Ho confesso: no em sento còmoda escrivint sobre aspectes dramatúrgics, sobre la meva relació amb el text en els meus processos creatius en aquest cas. Mai no hi havia reflexionat, i ara que ho intento a partir de la premissa proposada hi ha alguna cosa en mi que es resisteix a fer-ho. En certa manera, això em preocupa perquè potser simplement és que no en sé. O que em fa por o mandra, que seria molt pitjor. O potser no em sento legitimada per fer-ho. Però prefereixo pensar que és per algun motiu més profund i més complex. M’adono dolorosament que el meu treball amb el text està fora del meu control. Per una banda, parteixo conscientment de no centrar el meu treball creatiu en el text, pretenc que el text sigui només un material més, perquè no vull que m’esclavitzi, que em freni, i per això a vegades fins i tot el menystinc, sobretot si l’autoria legal és meva (sóc força més respectuosa quan és aliena), converteixo el text en imatges i és a partir d’aquestes que treballo l’escenari, però en fer-ho alhora m’aferro justament al text, potser per por, com si fos un refugi, però amb passió, perquè és allò sòlid que em permet desenvolupar lliurement la creació. Finalment, quan amb perspectiva miro cap a enrere m’adono que, contra la meva voluntat, el text ha esdevingut un element vital en els meus espectacles, la majoria de les vegades no només el punt de partida, sinó la base de tot el meu recorregut creatiu. La veritat és que la meva relació amb l’ús del text és impulsiva, intuïtiva, molt diferent a cada espectacle, i em costa extreure’n conclusions concretes, coherents, racionals i elaborades com sona l’enunciat formulat. En el fons, qualsevol intent de descriure el meu vincle amb el text em sona injust perquè no aconsegueixo reflectir amb paraules la relació de profunda intimitat i submissió que hi estableixo. Només m’atreveixo a dir que m’és impossible imaginar que els textos que he pujat a un escenari tinguin sentit més enllà dels meus espectacles, en tot cas no seria el sentit que els he donat jo i, per tant, deixarien de ser els mateixos textos. I és que, en el fons, me n’apropio de forma despietada sigui quin sigui el seu origen, a partir del moment que jo hi treballo passen a ser meus, i em converteixo jo en la seva autora. Aquesta és la relació real que hi estableixo. Preferències textuals? Cap. Text teatral, contemporani, postmodern… no ho sé, per a mi són etiquetes, paraules buides, que ressonen en alguna banda però no troben un lloc en mi per situar-se. Formen part de la teoria, de l’anàlisi, de la intel·lectualitat, però no formen part de la creació, com dolor, peregrinació, amor, nuesa, fragilitat… Aquest seria en realitat el meu vocabulari.\nNo em puc donar respostes. Crec que em resisteixo a escriure sobre aspectes dramatúrgics perquè és com si d’alguna manera volgués preservar la visceralitat de la creació, i em nego a teoritzar-hi, a definir-ho, encara que a mi mateixa em soni molt ingenu.\nMots clau: creació escènica\nEntrada anteriorL'escriptura que controla Entrada posteriorL'escriptura i l'autoengany


Espais desnonats: Planificació urbanística\nEns fem resó, aquest cop, d'un cas que no afecta directament al medi natural sinó a la qualitat de vida de les persones. A Sils (La Selva) estan acabant de construïr un gran supermercat en un erm. No hi hauria res de particular si no fos per... Perquè ho han fet en un espai, sembla ser, reservat a vivendes amb baixos comercials, sense avisar als veïns i plantificant una lletja nau que de sobte els tapa el sol i la vista. Els veïns estan fent-hi una campanya en contra i denuncien irregularitats urbanístiques.\nMés informació a: http://silsdelaselva.wordpress.com/\nPublicat per L'animal humà a 23:27\nEtiquetes de comentaris: centres comercials, ciutadania, urbanització\nDenunciades constructores de la MAT\nUrbanitzar la muntanya


Obrir convocatòria per a la concessió de subvencions, en règim de concurrència no competitiva, per col·laborar amb sales privades de Catalunya per al suport a l’exhibició d’espectacles d’arts escèniques.\n1. Les empreses teatrals privades domiciliades a l’Estat espanyol o en un estat membre de la Unió Europea o associat a l’Espai Econòmic Europeu, ja siguin persones físiques o jurídiques, que siguin propietàries o titulars de la gestió de sales de teatre ubicades a Catalunya.\n2. Les agrupacions d’empreses que es constitueixin en unions temporals d’empreses (UTE).\n3. Les entitats privades sense finalitat de lucre que gestionin una sala de teatre de titularitat pública de Catalunya que programin exclusivament espectacles d’arts escèniques destinades a públic infantil i juvenil. Queden excloses les entitats privades sense finalitat de lucre que gestionin equipaments públics que tinguin com a destinació ser ateneu o centre cívic.\n1.Per optar a aquestes subvencions, les persones sol·licitants han de complir els requisits i les condicions que determina la base general 3, així com els que s’estableixen a continuació:\na.1) Haver exhibit un mínim de 200 representacions d’arts escèniques de caràcter professional en un mateix teatre de la ciutat de Barcelona, o de 60 representacions en un mateix teatre de les altres localitats de Catalunya durant la temporada de l’any anterior al de concessió de la subvenció.\na.2) En el cas que es produeixi un canvi d’ubicació del teatre dins del període que estableix la base 1.2), s’han d’haver exhibit, en el còmput global de la vella i la nova ubicació, un mínim de 150 representacions d’arts escèniques de caràcter professional en un mateix teatre de la ciutat de Barcelona, o de 45 representacions en un mateix teatre de les altres localitats de Catalunya durant la temporada de l’any anterior al de concessió de la subvenció. En aquest cas, la persona sol·licitant ha d’acreditar la continuïtat del projecte mitjançant el manteniment de la direcció artística i de l’equip tècnic i de gestió.\na.3) En el cas que un percentatge de representacions no inferior al 20% de la programació total de la temporada es destini a noves escenes, s’han d’haver exhibit un mínim de 140 representacions d’arts escèniques de caràcter professional en un mateix teatre de la ciutat de Barcelona, o de 42 representacions en un mateix teatre de les altres localitats de Catalunya durant la temporada de l’any anterior al de concessió de la subvenció. a.4) En el cas que es produeixi un tancament temporal necessari del teatre per causes fortuïtes, no previsibles dins del període que estableix la base 1.2), s’han d’haver exhibit un mínim de 150 representacions d’arts escèniques de caràcter professional en un mateix teatre de la ciutat de Barcelona o de 45 representacions en un mateix teatre de les altres localitats de Catalunya durant la temporada de l’any anterior al de la concessió de la subvenció\nAls efectes d’aquestes bases s’entén per noves escenes els nous llenguatges d’arts escèniques contemporanis que no pertanyen al teatre, la dansa i el circ.\n2. Als efectes dels requisits establerts en la lletra a de la base 3.1, les representacions de dansa, circ i noves escenes computen doble.\nLa dotació màxima de les subvencions previstes en aquesta convocatòria és de 716.500,00 euros.\nEl termini per a la presentació de sol·licituds és de l’1 al 21 de setembre de 2017, ambdós inclosos.\nConvocatòria (DOGC núm. 7428 – 07/08/2017)\nModificació de les bases (DOGC núm. 7419 – 25/07/20187)\nBases reguladores (DOGC núm. 7175 – 02/08/2016)


Finalitzen les obres a la CV-135 entre Càlig i Benicarló | Canal56 Notícies\nInicio Benicarló Finalitzen les obres a la CV-135 entre Càlig i Benicarló\nFinalitzen les obres a la CV-135 en el tram entre Càlig i Benicarló\nFinalitzen les obres a la CV-135 entre Càlig i Benicarló\non: 14/06/2017 En: Benicarló, Càlig, Comarques\nLa Generalitat Valenciana ha finalitzat les obres de seguretat vial a la carretera CV-135 en el tram que va des de Benicarló fins a Càlig. Les feines han consistit en la reparació del traçat des de la Rotonda de Càlig fins al polígon industrial El Collet. Amb el pas de temps l’asfalt estava deteriorat i fins i tot presentava algunes irregularitats que posaven en perill la seguretat dels conductors. D’altra banda, també s’ha eixamplat la carretera, així com millorat la senyalització. En total ha suposat un inversió de 675.000€ que ha assumit de forma íntegra la Generalitat. Durant la visita les obres, l’alcaldessa de Càlig Ernestina Borràs ha agraït la implicació de la Conselleria d’Obres Públiques alhora d’executar les obres complint el compromís que va adquirir al 2015 a l’inici de la legislatura.\nBorràs ha afegit que la millora de la seguretat vial de la carretera entre Càlig i Benicarló suposa un important benefici per als veïns que cada dia circulen ja sigue per motius de feina o oci. Per la seua banda, l’alcaldessa de Benicarló Xaro Miralles, també ha fet una valoració positiva de les obres i ha aprofitat la presència de la consellera d’Obres Públiques Maria José Salvador per traslladar-li algunes reivindicacions. Sobretot ha insistit que el Consell s’ha d’implicar en finançament de l’Estratègia de Desenvolupament Urbà, el pla EDUSI de la Unió Europea que permetrà tasques de millora a la localitat com la remodelació de l’Avinguda Marquès de Benicarló, la regeneració del casc antic o la reconversió del Passeig Ferreres Bretó en zona de vianants.\nLa Consellera Salvador ha fet una valoració positiva de les obres i ha destacat que des de la Generalitat s’han posat en marxa diversos projectes amb inversions reduïdes, però que suposen importants millores per al dia a dia dels veïns, com per exemple l’adequació de la carretera entre Càlig i Benicarló. En este sentit Salvador ha insistit que no és el temps de les grans inversions, sinó que cal fer actuacions concretes, sobretot tot tenint en compte que el 80% del pressupost està hipotecat pels grans projectes que es van heretar de la passada legislatura.\nSalvador s’ha compromès amb l’alcaldessa Miralles ha estudiar la construcció d’una rotonda a l’antiga N-340 per millorar l’accés a la carretera de Càlig i crear una intersecció molt més segura. Ara de moment han finalitzat les obres d’adequació de la carretera CV-135 amb la reparació de l’asfalt i l’eixamplament del traçat per garantir un vial més segur entre els centenars de veïns que cada desplacen per la carretera entre Càlig i Benicarló.\nBenicarló; roda de premsa de la Regidoria de Benestar Social 13-06-2017\nVinaròs, Acord Ciutadà proposa alternatives al pàrquing de Sant Francesc\nCàlig es prepara per celebrar la 7a Fira de Sant Vicent i Dolços Tradicionals


