constantment fins als 324.000 quilos de l'any 2000. Des del 2007 ja no ha tornat a superar cap any els 300.000 quilos.


Josep M. Bartomeu i Raül Sanllehí expliquen els detalls del fitxatge de Neymar\nEl president del Barça, Josep M. Bartomeu, i el director executiu, Raül Sanllehí, han explicat els detalls del fitxatge de Neymar. Bartomeu i Sanllehí han desglossat les partides del contracte del brasiler i han mantingut que el fitxatge de Neymar Jr "va costar 57,1 milions d'euros".\n24/01/2014 - 18.29 Actualitzat 09/11/2021 - 12.45\nEl president del Barça, Josep M. Bartomeu, i el director executiu, Raül Sanllehí, han explicat els detalls del fitxatge de Neymar. Bartomeu i Sanllehí han desglossat les partides del contracte del brasiler i han mantingut que el fitxatge de Neymar Jr va costar 57,1 milions d'euros.\nBartomeu ha explicat que la junta "no ha mentit en cap moment", sinó que "hem guardat la confidencialitat". El màxim dirigent blaugrana s'ha disposat, juntament amb Sanllehí, a explicar els detalls del contracte de Neymar perquè "el pare del jugador ha permès al club aixecar la confidencialitat dels contractes, ja que considera injust el que ha passat". Tot i això, han deixat clar que "és la primera i última vegada que publiquem el contracte d'un jugador".\nEls dos dirigents blaugranes han explicat detalladament les xifres del contracte de Neymar Jr i han deixat clar que el cost del traspàs del jugador ha estat de "57,1 euros" i han denunciat les xifres que s'han publicat en alguns mitjans. El cost del fitxatge es desglossa amb "17,1 milions d'euros pel traspàs del Santos F. C. per un jugador que li quedava un any en aquell club" i el "pagament de 40 milions d'euros a N&N (Neymar&Nadine), l'empresa dels pares de Neymar Jr.\nEl cost total de l'operació, en xifres\nEl preu global per tots els conceptes de l'operació és de 130,2 milions d'euros, que seran 132,2 si el crac brasiler és finalista de la Pilota d'Or. Aquest és el desglossament de tots els pagaments als quals s'ha compromès el Barça:\nTotal 132,2 milions euros\nTraspàs 57,1 (40 empreses pare N&N, N&R + 17,1 Santos)\nSalari 5 anys 56,7 (10 avançats + 44 resta sou + 2,7 comissió pare)\nSantos drets jugadors 7,9\nFundació Neymar 2,5\nSeguiments jugadors 2\nSantos (plus extra) 2 (si és finalista de la Pilota d'Or en aquests 5 anys)\nJordi Mestre, nou vicepresident esportiu\nSanllehí explica les xifres del traspàs de Neymar\nLes raons de fons de la dimissió de Rosell\nEls números de Neymar i l'anunci de l'augment salarial de Messi\nEntrevista a Josep Maria Bartomeu, nou president del Barça


La Gasol Foundation i el Bàsquet Girona porten els hàbits saludables al parquet\nEl club d’en Marc Gasol posa en pràctica el projecte ALLEYOOP de promoció d’estils de vida saludable entre més de 100 jugadors/es\n● "Gràcies a ALLEYOOP, els pilars de l'alimentació saludable, el somni i el benestar emocional formaran part dels entrenaments del Bàsquet Girona: aquest és un pas més per fer del club un projecte integral més enllà de l'esport", ha comentat Marc Gasol, president del Bàsquet Girona i cofundador de la Gasol Foundation.\n● Els resultats de la primera edició d'ALLEYOOP demostren que aquest tipus de programes implementats en entitats esportives és una via eficaç per promoure hàbits saludables entre els infants i les seves famílies.\nDimarts, 10 de maig del 2022. El bàsquet va més enllà de l'esport i el Bàsquet Girona n'és un clar exemple. Gràcies a la col·laboració amb la Gasol Foundation -fundació dels germans Pau i Marc Gasol la missió de la qual és prevenir l'obesitat infantil- els equips de la base del club català integraran la promoció d'hàbits de vida saludable als seus entrenaments, a través del projecte ALLEYOOP .