Valdivia, 1967. Estudió Pedagogía en Castellano en el Instituto Profesional de Osorno y en la Universidad de la Frontera en Temuco. Entre sus libros destacan: Ceremonias, Puerto Trakl y Reducciones. Fragmentos de su poesía se han publicado en revistas y antologías nacionales y extranjeras, entre las cuales se cuentan Cartas al Azar (muestra de poesía chilena), Editorial Ergo Sum, 1989, Zonas de Emergencia, Paginadura, Valdivia, 1994, Ül: Four mapuche poets, muestra de poetas de origen mapuche publicada por las editoriales American Society y Latin American Literary Rewied Press, New York, 1998. El 2003 obtuvo el premio Pablo Neruda. A fines del mismo año compila y antologa el libro Epu Mari Ulkantufe ta FAchantü/ 20 poetas mapuche contemporáneos (Lom ediciones). Actualmente dirige la revista de Literatura Pewna (El Sueño) y realiza talleres de expresión poética en Temuco. Reside en Freire, IX región de Chile.\nValdivia, 1967. Estudià Pedagogia en Castellà a l'Institut Professional d'Osorno i a la Universidat de la Frontera a Temuco. Entre altres llibres ha publicat: Ceremonias, Puerto Trakl y Reducciones. Fragments de la seua poesia s'han publicat a revistes i antologies nacionals i extrangeres, com ara Cartas al Azar (mostra de poesia xilena), Editorial Ergo Sum, 1989, Zonas de Emergencia, Paginadura, Valdivia, 1994, Ül: Four mapuche poets, mostra de poets d'origen maputxe publicada per les editorials American Society i Latin American Literary Rewied Press, New York, 1998. El 2003 va obtindre el premi Pablo Neruda. A finals del mateix any compila i antologa el llibre Epu Mari Ulkantufe ta FAchantü/ 20 poetas mapuche contemporáneos (Lom ediciones). Actualment dirigeix la revista de Literatura Pewna (El Sueño) i realitza tallers d'expresió poètica a Temuco. Resideix a Freire, IX regió deXile.\n[Cignes de Rauquemó]\n[A casa de Zulema Huaiquipán]\nNomés puc llegir la teua cara, huenún jaime luis,\nsetmesó lleig, només\npuc llegir la teua meitat fill,\nla teua meitat os i calavera rogenca,\nel teu feble número negatiu\nfet d’esquarterada eternitat i carn.\nNomés puc llegir la teua meitat\npare, germà, aquell\nque cada dia ix per aconseguir\nuna mísera ració d’estels, exigu aliment\nde paraules que encara no saben ni\ntan sols barbotejar.\nNomés puc llegir-te al costat de l’Altre,\nnomés junt als vestits trencats de ta mare,\nnomés solitari, però mai sol,\nmal lladre de la blancúria de les Pàgines.\nNomés puc llegir-te enllaçant les lletres\ndel teu vol de mosca rebentat\nal peu d’un poema de Tun Fu.\nNomés puc llegir la teua arrel falsa, huenún\nJaime luis, home\no fantasma tocat del cap, obstinat,\nnomés puc llegir la meitat\nde l’aire que et fa vell,\nl’altra meitat te la guanyes\namb la suor dels teus ulls\nno té explicació en el meu alfabet.\n[Traducció de Wences Ventura]\n"Hermano sea el fuego", habla, alumbra\n"Hermano sea el fuego", dices retornando,\nMenys que el silenci pesa el foc, papay,\nla teua ombra compacta\ncremant-se entre la llenya banyada;\nmenys que el silenci a la nit\ni al somni,\nla llum despresa\ndels ocells i els rius.\n“Germà siga el foc“, parla, il·lumina\nla història de prades i muntanyes\nla guerra entre déus, serps\nel pas dels homes\ntot de llamps i sang.\nSents el galop de les generacions,\nels noms soterrats\namb càntirs i fruites,\nla llàgrima, el clam de lentes caravanes\nque fugen cap a les muntanyes de la mort i la vida.\nSents la urpada del puma\nel salt de la truita en els rius\nsents el cant de les aus endevinadores\nque s’amaguen a les falgueres\ni les fúcsies en flor.\nRespires ara la flor dels nguillatuns,\nla matxi degollant el moltó\nrespires ara el fum davant el rehue, la foguera\non es cremen els ossos del llarg sacrifici.\n“Germà siga el foc” dius tornant, que\nel sol ample del dia\nreunisca als germans;\ngermà siga el foc, papay, la memòria\nque abraça en silenci l’ombra\npapay: nom afectuós que significa iaia i que per extensió designa totes les dones grans.\nnguillatuns, nguillatunes a l'original: pregàries tradicionals maputxes on s'invo-quen les quatre fases de la lluna.\nmatxi, machi a l'original: remeier/a indigena expert en els efectes de les diverses herbes que fa servir la màgia. La matxi es pot comunicar amb esperits sobrena-turals fent d'intermediari entre els homes i aquests éssers.\nrehue: mot maputxe que significa el pedestal davant del qual la matxi durá endavant els actes de la consagració. El rehue simbolitza el poder de la matxi; és el punt des d'on pren contacte amb els esperits que inspiren els seus actes.\n[Traducció i notes de Wences Ventura]\nCercávem herbes medicinals a la pampa\n(cua d’euga i poliol, menta i plantatge).\nEl sol era violeta, els prats es gebraven.\nBaixava el Rahue fosc, sense la llum dels peixos.\nVam sentir bramular vaques perdudes a la Vega,\ni el soroll d’un tractor camí de Cancha Larga.\nVam arribar al riu i vam demanar el pas,\nUna barca s’acostà silenciosa a nosaltres.\nEns parlaren a cau d’orella i ens donaren garrots,\ni uns glops de pisco per suportar el fred.\nVam nedar suau per tal de no enrampar-nos.\nLa boirina ens ocultava l’altra riba.\nEn mig de l’almesquí dos cossos d’aigua dolça,\nblancs com dos llunes en la nit de l’aigua,\nvinclaren els seus colls de pur argent trencats,\ndefugint sense força els colps i el torrent.\nCada u va prendre un au per la cua o de les potes,\ni va tornar cap a la barca amagada entre els arbres.\nEls homes van encendre les llanternes de cacera\ni llançaren als sacs les preses malferides.\nS’en vam anar borratxos i untats amb plomes de mort,\ncantant unes ranxeres i pixant en el vent.\nAl mig de la pampa ens vam quedar dormits,\ncobrint-nos de gebre, de herba i maleficis.\nY en la arena hemos dejado nuestras sombras\nJunt al riu d’aquests cels\nverd negrós cap a la costa,\nvam alçar la casa de Zulema Huaiquipán.\nFa ja tantes morts els fonaments,\nfa ja tants fills per a la pols\nvermella del camí.\nFront al pla i els turons de l’oest,\nvam alçar l’esguard d’arbre de marjal\nEmbruixats en els seus ulls ja sense llum\nconstruim les parets del seu somni.\nCada taula de roure flaira a la boira\nque alcen els camps de la nit.\nCada llindar que es mira el riu i els llanxers\nServa el vol de pardals i peixos.\nBaix l’ull d’aigua, en la clotada\non dormen animals d’un altre món\nvam acabar les finestres.\nI en el sorral hem deixat les nostres ombres\ncom estaques que sostenen la teulada\n"A Puerto Trakl los poetas vienen a morir", me dijeron\n"no quiero aplausos, sólo monedas".\n[de Puerto Trakl]\nVaig baixar a Puerto Trakl entre boires.\nCercava el bar de la bona sort\nper parlar de la travessa.\nTots, però, vigilaven l’estel polar dels seus gots,\nMuts com la mar de front a una illa deserta.\nVaig anar a fer un tomb pels carrers del raval\nLes dones s’oferien sense afecte, fragants i cansades.\n“A Puerto Trakl els poetes venen a morir“, em digueren\nsomriguent en totes les llengües del món.\nVaig deixar-los-els , poemes que pensava endur-me a la tomba\ncom a prova del meu pas per la terra.\n“I si vens a morir a Puerto Trakl,\nno begues del meu vi”, va dir el taverner.\nAquest bar no és la morgue dels àngels\nni el cementeri dels fantasiosos.\nMolts homes han creuat l’oceà\nper una gerra de cervesa, per una copa\nde ginebra calenta.\nNingú dels presents té patria ara, i navegar\ncansa més que la nostalgia i l’amor.\nEscolta, escolta només el soroll de l’onatge,\nmentre la merla clama\nentre les branques i el vent.\nCom un cantant de fires i tavernes\nrepetint sempre les mateixes cançons,\ndeclame poemes a l’oceà.\nL’onatge apaga la remor de la meua veu,\ni l’escuma banya aquests papers\ncom un gargall de les roques i l’aigua\na la meua vanitat.\nAleshores imite el gest del cantant\nquan acosta la guitarra al públic i li diu:\n“no vull aplaudiments, només monedes”.\nCom una manera de predicció trista\nesguarde el pas dels núvols sobre el port.\nSé que la meua sort no va en cap aurèola\nque torna al mar i que el vent de la literatura\nempeny a penes.\n“Ser profeta em fa fàstic” podria dir\ni, tanmateix, enllà va la meua vida\navantatjada per ocells que duen\ntot el temps del món entre les ales.\nFumant en el moll desert\nrecorde els meus fills,\na penes il·luminats pel sol d’aquest anell.\nLa meua paternitat s’ha enfonsat;\nel mercat està desert al meu davant.\nUn cor apàtrida batega en la fuita\nvers l’illa promesa.\nL’amor ha obert una porta fosca\nper on passe\nEbri em diu adéu Puerto Trakl\namb l’alba banyant-me el cap.\nSense diners, sense amics i sense reputació\ntorne als meus dies d’abans.\nEl matí petit obre les portes.\nLes cofurnes on beuen poetes i pescadors\nsón lluny, per sempre més.