Publicado 17:40 Por Dolors Missio con 0 comentarios\nA mig matí arribàrem al centre “Foyer de la Charité Nôtre Dame de Fàtima” de Remera. Està situat en un lloc meravellós, amb unes vistes al Parc Natural dels Volcans i a sobre del llac Ruhondo. Només uns pocs dies al any poden disposar d ’una visió clara dels volcans. Com sempre, hi havia calitja i només s’intuien els tres més orientals, presidits pel Muhabura de 4127 metres.\nEl lloc era tranquil i espaiós i no vam poder fer gaire soroll perquè hi havia un grup que feia exercicis espirituals. Vam passejar una bona estona pel entorn, presidit per un un “via crucis” i una esvelta imatge de la Mare de Déu de Kibeho. Aquesta Verge es va aparèixer a la població de Kibeho en els anys 1981 a 1989 amb el nom de Verge del Verb.\nA la tarda, vam donar descans als nostres xofers i, guiats per Mn. Joan Casas vam anar a peu a veure una mica el centre de Kigali. Sembla ser que en dos anys ha canviat força: ara ja hi comença a haver-hi hotels, ambaixades i edificis oficials com per exemple la delegació de Nacions Unides.\nVam buscar la biblioteca de Càritas, que és una de les més grans de la capital, Quan la trobàrem, estava tancada fins dilluns. Aprofitàrem uns venedors ambulants per comprar uns mapes de Ruanda i vam tornar a casa xino-xano.\nUns amics de Mn. Canisius i de Mn. Joan ens van convidar a sopar. Ens vam posar els millors vestits i els cotxes ens deixaren a l’hotel restaurant Chez Landon on ja ens esperaven els nostres amfitrions el Sr. Josep i la seva esposa Anne Marie.\nFetes les presentacions, vam entrar i ens ja ens tenien preparat un menjador molt gran, amb la taula ben parada i un estol de cambrers. Encara van anar venint més convidats: el seu germà Athanase, familiars seus i l’Estefania que havia col·laborat, fa anys, amb Mn. Joan a la JOC.\nComençàrem a sopar: primer hi havia uns canapès tipus “montadito”, rotllet de primavera... Després havien preparat en un buffet, unes safates amb el menjar típic de Ruanda: tota mena d’hortalisses: patates, mongetes, pèsols, arròs, pastanaga, plàtans, manyoca ... amb la salsa opcional. També tacs de carn de vaca. Per postres ens van donar macedònia de fruita tropical amb crema calenta.\nMentre sopàvem, va arribar l' Angelina Casanovas, que havia perdut l ’avió el primer dia. La van anar a buscar a l'aeroport els mossèns.\nVam fer una bona sobretaula i cap a les onze ens vam acomiadar i retornàrem al CNP. Era la nit de cap d’ any. I no vam deixar passar l ’oportunitat per cantar les campanades a les portes de les habitacions. Petons i abraçades, sense fred i amb màniga curta.


Hotel Goldrainerhof Laces Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Val Venosta 4, Laces, Laces, Itàlia, 39021 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Goldrainerhof\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Goldrainerhof és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Coldrano. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Coldrano. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets .\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. Sauna, piscina coberta, solàrium, billar, ping pong de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Goldrainerhof la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Coldrano.\nCal que informeu el Hotel Goldrainerhof de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


per Jordi Carné Redactor 07 de juny de 2019 22:11\nPrimer va pagar 50 milions d'euros al Porto per fitxar Militao, un jugador polivalent (pot jugar de migcampista defensiu, lateral i central), potent en el joc aeri i en el cos a cos i hàbil amb la pilota als peus. El segon a arribar, previ pagament de 60 milions d’euros a l’Eintracht Frankfurt, va ser Luka Jovic, un jugador d'àrea, un rematador pur i una assegurança golejadora. Aquest dimecres, el Madrid ha fet oficial el tercer fitxatge blanc d’aquest estiu: Eden Hazard. Encara que, com és habitual, les xifres del traspàs no s’han fet oficials, les informacions dels mitjans de comunicació madrilenys apunten que Florentino Pérez s’ha gastat uns 100 milions d’euros (més variables) en un futbolista que està cridat a convertir-se en el nou líder de la plantilla blanca. El belga firmarà per a les pròximes cinc temporades, fins al 30 de juny del 2024.


Alarma a Cappont per un aparatós incendi en un pis de Jaume II\nActualitzada 19/06/2019 a les 12:41\nVa cremar el mobiliari d’un balcó i va obligar a desallotjar i confinar desenes de veïns\nVídeo de l'incendi en un pis a Lleida\nQuatre dotacions dels Bombers de la Generalitat van treballar ahir a la tarda en l’extinció d’un aparatós incendi en un pis del carrer Jaume II, al barri de Cappont, en el qual cap persona no va resultar ferida, encara que va obligar a desallotjar i confinar alguns veïns preventivament. Els Bombers van rebre a les 17.03 hores l’avís d’un foc en un immoble situat a la primera planta del número 7. La ràpida intervenció va evitar que el foc es propagués a la resta de l’habitatge i a la resta de pisos de l’edifici. L’incendi es va donar per controlat a les 17.21 hores i les flames van calcinar les cadires, la taula i el tendal del balcó. La resta de l’habitatge i de la façana van quedar afectades pel fum, especialment l’habitatge de la planta superior. Durant els treballs d’extinció, en els quals van treballar amb el camió-escala, el carrer va estar tallat al trànsit i els Bombers van comptar amb la col·laboració de Guàrdia Urbana i Mossos d’Esquadra. Per precaució, també es va acordonar la zona.Després d’apagar el foc, extingit a les 17.41 hores, van ventilar l’edifici i també van retirar el tendal de l’immoble per evitar que caigués a la via pública.\nVuit dotacions terrestres i dos helicòtpers van treballar ahir en un incendi que va calcinar cinc hectàrees de cultius de cereal a Alcoletge. El foc es va declarar a les 13.50 hores a la partida Concòrdia. A les 14.43 hores el van donar per controlat i a les 15.15 hores per extingit.Ahir també es va registrar un foc agrícola a la Granadella, que va calcinar bales de palla i llenya. Els Bombers també van actuar en incendis de vegetació agrícola a Rosselló i a Puigverd de Lleida.


per Marta Romera 26/03/2021 19:40h\nEl Tren dels Llacs inicia el servei 3 d'abril | LleidaDiari.cat\nEl Tren dels Llacs tornarà a circular a partir del 3 d'abril i oferirà servei tots els dissabtes fins al 30 d'octubre. Seran, en total, 29 circulacions: 25 del Tren Històric i 4 del Tren Panoràmic. El Tren Històric circularà tots els dissabtes del 3 d'abril al 17 de juliol i des del 21 d'agost fins al 30 d'octubre, excepte festius; mentre que el Tren Panoràmic ho farà els dies 24 i 31 de juliol i 7 i 14 d'agost.\nAquesta temporada s'estrena un nou lloc web que incorpora el servei de venda anticipada de bitllets i que permetrà a les persones usuàries assegurar-se la disponibilitat del trajecte el dia que desitgin fer la seva visita. El viatge en tren es complementa amb l'oferta de diferents visites i activitats coordinades amb el territori que es poden consultar al mateix web del Tren dels Llacs, un servei que s'ofereix en coordinació amb del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida.\nCircula des de Lleida fins a La Pobla de Segur\nSeguint les indicacions de les autoritats sanitàries davant la Covid-19, el Tren dels Llacs adopta totes les mesures i els protocols necessaris per garantir la seguretat durant el trajecte. Així doncs, s'han instal·lat dispensadors de gel hidroalcohòlic, s'ha col·locat senyalització amb les mesures Covid-19 i s'ha reforçat el servei de neteja i desinfecció de les instal·lacions. A més, serà obligatori l'ús de mascareta en tot moment.