\n“Des del Bàsquet Girona volem que el bàsquet sigui una eina amb què millorar la qualitat de vida dels jugadors/es, del cos tècnic i també de les famílies: és a dir, de tota la comunitat educativa”, afirma Marc Gasol, cofundador de la Gasol Foundation i president del Bàsquet Girona. “El projecte ALLEYOOP ens permet fer precisament això: potenciar els quatre pilars dels hàbits de vida saludable (activitat física i esport, alimentació saludable, somni i benestar emocional) de manera natural als entrenaments i continuar construint un món més saludable i sostenible” .\nLa Gasol Foundation va iniciar el projecte ALLEYOOP durant el curs 2020-2021, en què van participar 14 clubs esportius de tot Espanya situats en entorns de vulnerabilitat socioeconòmica. El programa consisteix en una sèrie d'entrenaments, formacions i activitats dirigides a introduir, millorar i potenciar els hàbits saludables a través d'activitats específiques del bàsquet, que s'adapten a les seves dinàmiques. A més, les formacions als/les entrenadors/es i els tallers, materials i continguts dirigits a les famílies aconsegueixen introduir la importància dels hàbits saludables a l'entorn social dels jugadors/es i fer sostenible la intervenció.\nLa metodologia del projecte ALLEYOOP, que inclou els quatre pilars dels hàbits de vida saludable (l'activitat física i l'esport, l'alimentació saludable, el son i el benestar emocional), permet reforçar i millorar de manera holística els estils de vida dels jugadors participants, de l'equip tècnic i de les famílies.\n“Amb ALLEYOOP hem demostrat que les pistes de bàsquet són espais clau per promoure hàbits saludables entre les famílies i, així, prevenir l'obesitat infantil”, ha comentat el Dr. Santi F. Gómez, responsable de Recerca i Programes de la Gasol Foundation. "Després de participar a ALLEYOOP, els nens i nenes milloren els coneixements, l'autoeficàcia, les habilitats i les actituds sobre els hàbits de vida saludable", ha afirmat. Concretament, d'aquests quatre predictors conductuals (palanques per al canvi d'hàbits), hem observat una millora més pronunciada en els coneixements al voltant de l'activitat física (1,35 a una escala d'1 a 10) ia l'alimentació saludable (1 ,01).\nEl Bàsquet Girona, fundat el 2014 com a CEB Marc Gasol, ja va implementar el projecte de la Gasol Foundation COACH+ a les temporades 2017-2018 i 2018-2019, i va participar en la iniciativa Basket4All, que es va celebrar a Fontajau. Des de la seva fundació i sota la presidència de Marc Gasol —cofundador també de la Gasol Foundation— ha mantingut un compromís clar amb la societat més enllà de la pista, i aquesta temporada ha començat a treballar als ODS 7 (Energia sostenible i no contaminant) , 13 (Acció pel clima) i 16 (Pau, justícia i institucions sòlides).\nSegons dades de l'Organització Mundial de la Salut (OMS), l'obesitat infantil és un fenomen que afecta 124 milions de nens i nenes d'entre 5 i 19 anys a tot el món. Concretament a Espanya, 1 de cada 3 menors d'entre 8 i 16 anys pateix excés de pes o obesitat segons l'estudi PASSOS de la Gasol Foundation.\nDavant d'aquesta realitat, la fundació va néixer el 2013 de la mà dels germans Pau i Marc Gasol —jugadors de l'NBA i All Stars— amb l'objectiu de prevenir l'obesitat infantil tant a Espanya com als Estats Units. Amb aquest propòsit, l'entitat, membre de la World Obesity Federation, centra la seva activitat en la posada en marxa de programes i iniciatives de promoció dels hàbits saludables —l'activitat física i l'esport, l'alimentació saludable, el son i el benestar emocional dels menors i les seves famílies—, i ha esdevingut un centre referent en la lluita contra aquesta pandèmia i en l'aposta per la investigació científica a l'àrea de la salut infantil.\nEl Bàsquet Girona és un club fundat el 2014 per Marc Gasol i un grup de col·laboradors aferrem a la seva idea de crear una entitat formadora de bàsquet i educadora de valors socials. En aquests vuit anys de vida del club, el Bàsquet Girona segueix creixent any rere any al vessant esportiu, amb un club a la LEB Or i més de vint equips de base, ia la social, involucrant-se en projectes que promouen els hàbits saludables , l'esport i la llengua anglesa entre els alumnes de la demarcació o en entitats que vetllen per la salut del medi ambient.