El dia 19 de març, Solemnitat de St. Josep, l’Arquebisbe d’Urgell Mons. Joan-Enric Vives va presidir la solemnitat a la Llar de St. Josep de les Germanetes dels Ancians Desemparats que el tenen com a Sant Protector de la Congregació. Estava acompanyat pel Vicari General i Rector Mn. Ignasi Navarri i per Mn. David Codina.\nL’Arquebisbe va recordar com el beat Papa Pius IXè. l’any 1871, ara fa 150 anys, va declarar St. Josep Patró de l’Església Universal, i com el Papa Francesc a través de la Carta apostòlica Patris corde -Amb cor de pare- va voler que se celebrés un Any dedicat a la figura de St. Josep per tal que que creixi l'amor a aquest gran sant, i així ésser impulsats a implorar-ne la intercessió i a imitar-ne les virtuts. També destacà com en aquell dia, quan es complia el 5è aniversari de la publicació de l’Exhortació apostòlica Amoris Laetitia del Papa Francesc sobre la bellesa i l’alegria de l’amor familiar, s’inaugurava un Any “Família Amoris Laetitia” per tal de valorar i subratllar el paper de la família com a nucli bàsic de la societat, tenint com a exemple la Sagrada Família de Natzaret, de Josep, Maria i Jesús.\nMons. Vives animà els residents de la Llar a saber-se encomanar a la figura de St. Josep, el gran custodi, que no parla a l’Evangeli però que sempre està present acompanyant amb la seva paternitat el Fill Déu i educant-lo i donant-li el rol de virilitat que l’ajudarà a créixer. Exhortà a les Religioses, treballadors i residents a ser custodis els uns dels altres per tal de ser una veritable Llar, Casa, que té a St. Josep com a Protector i defensor. Finalment recordà com St. Josep és el Patró de la bona mort a qui ens hem d’encomanar perquè ens ajudi en el moment del nostre traspàs amb abandó a les mans de Déu i vivint en la seva gràcia, sense pors.\nTambé a la Catedral de Sta. Maria de La Seu d’Urgell va tenir lloc una Eucaristia solemne en la festa de St. Josep que fou presidida pel Rector de la Parròquia Mn. Ignasi Navarri i on hi van participar altres preveres de la ciutat. I a moltes esglésies de la Diòcesi es va fer un esforç perquè els fidels poguessin participar amb fruit de la solemnitat.


Antoni Bassas: "Amb Viqui Molins i el Padre Ángel estem recollint els fruits del papa Francesc" | Catalunya Religió\nAntoni Bassas: "Amb Viqui Molins i el Padre Ángel estem recollint els fruits del papa Francesc"\nPer Catalunya Religió. Dg, 15/07/2018\n- Santa Anna, Hospital de Campanya\n(Editorial Claret) L’Editorial Claret ha presentat aquest divendres Projecte Hospital de Campanya a l’església de Santa Anna de Barcelona, un llibre que presenta la tasca social que duen a terme les esglésies de Santa Anna a Barcelona i San Antón a Madrid oferint atenció espiritual a les persones sense llar. L’acte ha estat presentat pel periodista Antoni Bassas i ha comptat amb les intervencions del cardenal i arquebisbe de Barcelona, Joan Josep Omella, la religiosa Viqui Molins, el fundador de la ONG internacional Mensajeros de la Paz i rector de l’església de San Antón de Madrid, el Padre Ángel, i diversos testimonis que han donat veu al projecte.\nEl periodista Antoni Bassas ha recordat les paraules del papa Francesc, en què feia una crida a l’Església a escoltar les necessitats, les desil·lusions i la desesperació, i ha assegurat que estem recollint els fruits d’aquestes paraules «gràcies a l’empenta de l’acció de Viqui Molins i el Padre Ángel». Un projecte –asseguren la religiosa i el rector de l’església de San Antón- que se centra en atendre les persones sense llar des de la tendresa, l’entusiasme i l’amor. «No hem inventat res, el que fem als hospitals de campanya és escoltar», subratllen. El Padre Ángel ha assegurat que gràcies a aquest projecte «hem convertit l’Església en la casa de tots» i ha subratllat que «entrar en una església i trobar-hi voluntaris i religiosos ajudant els\nsense sostre és el que sempre havia somiat». Per la seva banda, la religiosa Viqui Molins ha afirmat que per a ella aquesta experiència ha estat un «regal de Déu» i ha posat èmfasi en que «una església no només és per celebrar la litúrgia sinó també per acollir».\nEl cardenal i arquebisbe de Barcelona, Joan Josep Omella, ha agraït la tasca que duen a terme la religiosa Viqui Molins i el Padre Ángel i ha posat en valor el concepte Església en sortida del papa Francesc –a partir d’on neix el moviment hospital de campanya- perquè l’Església esdevingui un símbol de fraternitat.\nEls testimonis del projecte –cinc acollits, un voluntari i una educadora social- han compartit amb els assistents la seva experiència a l’hospital de campanya, un testimoni colpidor de superació a partir d’on han coincidit que «a l’església de Santa Anna han trobat una família». «És la casa de Déu oberta pels seus fills i així penso que ha de ser una església», ha assegurat un dels testimonis.\nProjecte Hospital de Campanya és el segon llibre de la religiosa Viqui Molins i el Padre Ángel publicat per Editorial Claret, després de Déu al carrer, que es va publicar el novembre de 2017.\nViqui Molins, Padre Ángel, Déu al Carrer, Claret, Hospital de Campanya, Antoni Bassas, Joan Josep Omella, Santa Anna, Barcelona, Acció Social, Vida Religiosa