(DOGC núm. 3355, de 26-03-2001)\nCapítol I. Disposicions generals Art. 1 a 10\nCapítol II. Característiques de la mediació familiar Art. 11 a 15\nCapítol III. Desenvolupament de la mediació Art. 16 a 22\nCapítol IV. Aspectes de registre i d’organització Art. 23 a 25\nCapítol V. Règim sancionador Art. 26 a 32\n[Aquesta llei ha estat derogada per la Llei 15/2009, del 22 de juliol, de mediació en l'àmbit del dret privat (DOGC núm. 5432, de 30-07-09, p. 60432-60448)]\nSia notori a tots els ciutadans que el Parlament de Catalunya ha aprovat i jo, en nom del Rei i d’acord amb el que estableix l’article 33.2 de l'Estatut d'autonomia de Catalunya, promulgo la següent\nAquesta Llei dóna resposta a l’article 79.2 i a la disposició final tercera de la Llei 9/1998, del 15 de juliol, del Codi de família, i regula la mediació familiar d’acord amb les bases establertes per l’esmentada disposició final i d’acord amb els principis generals que informen la institució de la mediació.\nLa mediació, en general, com a institució complexa, en la mesura que comporta la presència i la intervenció d’una tercera persona, és aplicable a diferents àmbits i consisteix en un mètode de resolució de conflictes que es caracteritza per la intervenció d’una tercera persona imparcial i experta, sigui a iniciativa pròpia de les parts, sigui a indicació d’una autoritat judicial, que té com a objecte ajudar les parts i facilitar-los l’obtenció per elles mateixes d’un acord satisfactori.\nLa mediació familiar, i concretament la modalitat encaminada a la solució extrajudicial dels conflictes matrimonials, aparegué als Estats Units d’Amèrica. A la segona meitat dels anys setanta bona part dels estats de la Unió ja disposaven de serveis de mediació vinculats als tribunals.\nCal cercar la causa determinant de l’extensió ràpida de la mediació familiar en aquell país en l’augment espectacular del nombre de divorcis, amb l’increment consegüent de la litigiositat matrimonial i dels costos processals.\nAquestes mateixes circumstàncies, que es produeixen cada vegada més en molts altres països desenvolupats, han provocat la implantació generalitzada de la mediació familiar, subjecta, naturalment, a diferents característiques i matisacions, però, arreu, amb la mateixa finalitat: la solució extrajudicial de la conflictivitat matrimonial.\nA part de la mediació com a mitjà de solució dels conflictes matrimonials, aquesta Llei dóna una resposta coherent a la institucionalització recent que han assolit les unions estables en el si del dret civil català, arran de la Llei 10/1998, del 15 de juliol, d’unions estables de parella. Aquesta ha comportat el reconeixement de drets i obligacions entre els convivents, els quals poden exigir-los davant els tribunals.\nLa mediació regulada per aquesta Llei pot esdevenir, per tant, un instrument vàlid per a reduir també part de la nova conflictivitat judicial que es pugui derivar de l’aplicació de la Llei d’unions estables de parella, i també per a traslladar a aquest àmbit els efectes beneficiosos que es deriven de l’autocomposició de conflictes que la mediació comporta.\nVal a dir que, si inicialment la mediació es dirigia principalment a la reconciliació de la parella, actualment s’orienta més vers l’assoliment dels acords necessaris per a la regulació de la ruptura, com són els relatius a l’exercici de la potestat, la custòdia dels fills, el règim de visites, els aliments i, si escau, l’atribució de l’habitatge familiar, la pensió compensatòria o els altres aspectes que, d’acord amb la legislació aplicable i les circumstàncies del cas, correspongui de regular.\nA Europa, la mediació familiar ha estat una solució eficaç dels conflictes familiars, tant des del punt de vista de la prevenció com de la resolució d’aquests, aplicada pels països de la Unió Europea més avançats en polítiques socials.\nMolt recentment, el Comitè de Ministres del Consell d’Europa, que ja havia impulsat, anys enrere, en l’àmbit de la família, solucions alternatives a la via judicial, en la Recomanació núm. R (98) I, del 21 de gener de 1998, sobre la mediació familiar, insta els governs dels estats membres a instituir-la o, si és el cas, a vigoritzar la que ja tenen.\nLa dita Recomanació conté una extensa exposició de motius en la qual es formulen una sèrie de principis sobre la mediació que han estat degudament recollits en aquesta Llei. Cal destacar l’atenció especial que ha de tenir la persona mediadora en la qüestió de saber si s’ha produït violència entre les parts o si és possible que es produeixi en el futur.\nLa Llei del divorci del 1981 constitueix el primer referent legal a Espanya que faculta les parts per a pactar els efectes de la seva ruptura i establir el conveni regulador de la separació o divorci, sense derivar la solució cap a la via arbitral o judicial. A més, en el procediment que es tramita de comú acord, es preveu la possibilitat que hi intervingui un sol advocat o advocada, la intervenció del qual, en interès de les dues parts, el revesteix d’un cert caràcter de componedor.\nA Catalunya i el País Basc, la situació és diferent. En aquesta darrera comunitat funciona, des de fa uns anys, un servei de mediació familiar subvencionat pel Govern autònom amb la participació dels serveis socials locals.\nA Catalunya, els equips psicosocials, integrats per psicòlegs i treballadors socials, adscrits als jutjats de família amb la funció d’assessorar l’autoritat judicial, especialment en la presa de decisions relatives als fills menors d’edat, han ampliat aquesta funció amb l’assessorament a les parts en litigi, que continuen tenint, de conformitat amb el Codi de família vigent, la facultat de regular, de comú acord, els efectes de la separació, el divorci o la nul·litat de llur matrimoni.\nD’aquesta manera, ha sorgit de la pràctica i l’experiència acumulada durant uns anys d’assessorament en el doble vessant a l’autoritat judicial i a les persones litigants, un model de mediació familiar que s’aplica a Catalunya amb un resultat positiu.\nAquesta Llei recull i canalitza totes aquestes experiències amb la finalitat d’institucionalitzar, potenciar i estendre a tot Catalunya la mediació familiar, que encaixa perfectament en el nostre ordenament jurídic perquè la mediació familiar retorna a les parts el poder de decisió per a resoldre la crisi del matrimoni o de la unió estable de parella, o les desavinences del pare i la mare en relació amb els fills comuns menors d’edat o discapacitats i els altres conflictes familiars que preveu la Llei en matèria d’aliments i de tutela, en concordança amb el principi d’autonomia de la voluntat, un dels principis generals que informen el dret civil de Catalunya, i afavoreix les solucions pactades, en la línia del pactisme, que constitueix una altra nota característica de la mentalitat i de la concepció jurídica del poble català.\nAmb aquests objectius, la Llei regula els aspectes jurídics fonamentals de la mediació familiar i crea el Centre de Mediació Familiar de Catalunya, que assumeix la responsabilitat de fomentar i organitzar el servei públic d’aquesta activitat, sense el propòsit d’abastar la mediació que es pugui produir al marge de la seva intervenció, amb ple respecte a la voluntat dels ciutadans i a les iniciatives privades que ja han nascut en forma associativa i han assolit una experiència teòrica i pràctica en l’àmbit de la mediació. Regula també la intervenció dels col·legis professionals afectats, i els dóna unes tasques importants en els àmbits de la formació i la capacitació de la persona mediadora mitjançant la possibilitat de creació de serveis de mediació familiars dependents dels mateixos col·legis professionals, com també deontològiques i sancionadores.\nAquesta Llei s’estructura en cinc capítols.\nEl capítol I estableix les disposicions generals que han de regir l’actuació del Centre de Mediació Familiar de Catalunya i dels serveis de mediació familiar dependents dels col·legis professionals o d’aquests mateixos col·legis professionals: les funcions que han de complir; els àmbits d’aplicació de la mediació; les persones legitimades; la titulació i la formació de les persones mediadores, respecte a les quals aquesta Llei opta pel model simple o unipersonal; la naturalesa dels acords, prioritzant l’interès superior dels fills, i els requisits d’accés a la gratuïtat del servei.\nEl capítol II és dedicat a la regulació de les característiques de la mediació familiar: la voluntarietat, la confidencialitat, la imparcialitat i l’assessorament tècnic de què han de disposar les persones mediadores. Les dues primeres característiques garanteixen, respectivament, la llibertat i la intimitat de les parts, i les altres dues garanteixen la qualitat del servei. Finalment, el caràcter personalíssim de la institució manté la coherència amb l’al·ludit retorn a les parts del poder d’assolir per elles mateixes la solució del conflicte.\nEl capítol III regula el desenvolupament de la mediació i n’estableix una tramitació molt simple, que permet limitar-ne la durada i evitar que es pugui utilitzar com un mecanisme dilatori de la separació i el divorci.\nEl capítol IV crea els registres de persones mediadores, que són les úniques que poden exercir la funció de mediació regulada per aquesta Llei.\nEl capítol V estableix el règim sancionador.\nLa Llei conclou amb dues disposicions finals: una, pel que fa a l’habilitació per al desplegament reglamentari que correspongui, i l’altra, sobre l’entrada en vigor.\n1. Aquesta Llei té per objecte regular la mediació familiar com a mesura de suport a la família i com a mètode de resolució de conflictes en els supòsits que recull aquesta Llei, per a evitar l’obertura de procediments judicials de caràcter contenciós i posar fi als ja iniciats o reduir-ne l’abast.\n2. Els col·legis professionals que incorporen les persones que duen a terme mediacions en l’àmbit d’aquesta Llei poden organitzar els seus serveis de mediació familiar.\n1. Es crea el Centre de Mediació Familiar de Catalunya, entitat sense personalitat jurídica pròpia, adscrita al Departament de Justícia, que té per objecte promoure i administrar la mediació regulada per aquesta Llei i facilitar que s’hi pugui accedir.\n2. El Centre de Mediació Familiar de Catalunya és l’encarregat de designar la persona mediadora en les mediacions que se sol·liciten a instàncies de l’autoritat judicial o de les persones interessades.\n3. Les persones interessades també es poden adreçar als serveis de mediació familiar dels col·legis professionals que incorporen els professionals que duen a terme mediacions en l’àmbit d’aquesta Llei.\n4. Els col·legis professionals fan funcions de formació, capacitació de les persones mediadores, i també una funció deontològica i disciplinària respecte als col·legiats que exerceixen la mediació.\n5. Els col·legis professionals han de col·laborar en el foment de la mediació regulada per aquesta Llei.\nFuncions del Centre de Mediació Familiar de Catalunya\nPer a complir el seu objecte, el Centre de Mediació Familiar de Catalunya exerceix les funcions següents:\na) Fomentar i difondre la mediació en l’àmbit familiar establerta per aquesta Llei.\nb) Estudiar les tècniques de mediació familiar.\nc) Gestionar el Registre general de persones mediadores.\nd) Homologar, a l’efecte de la inscripció de les persones mediadores en els registres corresponents, els estudis, els cursos i la formació específica en matèria de mediació.\ne) Designar, si escau, a proposta dels serveis de mediació familiar dels diversos col·legis professionals, la persona mediadora quan no ho fan les parts.\nf) Fer el seguiment de les mediacions i arbitrar la solució de les qüestions organitzatives que se susciten en relació amb el procés de mediació i no formen part de l’objecte sotmès a mediació.\ng) Elaborar propostes i emetre els informes sobre el procés de mediació que, en relació amb les seves funcions, li siguin demanats per la persona titular del Departament.\nh) Elaborar una memòria anual de les activitats dutes a terme pel Centre.\ni) Trametre al col·legi professional corresponent les queixes o les denúncies que es presentin com a conseqüència de les actuacions de les persones mediadores inscrites en els seus registres i fer-ne el seguiment.\nSón funcions dels col·legis professionals que integren els professionals que duen a terme mediacions en l’àmbit d’aquesta Llei:\n1. Portar el Registre de persones mediadores que estiguin col·legiades, declarar-ne la capacitació i comunicar-ne les altes i baixes al Centre de Mediació Familiar de Catalunya.\n2. Proposar al Centre de Mediació Familiar de Catalunya la persona mediadora quan les parts s’adrecin al col·legi professional.\n3. Comunicar al Centre de Mediació Familiar de Catalunya les mesures adoptades com a conseqüència dels expedients disciplinaris que hagin estat incoats a persones mediadores.\n4. Fer el seguiment de les mediacions portades a terme pels col·legiats.\n5. Programar i dur a terme la formació específica en l’àmbit de la mediació.\n6. Col·laborar amb el Centre de Mediació Familiar de Catalunya en el foment i la difusió de la mediació.\n7. Estudiar les tècniques de mediació familiar.\n8. Elaborar propostes i emetre els informes sobre el procés de mediació que, en relació amb les seves funcions, li siguin demanades pel Centre de Mediació Familiar de Catalunya.\n9. Trametre al Centre de Mediació Familiar de Catalunya una memòria anual de les activitats del col·legi professional en l’àmbit de la mediació.\nNaturalesa dels acords\n1. Les qüestions que es poden sotmetre a la mediació familiar, en el marc de les situacions detallades en l’article 5 i, en conseqüència, els acords que s’adoptin, s’han de referir sempre a matèries de dret privat dispositiu susceptibles d’ésser plantejades judicialment.\n2. Els acords que s’adopten, si hi ha fills, han de donar prioritat a l’interès superior i al benestar dels fills i, per consegüent, establir les solucions més apropiades per a tots els aspectes referits a la vida i el desenvolupament de la personalitat dels fills.\n3. En el cas que no hi hagi fills comuns o que siguin majors d’edat o emancipats, s’ha de donar prioritat a l’interès del cònjuge o del membre de la parella més necessitat, en atenció a criteris d’edat, de situació laboral, de salut física i psíquica i de durada de la convivència, de conformitat, en tots els casos, amb el que estableixen el Codi de família i la Llei 10/1998, del 15 de juliol, d’unions estables de parella.\n1. El mediador o mediadora ha d’ésser una persona que exerceixi d’advocat, de psicòleg, de treballador social, d’educador social o de pedagog i que estigui col·legiada en el col·legi professional respectiu.\n2. La condició de mediador o mediadora ha d’ésser declarada d’acord amb l’experiència professional i la formació específica que s’estableixin per reglament.\n1. Les parts que se sotmeten a la mediació familiar han d’acceptar les disposicions i la tramitació establertes per aquesta Llei. També han d’acceptar les tarifes de la mediació, les quals han d’ésser facilitades abans d’iniciar-la, llevat que gaudeixin del dret a la gratuïtat que estableix l’article 9.1.\n2. La mediació es pot convenir abans de la iniciació de les actuacions judicials o en el curs d’aquestes, però en aquest darrer cas han d’haver quedat en suspens a petició d’una de les parts, acceptada per l’altra, o de totes dues parts de comú acord.