L’Alcúdia demana un bo social de llum que done protecció real als consumidors vulnerables i acabe amb la probresa energètica – RiberaTV\nL’Alcúdia demana un bo social de llum que done protecció real als consumidors vulnerables i acabe amb la probresa energètica\nEl projecte del Govern deixa fora del bo social al 50% de les persones necessitades\nEl passat plenari de l’Ajuntament de l’Alcúdia aprovà, per unanimitat, una moció de Compromís per l’Alcúdia que considera que el nou bo social presentat pel Govern és injust i insuficient ja que no garanteix un subministrament mínim, no suspèn els talls per impagaments a les famílies que no poden afrontar el rebut de l’electricitat i torna a deixar un instrument tan imprescindible com aquest per pal·liar la pobresa energètica en mans del mercat.\nLa moció aprovada diu que cal actuar sobre el preu de l’electricitat per assegurar un sistema energètic transparent i independent de les fluctuacions del mercat, mentrestant, es mantindrà la vulnerabilitat dels consumidors i no baixaran les xifres alarmants de pobresa energètica que es mantenen al nostre país. Caldria garantir un preu assumible del kilowatt, una reducció dels impostos que graven la factura de la llum, ja que actualment s’està aplicant el 21% d’IVA, i una paralització dels talls de subministrament per impagament, sobretot en aquells mesos amb temperatures extremes, on l’accés a l’electricitat és essencial per preservar la salut de les persones.\nD’altra banda, el descompte proposat tampoc s’aplicarà a la totalitat del consum, sinó que s’estableixen límits segons el tipus de família que accedeixen a ell, de manera que, segons les circumstàncies, poden quedar fora famílies en situacions de necessitat.\nFACUA i altres organitzacions de consumidors s’oposen a aquest sistema perquè està condicionat al funcionament de les tarifes, que depenen directament de les fluctuacions del mercat i, per tant, pot seguir provocant que les famílies vulnerables que s’acullen a aquesta modalitat segueixen sense poder assumir el rebut de la llum. A més, el descompte proposat no s’aplicaria al total del consum, sinó que hi ha límits segons el tipus de família que accedisca, de tal forma que podria deixar fora famílies en situacions de necessitat. I els criteris per accedir a aquest descompte són extremadament restrictius.\nAmb aquesta moció es reclama que la reforma del bo social garantisca que se suspenguen els talls de subministrament a les famílies que no poden pagar el rebut i també que aquest bo no depenga de les fluctuacions del mercat energètic.\nL’ajuntament de l’Alcúdia aprovà, per tant, dirigir-se al Govern d’Espanya amb l’objectiu fonamental de que cap consumidor vulnerable veja interromput els seus subministraments energètics bàsics; incorporant els aspecte expressats en aquesta moció, així com que atenga les al·legacions presentades per distintes organitzacions com Facua\nL’Alcúdia demana un bo social de llum que done protecció real als consumidors vulnerables i acabe amb la probresa energètica added by Ribera Televisió on 5 juliol, 2017


Joan Roca: 90 ANYS\nQuan el 12 d’abril de 1931, Lluís Companys va proclamar la República Catalana des del balcó de l’Ajuntament de Barcelona, n’hi havia molts que pensaven que acabava de “marcar-se un farol” (ho sento per no haver trobat equivalent correcte en català) i que la resposta des de la centralitat de l’estat seria contundent i tràgica. Però en Macià no va voler ser menys i va fer el mateix des del balcó de la Diputació de Barcelona el dia 14 d’abril. Els avalaven, simplement, els resultats d’unes eleccions municipals que van voler convertir en plebiscitàries, i tothom temia la repressió consegüent de l’exèrcit espanyol. Però vet aquí que, com que els republicans havien guanyat a la majoria de les grans ciutats de l’estat i en “Cametes” (Alfons XIII) no se sentia prou recolzat per l’exèrcit, el rei va fotre el camp amb la cua entre cames i el mateix 14 d’abril Niceto Alcalá-Zamora va declarar la República Espanyola des del balcó del Ministeri de Governació.\nLa nostra república va durar ben poc perquè al cap de tres dies tres ministres del govern provisional de Madrid (Marcelino Domingo, Luís Nicolau d’Olwer i Fernando de los Ríos) viatgen a Barcelona i convencen Francesc Macià que faci marxa enrere i accepti la bona voluntat del govern central que es compromet a restaurar la Generalitat de Catalunya i acceptar l’Estatut d’Autonomia que s’aprovi al nostre país. L’estatut de Núria (1932), aprovat en referèndum, va ser “ribotat” per les Corts Espanyoles (perquè vegeu que la història sempre es repeteix) abans d’aprovar-lo definitivament.