A les envistes del judici, del prefaci del clímax del drama, no se’ns ocorre altra cosa que plantejar-nos un dilema entre l’exili de Puigdemont o la presó preventiva de Junqueras. L’exili o la presó per motius polítics poden ser cares de la mateixa moneda, però no són mesurables èticament, sinó que són estratègies diferents de resistència ètica i coherència ideològica. Com que sortien a col·lació, cal recordar que Ciceró, que ja havia patit exili en temps d’August, després que fou atrapat quan fugia de Marc Antoni, fou esquarterat i empalat i, mutilat, exposat públicament. A Sòcrates, acusat pels benpensants atenencs de corruptor del jovent pel fet d’ajudar-los a pensar críticament, també van intentar exiliar-lo, sabent com sabien amics i familiars que el condemnarien a mort. I Sèneca, coneixedor que Neró el faria a trossets, es va suïcidar tal com s’esperava d’un vell patrici. Que t’hagis d’exiliar o que t’hagin d’empresonar per les idees és una aberració moral. Però no és mai una opció voluntària fruit d’una actitud moral.\nLa presó o l’exili són situacions forçades, obligades. Quan el Sistema se sent agredit en l’amor propi, respon amb ràbia, agressivament, venjativament. I davant la força bruta que instrumentalitza el Sistema, o bé et fas el valent i t’hi enfrontes a cara descoberta per acabar convertint-te en un mort útil, és a dir, un màrtir, o bé, tàcticament, fuges o et deixes emmanillar. Tàctiques o moviments d’una estratègia global la utilitat de les quals només es podrà avaluar amb el temps. Amb la perspectiva que proporciona l’avaluació del seu impacte en termes d’eficàcia o d’efectivitat per al moviment independentista.\nPerò, al marge d’això, el que ens pertorba més són precisament les conseqüències psicològiques, emocionals, anímiques, que aquestes situacions produeixen en els individus que les pateixen i, evidentment, en el seu entorn familiar. La injustícia no rau en el fet de si causa algun dany irreparable en la incapacitació instrumental o en la inhabilitació per exercir lideratges polítics, socials, culturals o econòmics, sinó en la capacitat perversa d’anorreament mental, psicològic, espiritual, de la persona que la pateix. Si alguna cosa ens ha reconfortat fins ara de Puigdemont i de Junqueras i de tots els altres empresonats o exiliats ha estat sentir que se sentien forts, serens i determinats.


CiU Mataró: 'El PSC insinua i menteix' | Diari Maresme\nCiU Mataró: ‘El PSC insinua i menteix’\nPer Redacció , a Mataró, Política, Portada 31 d'Oct de 2013\nConvergència i Unió (CiU) de Mataró ha sortit al pas sobre el que considera un “nou episodi de mitges veritats, insinuacions i mentides” del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC). Segons els convergents, la campanya iniciada pels socialistes mataronins “intenta fer creure que el govern municipal de la ciutat ha modificat les regles del joc de la representació municipal a les juntes de portaveus i que s’ha autoatorgat, amb la complicitat del secretari municipal, més representativitat de la que li toca”.\nSegons CiU Mataró, el sistema de vot a ponderat i el dret a vot de tots i cadascun dels membres d’un òrgan de govern ja es preveia en la Llei 8/1987, “fa més de 25 anys”, subratllen. En aquest sentit, asseguren que això significa que durant els mandats dels alcaldes Manuel Mas i Joan Antoni Baron “aquest sistema ja estava plenament en vigor”. Els convergents han afegit que des de l’aplicació de l’actual Reglament Orgànic Municipal (ROM), els resultats de les votacions reflectit a les actes “ho posen plenament de manifest, sense que cap grup hagi manifestat res o hagi efectuat cap pregunta al respecte”.\nPer últim, els membres de Convergència i Unió de Mataró consideren que la campanya encetada pel PSC és una “manca de rigor i d’escrupolositat per la veritat” i denuncien que els socialistes mataronins mantenen un “estil barroer, difamatori, opac i manipulador de fer política, on tot s’hi val per aconseguir els objectius que es proposen”. Segons CiU, “cal una regeneració de la política, una nova manera d’exercir els càrrecs públics on triomfi el treball, l’esforç i la veritat i es penalitzi l’engany i la manipulació”.


Errejón busca afins a Podem per vestir Més País - CATzona\nErrejón busca afins a Podem per vestir Més País\nVistalegre II ha tornat. Lescenari actual és similar a aquell del febrer del 2017 en el qual Pablo Iglesias i Íñigo Errejón es disputaven la direcció de Podem. Ara, el candidat de Més País torna a fer una crida als seus perquè el secundin en el seu nou projecte de cara al 10-N. Amb una diferència. Aquesta vegada, el polític madrileny no només busca recolzaments dins del partit morat, també incita a altres formacions polítiques a decantar-se entre ell i el seu excompany. Així, els membres de la direcció de Podem a Múrcia es van convertir aquest divendres en els primers trànsfugues interns i els va seguir els passos Equo, que abandona la coalició dUnides Podem en la qual portava des del 2015. La Chunta Aragonesista també va acordar aliar-se amb Errejón.


Turisme reforça la promoció del turisme esportiu per a atraure concentracions d'equips europeus | Valencia Extra\nEl director general de Turisme, Herick Campos, ha assistit a l’entrenament de l’equip moscovita\nEl director general de Turisme de la Comunitat Valenciana, Herick Campos, ha visitat a l’equip CSK de Moscou -segon en la lliga russa- que està concentrat a l’Hotel Golf Campoamor d’Orihuela, on més de mig centenar de persones, entre jugadors, entrenadors, assistents i mitjans de comunicació, componen la delegació russa del CSK.\nEn la seua visita, Campos ha destacat la importància del turisme esportiu per a la Comunitat Valenciana, un producte que ja forma part de l’estratègia CreaTurisme i de les accions de promoció posades en marxa per Turisme Comunitat Valenciana. “Cal no oblidar -ha explicat el director general- que aquest tipus de turisme té una major incidència en els mesos de temporada baixa, per la qual cosa contribueix de manera directa a la desestacionalització”.\nPer a Campos, també és important “la difusió de la imatge de les nostres infraestructures esportives i del clima, que es dóna a través dels mitjans de comunicació que acompanyen sempre a aquests equips i que provoca un efecte promocional multiplicador”.\nPer aquest motiu, Herick Campos ha explicat que “des de Turisme Comunitat Valenciana i la Direcció General d’Esports treballarem conjuntament amb el sector i amb turoperadors de referència per a determinar quins són els establiments turístics i esportius amb els quals comptem i reforçar la nostra promoció en els mercats emissors més importants”.\nFinalment, Campos ha destacat la seguretat dels establiments valencians amb l’aplicació de regles per a fer front a la COVID-19.\n“Volem insistir en el fet que la Comunitat Valenciana és un destí segur que compleix tots els protocols i el sector turístic dels quals està preparat per a assumir concentracions de l’envergadura com la de l’equip CSK de Moscou”, ha conclòs.