\n3. Les parts poden designar de comú acord la persona mediadora entre les inscrites en el Registre General del Centre de Mediació Familiar de Catalunya o en els registres de col·legis professionals. Altrament, han d’acceptar la que sigui designada pel Centre.\n4. Ha d’haver transcorregut un any, com a mínim, des que s’hagi donat per acabada una anterior mediació sobre un mateix objecte o que aquesta hagués estat intentada sense acord, per tal que pugui haver-hi una nova mediació, llevat que el Centre de Mediació Familiar de Catalunya apreciï circumstàncies sobrevingudes que aconsellen abans una nova mediació, en especial, per a evitar un greu perjudici dels fills, si són menors o discapacitats.\nSupòsits de gratuïtat de la mediació\n1. La mediació és gratuïta per a les persones que són beneficiàries del dret a l’assistència jurídica gratuïta o que podrien ésser-ho per tal com reuneixen les condicions necessàries i la Comissió d’Assistència Jurídica Gratuïta així els ho reconegui.\n2. La gratuïtat de la mediació s’atribueix individualment, segons la capacitat econòmica de cada part.\n3. La part que no gaudeix del dret a la gratuïtat ha d’abonar la meitat del cost de l’activitat.\nAbast de la mediació\nLa mediació parcial es limita a tractar algunes de les matèries relatives a la custòdia dels fills, a l’exercici de la potestat del pare i de la mare, al règim de visites, a l’ús de l’habitatge familiar o a les econòmiques. Si abasta totes les matèries esmentades es tracta de mediació total.\nCaracterístiques de la mediació familiar\n1. La mediació familiar està basada en el principi de voluntarietat, segons el qual les parts no solament són lliures d’acollir-se o no a la mediació, sinó també de desistir-ne en qualsevol moment.\n2. La persona mediadora també pot donar per acabada la mediació en el moment que apreciï manca de col·laboració en una de les parts o no-respecte de les condicions establertes, i també la pot donar per acabada si el procés esdevé inútil per a la finalitat perseguida, ateses les qüestions sotmeses a la mediació. Aquesta decisió es trasllada al servei corresponent del col·legi professional a què pertany la persona mediadora, el qual, en el termini d’un mes, ratifica l’acabament o demana al Centre de Mediació Familiar de Catalunya una nova designació.\n1. La persona mediadora té el deure de la imparcialitat i, en conseqüència, ha d’ajudar els participants a assolir els acords pertinents sense imposar cap solució ni mesura concreta ni prendre-hi part.\n2. Si en un moment determinat hi ha conflicte d’interessos entre les parts i la persona mediadora, o algun vincle de parentiu per consanguinitat o afinitat fins al quart grau, amistat íntima o enemistat manifesta entre la persona mediadora i una de les parts, la persona mediadora n’ha de declinar la designació. En cas de dubte, la persona mediadora pot demanar un informe al seu col·legi professional.\n3. En cas que es produeixi algun dels supòsits establerts per l’apartat 2 i la persona mediadora no n’hagi declinat la designació, la part pot, en el termini de cinc dies des que té coneixement de la designació de la persona mediadora, recusar-ne el nomenament mitjançant escrit motivat on faci constar les causes de la recusació. Aquest escrit s’ha de presentar davant el Centre de Mediació Familiar de Catalunya.\n1. En la mesura que en el curs de la mediació es pot revelar informació confidencial, la persona mediadora i les parts han de mantenir el deure de confidencialitat en relació amb la informació que s’hi tracti. En compliment d’aquest deure, les parts es comprometen a mantenir-ne el secret i, per tant, renuncien a proposar la persona mediadora com a testimoni en algun procediment que afecti l’objecte de la mediació; també la persona mediadora ha de renunciar a actuar com a perit en els mateixos casos.\n2. Les actes que s’elaboren al llarg del procés de mediació tenen caràcter reservat.\n3. No és subjecta al deure de confidencialitat establert pels apartats 1 i 2 la informació obtinguda en el curs de la mediació que:\na) No és personalitzada i s’utilitza per a finalitats de formació o recerca.\nb) Comporta una amenaça per a la vida o la integritat física o psíquica d’una persona.\n4. En qualsevol cas, la persona mediadora està obligada a informar les autoritats competents de les dades que puguin revelar l’existència d’una amenaça per a la vida o la integritat física o psíquica d’una persona o de fets delictius perseguibles d’ofici.\nSuport a la persona mediadora\nLes persones mediadores poden demanar suport o assessorament al Centre de Mediació Familiar de Catalunya, en els casos o les situacions que requereixen coneixements especialitzats.\nLes parts i la persona mediadora han d’assistir personalment a les reunions de mediació sense que es puguin valer de representants o intermediaris.\nInici de la funció mediadora\n1. La mediació es pot iniciar:\na) A petició d’ambdues parts de comú acord.\nb) A instància d’una de les parts, sempre que l’altra part n’hagi manifestat l’acceptació dins el termini de deu dies des que el Centre l’hagi citat a aquest efecte.\n2. En el cas que el Centre de Mediació Familiar de Catalunya nomeni un mediador o mediadora designat de comú acord per les parts, la notificació del nomenament només s’ha de fer a la persona designada.\n1. La persona mediadora ha de convocar les parts a una primera reunió en la qual els ha d’explicitar el procediment i l’abast de la mediació; en especial, les ha d’informar del dret de qualsevol d’elles de donar per acabada la mediació i del mateix dret que té la persona mediadora si aprecia que es produeixen les circumstàncies que assenyala l’article 11.2.\n2. La persona mediadora ha d’informar les parts de la conveniència de rebre assessorament jurídic durant la mediació i de la necessitat d’intervenció lletrada per tal d’assessorar en la redacció del conveni, si aquest escau.\n3. En la primera reunió, la persona mediadora i les parts han d’acordar les qüestions que cal examinar i han de planificar el desenvolupament de les sessions que poden ésser necessàries.\n1. De la reunió inicial de la mediació familiar, s’estén una acta, en la qual s’expressa la data, la voluntarietat de la participació de les parts i l’acceptació dels deures de confidencialitat establerts per l’article 13. En la mesura que sigui possible, s’identifica l’objecte de la mediació i el nombre de sessions previstes.\n2. L’acta se signa per triplicat, se’n lliura un exemplar a cadascuna de les parts i, un altre exemplar, el conserva la persona mediadora.\nLa persona mediadora al llarg de la seva actuació té el deure fonamental de facilitar un acord voluntari i equitatiu entre les parts i, per tant, ha de:\na) Facilitar la comunicació entre les parts, promoure la comprensió entre elles i ajudar a cercar possibles solucions al conflicte suscitat.\nb) Vetllar perquè les parts prenguin les pròpies decisions i disposin de la informació i l’assessorament suficients perquè assoleixin els acords d’una manera lliure, voluntària i exempta de coaccions.\nc) Fer avinent a les parts la necessitat de vetllar per l’interès superior dels fills menors o discapacitats.\nd) Donar per acabada la mediació davant de qualsevol causa prèvia o sobrevinguda, pròpia o aliena a la persona mediadora, que faci incompatible la continuació del procés de mediació amb les exigències establertes per aquesta Llei. En aquest sentit, la persona mediadora ha de prestar una atenció particular a qualsevol signe de violència domèstica, física o psíquica, entre les parts.\nActa final de la mediació\n1. De la sessió final de la mediació s’estén una acta, en la qual han de constar exclusivament i d’una manera clara i concisa els acords totals o parcials assolits.\n2. Si és impossible d’arribar a cap acord sobre l’objecte total o parcial de la mediació, s’estén una acta en la qual tan sols es fa constar que la mediació ha estat intentada sense efecte.\n3. L’acta se signa tal com estableix l’article 18.2 i se’n lliura un exemplar a cada part que, si escau, traslladen als advocats respectius.\nComunicació de la mediació\n1. L’acord aconseguit mitjançant la mediació pot ésser traslladat pels advocats de les parts al conveni regulador, i pot, així, ésser incorporat al procés judicial en curs o que s’iniciï, per tal d’ésser ratificat i aprovat.\n2. En la mediació feta per indicació de l’autoritat judicial, amb suspensió del curs de les actuacions judicials, la persona mediadora ha de comunicar a l’esmentada autoritat, en el termini màxim de cinc dies de l’acabament de la mediació, si s’ha arribat a un acord o no. En el mateix termini s’ha de lliurar a les parts l’acta final de la mediació.\nAspectes de registre i d’organització\n1. Tant el Centre de Mediació Familiar de Catalunya com els col·legis professionals que incorporen persones mediadores en gestionen els registres. Les persones que compleixen els requisits d’acord amb el que disposa l’article 7 i volen exercir la funció de mediació regulada per aquesta Llei s’han d’inscriure al registre del col·legi professional al qual pertanyen. Els col·legis professionals traslladen les inscripcions al registre del Centre de Mediació Familiar de Catalunya que té inscrits tots els professionals.\n2. Tant el Centre de Mediació Familiar de Catalunya com els col·legis professionals han d’aplicar un criteri de repartiment equitatiu de les mediacions en els casos en què hagin de designar la persona mediadora.\n3. L’estructura i el funcionament dels registres s’han de determinar per reglament.\n1. Les persones que s’acullen a la mediació i no tenen dret a la gratuïtat d’aquesta, regulada per l’article 9, han d’abonar a la persona mediadora, si l’altra part sí que té reconegut aquest dret, la meitat de les tarifes que el Departament de Justícia estableix.\n2. El Centre retribueix les persones mediadores en els supòsits de gratuïtat de la mediació, d’acord amb les tarifes que el Departament de Justícia estableix.\n3. Si cap de les dues persones que s’acullen a la mediació no té dret a la gratuïtat d’aquest servei i s’inicia sense intervenció de l’autoritat judicial, han d’abonar a la persona mediadora els honoraris que pactin a l’inici de la mediació. Els col·legis professionals poden establir uns honoraris orientatius ponderats per la complexitat de la mediació i el temps dedicat. En aquest cas, únicament és d’aplicació el capítol V pel que fa a les persones mediadores, si bé poden acordar que la mediació es desenvolupi d’acord amb els preceptes del capítol III.\nComunicacions al Centre de Mediació Familiar de Catalunya\nLa persona mediadora ha de comunicar al col·legi al qual pertany i al Centre de Mediació Familiar de Catalunya, mitjançant un imprès normalitzat, les dades relatives a cada mediació, als efectes estadístics i de verificació. Aquestes dades, atès que tenen un caràcter personal, han de restar protegides.\nL’incompliment de les obligacions establertes per aquesta Llei, que comporti actuacions o omissions constitutives d’infracció, dóna lloc a les sancions corresponents en cada cas, després de l’expedient contradictori previ.\nFets constitutius d’infracció\nConstitueixen infracció els supòsits següents:\na) Incomplir el deure d’imparcialitat exigible en els termes establerts per l’article 12.\nb) Incomplir el deure de confidencialitat exigible en els termes establerts per l’article 13.\nc) Incomplir els deures establerts per l’article 19.\nd) Incomplir les obligacions establertes per l’article 22.2.\ne) Incomplir les obligacions establertes per l’article 25.\nf) Incomplir el deure de facilitar prèviament les tarifes en els termes establerts per l’article 8.1.\ng) Incomplir el deure de denunciar en els termes establerts per l’article 13.4.\n1. Són infraccions lleus els fets assenyalats en l’article 27 c, d i e que no comporten perjudicis a les parts.\n2. Són infraccions greus els fets assenyalats en l’article 27 a, b, f i g que no comporten perjudicis greus a les parts, i també la reiteració d’una infracció lleu en el termini d’un any. Així mateix, són infraccions greus les assenyalades en l’article 27 c, d i e que comporten perjudicis lleus a les parts.\n3. Són infraccions molt greus els fets assenyalats en l’article 27 a, b i c que comporten perjudicis greus a les parts, i també la reiteració d’una infracció greu en el termini de dos anys.\n4. En tots els casos, les violacions dels deures d’imparcialitat i de confidencialitat tenen sempre, com a mínim, el caràcter d’infracció greu.\na) Per una infracció lleu, amonestació per escrit que es fa constar en l’expedient del registre.\nb) Per una infracció greu, suspensió temporal per a poder actuar com a persona mediadora, d’un mes a un any.\nc) Per una infracció molt greu, suspensió temporal per a poder actuar com a persona mediadora, per un període d’un any i un dia a tres anys, o baixa definitiva del Registre de persones mediadores.\nEl col·legi professional al qual pertany la persona mediadora és l’organisme competent per a iniciar d’ofici o a partir d’una denúncia l’expedient, per a instruir-lo i per a sancionar la persona mediadora d’acord amb els procediments i mitjançant els òrgans que estableixen les seves normes disciplinàries.\nLes persones mediadores han de respectar les normes deontològiques del col·legi professional al qual pertanyen i les que aprovi el Departament de Justícia a proposta dels col·legis afectats o després d’haver-los escoltats.\n1. Tots els actes administratius que dimanen dels òrgans de govern i administratius del Centre de Mediació Familiar de Catalunya poden ésser objecte de recurs d’alçada davant l’òrgan que sigui el superior jeràrquic del que ha dictat l’acte. El recurs extraordinari de revisió es pot interposar davant el conseller o consellera de Justícia en els supòsits regulats en la legislació de procediment administratiu.\n2. La interposició del recurs contenciós administratiu és procedent segons el que estableix la llei d’aquesta jurisdicció.\n3. L’exercici d’accions civils i laborals es regeix per les normes que li són aplicables, i la reclamació prèvia ha d’ésser resolta pel conseller o consellera de Justícia.\n4. Als actes dels òrgans dels col·legis professionals, els és aplicable el règim de recursos establert pels estatuts respectius.\nEstructura territorial del Registre\n1. El Registre de persones mediadores del Centre de Mediació Familiar de Catalunya s’estructura en les demarcacions que corresponen a les delegacions territorials del Departament de Justícia.\n2. S’autoritza el Govern perquè, mitjançant un decret, pugui establir demarcacions més reduïdes que abastin un o diversos partits judicials.\n1. Es faculta el Govern perquè desenvolupi les normes relatives a l’organització, el funcionament i la publicitat del Registre de persones mediadores, a la capacitació de les persones mediadores, al règim de tarifes, a l’establiment dels òrgans sancionadors i les altres normes de desplegament que siguin pertinents.\n2. El Govern ha de desplegar les actuacions que siguin pertinents per a executar aquesta Llei en el termini de sis mesos de l’entrada en vigor.\nAquesta Llei entra en vigor al cap de nou mesos d’haver estat publicada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nPalau de la Generalitat, 15 de març de 2001\nVisites des de 26.3.2001