\nPerò quedem-nos amb el “farol” de Lluís Companys. Quina casualitat que tants anys després (2017) hi hagués algú (Carles Puigdemont) que volgués tornar a anar de “farol”! Suposo que devia voler comprovar si funcionava i l’estat espanyol s’avenia a negociar. I ja en veieu els resultats: ni ha fugit el Borbó, ni s’ha fet efectiva la República Catalana amb què ens van entabanar, ni ens han ofert res de nou que pugui esmorteir els nostres anhels. Només repressió, presó, exili, inhabilitacions, retallades de poder i una submissió cada vegada més evident als designis de la “Corte y Villa”.\nI encara hi ha qui parla d’embats i desbordaments democràtics. Vinga, home! Celebrarem el 90è aniversari d’una realitat, mentre evitem escoltar els cants de sirena que emeten els mediocres polítics actuals que hauríem de decidir-nos a escombrar d’una vegada per totes. Us imagineu els centenars de càrrecs de confiança que en aquests moments pul·lulen per l’administració i que es resisteixen a deixar la poltrona? Jo diria que l’autèntic problema són precisament aquests. Deixo per un altre dia la diferenciació entre “Administració” i “Govern”. Sort en tenim de la primera. De moment.\nPublicat per Joan Roca a 2:52


Temps líric: Benissa i Calp, principis de segle XX; per José Luís Luri « Infobenissa\nLas senyoreta Feliu, a la seua casa de Benissa, davant del piano\nUn segle enrere, els nostres avantpassats estaven exonerats per la providència de l’assetjament i assot de la televisió, la tecnologia punta, els “mass media”, i els conglomerats comercials de la xarxa que hui condicionen el mercat musical com tots els altres. El primer gramòfon no apareix a Calp fins la segona dècada del segle XX, importat per un emigrant local en la seua tornada d’Estats Units.\nLa música omplia la vida quotidiana amb espontaneïtat: durant els seus quefers els llauradors i mariners entonaven antigues melodies de tradició popular quasi de forma inconscient, explicant les seues històries cantades, memòria de la seua gent i tresor de la seua ciència, i els escassos moments d’oci també propiciaven l’ocasió per a la pràctica d’aquestes expressions, sempre ajustades a l’entorn cultural de la comunitat i al status social de l’individu.\nPer a les classes més afavorides els estudis musicals suposaven una distinció, un símbol de condició. Les cases dels rics gaudien de “piano alemany” al saló, amb el qual els xiquets feien els seus primers intents estudiant el manual de solfeig de Don Hilarión Eslava ensinistrats per mestres particulars. Els avanços dels xiquets se celebraven en les vetlades íntimes familiars en les quals no faltava algun avantatjat artista de la localitat.\nManifestació musical popular\nPocs pianos alemanys haurien al Calp de principis del segle XX, per no dir cap, entre les comptades cases que es podien permetre aquest article dins del seu estil de vida. En les classes populars de la nostra població se sentia una vertadera devoció pels instruments de pua, la bandurria o el llaüt, la guitarra, el violí, i per descomptat la dolçaina i el tabal, útils relativament fàcils d’obtindre i que no precisaven d’una àrdua pràctica per al seu domini.\nLa dolçaina que coneixem en l’actualitat, és part de l’herència que la cultura musulmana ha deixat a les nostres terres, i té les mateixes característiques que la xirimita, instrument típic del mateix origen. A més, tots aquests instruments componien el millor acompanyament per als balls i festes populars, (polques, masurques, rigodons), acompanyats en ocasions per banda de música, i sempre vestits els balladors amb la indumentària adequada de l’època.\nFamós nom ostentaven els dolçainers de Callosa d’En Sarrià, habituals en les festes de la comarca, encara que no faltarien a Calp virtuosos xirimiters.\nAlgun tipus d’agrupació devia existir en la nostra vila amb molt comptats instruments. Les de cornetes eren molt usuals i dotaven de gran brillantor les celebracions públiques.\nEl Capità Cabrera i la seua família\nBenissa comptava en 1905 amb una banda uniformada de 45 músics, dirigida per Diego Crespo Ginestar i Eduardo Bordes Crespo; habitual en tot tipus d’esdeveniments del seu veïnatge, entre les seues obres de repertori figuraven fragments de les òperes Cavalleria Rusticana, l’Anell de Ferro, Marxa triomfal d’Aida, o obres sacres com la Missa del mestre Salvador Giner. La primerenca mort de Don Diego va suposar un definitiu revés per a la supervivència de la societat musical.