L’spin-off de l’IRB Barcelona i ICREA, Nuage Therapeutics, arrenca al PCB de la mà d’Asabys – Parc Científic de Barcelona\nL’spin-off de l’IRB Barcelona i ICREA, Nuage Therapeutics, arrenca al PCB de la mà d’Asabys\nBy Azucena Berea29 setembre 2021maig 10th, 2022No Comments\nEquip de Nuage Therapeutics (Foto: Asabys).\nNuage Therapeutics, spin-off de l’Institut de Recerca Biomèdica (IRB Barcelona) i la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA), ha iniciat la seva activitat al Parc Científic de Barcelona. Fundada pels investigadors Xavier Salvatella, Mateusz Biesaga i Denes Hnisz, la companyia es focalitzarà en el descobriment de nous fàrmacs dirigits a dianes terapèutiques que, per les seves propietats estructurals, no eren abordables fins ara. El vehicle d’Asabys Partners, Sabadell Asabys, ha finançat la companyia i se sumarà a una futura ronda de finançament amb fons locals i internacionals.\nNuage Therapeutics ha anunciat avui el tancament d’una ronda de finançament per part de Sabadell Asabys, vehicle gestionat per Asabys Partners. Amb aquesta injecció de capital, la spin-off iniciarà la seva activitat per descobrir fàrmacs dirigits a dianes terapèutiques considerades fins ara difícilment abordables.\nLa companyia ha estat creada per l’IRB Barcelona, ICREA i els investigadors Xavier Salvatella i Mateusz Biesaga, juntament amb Denes Hnisz, de l’Institut Max Planck de Genètica Molecular a Berlín (Alemanya). Completen l’equip Georgina Sorrosal, com a responsable d’Operacions, i Jordina Guillén, com a responsable de Ciència (totes dues alumni de l’IRB Barcelona).\nEls científics fundadors de Nuage Therapeutics fa anys que investiguen el funcionament d’algunes d’aquestes dianes que, per les seves propietats estructurals, són difícilment abordables amb els sistemes clàssics de descobriment de nous fàrmacs. Aquestes dianes tenen en comú que poden exercir la seva activitat mitjançant la formació de condensats biomoleculars, estructures cel·lulars dinàmiques que regulen importants processos i el funcionament de les quals està alterat en diverses malalties.\nNuage Therapeutics, amb seu al Parc Científic de Barcelona, ja disposa d’un assaig per al descobriment de nous fàrmacs contra el càncer de pròstata resistent a la castració, i en els propers mesos s’iniciaran assajos per abordar altres indicacions terapèutiques.\nEl finançament aportat per Sabadell Asabys se sumarà a altres recursos en negociació amb fons locals i internacionals fins a tancar una ronda de finançament que també comptarà amb la participació de Sabadell Asabys.\nEl Dr. Salvatella comenta: “Ha arribat el moment de mobilitzar el que hem après sobre les proteïnes intrínsecament desordenades i les seves propietats de condensació per al descobriment de nous fàrmacs. Estem molt satisfets de comptar amb el suport d’Asabys per impulsar Nuage Therapeutics”.\nClara Campàs, sòcia fundadora d’Asabys, afegeix: “Aquesta operació respon a l’estratègia de Sabadell Asabys d’invertir en etapes primerenques quan la qualitat científica del projecte és excel·lent, com és el cas de Nuage Therapeutics. Aquesta tecnologia permet descobrir nous fàrmacs d’una forma totalment diferent de com s’ha fet fins ara”.\nEl Dr. Francesc Posas, director de l’IRB Barcelona, afirma que “Nuage Therapeutics és la setena spin-off que sorgeix de l’IRB Barcelona i és una clara mostra del compromís del nostre institut per ser l’origen de les medicines del futur. Creiem fermament en què els resultats de la investigació es tradueixin en un benefici per a la societat. Nuage Therapeutics neix per donar resposta a un ampli ventall de patologies que fins ara es consideraven no-tractables”.\nPrevious PostSeriTech rep impuls financer d'Enisa per a les seves operacions a Espanya\nNext PostLa Fundació Olivares s’alia amb Oncoheroes per desenvolupar tractaments contra el càncer infantil