Actualitat Poders Reporters Sense Fronteres retrata Joan Maria Piqué\nPoders 29/09/2017 11:19\nMés recentment, Piqué se las va tenir a Twitter amb Beatriz Navarro i Claudi Pérez, corresponsals a Brussel·les de La Vanguardia i El País, respectivament. Com recull la darrera edició d'EL TRIANGLE (núm. 1271), Navarro va pronunciar-se a Twitter sobre unes declaracions de Jean-Claude Juncker, a qui havia entrevistat: "El que diu i pensa Juncker és que acceptarien el resultat d'un referèndum legal, no de l'1-O". Quan Piqué va replicar que "el que diu i pensa Juncker és el que Bea Navarro diu que diu i pensa Juncker", la periodista va etzibar-li: "Mira si es pot caure baix... És evident que el que Juncker no diu és el que vosaltres preteneu que diu, que dona suport a l'1-O, pero això és igual, no?". Navarro lamenta, en l'informe de RSF, que Piqué la va assenyalar i va posar en dubte la seva professionalitat. El mateix que va fer quant a la crònica de Claudi Pérez. L'any passat, Dan Hancox, de The Guardian, va descriure Piqué com un troll de Twitter.


"En Blai, la Iseia i el Mataplanetes" aterren a Club Editor de la mà de Claude Ponti | Club Editor\n“En Blai, la Iseia i el Mataplanetes” aterren a Club Editor de la mà de Claude Ponti\nEl llibre tracta el canvi climàtic i la por que genera en les criatures del món d’avui. Interroga les maneres de relacionar-s’hi, d’acceptar-lo i de confrontar-lo, i ho fa des de la veu dels nens, amb una bona dosi d’humor i d’imaginació. Ponti també és un inventor de paraules que casa la poesia amb l’humor; i esdevé així en el perfecte company de les criatures que descobreixen la llengua: que una poma es digui “poma” o “squix” és potser menys important que el plaer de pronunciar-ho.\nÉs un llibre-objecte de proporcions espectaculars (37 cm d’altura per 27 d’amplada) que dona protagonisme al dibuix i al color. Els més petits poden gatejar-hi, els més grans quedaran atrapats en els detalls. Alhora, la virtuositat gràfica i els jocs verbals fan que aquest llibre sigui també recomanable per al públic adult. És un àlbum il·lustrat i també un còmic.\nEn Blai, la Iseia i el Mataplanetes és una faula galàctica escrita i dibuixada durant el confinament per un dels gegants de la literatura infantil. Sortirà el 13 d’octubre en català i en castellà, al mateix temps que les edicions francesa, italiana i alemanya. Embarqueu en el Llampec II i deixeu-vos endur!\nL’autor i el traductor\nClaude Ponti va néixer el 1948 à Lunéville, a l’est de França, d’un pare obrer i d’una mare mestra. Als cinc anys volia ser venedor de formatges i bomber, als sis anys decideix que serà pintor. El 1967 arriba a París. Comença a treballar com a missatger per al diari L’Express, on publicarà els primers dibuixos de premsa, i durant el temps lliure es dedica al gravat, al dibuix i a la pintura. El 1985 neix Adèle, la seva filla. Claude li dedica un llibre i així troba el seu lloc: farà àlbums per a les criatures. El 1986 surt L’album d’Adèle, un llibre gegant d’imatges sense text.\nAdèle creix i comença a parlar, el pare es posa a escriure: en pocs anys es transforma en un dels autors més importants de la literatura francesa. Els seus pollets han marcat més de dues generacions de nens: Ponti ha fet més de setanta àlbums il·lustrats, ha escrit tres novel·les per a adults, ha guanyat trenta premis per la seva obra i ha creat un museu en línia, el Muz (Museu de les Obres dels Nens). La seva obra s’ha traduït a l’alemany, a l’italià, al coreà, al xinès, al japonès, al català i al castellà.\nAdrià Pujol i Cruells és antropòleg, escriptor i traductor. Ha rebut els premis Serra d’Or i Manuel Serrat Crespo per la seva traducció de L’eclipsi, de Georges Pérec.


Dolors i Lolita\n© Dolors i Lolita\nUn breu contratemps em deixà fora de l’acte funeral de la Dolors Sistac. Ella era una de les antigues amistats lleidatanes, i per això em va doldre especialment no acompanyar-la. La parella Farreny-Sistac era palesament un compacte front de batalla en diverses lluites civils i educatives. L’entusiasme comunicatiu del somriure obert de l’Enric es completava amb el posat circumspecte i aparentment sever de la Dolors, que, de fet, amagava una ironia i una presa de distància molt pròpies. La parella va començar molt aviat, de fet van ser presents i acceptats per tots els amics com aquells duos ineluctables de les pel·lícules; amb ella vam ser companys al sisè del batxillerat el 1939, en aquella Lleida plena de ferides de guerra, amb l’Institut a l’Escola del Treball, un hivern sense vidres a la meitat de les finestres i la runa i misèria de postguerra campant arreu. La Dolors era aleshores la Lolita, potser la forma del nom venia del seu Aragó, en tot cas Lola i Lolita s’han donat ben comunament entre nosaltres: jo també era lo Pepe.\nCom que aviat vaig fer amistat amb l’Enric Farreny, em vaig acostumar al fet que aquella condeixebla ja “festegés”, en contrast amb les altres xiquetes del curs, menys feineres i resolutives que no ella en aquest camp. Breu, el prometatge va formalitzar-se força aviat. De Barcelona estant, on vivia des del 1940, jo sostenia correspondència amb en Farreny, i ell, que s’havia criat a la finca dels Macià a Vallmanya i estudiava per lliure, em parlava dels seus progressos i de la Lolita. No me’n vaig adonar que ja els visitava a Lleida en vigílies del casament.\nI en tornar a residir al Ponent el 1960, retrobo la parella, i formem part dels habituals de la revista “Labor” i més endavant del Col·legi Sant Jordi; torno a abandonar la ciutat de Lleida, i l’amistat amb la Dolors continua, dolorosament mancada per la mort de l’Enric. Va ser una escriptora a qui vaig estimular sempre a publicar més, una estudiosa a consciència, doctorada, una feminista amb vocació de singularitzar-se; ja tenia aquest tret quan era la Lolita adolescent. La seva aparició on fos, àdhuc en els darrers anys, se subratllava amb autoritat.\nLa memòria dels anys em pesa. Però el record sedós de les antigues amistats minora feixugueses i desemboira l’esperit.


Octubre de 2014 – a21\nAquestes són les primeres impressions al centre dels nostres alumnes més novells i joves…\n“Aquest institut té fama de ser bo. Els professors són bastant exigents i això m’agrada”.\n“La puntualitat en aquest centre és important”.\n“A totes les classes hi ha un ordinador, pissarra digital i aire condicionat”.\n“L’institut m’està anant molt bé i esper que continuï així, però jo me seguiré esforçant per millorar”.\n“M’ha agradat que hi hagués taquilles per guardar llibres… que poguem participar en l’agenda, així té un un poquet de noltros”, “que hi hagi cafeteria”, “que hi hagi aula de teatre”.\n“La primera impressió en entrar a aquest institut va ser que seria més agradable del que m’esperava”.\n“Els professors m’han parescut molt bons i crec que aprendré molt”.\n“M’agrada l’ambient de la gent. La primera impressió va ser que els professors eren súper durs i va ser tot el contrari, són simpatiquíssims i molt agradables amb tots”.\n“Està tot ben organitzat”.\n“M’agraden els 5 min entre classe i classe perquè pots anar a les taquilles i fer moltes coses”.\n“L’institut és una nova etapa de la vida, perquè són coses noves”.\n“Els tutors són molt amables i t’ajuden en tot el que poden per fer-te sentir millor… Aquest institut és molt bonic, té molts d’anys, però està molt ben conservat, per això el vaig elegir”.\n“El primer dia, quan vaig entrar per la porta, vaig pensar que què feia jo allà, perquè veia la gent molt més alta i amb més orientació… És estrany perquè hem passat de ser els grans de l’escola als petits de l’institut”.\n“Té un ambient familiar, els professors molt amables”.\n“Em va agradar l’ambient, l’acolliment i l’explicació que ens varen donar”.\n“Aquest institut m’encanta!!”\n“Abans ja estava un poc nerviós, perquè la gent sempre deia que era un canvi molt gran i no exageraven gens. Només estar-hi una o dues hores ja és un gran canvi!”\n“Estic a un bon institut a on aprendré molt. I faré molts de deures”.\n“El primer que vaig dir va ser: Mare meva, quanta gent!”\nAquest ha estat el sentiment generalitzat dels nostres alumnes de 1r d’ESO A i B, respectivament. Així i tot, també han compartit amb nosaltres el que no els ha agradat, que bàsicament, es redueix a…\n“El vestidor dels nins està molt pitjor que el de les nines”\n“El bany dels nins no té porta”\n“No m’agrada que les matemàtiques siguin en anglès”.\nI finalment, l’emperò més repetit:\n“Me va impactar que el pati era molt petit”.\nAixí i tot, una alumna afegeix:\n“però em va agradar perquè podies anar d’una punta a l’altra sense cansar-te”. Anam bé, aleshores, ja que la majoria dels problemes s’han pogut arreglar però, per tot allò que no té solució, com és el pati, va bé cercar el costat positiu!\nAra duim quatre setmanes de curs, més o manco. A alguns dels nostres alumnes els poden quedar 144 setmanes de vida escolar a ESO. D’altres, fins i tot podrien arribar a romandre 219 setmanes per acabar el batxillerat; o 256, en el pitjor dels casos…\nEn qualsevol situació que s’estrevengui i per veterans que arribin a ser, tots ells han passat les seves primeres impressions al Joan Alcover en algun moment, amb comentaris plens de bons auguris, que esperam que es complesquin al llarg del curs.\n17/10/2014 /by institut\ninstitut http://a21.cat/wp-content/uploads/2018/10/logo-a21-IES-Joan-Alcover-300x154.png institut2014-10-17 20:28:072014-10-17 20:28:07Primeres impressions\ngeografia i història, IES Joan Alcover\nRelleu de Mallorca\nDurant aquesta darrera setmana a la classe de ”Història i Cultura de les Illes Balears” hem treballat en el projecte d’una maqueta de l’illa de Mallorca, on hem posat, amb plastilina, els torrents, caps, badies, puigs i serralades més importants de la nostra illa. No ens ha costat gens ja que és un treball divertit i hem disfrutat molt fent-lo.\nMagdalena Villalonga, departament de geografia i història\n03/10/2014 /by institut\ninstitut http://a21.cat/wp-content/uploads/2018/10/logo-a21-IES-Joan-Alcover-300x154.png institut2014-10-03 14:01:412014-10-03 14:01:41Relleu de Mallorca