\nEl casino, per falta de teatres o sales a aquesta fi en la majoria dels pobles, era el lloc indicat per a les vetlades musicals a les quals acudien els veïns assíduament a gaudir dels espectacles oferits per artistes locals o de la comarca. En ocasions es condicionaven xicotets auditoris mòbils per a la celebració de curtes temporades líriques a càrrec de modestes companyies ambulants.\nAl mes de Gener de 1905 són dos les companyies de sarsuela que es presenten al poble de Benissa, i no faltarien calpins a les seues representacions en un temps en què el teatre líric espanyol: la sarsuela, alçava vertader furor entre el públic. Els llibrets, d’argument senzill, plantejaven històries amoroses i temes costumistes, en els quals sobreeixia la intervenció dels actors o cantants còmics per sobre de les qualitats vocals dels solistes.\nLa Torre del Capità Cabrera comptava amb un xicotet teatre particular en el qual actuava la companyia del baríton Pablo Cornadó, dirigida pel mestre director Don Joan Fernández. El repertori que presenten durant els seus deu dies d’estada a Benissa incloïa les sarsueles “Tela de Araña”, “Término medio”, “Picio Adam y compañía”, “Gallina Ciega”, “Un pleito”, “Música Clásica”, “Salsa de Aniceta”, “Una vieja”, “Por Asalto”, “Viva mi niña”, “Torear por lo fino”, “La sordera”, y altres.\nAquestes obretes de sarsuela que hui dia ens resultarien infumables, eren representades en lots de dos o tres títols per vetlada, convertint els esdeveniments en jornades interminables. Aquestes companyies líriques s’anunciaven amb molt de rebombori quan eren en realitat molt humils empreses compostes per un grup de coristes d’uns 16 membres dels dos sexes, curtes orquestres que normalment havien de completar-se amb músics de la localitat, i es presentaven amb una senzilla posada en escena.\nEls solistes es doblaven en les diferents cordes per a donar descans als “renombrados y distinguidos divos y prestigiosos tiples”. Així, d’aquestes representacions es va destacar l’actuació de la tiple Virtudes Fernández: “bonita y graciosa señorita, monísima en escena y de voz muy agradable”; o al tenor Francisco Martínez: “muy simpático y que agrada mucho al público”. Amb tot, el resultat de la temporada va ser apoteòsic, a un preu d’entrada que no excediria els deu cèntims. La premsa local així ho testifica:\nEs refereix la crònica al teatret provisional instal·lat a la carretera de Benissa, en el qual actuava la companyia que competia artísticament amb l’emplaçada a la Torre del Capità.\nEl “Coliseo-salón” del Capità Cabrera s’havia convertit en un referent cultural per als molts melòmans locals, suposem que adscrits a la seua ideologia política, i per açò, freqüentment, oferia vetlades musicals, balls de saló i xicotetes representacions teatrals a les quals acudien més d’un centenar de persones. Aquests esdeveniments es presentaven com l’ocasió idònia perquè la seua filla, la senyoreta Sara Cabrera de la Vega, demostrara les seues habilitats al piano interpretant valsos i polques.\nAl març de 1902 acull el seu saló de Villa Amelia les actuacions del “notable pianista” Don Francisco Capó Cabrera i la “eminent bandurrista” xiqueta Remedios Sánchez, “concertistas sumamente aplaudido por la prensa alacantina”. El repertori oferit es va compondre principalment de “fantasies” de molt conegudes òperes.\nEl tenor Cortis, com a Rodolfo de la Bohème\nL’acte es repeteix alguns mesos més tard amb els mateixos intèrprets, als quals se’ls van sumar destacats músics locals, Don Salvador Font Cabrera, Don Eduardo Bordes Ginestar i el violinista Don Melchor Salvador Cardona. Aquestes cròniques de societat arreplegades en les publicacions locals demostren el gust d’aquestes famílies notables per les obres clàssiques, i en plaure de reunió i audició, s’unia la trobada propícia i tracte social amb eminents coreligionaris distingits de pobles veïns. No faltarien a aquests esdeveniments alguns representants liberals calpins d’acomodada condició com Don Felipe Jorro o Don Domingo Marín, amics assidus del Capità.