La vida convulsa Caravaggio\nInici Temes Personatges La vida convulsa Caravaggio\nEl pintor italià va captivar cardenals i nobles amb un estil naturalista que jugava amb el dramatisme del clarobscur. Aviat, va introduir-se en els cercles més exquisits de Roma, però també en ambients turbulents que li van passar factura\nAntoni Sella (text) / Agustí Alcoberro (assessorament)\nAl pic de l’estiu de l’any 1610, dos personatges poderosos de l’Església catòlica s’enfronten sigil·losament per la possessió de tres quadres. D’una banda, el cardenal Scipione Borghese, nebot de Sa Santedat Pau V i home fort de la cúria romana. De l’altra, Alof de Wignacourt, gran mestre de l’orde dels cavallers de Sant Joan de Jerusalem, Rodes i Malta, els antics hospitalers. Per què personatges tan importants es disputen una Maria Magdalena i dues versions de Sant Joan Baptista? Senzillament perquè han estat pintats per l’artista més innovador del moment, Michelangelo Merisi, conegut com a Caravaggio per la seva localitat llombarda de procedència. L’autor acaba de morir sol i malalt; esgotat i fugitiu. L’enterren un 18 o 19 de juliol de manera anònima. Encara no té 39 anys, ja que nasqué el 28 de setembre de 1571, però ha tingut temps de conèixer la glòria i la deshonra, de ser aplaudit i perseguit.\nEn la seva curta existència, Caravaggio no deixa ningú indiferent. Tot i que destaca tard en la seva carrera d’artista i mor jove, té temps de revolucionar la pintura. Home tocat pel seny i la rauxa, és capaç de caminar amb zel intel·ligent pels terres de marbre dels palaus cardenalicis, confraternitzant amb el bo i millor de la societat romana, al mateix temps que beu el vi en les tavernes de mala mort, s’acompanya de meuques i es baralla enmig del carrer, espasa en mà, desacreditant l’autoritat i defensant que, per damunt de tot, ell és un valenthumoni, un home de talent. Com la seva pintura, la vida de Caravaggio és un clarobscur farcit de llums i ombres.\n1 L'arribada a Roma després d'un passat turbulent a Milà\nRetrat de Caravaggio fet per Ottavio Leoni Wikimedia Commons\nTot i que llombard, l’essència de la vida de Caravaggio és Roma. Hi arriba la tardor de 1592, després d’un passat turbulent a Milà. Alguna cosa terrible hi succeeix. Afecta de ple Caravaggio, un cavaller i una prostituta. Hi ha un mort. El pintor no en parla mai més i el fet es perd en una nebulosa, però trenca lligams amb tot, família inclosa, i marxa. Té 21 anys i encara no ha pintat un quadre sencer.\nEls inicis a Roma\nA la ciutat on arriba hi ha més de dos mil artistes que esperen fer fortuna. La majoria viuen entre la piazza del Popolo i la piazza Spagna, en companyia de prostitutes, jugadors, fatxendes i mercenaris. I en aquest entorn de carrers estrets i costeruts, de zones plenes de penombra que baixen fins a la populosa piazza Navona i el camp de Fiori, s’instal·la Caravaggio disposat a ser algú, decidit a tastar les novetats i enfrontar els perills. Intenta fer una vida nova, però el caràcter arrogantment sincer i la novetat de les seves propostes no l’acompanyen. Canvia sovint de residència i dura poc com a aprenent d’artistes que menysprea. En començar el 1595, malviu i intenta vendre quadres a través de tractants de pintura perquè no disposa d’encàrrecs ni de protectors. I en aquest moment extrem, la sort pica a la seva porta i mostra la facilitat que té l’artista de passar de l’infern al cel i de la llum a les tenebres.\nSota la protecció del cardenal Francesco Maria Del Monte\nDe cop i volta, li apareix un influent protector, el cardenal Francesco Maria Del Monte, que, captivat per la capacitat que mostra per suggerir emocions humanes, a la tardor el convida a viure al seu palau. Del Monte és un home molt ben relacionat. Li obre les portes de Roma i l’introdueix en els cercles més exquisits dels col·leccionistes d’art, tot esperant el moment de facilitar-li un gran encàrrec religiós que el consagri. El desitjat moment arriba el juliol de 1599, quan pinta dos grans quadres per a la capella Contarini de Sant Lluís dels Francesos.\n2 La vida a Roma: pinta per al cardenal Francesco Maria Del Monte i continua freqüentant els ambients turbulents\n'La incredulitat de Sant Tomàs' (1602), de Caravaggio Caravaggio/ Wikimedia Commons\nPerò el Caravaggio que viu al palau i pinta per al cardenal continua freqüentant els ambients turbulents. Aquest artista de posat arrogant i caràcter satíric, fornit i barbut, d’ulls penetrants i poblades celles negres, sembla que necessiti viure una doble vida, esprémer al màxim els pols oposats de l’existència. Vesteix robes bones, però sempre gastades, i és poc curós amb el seu aspecte. Sovint la vestimenta és negra, com negra és la nit.\nPer més que comenci a tenir èxit, Caravaggio no deixa de fer el trinxeraire. Surt dels cercles de la pobresa gràcies a l’audàcia i a l’aplicació, que el porten a realitzar obres extraordinàries, però després d’una quinzena de dies de treball intens, es transforma i passa setmanes passejant la seva arrogància i la seva espasa pels carrers, de taverna en taverna i de pista de joc en pista de joc, sense altra pretensió coneguda que buscar brega i diversió.\nLa predilecció per una prostituta li crea un enemic proxeneta\nA Roma cal un permís especial per anar armat. Per aquest motiu el detenen el 4 de maig de 1598 i passa la nit a la presó Tor di Nona. És per aquesta mateixa època quan agafa predilecció per una prostituta que pintarà en més d’una ocasió: Fillide Melandroni. És també ara quan comença a forjar-se un enemic que no és altre que el proxeneta de la noia: Ranuccio Tomassoni. Res impedeix, però, que Caravaggio eixampli el seu cercle de protectors poderosos. El 1601 l’apadrina el cardenal Girolamo Mattei, i, poc després, entra al cercle del també cardenal Vincenzo Giustiniani, la família del qual esdevé una de les principals col·leccionistes del seu art.\n3 Visites a la presó i enfrontaments amb altres artistes\nLa vida romana de Caravaggio és una vida de competència i enfrontament amb altres artistes. Les seves pintures sorprenen i agraden en la mateixa mesura que ell és menyspreat i odiat. Entre els seus principals enemics hi ha el pintor Giovanni Baglione, que l’acaba denunciant per agressions. De fet, entre els cercles artístics de Roma, el llombard no deixa mai de ser tingut per un intrús inoportú. És el cercle de Baglione qui s’encarrega de difondre la suposada homosexualitat de Caravaggio. La sensualitat de les figures masculines dels seus quadres avala la idea. Caravaggio és home d’excessos que tant busca la companyia de meuques com d’amants masculins. La majoria de les seves baralles, i sovintegen, tenen un rerefons sempre vinculat al sexe, fins al punt que no deixa de ser possible que també ell administri algunes prostitutes, a part de gaudir-ne i pintar-les.\nMassa sovint va a parar a la presó i passa pels tribunals, ja sigui per agredir un jove estudiant enamorat d’una de les seves models, o per atacar la casa d’una dona i la seva filla, o per colpejar un mosso de taverna, apedregar un policia, difamar, atacar per l’esquena un notari o no pagar el lloguer de la modesta casa on viu des que va deixar el palau dels Mattei.\nCaravaggio comença a tenir problemes. La vida de fatxenda s’interposa en la professió. Rep diners per encàrrecs que no acaba de realitzar, incompleix els terminis de lliurament i pateix la humiliació de veure com li retornen alguns quadres, sempre pel seu caràcter transgressor d’acostar les escenes a l’actualitat i donar protagonisme als marginats. És el que li passa l’abril de 1606. Per mediació del cardenal Borghese, rep un encàrrec del Vaticà. És el súmmum: pintar per a la basílica de Sant Pere. Però la Mare de Déu dels Palafreners, considerada indecorosa, només penja quatre dies de les parets de l’església papal. Curiosament, acabarà a la col·lecció Borghese.\n4 La fugida de Roma i la vida a Nàpols sota la protecció de la marquesa de Caravaggio\n'La decapitació de Sant Joan Baptista' , de Caravaggio Wikimedia Commons\nDes de la seva arribada a Roma, el pintor sempre s’ha sortit a baix preu de les nits turbulentes de ganivetades, insults i ferides. Sempre la intercessió d’un poderós protector l’ha tret de la presó. Però el diumenge 28 de maig de 1606, davant del palau Firenze, l’afront a la justícia és massa gros. Els duels estan prohibits a Roma i en un duel Caravaggio mata el seu enemic acèrrim, Ranuccio Tomassoni.\nSota la protecció de la marquesa de Caravaggio\nNo queda més remei que fugir. Ferit, marxa precipitadament i es refugia en terres dominades per la família Colonna. La marquesa de Caravaggio, Constanza Colonna, el coneix des del dia del seu naixement i el protegeix. Ara és un exiliat condemnat per la justícia a la pena capital: qualsevol que el trobi en territori papal pot occir-lo. Passat l’estiu de 1606, arriba a Nàpols. La ciutat es troba sota domini espanyol i pot viure al palau Colonna.\nEls contactes i el prestigi fan que rebi encàrrecs importants, però Caravaggio no se sent segur ni tranquil. Per mediació dels Colonna, al final del juny de 1607, aconsegueix arribar a Malta, l’illa senyorejada pels cavallers de l’antic orde dels hospitalers. El seu objectiu és clar: ingressar a l’orde per alliberar-se de la justícia papal i ser cavaller. Però entrar-hi no és fàcil. S’ho guanya pintant. De fet, el seu quadre més gran, La decapitació de Sant Joan, és el preu que paga per ser admès a l’exclusiu exèrcit dels cavallers de la Creu Blanca, el 18 de juliol de 1608.\n5 La fugida de Nàpols i el refugi a Sicília\n'Santa Caterina d'Alexandria', de Caravaggio Wikimedia Commons\nLa nova condició li dura poc. El 18 d’agost es veu embolicat en una baralla amb un noble de la més alta jerarquia, fra Giovanni Rodomonte Roero, comte Della Vezza. En poc temps, Caravaggio passa de cavaller celebrat a membre corrupte i podrit de l’orde de Malta. El 28 d’agost l’empresonen al castell Sant’Angelo de La Valleta, capital maltesa. El pintor aconsegueix fugir-ne i marxar de l’illa, de nou com un proscrit. L’afront és insultant i l’1 de desembre el condemnen pels desordres violents i l’expulsen.\nFugitiu per segona vegada, Caravaggio només té l’esperança d’aconseguir el perdó papal. Refugiat a la ciutat siciliana de Siracusa, malgrat rebre encàrrecs locals, el seu estat és de constant neguit. Dorm vestit i armat. Té por. Sap que el persegueixen. Al desembre es trasllada a Messina i l’estiu de 1609 s’estableix a Palerm. A tot arreu li fan encàrrecs, però es troba pres del neguit de fugir, de tal manera que comença l’octubre a Nàpols.\nLa cara destrossada\nEl passat, però, passa factura. Caravaggio no pot evitar deixar-se veure altre cop per tuguris de mala fama. Una nit de la primeria de la tardor de 1609, sortint d’un bordell famós –l’Osteria del Cerriglio– és atacat per quatre homes. El carrer, estret i fosc, rere la napolitana església de Santa Maria la Nova, facilita la feina dels sicaris, que, amb fúria, li destrossen la cara. De nou, l’espès vel del silenci amaga l’agressió que només pot tenir un tèrbol origen: la venjança del comte Della Vezza per l’enfrontament ofensiu de La Valetta.\n6 La mort a Porto Ercole, a la Toscana\n'Nativitat amb Sant Francesc i Sant Llorenç' (1609), de Caravaggio Wikimedia Commons\nAquesta vegada, Caravaggio en surt mal parat. Per Roma arriben a córrer rumors que és mort. Mai no es recuperarà de les ferides. Però la seva obstinació no el fa desistir. Mitjançant el cardenal Ferdinando Gonzaga –la família del qual posseeix obra seva– sap que el perdó és imminent. La llarga mà de Scipione Borghese es fa notar i el purpurat li ha posat un preu: que, en tornar a Roma, el pintor li regali tots els quadres no venuts que tingui en el seu poder. Però Caravaggio no hi arriba mai. Amb les seves pertinences, s’embarca a Nàpols al principi del juliol de 1610. No es troba en condicions de viatjar, però no pot esperar més. Prop de Roma, a la petita fortalesa de Polo, el pintor baixa a port. Hi ha problemes. No en sabem la naturalesa, però abans que desembarquin el seu equipatge, el detenen i passa una nit a la presó.\nEn surt pagant una fiança i, desesperat, corre per recuperar quadres i pertinences. Sap que la destinació final de la faluca en què viatjava és Porto Ercole. Hi arriba ràpid però exhaust. No pot més. Els nervis, les seqüeles de les ferides, el cansament, li pesen i l’abaten. No aguanta més i la vida se li escapa amb el tremendisme extrem que ha imprès a la seva pintura.\nCobrint deutes després de morir\nPerò ni mort deixa de crear conflicte. El cardenal Borghese vol cobrar les gestions fetes, malgrat que Caravaggio hagi tingut el mal gust de morir abans de fruir del perdó papal. Alof de Wignacourt vol rescabalar-se de la mala passada que amb el seu comportament violent li ha fet el pintor que ell va convertir en cavaller. Al final, parcialment, només parcialment, guanya el cardenal, que s’emporta un quadre de Sant Joan, ja que els altres dos desapareixen per sempre més. És un final caravaggià: llums i ombres, una victòria que deixa mala boca. El Sant Joan de la col·lecció Borghese és una de les escasses 60 obres que han quedat de Michelangelo Merisi da Caravaggio, l’artista que revoluciona la pintura en només 15 anys, el mateix temps que triga a complicar-se fatalment la vida.