Formación al profesorado | Science Bits\nSuport per a la implementació del model d'ensenyament 5E\nPer facilitar i garantir la immersió del professorat en el model d'ensenyament constructivista de les 5E, així com en l'ús de les TIC a l'aula, Science Bits inclou en la seva oferta sessions de formació professional.\nEl nostre programa de formació ha estat dissenyat pel nostre equip en col•laboració amb desenes d'escoles i pren en consideració les particularitats de cada centre: infraestructura tecnològica, recursos a l'aula, connectivitat, nivell de familiaritat amb les TIC i necessitats específiques.\nUn programa bàsic de formació aborda tres dimensions:\nPedagògica: Immersió en el model constructivista de les 5E.\nPràctica: Bones pràctiques i recomanacions concretes per a la implementació a l'aula.\nTècnica: Funcionalitats tècniques i optimització de recursos.\nDesprés de la formació, un assessor personal de Science Bits és assignat als professors de cada escola, per proporcionar-los un suport continu davant de qualsevol dubte o necessitat que els pugui sorgir en relació a l'ús del programa. Els professors poden contactar amb el seu assessor personal mitjançant email directe (amb resposta garantida en menys de 24 hores), així com concertar trobades de seguiment en persona o per videoconferència.


2 esglésies: la dels núvols i la que toca de peus a terra.\nerdrag | 08 Abril, 2007 21:50\nAvui, diumenge de Pasqua, miro les notícies del vespre a la tele. Parlen de celebracions cristianes i n’ensenyen dues de ben diferents: la ja famosa parròquia de San Carlos Borromeo al madrileny districte de Vallecas, i la també famosa Ciutat del Vaticà.\nMés enllà de les evidents diferències entre ambdues, em pregunto quin problema hi ha en el fet que els capellans connectin amb la gent, vesteixin com la gent i realment prediquin a partir de l’acció.\nLa tele ens ensenya una senyora que diu “Yo no soy creyente, pero en esta iglesia si que creo” (o quelcom similar).\nTot això em fa reflexionar sobre els greus problemes interns que té l’església a la majoria de països del 1r món, i que ha d’afrontar ja si vol sobreviure a mitjà termini. L’església és una institució amb una diferència abismal entre la seva base i la cúpula dirigent. Són nombroses les institucions d’església de base, les entitats, col·lectius, ONG, etc. vinculades a l’església catòlica però que en cap cas es senten identificades amb la conferència episcopal (per exemple).\nSovint surten a la llum exemples del que estic dient: crítiques des de dins del sistema imposat.\nRealment, si tota la gent que formem part, d’una o altra manera, d’aquestes entitats catòliques, ens poguéssim sentir identificats amb el projecte de l’església, aquesta seria una institució forta, moderna, i el que és més important: arrelada al teixit social i compromesa amb l’entorn i la societat, cosa que actualment avui passa molt poc.\nPerquè el que diu el Papa ha de ser la veritat absoluta? No demanem que tothom pensi i reflexioni? Perquè hi ha una litúrgia fixada i poc flexible? No hem d’adaptar la paraula de Jesús a la gent? Perquè la cúpula de l’església pretén fer política? Perquè l’església no és la primera en defensar la separació del públic (estat) i el privat (creences personals)? Perquè l’església es manté lligada al passat i es nega a evolucionar?\nI, finalment, perquè els col·lectius que advoquen per una socialització de l’església són silenciats reiteradament?


Castelló ofereix més de 1.600 places en els programes de la campanya d'animació estival - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’Ajuntament de Castelló ha presentat avui la campanya municipal d’animació de l’estiu 2016 que ofereix més de 1.600 places, la meitat d’elles amb servei de menjador “per a garantir que tots els menors en situació de precarietat material severa rebran almenys un menjar al dia. L’any passat ja vam triplicar el nombre de xiquets i xiquetes ateses i aquest estiu tornem a ampliar el servei fins a arribar a les 760 places”, segons ha anunciat el regidor de Benestar Social, José Luis López. La campanya inclou enguany quatre programes de conciliació o menjador, un més que en l’edició de 2015. Així, repeteixen els programes d’Oci i educació especial; Temps d’esplai i Vine al Pinar i s’incorpora el de Catering i activitats lúdiques i esportives.\nL’edil ha subratllat que la campanya municipal d’animació de l’estiu 2016 “tracta de donar major resposta a les necessitats de suport a les famílies” pel que els quatre programes, tant de conciliació com de menjador, contemplen la gratuïtat del servei per a aquells menors derivats pels recursos i serveis d’atenció a menors i famílies d’àmbit social, educatiu i sanitari a través d’un informe emès pel Negociat de Família i Infància que acredite la situació d’especial necessitat.\nEn el cas dels programes de conciliació, aquells que preveuen activitats d’oci però no servei de menjador, també atendran a xiquets els pares dels quals treballen, però que no poden pagar-li altres recursos privats durant les vacances escolars. “D’aquesta manera, les famílies que tenen menys recursos econòmics podran accedir a aquests serveis abonant 30,50 euros per xiquet i per quinzena i així garantim que puguen conciliar la vida laboral i familiar”, ha apuntat López.\nQuant als cinc menjadors escolars que s’habilitaran enguany durant el període estival, no s’estableix preu públic donat que es tracta d’un servei dirigit a xiquets i xiquetes que acrediten precarietat material severa. La campanya de 2015 es va tancar amb un total de 544 menors atesos en els menjadors escolars habilitats al juliol i a l’agost. “Enguany hem previst 760 places des de l’última setmana de juny, que és quan acaben les classes, fins a agost de manera que garantim almenys un menjar al dia durant tot l’estiu a famílies amb precarietat material severa”, ha insistit el responsable de Benestar Social.\nEl programa Oci i educació especial va dirigit a persones amb edats compreses entre els 3 i els 26 anys amb necessitats educatives especials. El període d’execució comprendrà els 21 dies laborables de l’1 al 31 de juliol de 2016 en el col·legi Castell Vell amb un nombre màxim de 21 participants per quinzena.\nEl projecte Temps d’esplai, dirigit a menors de 3 a 12 anys, preveu dues modalitats: la primera, amb activitats d’oci i animació del temps lliure i la prestació del servei de menjador amb 65 participants per quinzena durant el mes de juliol en dues escoles diferents de la ciutat, i la segona, únicament la prestació de servei d’activitats de conciliació amb 135 places en tres col·legis diferents per quinzena els mesos de juliol i agost.\nVine al Pinar, el tercer dels projectes de la campanya de suport a les famílies a l’estiu, també va dirigit a menors d’Infantil i Primària (entre 3 i 12 anys) i es desenvoluparà en l’Aula de la Natura del parc de la Pinar del Grau amb un total de 60 participants per quinzena al juliol i agost.\nFinalment, el programa de Catering i activitats lúdiques i esportives destinat a pal·liar l’empobriment infantil va dirigit a xiquets i xiquetes de 3 a 15 anys pertanyents a famílies o unitats de convivència en situació de privació material severa. “Aquest programa ofereix 630 places des del 20 de juny al 31 d’agost en tres col·legis de la ciutat i té un horari d’11:30 a 14:30 de manera que, a més del servei de menjar i berenar que garantisca l’alimentació a menors les famílies de les quals es troben amb grans dificultats, també promou l’atenció preventiva bàsica que fomenta hàbits i adquisició d’habilitats com a alternativa d’oci positiva”, ha destacat el regidor de Benestar Social, José Luis López.\nEl termini d’inscripció per als quatre programes comença avui, 16 de maig. En el cas dels programes de conciliació (Oci i educació especial, Temps d’Esplai en la modalitat d’activitats d’oci i Vine al Pinar) les sol·licituds es podran presentar fins al 31 de maig en els col·legis on es realitzen les activitats (Castell Vell, Isabel Ferrer, Estepar, Gaetà Huguet i al Casal Jove del Grau) i a partir del 31 de maig, en el Registre General de l’Ajuntament, en la plaça Major, o en qualsevol de les tinences d’alcaldia. Les inscripcions per als programes on s’ofereix servei de menjador, con la modalitat A de Temps d’esplai i el de Catering també s’inicien el 16 de maig però la sol·licitud es formalitza solament en el Registre General de l’Ajuntament de Castelló.\ncampanya d'animació estival\nPost més nousEs cancel·la “Cuéntame” per l’escàndol dels papers de Panamà\nPost més vellsMedi Ambient organitza una xarrada-taller sobre aus insectívores a Benicarló


Surf i Paddel-surf - Kanala\nEl surf s’ha convertit en un dels esports amb més aficionats al País Basc per les bones condicions per a la seva pràctica i l’entorn gairebé immillorable. Onades pràcticament assegurades, llocs segurs i, sobretot, un ambient cordial! Ideal per practicar-lo en família, fins i tot amb els més petits de la casa. A la comarca hi ha incomptables spots, però els més reputats són els següents:\nMundaka, amb una de les millors onades del món, l’esquerra més llarga d’Europa. Tot surfista amb cert nivell l’ha de cavalcar. Les millors condicions són a partir de l’octubre fins al març.\nEls diferents pics de Bakio, molt coneguts, permeten surfejar tot l’any. Per aquesta raó s’hi fan una gran quantitat d’importants campionats de surf. No oblideu respectar els autòctons i espereu el torn, hi ha onades per a tothom!\nLa platja de Laga, molt bonica i amb molt ambient surfer, permet surfejar tot l’any amb total seguretat. En aquesta platja hi ha un parell d’escoles on la canalla pot rebre classes i iniciar-se en el món del surf.\nOgella, una petita cala salvatge amb esculls de pedra, on és fàcil poder llegir les onades tant de dreta com d’esquerra; tot i que les primeres són més ràpides i amb més tub. En canvi, les d’esquerra són una mica més llargues i fàcils de cavalcar.\nA la comarca hi ha més platges i pics que descobrir, però el més recomanable és parlar amb la gent de la contrada que, segons les condicions, us podran ajudar a viure una experiència surfera inigualable.\nSi estem a l’expectativa d’alguna borrasca en què pugi la mar o les condicions siguin XXL, és una bonica alternativa descobrir la ria de l’Urdaibai amb el paddle-surf. Es tractaria de fer una tranquil·la passejada en què normalment se surt de les platges de Laida/Arketas, amb la marea pujant. Si la marea baixa, val més sortir des del molí de marees d’Arteaga fins a la platja de Laida.\nDesprés del surf, la casa Hemingway disposa de dutxa exterior, un lloc on deixar a eixugar l’equip i un recambró on desar les coses amb total seguretat.\nOn llogar o rebre classes de surf?