\nTorres Orduña, resident habitual de la seua finca “El Olivar”, també mantindria habituals vetlades musicals per a no ser menys. L’òpera italiana despertava gran devoció, i els escassos cantants de la zona participaven en nombroses “nits líriques” contractats pels rics propietaris de la comarca. Distingida fama ostentaven els tenors Salvador Civera de Pedreguer i Francisco Doménech d’Ondara, formats a Dénia.\nEls dos cantants presentaven un repertori eminentment italià, en el qual destacaven àries de dificultat vocal pertanyents a òperes com Cavalleria Rusticana o Tosca.\nL’estil de cant d’aquesta època difereix molt substancialment de l’actual. La irrupció de l’escola verista en la composició i arguments operístics no havia malmés la tradició belcantista d’èpoques anteriors, procliu a l’efecte d’agilitats i filats. Els cantants interpretaven les obres amb una gran afectació, apegalosos, amb pauses i melindrosos, amanint les peces amb floritures vocals hui inadequades.\nSe sentia una especial predilecció per les veus amb vibrato molt curt –Bernard Shaw escoltant al gran Gayarre afirmava sentir cantar una cabra–. El verisme obrirà les portes a un nou tipus de cant per la demanda d’una major intensitat vocal per a potenciar el dramatisme dels temes i “passar” la veu sobre la forta orquestració.\nA l’agost de 1891 havia nascut a Dénia –tot i que en realitat el part es va produir en alta mar, entre Orà i Altea– el que serà gran tenor històric de la Marina sense parangó, l’anomenat “Piccolo Caruso”, Antonio Cortis. Antonio debutaria l’any 1916, al Teatre Espanyol de Barcelona, interpretant el paper de Cavaradossi de l’òpera Tosca de Puccini, estenent-se en un temps record la seua fama per les seues magnífiques condicions naturals intrínseques, elegància en el cant, color de veu i extensió del registre agut.\nFins la seua mort, esdevinguda a València el 1952, Cortis residirà a la seua vila natal, després d’haver vist el seu nom encapçalant els principals cartells dels temples operístics del món, Civic House de Chicago, Covent Garden londinenc, Colón de Buenos Aires o Scala de Milà.\nPel seu interés hem reproduït aquest article aparegut el 18 de juny de 2016 al blog de José Luís Luri


MIFAS rep 4 subvencions amb càrrec a l’assignació tributària del 0,7% de l’IRPF 2020\nAmb aquests ajuts i al llarg del 2021, MIFAS ha pogut realitzar programes d’interès general adreçats al col·lectiu de persones amb discapacitat física.\nMIFAS ha rebut 4 subvencions per a la gestió i realització de diferents programes, amb càrrec a l’assignació tributària del 0,7% de l’impost sobre la renda de les persones físiques, de l’àmbit de polítiques socials del Departament de Drets Socials de la Generalitat de Catalunya.\nDels quatre projectes subvencionats, dos són per l’Associació i dos per la Fundació. Els projectes subvencionats han estat els següents:\nServei d’Atenció Domiciliària: servei adreçat a aquelles persones que no poden realitzar les activitats de la vida diària per si soles i necessiten ajuda d’una tercera persona. MIFAS gestiona aquest servei des de fa 23 anys, amb l’objectiu de prevenir situacions de risc social o deteriorament de la persona.\nAmpliació territorial del Servei d'Inserció laboral de Mifas, a Barcelona. Amb el finançament d’aquest projecte, des de Fundació MIFAS s’ha pogut contractar una tècnica d'inserció laboral per endegar el servei d’inserció laboral, a les instal·lacions de Basedi. Aquesta persona segueix la mateixa metodologia de treball del servei que s’ofereix des de Girona i té com a objectiu millorar la integració laboral del col.lectiu de persones amb discapacitat fisica, orgànica i/o sensorial a la zona de Barcelona.\nRenovació dels tancaments exteriors del Centre Ocupacional de Riudellots de la Selva: s’han canviat part dels tancaments exteriors del centre, encara d’origen, per millorar l’aïllament tèrmic, incrementant la confortabilitat dels espais, així un major estalvi energètic.\nCondicionament de l’exterior del Centre de Dia i de Recursos Pere Llonch: s’ha realitzat la primera fase, que ha consistit en la col·locació de dues pèrgoles, una a cada banda de la pèrgola instal·lada anteriorment, per tal d’ampliar la zona d’ombra a l’exterior i incrementar les activitats en aquest entorn. També s’han adquirit jardineres i diferent material de jardineria.\nDes de MIFAS remarquem la importància de marcar la casella de “Otros fines sociales” a la declaració de la renta. Un gest que no suposa cap despesa als contribuents i que fa possible la realització d’un munt de projectes adreçats a col·lectius desafavorits.