La lliga professional de raspall passa aquesta vesprada pel Trinquet de Sueca | RiberaBaixa.info\nAixí doncs, la instal·lació de la Ribera Baixa obrirà la jornada de raspall a partir de les 18.00 hores amb un confrontament entre Xeraco, amb Ian, Canari i Ricardet, i Alzira, amb Pablo, Seve i Lorja. Es tracta d’un duel on els líders en solitari es mesuraran davant un equip que hui dia seria el seu rival a les semifinals.\nTanmateix, encara és prompte per a parlar de la segona fase però el bon rendiment del trio de Pablo converteix a l’equip alzirenc en el gran favorit per aplegar a les rondes finals. Els riberencs conten les seues partides per victòries i només han concedit dos punts als seus rivals. L’últim triomf va ser davant Barxeta (10-30) al trinquet ‘El Rovellet’ de Dénia a un duel on Alzira va demostrar la seua solidesa al llarg de la Lliga. Seve, vigent campió, va superar a Raúl, que ha estrenat posició al mig a esta edició lliguera, gràcies a la seua força.\nPer l’altra banda, Xeraco ha competit en dues partides en menys d’una setmana. El dissabte 1, els xeraquers disputaven la quarta jornada on van aconseguir la seua primera victòria a la Lliga davant Villanueva de Castellón (25-30) al trinquet de Llosa de Ranes. Una gran actuació de Ian va permetre remuntar un marcador que anava 5-25 en contra seua.\nAixí mateix, el passat dimarts al trinquet d’Oliva va caure derrotat contra el conjunt local. Es tractava d’un encontre ajornat a causa del mal oratge i que al calendari original corresponia a la segona data. Ian, Canari i Ricardet van perdre (20-30) davant Oliva en una partida on mai es ficaren per davant al marcador.\nEl conjunt oliver va avançar-se amb tres jocs d’inici, però els xeraquers van aplegar a igualar a 20 amb un efectiu Ricardet a la punta, mentre que Canari i Ian van agafar protagonisme segons avançaven els jocs. Tot i açò, Xeraco no va poder sumar més jocs davant l’alt estat de forma dels seus rivals.\nPublicació següentL’ajuntament i les falles de Cullera impulsen delegacions d’Igualtat en les comissions\nPublicació anteriorJuan Diego Ingelmo i Bàrbara Folch guanyen el Concurs de Cartells del Dia Internacional de la Dona d’Almussafes


25 juny 2021 14:31\nMÉS per Llucmajor ha celebrat l'aprovació per part de l'Ajuntament de la moció presentada per la formació ecosobiranista per a demanar que es promogui la instal·lació de plaques solars fotovoltaiques per autoconsum.\nSegons ha explicat MÉS, l'Ajuntament de Llucmajor modificarà les ordenances oportunes per a bonificar les instal·lacions que promouen les energies renovables.\nD'aquesta manera, bonificarà un 50 per cent de l'Impost de Béns immobles (IBI) als particulars que instal·lin plaques solars. Així mateix, també gratificarà amb un 20 per cent l'Impost sobre Instal·lacions, Construccions i Obres (ICIO). Aquestes bonificacions han d'entrar en vigor a partir de dia primer de gener de 2021.\nMitjançant la moció de MÉS, han apuntat, l'Ajuntament de Llucmajor es compromet també a promoure activitats de sensibilització i informació per a fomentar la implantació de l'autoconsum en el municipi.\nLa portaveu de MÉS per Llucmajor, Maria Barceló, va celebrar l'aprovació de la proposta de la formació ecosobiranista després de l'aprovació fa un any del Pla d'Acció per l'Energia Sostenible i el Clima. L'objectiu de la moció, han afegit, és que aquest document «no quedi dins d'un calaix» i s'apliquin polítiques reals que incrementin la producció d'energies renovables.


The Kilmore Quay Lodge Kilmore Quay Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nThe Wooden House, Kilmore Quay, Kilmore Quay, Irlanda - Veure al mapa\nMés informació sobre The Kilmore Quay Lodge\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Kilmore Quay, The Wooden House és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA The Wooden House, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant, bar són només algunes de les comoditats que fan que The Wooden House sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com buceig, pesca, equitació que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, The Wooden House és una selecció idònia per a la vostra estada a Kilmore Quay.


Pot pagar fàcilment les seves compres amb la targeta de dèbit, la targeta de crèdit o el compte bancari a través de PayPal.\nPayPal és segur: PayPal emmagatzema amb seguretat la seva informació financera i la protegeix amb sistemes de seguretat i de\nprevenció de frau líders del mercat. És més, els seus detalls financers mai es comparteixen amb el venedor.\nPayPal és ràpid i senzill: no haurà d'introduir les dades de la seva targeta o el seu compte bancari per pagar. Només\nnecessitarà la seva adreça de correu electrònic i una contrasenya.\nA les webs del grup INKREIBLE també pots pagar mitjançant transferència bancària. Realitza un ingrés en finestreta o transfereix directament\nels diners des del teu banc.\nRecorda posar sempre en el motiu de la transferència la referència proporcionada en finalitzar la comanda.\nJUAN CORRAL RAMIREZ no es fa responsable de les comissions meritades per la transferència. Qualsevol import que no sigui l'exacte\nreflectit al en el total de la comanda impedirà el processament d'aquest\nA les webs de el grup INKREIBLE pots utilitzar la targeta de crèdit amb la total seguretat d'una connexió xifrada mitjançant SSL i una passarel·la de pagament STRIPE. Acceptem VISA, MASTER CARD i American Express. El nostre TPV està adaptat a la nova llei europea de seguretat segons els estàndards PSD2\nAmb Amazon Pay, pots utilitzar el teu compte d'Amazon per comprar en milers de llocs web de tot el món. També pots utilitzar Amazon Pay per fer donatius a les causes que més t'importen. En tots dos casos, gaudeix de la llibertat d'una experiència de pagament que coneixes i en la qual confies; tot això sense haver de crear un compte nou, introduir informació personal o preocupar-te per la seguretat.