Tanquen una pista de gel al Japó per congelar més de 5.000 peixos\nviernes, 25 septiembre 2020 22:22\nEl parc temàtic Space World de la ciutat japonesa Kitakyushu ha hagut de tancar una pista de gel formada per més de 5.000 exemplars de peixos ja morts i congelats perquè els patinadors es puguin lliscar sobre ells. Segons el gerent del local, la pista pretenia ser una manera d'entretenir els nens mentre patinen i aprendre sobre la vida marina.\nA la pàgina de Facebook de Space World les crítiques davant aquest projecte no es van deixar esperar. Aviat els usuaris van començar a comentar la falta d'ètica i de moral de parc per permetre que els nens juguin amb peixos morts i que tractin els animals com joguines.\nLa pressió que han exercit tots aquests comentaris ha forçat el tancament de la pista de gel. El gerent general de l'Space World va demanar disculpes ja la seva intenció no era ferir els sentiments de ningú. També ha donat a entendre que es va discutir dins el propi equip del parc el fet de crear una pista de gel amb peixos morts.\nSpace World ha decidit descongelar la pista de gel , que trigarà al voltant d'una setmana, per després celebrar una cerimònia sintoista funerària per honrar les ànimes dels peixos de la pista de gel.\nArtículo anteriorEl retrobament d'Ana Obregón i els nens de 'Ana i els set'\nArtículo siguienteSant Julià celebrarà aquest cap de setmana la Fira de Santa Llúcia amb un total de 25 parades


IIIera Mostra de Cinema Àrab i Mediterrani de Catalunya - [WEB]\nTotes les pel·lícules es projectaran en versió original subtitulades en català o castellà.\nHi haurà traducció consecutiva dels debats col·loqui de cada jornada de l’àrab al català.\nTel. 93 666 18 59 - cinebaix@cinebaix.com - www.cinebaix.com\nTel. 93 301 01 71 - sodepau@sodepau.org - www.sodepau.org\nAmb el suport de: Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament, Generalitat de Catalunya. Institut Català de les Indústries Culturals i


Wikiloc - ruta Pas de la casa - Pic Blanc - Bordes d'Envalira, Canillo (Andorra)- GPS track\nPas de la casa - Pic Blanc\n4.338 128 616\nPas de la casa - Pic Negre d'Envalira - Pic d'Envalira -Pas de la casa (esquí de muntanya)\nPIC D'ENVALIRA I PIC NEGRE D'ENVALIRA: Pas de la Casa-Port de Fontnegra-Pics d'Envalira-Coll dels Isards-Estany Abelletes (raquetes de neu)\nVista 1368 vegades, descarregada 91 vegades\nBon inici de temporada al Pas de la Casa.\nTot i que les condicions de la meteo no eren gaire favorables, teniem moltes ganes de fer la primera esquiada de la temporada.\nHem anat on hem cregut que les condicions de la neu eren les millors. La ruta passa per diverses pistes d'esqui de l'estació, que tot i haver-hi neu, algunes d'elles estavan tancades. Això ens permet pujar sense molestar als esquiadors i alhora pujar amb una tranquil·litat extra.\nNo ens hem hagu de treure els esquis en cap tram, tot i que s'havia d'anar buscant els millors llocs on passar.\nTot i el mal temps hem disfrutat i esperem que aquesta temporada sigui molt millor que la passada!\nPetit llac que et trobes a la pujada!\nAparcament on deixem el cotxe. Ens posem els esquis al mateix cotxe\nEl Pas de la Casa és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia d'Encamp. L'any 2014 tenia 2.434 habitants. El poble està situat a la frontera entre Andorra i França, a 2.050 metres sobre el nivell del mar. Deu el seu nom al fet que a principis del segle XX només hi havia una cabana de pastors en aquest lloc de pas, que s'havia conegut antigament com a Pas del Bac o Bac de la Casa. Establerta entre 2000 i 2200 metres d'altitud, és la quarta localitat més alta d'Europa, només superada per Juf a Suïssa, Trepalle a Itàlia i Sant Veran a França. És l'única part d'Andorra que mira al vessant atlàntic i és on neix el riu Arieja. El territori del Pas de la Casa forma part de la parròquia d'Encamp fruit d'un contracte d'emfiteusi, tot i que és un poble llunyà del centre de la parròquia. Hi ha certa voluntat per crear una parròquia diferenciada per aquest poble, cosa per la qual s'hauria de canviar la Constitució andorrana de 1993. També hi ha hagut el Front Envaliran de Libération, un grup de francesos que residien al Pas i que pretenien incorporar-la a França.\nQuina sort poder fer inici de temporada ja! Llàstima del temps...\nBon dia Carles, volem fer aquesta ruta, ja que ens estem iniciant en el esqui de muntanya, ens pots dir de on surt exactament, moltes gracies\nHola Xevier, la ruta surt del pas de la casa, a tocar a les pistes d'esqui. Hauràs d'aparcar el cotxe per on puguis, ja que sempre hi ha molta gent. Nosaltres el vam deixar a la carretera que ve de la frontera françesa, just a l'entrada del poble. Des de allà, a mà esquerra ja surt el track. Espero que et serveixi!\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Pas de la casa - Pic Blanc https://ca.wikiloc.com/rutes-esqui-de-muntanya/pas-de-la-casa-pic-blanc-15616859 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Efectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina | Prismàtic\nEfectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina\nConservació de la biodiversitatRestauració ambiental\nLa modificació de les característiques de l’aigua, l’increment d’abocaments directes i indirectes o la modificació de la línia de costa per la construcció d’estructures artificials, poden afectar directa i indirectament la biodiversitat marina. De fet, en el cas de la costa mediterrània de França, Italia i Espanya, la part artificialitzada representa actualment el 15% del total.\nL’objectiu d’aquest estudi és avaluar l’efecte d’aquesta artificialització sobre la composició i abundància d’espècies.\n- Àrea d'estudi: 10 localitats de l’illa de Tenerife (Illes Canàries).\nDurant l’estiu de l’any 2012 es va quantificar la composició i l’abundància d’espècies en les 10 localitats d'estudi. Per a cada estructura artificial trobada es va cercar l’any de construcció i així calcular el nombre d’anys en immersió de cada un d’ells (de 0 a 54 anys). A cada indret mostrejat es van realitzar censos de peixos en una àrea de 50x10 m, d’invertebrats en una de 50x2 m, i finalment d’espècies sèssils prenent fotografies cada 2,5 m al llarg d’un transsecte de 50 m.\nPer a cada espècie es va calcular la ràtio de la seva abundància al substrat natural respecte al substrat artificial (NAR).També es van classificar les espècies en tres grups segons la seva ocupació - rares, mitjanes o comuns - en base al nombre de localitats on van ser trobades i segons la seva mobilitat - algues o organismes sèssils (baixa), invertebrats mòbils (mitja) o peixos (alta) -. Altrament, es va quantificar el nombre d’espècies exclusives, és a dir, aquelles que per a cada lloc les podem trobar o bé als substrats naturals o als artificials, però mai alhora als dos tipus de substrats.\nEs van identificar un total de 107 espècies, cap d’elles considerada com a no indígena ni tampoc invasora.\nEs va poder observar que:\nEn 7 dels 10 indrets hi havia més espècies als substrats naturals que als artificials, i en 8 dels llocs estudiats la diversitat dels substrats naturals també era més gran.\nEl nombre d’espècies rares d’invertebrats mòbils i d’organismes sèssils, en substrat natural duplicava i triplicava els valors obtinguts en substrats artificials.\nEn 7 dels 10 casos als substrats naturals hi havia més espècies exclusives que en els substrats artificials.\nTant el nombre total d’espècimens com el nombre total d’espècies exclusives varien com a funció de l’ocupació i la mobilitat, tant en el substrat natural com en l’artificial.\nEl valor de NAR no varia en funció del temps que l’estructura és submergida, sinó com a funció del grau d’abundància i la mobilitat de les espècies.\nEls resultats obtinguts en aquest estudi mostren diferències de biodiversitat entre els substrats naturals i el artificials. Aquesta diferència està provocada probablement per l’alta diversitat de les espècies rares d’invertebrats mòbils i d’organismes sèssils en els substrats naturals, i en la major abundància de les espècies comuns de peixos en substrats artificials. Ocupació i mobilitat expliquen, per tant, les diferències entre els dos tipus de substrat.\nEls resultats obtinguts en aquest estudi suggereixen que les espècies més comuns, i que tenen una major mobilitat, creen la il·lusió de “naturalitat” en els substrats artificials.\nNo s’han trobat evidències de que totes aquestes diferències disminueixin al llarg del temps, si més no abans dels 54 anys.\nSegons aquest estudi, la protecció i la restauració d’habitats naturals és un mecanisme més efectiu per a la conservació de la biodiversitat que la utilització d’estructures artificials.\nBuilding up marine biodiversity loss: Artificial subtrates hold lower number and abundance of low occupancy benthic and sessile species\nJ. A. Sanabria-Fernandez, N. Lazzari, R. Riera, M. A. Becerro\nantropogenització substrats artificials biodiversitat ecologia marina comunitats d’esculls espècies comunes espècies rares infraestructures submarines obres portuàries colonització restauració conservació\nSelect ratingGive Efectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina 1/5Give Efectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina 2/5Give Efectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina 3/5Give Efectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina 4/5Give Efectes de la proliferació d’estructures artificials sobre la biodiversitat marina 5/5


Mireia Belmonte rep un gran reconeixement de la natació catalana | Fosbury\nFosbury » Natació » Mireia Belmonte rep un gran reconeixement de la natació catalana\nAquest dimecres 17 de maig la Federació Catalana de Natació organitza la setzena diada de la natació catalana, un acte per posar en valor els èxits assolits per clubs, tècnics i nedadors durant el 2016. L’any passat es van viure fites extraordinàries que són el centre d’atenció de la vetllada. Entre totes elles, és clar, brilla l’actuació de Mireia Belmonte a Rio de Janeiro.\nLa badalonina es va convertir en la primera nedadora de la història del país en proclamar-se campiona olímpica de natació i suma un nou reconeixement pel seu doble èxit als Jocs després de ser guardonada com la millor esportista de l’any passat i de pujar al podi fosburià entre els 50 millors esportistes de 2016.\nBelmonte, en ple procés d’acceleració cap al mundial d’aquest estiu a Budapest i pocs dies abans de desplaçar-se cap a Font Romeu per fer una estada de 3 setmanes de preparació amb altres components de l’equip estatal, és premiada amb un escut d’or per la seva “brillant i extraordinària trajectòria esportiva” amb l’or olímpic com a resultat més destacat. La de l’UCAM també rebrà una menció especial pels seus podis a l’europeu de Londres. El seu entrenador, Fred Vergnoux, també s’endú un reconeixement per la fita històrica d’assolir dues medalles olímpiques als jocs de Rio.\nUna altra nedadora que s’endú un reconeixement específic és Sarai Gascón. La triple subcampiona paralímpica al Brasil és distingida amb un “Trofeu extraordinari als valors humans i esportius” per la seva trajectòria d’èxit en aquest esport. Nedadors com Jèssica Vall, Judit Ignacio, Albert Escrits, Guillem Pujol o Judith Navarro també s’enduen mencions per les seves actuacions de 2016.\nEl CN Mataró i el CN Sabadell comparteixen protagonisme\nEL CN Mataró celebrant el triomf a la LEN / Tot Mataró\nDesprés de rebre el guardó com a millor equip català de 2016, el Centre Natació Mataró torna a endur-se un guardó d’alt nivell. En aquesta ocasió rep la medalla extraordinària al mèrit esportiu, per la consecució de la Copa LEN i la Copa de la Reina. A més, la seva capitana Marta Bach és una de les esportistes premiades amb la medalla al mèrit esportiu per la seva trajectòria en el waterpolo i el seu entrenador, Florin Bonca, s’endú una de les plaques al mèrit d’enguany.\nParal·lelament, el CN Sabadell és reconegut com el millor club de l’any en una llista en què Sant Andreu, Terrassa, Mataró i Granollers també ocupen places d’honor. El club vallesà, que s’endú la placa aniversari pel seu centenari (1916-2016) també compta amb una menció especial per a l’equip femení de waterpolo campió de la lliga i l’eurolliga, així com amb un reconeixement especial per a Jennifer Pareja en l’any de la seva retirada. Juanmi Rando en natació i Cristina Salvador en sincronitzada reben el mateix guardó després de posar punt i final en carreres esportives d’èxit.\nLa llista de premiats és llarga i encara destaquem a una altra esportista: Paula Gilabert, que rep la medalla al mèrit esportiu per la seva progressió en els salts d’aigua.\nComposició de premiats a càrrec de la FCN\nCN MataróCN SabadellFred VergnouxMireia BelmonteNatacióPaula GilabertSarai Gascón