Acadèmic de número protector, elegit el 24 d'abril de 1991, acceptant aíxí la proposta presentada pels acadèmics de número Francesc Fontbona i de Vallescar, Montserrat Gudiol i Corominas, Enric Jardí i Casany, Josep Roca-Sastre i Moncunill, i Rafael Santos i Torroella. Llegí el seu discurs d'ingrés el 17 de març de 1993, sobre "Art i ciències de la salut". D'ençà de 1997 és el tresorer de la Corporació. L'any 2000 va encarregar l'elaboració de la present pàgina web, de la qual n'és el patrocinador.\nEl Dr. Joan Uriach i Marsal va néixer a Barcelona el 9 de juliol de 1929 en una família de gran tradició farmacèutica. Pertany a la quarta generació del Grupo Uriach S.A., dedicada a l’elaboració de productes farmacèutics. Fundada l’any 1838 i amb seu a Barcelona, actualment n’és el seu president.\nVa estudiar la carrera de farmàcia a la Universitat Central de Barcelona durant el període 1948-1953, obtenint la llicenciatura amb la qualificació d’excel.lent i premi extraordinari. L’any 1954 va seguir els cursets monogràfics per a l’obtenció del títol de Doctor en Farmàcia, aconseguint en les quatre assignatures la qualificació d’excel.lent amb matrícula d’honor. L’any 1965 li va ser atorgat el títol de Doctor per la Universitat de Barcelona. La seva tesi doctoral, llegida el 3 de juny, titulada "Aportación al estudio de soluciones de Nitrofurazona y Furaltadona", obtingué la qualificació d’excel.lent cum laude.\nEls anys 1965 i 1966 gaudí de les beques atorgades pel Consell Superior d’Investigacions Científiques, "Patronato Ramón y Cajal" per a la realització d’estudis sobre "Nitrofuranos". La seva estimació per la indústria farmacèutica el portà a realitzar estudis a l'"Instituto de Estudios Superiores de la Empresa" (IESE) durant el període 1963-1964.\nPer la seva activitat industrial fou nomenat vicepresident de l’Agrupació de Laboratoris Farmacèutics de Barcelona, càrrec que ocupà de l’any 1962 al 1967 i va formar part de la Comissió Organitzadora de les Biennals de la Indústria Farmacèutica.\nMembre fundacional de Farmaindústria, en fou president en dues ocasions i posteriorment passà a formar part de la Comissió de Govern i Junta directiva. Fundà la revista "Ciencia e Industria Farmacéutica".\nDe 1986 a 1988 fou vicepresident del Comité Executiu de l'EFPIA i de 1989 a 1991 vicepresident de FEIQUE.\nEl 23 de febrer de 1968 va ingressar a l’Acadèmia de Doctors del Districte Universitari de Barcelona.\nDel 1966 al 1974 va ser vicepresident segon de l'"Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears", ocupant també el càrrec de president de l'Associació de Farmacologia d’aquesta entitat. També pertany a la "Societat de Farmacotècnia" d'ençà de la seva fundació i des de 1955 és soci numerari de la "Sociedad Farmacéutica del Mediterráneo Latino".\nL’any 1973 va ser ponent de les "I Jornades de la Direcció General de Sanitat dels Laboratoris", celebrades a Madrid. També va ser president nacional del subgrup de Productes Químico-Farmacèutics de l’Agrupació Farmacèutica del Sindicat d’Indústries Químiques.\nÉs membre de l'"Associació Europea de Diabetologia" i de la "Federació Internacional Farmacèutica".\nL’any 1963 el Govern Espanyol li atorgà la "Cruz de la Orden Civil de Sanidad" i l’any 1974 li va ser concedida "la encomienda" amb la placa d’aquesta ordre. El 3 de desembre de 1987 se li va concedir la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.