El TAS de Salou estrena la seva dotzena temporada amb música, teatre i molt més | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nPer Redacció NoticiesTGN. Actualitzat el 29/10/2015\nLa dotzena temporada d’espectacles i programacions culturals a Salou arrencarà el pròxim divendres 20 de novembre. En aquesta nova temporada la programació s’ha dividit en cinc grans blocs; el primer, amb artistes de primer nivell, s’encetarà amb l’obra Fer riure és un art en què Joan Pera celebra els seus 50 anys de professió amb una classe magistral sobre l’humor on explica els recursos i les claus per fer riure al públic. L’actor i en aquest cas director de l’obra, puja a l’escenari per explicar un seguit anècdotes, experiències, i vivències ompliran l’escenari. Cronològicament en l’apartat musical mediàtic en la nova temporada hi haurà estrelles de la música com el violinista libanès Ara Malikian (26 de novembre) nominat pels Latin Grammys al millor vídeo musical presentarà a Salou la seva darrera obra 15, en referència als 15 anys que fa que resideix a l’Estat espanyol i amb un repertori que incorpora des de peces del compositor Bach a la música dels Radiohead.\nPerò altres grans noms que passaran pel teatre de Salou. El teatre també tindrà espai amb altres obres com Pels pèls (dissabte 12 desembre). En l’apartat musical es repeteix l’estage de la Jove Orquestra Nacional de Catalunya (JONC) els dies 3 i 4 de gener. El 13 de febrer tindrà lloc el musical dirigit per Elisenda Roca 73 raons per deixar-te; seguida d’una actuació de gran format el 19 de març com és el xou de Carlos Latre, In live. El 2 d’abril Los Morancos presentaran l’espectacle Antónimos; el 30 d’abril Gisela y el libro mágico portarà a l’escenari un musical que repassarà les cançons més famoses de Disney. Aquest primer bloc finalitzarà el 14 de maig amb els Blaumut en concert.\nUn segon bloc de la programació del TAS se centra al mes de maig amb les Jornades de Cant Coral. Són el context que permet a les diverses formacions de cor de Salou exposar els seus concerts en el marc del TAS, el referent cultural escènic del municipi. Durant el mes de maig tenen lloc totes les propostes que van des del cant escolar fins a concerts hi haurà la presència de cors més mediàtics com els Vakomba (participants al programa Oh happy day de TV3) que acompanyaran al Cor Jove Vila de Salou. En aquestes jornades participaran el Cor Infantil, Cor Mitjà i Cor Duorum de L’escola Municipal de Música de Salou i com a cor convidat el Cor de l’escola de música del Centre de Lectura de Reus. També actuaran les corals escolars de Salou: el Cor Crescendo, Cor de Batxillerat d’Arts escèniques i Conjunt instrumental Cluster. A més de l’actuació del Coro Vasco Ama-lur, Coral Eixàricia i Coral Alborada.\nLa tercera pota sobre la qual pivota la programació del TAS recau en els monòlegs, les anomenades «Sessions golfes», les quals, amb caràcter gratuït reuniran damunt de l’escenari tres obres: Tributo a Pepe Rubianes, el 17 de març de 2016; Diario de un cuarentón (7 d’abril de 2016) amb Andrés Torres, i Reeugenio. Reubicando al genio (5 de maig de 2016) amb Toni Climent.\nAl TAS també hi ha una programació especialitzada per al públic infantil que enguany pivotarà al voltant de Les supertietes, adaptació de Contes infantils contra tot pronòstic d’Empar Moliner. Una segona obra serà La rateta que escombrava l’escaleta: un musical infantil modern, potent i molt treballat, des de les coreografies fins als vestuaris. També es representarà Els 3 llops i el porc ferotge, un divertit espectacle d’actors amb titelles on s’aprèn a relacionar-se i conviure amb les nostres pors, i, finalment, Històries de Tumbuktú, espectacle infantil i musical basats en contes tradicionals de diferents indrets. La música de Vivaldi acompanyarà en tot moment.\nLa darrera de les actuacions que es podran veure al TAS giren al voltant del teatre amateur amb les obres Cafeteria l’Amor de l’Associació Salou Teatre; Desemmarcats, companyia de l’IES Jaume I, i Neures, d’Steven Berkoff, amb la Companyia Nascuts de Tarragona.


CONÈIXER DE FORMA CIENTÍFICA L’ABAST DE LES RETALLADES I L’INFLUENCIA EN LA SALUT | Sectorial Sanitat del Procés Constituent\n← Cafè amb llet -> Allibera el llibre “Artur Mas, on són els meus diners?”\nDimecres 4 de desembre Mobilització contra els Pressupostos antisocials →\nCONÈIXER DE FORMA CIENTÍFICA L’ABAST DE LES RETALLADES I L’INFLUENCIA EN LA SALUT\nPosted on 29/11/2013\tby andreusg\nSense coneixement no hi ha canvi. Conèixer l’abast de les retallades ens ajudarà a mantenir la Salut Pública i fer-la de qualitat\nQuants de vosaltres no ens heu demanat formació en matèria de salut? Doncs bé un grup d’investigadors i investigadores del GREDS (Grup de Recerca en Defensa de la Sanitat), lligats a la Universitat volen investigar l’impacte de les retallades sobre la sanitat. Però no és això només. Tenen el suport dels grups que conformen el moviment social en defensa de la salut. És per tan una recerca amb base, destí i finançament popular.\nLa sanitat pública a Catalunya i en l’Estat Español estan en perill i necessitem dades científiques que ens ajudin a defensar-la. Us demanem ajuda per al finançament i posterior difusió d’una recerca rigorosa coordinada per científics que estudiï l’impacte de la privatització de la sanitat pública en la salut.\nEn quina fase del projecte estem?\nEns ho diuen els autors del projecte:\nJa s’han aconseguit complir els objectius de la primera fase: 8.500 € Gràcies a tots/es.\nAra ens queda el camí més difícil, intentar aconseguir la resta de fases. Ens queden 19 dies per a això i crec que ens hauríem de focalitzar els nostres esforços en la segona fase ( 9.500€ més). Per a això hem d’entendre que la part comunicativa és bàsica.\nMentrestant podríeu penjar en els vostres facebook o tutejar aquest vídeo que hem llançat aquest matí. En aquesta ocasió ens centrem a Madrid, perquè entenem que aquest estudi pot ser molt útil per a la resta de l’estat espanyol.\nPodeu entrar a la pàgina per fer donacions aquí