L’equip a les ordres d’Albert del Rey -\nHome / Notícies / L’equip a les ordres d’Albert del Rey\nL’equip a les ordres d’Albert del Rey\nUpdated: juliol 31, 2015\nNo són la cara visible del primer equip però fan una feina imprescindible. Jordi Crespo, Adrià Adam, Aleix Bordas i Esteve Martí conformen l’equip tècnic de l’entrenador Albert del Rey en el TGN Bàsquet A, el conjunt que jugarà a Copa Catalunya per primera vegada en la seva història. Tots fa algunes temporades que estan al club. De fet, Crespo, que serà l’entrenador ajudant de Del Rey, és tota una institució a la casa. Per Esteve Martí, serà la quarta temporada com a delegat del primer equip del TGN Bàsquet. “Estic encantat que el club hagi decidit continuar confiant amb mi. Estic coneixent a l’entrenador i crec que té les coses molt clares, té molta seguretat amb el que fa. Les jugadores estan molt il·lusionades, elles es coneixen i jo les començo a conèixer ara. Amb aquesta calor i sent període de vacances, venen cada dia a entrenar, estan molt motivades”, diu.\nAleix Bordas és el preparador físic. Per a ell, aquesta serà la tercera campanya al club. “Estic agraït al club i a l’entrenador per comptar amb mi. És una oportunitat per seguir creixent i aprenent en aquest projecte, és un privilegi poder treballar en aquesta categoria. En l’apartat físic cal dir que, si ens guanyen, serà perquè són millors i no perquè corrin més que nosaltres. Les últimes temporades teníem unes jugadores amb unes característiques físiques molt semblants, sense massa centímetres, poc pes i ràpides. Hem de veure com s’acaba de configurar la plantilla per veure què vol l’entrenador”.\nAdrià Adam, el fisioterapeuta, també porta tres cursos amb el primer equip. Com Bordas, afronta el projecte com una bona oportunitat per aprendre i afirma que treballarà a fons perquè les jugadores estiguin en les millors condicions possibles: “És un projecte ambiciós, una aposta de futur. Pot ser molt enriquidor per aprendre. Estic molt motivat perquè és un repte i treballaré al màxim perquè les jugadores estiguin en les millors condicions possibles. L’acord entre la Generalitat i el club [revisions mèdiques completes] és molt interessant i estic esperant veure els resultats per poder-hi treballar”.\nJordi Crespo serà l’alter ego d’Albert del Rey. La versió més dialogant i amable de les banquetes utilitzarà tota la seva experiència per tirar endavant un projecte que també l’ha engrescat de bon inici. “És el debut del club en una categoria que anàvem perseguint de feia temporades, de fet, aquesta campanya és molt il·lusionant. Tinc moltes ganes de treballar amb la resta de l’equip tècnic i he vist unes ganes i una energia en les jugadores que han contagiat tothom. Albert del Rey té les idees molt clares i ja va entrenar un equip molt similar a Copa Catalunya i això fa que sàpiga perfectament què corregir d’aquella època i què millorar”.


Col·legi San Pedro | 2n de Primària visitar Parc Arqueòlic Mines de Gavà\n2n de Primària visitar Parc Arque�\nSón les mines en galeria més antigues d’Europa, el principal nucli d’extracció de variscita i les tenim a tocar. Òbviament, parlem del Parc Arquelògic Mines de Gavà.\nEra un llunyà 1975, quan les màquines excavadores entraven als camps de l’actual barri de Can Tintorer. En aquella època, el barri no existia i tan sols hi havia la masia que li dóna nom, l’Institut Bruguers i desenes de garrofers estesos com petites taques aquí i allà. Quina sorpresa es van endur el operaris quan el terra de l’excavació es va enfonsar de sobte, sense previ avís!\nAmb el temps, es va descobrir que aquell sot era molt més important del que s’imaginava en un primer moment. S’hi van descobrir galeries excavades per persones, deixalles neolítiques, eines antigues, ossos, aixovars… Les mines en galeria més antigues d’Europa i, sens dubte, de les més llargues que existeixen: una extensió de 200 hectàrees.\nI és clar, amb una joia com aquesta a tocar de la nostra escola, qui pot resistir-se a porta la nostra canalla?\nDijous, 14 de febrer, l’alumnat de 2n de Primària va visitar el Parc Arqueològic on vam fer una visita d’allò més interessant. Van poder descobrir com era la vida en l’edat de pedra, quines eines feien servir i com treballaven en les mines per extreure la variscita, que els servia per a comerciar amb pobles d’arreu de la mediterrània. Van observar restes òssies que s’havien trobat a les mines i com les van trobar. I és que, un cop esgotades, es feien servir per a abocar-hi deixalles o bé per sepultar algun membre de la comunitat.\nUna visita ben interessant que, si voleu, podeu completar en família qualsevol cap de setmana.


David Graeber i Barcelona - VilaWeb\nTrobada amb l'antropòleg, fill de brigadista internacional destinat a la ciutat\nVaig tenir el dolç plaer de conèixer David Graeber, l'home que ha canviat la manera de pensar sobre l'economia de milers de persones a través del llibre The Debt. Em vaig trobar amb un home ben conservat d'uns cinquanta anys, cara de tímid, i ulls de geni, en una trobada al bar Dante del West Village. Graeber venia del gimnàs i anava carregat de llibres. Mens sana in corpore sano. Per sorpresa meva em va explicar que és fill de Kenneth Graeber, brigadista internacional que va venir a Barcelona a lluitar contra el feixisme l'any 1936. Per més sorpresa encara, Graeber sabia dir algunes paraules en català, que son pare s'havia endut de Barcelona i que ell encara recordava. Les va pronunciar en la llengua del Noi del Sucre: 'Setze jutges mengen fetge d'un penjat'. Jo no hauria dit millor.\nGraeber em va dir que son pare va quedar sorprès per la revolució dels anarquistes, tot i que ell no n'era. A Graeber pare va interessar-li molt la creació de les noves formes de moneda que, filles de la revolució, van aparèixer a Catalunya. Aquells homes sabien que si vols canviar el món, has de canviar d'economia: 'El meu pare en guardava exemples, d'aquells vals de compra que circulaven entre les col·lectivitzacions. Fins i tot en va escriure articles i un llibre, d'aquell paper moneda. Tot s'ha perdut o venut. Un desastre!' Em vaig adonar aleshores que això d'estudiar l'economia Graeber ho porta a la sang. Vam parlar de la crema d'esglésies a Barcelona, i quan vaig dir-li que potser no tenien res a veure amb la religió, sinó que podia ésser un exemple més de deutors cremant arxius del deute, que ell ha estudiat tant, se li van obrir els ulls, plens d'interès. De fet, vaig dir-li, l'església era una gran propietària de terres i edificis des de feia segles. Potser era un exemple més de la guerra entre deutors i creditors. Res a veure amb la religió. Qui sap.\nEl concepte de deute va centrar la trobada, evidentment. Una de les tesis centrals del seu llibre és que el deute és un concepte econòmic i moral a la vegada. Sobretot és un concepte moral. La frase 'els deutes s'han de pagar' té una força moral extraordinària. A tots plegats, acceptem-ho, ens sembla horrorós que algú no torni els deutes: ho considerem una falta d'ètica. No ho tolerem en els altres, per immoral i, si ens passa a nosaltres, ens n'avergonyim. En canvi, si t'hi fixes una mica, això del deute no està tan clar com sembla. Jo, gràcies a ell, n'he afinat la visió.\nEn el seu llibre descriu escenes realment espectaculars. Per exemple, parla del cas del deute d'Haití respecte França. Després de perdre la guerra, França va reclamar un deute a Haití en concepte de les despeses militars i, després de la derrota, per haver perdut les plantacions que hi havien construit. T'ho imagines? Que et reclamin un deute per les despeses militars que han tingut quan et volien ocupar! Doncs això va passar el 1804 i dos-cents anys després Haití encara ho paga. Tota la comunitat internacional, per cert, hi està d'acord. D'aquest robatori en tota regla només va caldre dir-ne 'deute' perquè ara, molta gent, només escoltar la paraula us respondran: 'Home, si tenen deutes que els tornin. No et fot!'\nConverteix un robatori en un deute i tindràs la massa de la població al teu costat. Segur que vosaltres també coneixeu casos més propers, de gent que posem per cas deu 100.000 euros a la Caixa per un pis de 40 metres quadrats a Ciutat Meridiana. Potser té aluminosi i tot. Doncs va i la gent troba del tot normal que hagin de tornar el deute, peti qui peti, i en plena crisi. Fins i tot si això implica que la nena deixi d'anar a la universitat, l'àvia s'hagi de posar a treballar i el marit, desbordat, s'alcoholitzi. Si els observes la injustícia del cas, et diran: 'Home, els deutes s'han de tornar, no et fot!'\nGraeber acaba de tornar d'un viatge per Europa, on ha presentat el seu llibre a Alemanya. El cas del deute europeu li interessa especialment: 'Tothom reconeix que alguna mena de cancel·lació del deute acabarà passant. No crec que els grecs ho paguin tot, per exemple. Ara, hi ha una tensió entre l'imperatiu ideològic de mantenir la idea del deute com a concepte moral, 'els deutes s'han de pagar' (que és una de les armes ideològiques més potents del liberalisme) i la visió més pragmàtica, que busca maneres d'evitar que el sistema s'enfonsi. Dubten entre aquests dos imperatius. Jo sempre he cregut que prioritzen l'imperatiu ideològic, moral, per damunt de la visió pràctica, econòmica. Bàsicament quan el liberalisme ha de triar entre fer del capitalisme un imperatiu moral i ideològic (els deutes s'han de pagar!) o fer-ne un sistema viable, sempre escullen la moral'. Viam com acaba, aquesta tensió entre la moral i la visió pràctica.\nQuan ja marxàvem, no vaig poder evitar de preguntar-li si havia visitat mai Barcelona, on son pare havia lluitat. Ho farà per primera vegada aquesta tardor, quan Ariel presenti el llibre en castellà. Vaig dir-li que es trobaria un país més independentista que mai: 'Ho desconeixia i ho trobo molt interessant. He de dir que la meva visió sobre aquesta qüestió ha canviat molt. Jo solia estar en contra de la destrucció dels països grans, potser per una visió internacionalista del fet nacional, i de la globalització. Però he canviat molt a través de gent del Quebec que conec, de la minoria anglesa. Ara em diuen que durant el darrer any la minoria anglesa s'ha fet independentista. Es veu que prefereixen ser la minoria d'un estat sa que no pas formar part de la majoria en un estat boig'.\nCom a casa, tu. Em vaig trobar com a casa amb aquest home. Quin plaer!