\nEl 30 de novembre de 1971 va llegir el seu discurs com a acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya. El gener de 1976 va ser nomenat vicepresident de l'esmentada institució fins que va finalitzat el seu mandat, l’any 1979.\nL’any 1985 va ser elegit acadèmic de número de la Reial Acadèmia de Medicina de Barcelona i va llegir el seu discurs d’ingrés el 7 de maig de 1987.\nDes de l’any 1987 és acadèmic corresponent de l'"Académie Nationale de Pharmacie de Paris", de l'"Academia Nacional de Ciencias Farmacéuticas de México" -on llegí el seu discurs d’ingrés el juny de 1988-, de la "Real Academia de Medicina de Salamanca". I de l'"Academia Nacional de Medicina del Trabajo de Río de Janeiro" d'ençà de 1993.\nEl 12 de març de 1996 va ingressar com a acadèmic numerari a l'"Academia Iberoamericana de Farmacia de Sevilla".\nEl febrer de 1993 va ser nomenat president del "Consell Social de la Universitat Autònoma de Barcelona", càrrec que ocupà fins el març de 1997.\nDe 1998 a 2002 va formar part del "Consell Assessor per al Desenvolupament Sostenible de Catalunya", depenent de la Conselleria de Medi Ambient.\nEn l'actualitat és Conseller del Departament de Sanitat de la Generalitat de Catalunya.\nTé publicats nombrosos treballs científics a revistes nacionals i estrangeres.


Catalá (PP) denúncia que Ribó "només executa el 19% de les inversions" de l'àrea d'Emergència Climàtica | Valencia Extra\nLa portaveu del PP a l’Ajuntament de València, María José Català, ha denunciat aquest diumenge la “falta d’una estratègia global en el govern de Compromís i PSPV en el consistori” i ha advertit que l’alcalde de València, Joan Ribó, “només ha executat el 19 per cent de les inversions de l’àrea d’Emergència Climàtica, quan té l’Albufera en l’UVI segons la directora del parc natural”.\nLa dirigent del PP de València ha criticat que les inversions de la delegació de Devesa Albufera previstes per a 2019 són “insignificants” ja que “suposen tan sols el 0,51% del total”. “Dels 172 milions pressupostats, 881.473 euros li corresponen a aquesta àrea”, ha asseverat en un comunicat.\nAixí, Català ha anunciat que el grup ‘popular’ demandarà que en l’elaboració dels comptes municipals per a 2020 “s’augmenten les inversions destinades a l’Albufera i el parc natural”.\nLa portaveu municipal del PP ha advertit que “Ribó i els seus regidors han sigut incapaços des de principi d’any d’executar si més no el 24% de les inversions pressupostades (172 milions d’euros) i només han executat el 19% de les inversions vinculades a les delegacions que componen l’àrea d’Ecologia Urbana, Emergència Climàtica i Transició Energètica”. “La seua política mediambiental és només de boca”, ha denunciat.\n“El govern de Ribó ha anat a pitjor enguany pel que fa a l’execució de les inversions. L’octubre de 2018 el percentatge d’execució se situava en el 28%, mentre que enguany està en el 24%. Molt ens temem que al final de l’exercici pressupostari actual no arriben al 50% d’inversions per executar”, ha afegit.\nA més, Català ha ressaltat la “contradicció” que suposa que “el Ple de l’Ajuntament del mes de setembre aprovara que València s’adherira a l’Aliança per l’Emergència Climàtica mentre mancant tres mesos perquè acabe l’any queden més del 75% d’inversions per executar”.\nEn aquest sentit, ha assenyalat que “el PP dóna suport a l’adhesió a l’Aliança, la qual cosa ens porta a exigir al govern municipal que passada de les paraules als fets amb la implementació de polítiques reals de protecció del medi ambient”.