Barcelona vacunarà sense cita prèvia contra la covid – CATzona\nBarcelona vacunarà sense cita prèvia contra la covid\nSense comentaris a Barcelona vacunarà sense cita prèvia contra la covid\nBarcelona vacunarà sense cita prèvia contra el coronavirus amb l’objectiu d’arribar als barris amb menor cobertura vacunal. Durant les pròximes setmanes el Departament de Salut, l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT), l’Ajuntament de Barcelona i l’Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB) organitzaran unes jornades de vacunació als barris, prioritzant aquells amb menor cobertura vacunal.\nCada setmana s’instal·larà un punt mòbil a dos barris prioritzats de la ciutat per administrar la vacuna Janssen d’una única dosi sense cita prèvia, han explicat en una roda de premsa i també a través d’un comunicat.\nEl mes de setembre el punts mòbils de vacunació visitaran Ciutat Meridiana, El Raval, la Marina de Port i el Gòtic, després d’haver-ho fet aquesta setmana al Bon Pastor, Baró de Viver, Poble-sec i anteriorment al Raval, Trinitat Vella i Besòs Maresme.\nPunts mòbils de vacunació\n16 de setembre, Ciutat Meridiana. Plaça Roja, de 10.00 a 14.00 hores, districte de Nou Barris. 17 de setembre, El Raval. Rambla del Raval, de 10.00 a 14.00 hores, districte de Ciutat Vella. 23 de setembre, La Marina de Port, districte de Sants Montjuïc (pendent d’ubicació i horari). 30 de setembre, Gòtic, districte de Ciutat Vella (pendent d’ubicació i horari).\nA qui van dirigides les vacunes?\nL’acció està dirigida a persones residents a la ciutat, majors de 40 anys o de 18 o més anys de grups vulnerables, amb dificultats per accedir a la campanya de vacunació general.\nPer poder-se vacunar, les persones han de portar la targeta sanitària, si la tenen, o qualsevol altre document d’identificació en cas de no tenir-la.\n455 persones vacunades sense cita\nEl passat 20 d’agost es va fer una prova pilot d’una jornada de vacunació comunitària contra la covid-19 a la Rambla del Raval amb els objectius d’arribar als col·lectius amb més dificultats per accedir a la vacuna, descriure el perfil de les persones ateses i avaluar l’experiència de vacunació comunitària. Així, s’hi van apropar 154 persones que van rebre la vacuna. Les persones vacunades van ser sobretot homes (75,5%), amb una edat mitjana de 37 anys, majoritàriament de nacionalitat no espanyola. Entre els motius pels quals no s’havien vacunat fins aquell dia destaquen els relacionats amb les dificultats per horari laboral, la barrera idiomàtica i les dificultats d’accés a la vacunació, entre elles les relacionades amb la barrera tecnològica (gestió de cita prèvia, accés a la informació o disponibilitat d’equips informàtics, entre d’altres).\nDesprés d’aquesta primera prova, el dia 2 de setembre, el punt de vacunació es va ubicar a la Plaça de la Trinitat a Trinitat Vella, i el dia 3 de setembre en el mateix horari a la Rambla Prim al Besòs Maresme. A Trinitat Vella se’n van vacunar 110 persones i al Besòs se’n van vacunar 191. En ambdues jornades tant el perfil de les persones ateses com la majoria dels motius concretats sobre el retard en la vacunació van ser semblants als identificats al Raval, segons han detallat en aquest mateix comunicat.\nImatge principal: una membre del personal sanitari sosté una vacuna contra el coronavirus / Salut\n← Borràs replica a Aragonès: “La taula de diàleg és un eslògan” → Sofia a l’escola sense Elionor: Letícia es carrega una tradició familiar


Una mar de cultura: 04/10/2011\nNeteja del conjunt talaiòtic de sa Cova de sa Nineta\nOCTUBRE, 09 diumenge. De les 9 h i fins al migdia\nSon Serra. Neteja del conjunt talaiòtic de sa Cova de sa Nineta.\nLa intenció és continuar les tasques de neteja que va iniciar la Brigada de Patrimoni del Consell Insular de Mallorca per petició de l'Ajuntament de Santa Margalida.\nLa gent que hi vulgui col•laborar, continuarà les feines de neteja del conjunt talaiòtic de la cova de sa Nineta a Son Serra de Marina. Cadascú ha de dur les seves eines (estisores de podar, xorracs, motorets de serrar...). L’Ajuntament posarà els guants i convidarà a berenar.\nMés informació sobre les feines duites a terme a:\nPublicado por Ajuntament de Santa Margalida en 14:58 0 comentarios\nLectura de traduccions el Dia Internacional del traductor a Can Picafort el passat 30 de setembre\nAmb motiu del Dia Internacional de la Traducció, el passat 30 de setembre, tres membres del col·lectiu literari del municipi Ansa per Ansa (Maria Mora, Josep Escalas, Rafel Bordoy) llegiren traduccions de poemes a la Bibiblioteca Municipal de Can Picafort. Els poemes traduïts, en bona part per Rafel Bordoy, eren obra de Quevedo, Miguel Hernández, Juan Ramon Jiménez, Ruben Darío i Frank Baton (poeta en anglès).\nActe seguit, la regidora de Cultura, Beatriu Gamundí, presentà la nova programació cultural Una mar de Cultura.\nEsperam que que aviat es puguin dur a terme altres actes de similars característiques, com també volem encoratjar al col·lectiu Ansa per ansa a continuar la feina que duen a terme per difondre la literatura en el nostre municipi.\nMaria Mora llegint les traduccions de poemes de Quevedo\nUn moment de les lectures de poemes de Frank Banton a càrrec de Josep Escales\nRafel Bordoy llegint una de les seves traduccions\nPublicado por Ajuntament de Santa Margalida en 12:24 0 comentarios


Relat " MAI NO T’HO HE DIT."\nInici > detall del relat: MAI NO T’HO HE DIT.\nMAI NO T’HO HE DIT.\nUn relat de: Ullassos\nCada vegada que m’acaricies suaument el mugrons trepitges amb força la perillosa linea… tant és si ho fas amb els dits, amb un mocador de seda, amb els llavis, amb la llengua, o amb un brot d'alfàbrega… el que m'importa i m’excita és que ho fas, i que en tancar els ulls i deixar-me anar travesso el límit.\nUn límit que desconeixes. Un límit que fins ara no tenía nom, que no aconseguia identificar com a meu, i que l’he volgut viure sempre amagada i d’esquena als teus maleïts ulls, posseïdors d’una bellesa ferotge, inimaginablement agosarats i atents.\nUns ulls que me duen a desitjar amb una follia desconcertant el que he llegit als llibres eròtics que devor.\nUns ulls amb els quals mantinc una lluita perenne per intentar preservar totes les estructures i fonaments que quan me toques trontollen; amb els que silencio tot el que no saps i despertes; amb els que em dono el permís de desinhibir-me cada una de les vegades que m’acaricies amb els teus llavis el cony estremint-me com si fos el primer cop que ens allitéssim.\nUns ulls que quan me miren, obren el meu sexe en canal. Ho confesso.\nSexe, sexe sexe…quatre fonemes que escriuen dins el meu banyat entrecuix el teu nom. Per ventura, l’amor, també en aquest trencaclosques, hi pugui trobar un lloc.\nSaps el que desitjo…? Saps el que imagino…? Pots entreveure el que penso?\nNo te n’he parlat mai perquè tinc por de traspassar-ho; por que pel fet d’intentar-ho viure es pugui desencadenar una fisura irreparable en la nostra sempre plaent, furtiva i freqüentíssima sexualitat.\nEl duc escrit, posat -diu la terapeuta-; col.locat entre les cames i el baix ventre. El visualitzo, un sac enorme i lleuger ple de fantasies que visc a l’ombra i d’amagat. A contracorrent, que m’acompanya fa anys, una vida. Una escletxa de desig que empeny i que no em sento ni capaç d’anomenar per una especie de vergonya que em colpeja el cos per dintre. Una vergonya immadura que em deixa sorprenentment paralitzada. No sé ben bé perquè.\nUn home que ha caminat tant per cada plec del meu cos i ha begut tantes vegades del meu sexe no m’hauria de provocar aquesta casta de coses. No ho creus?\nVoldria mirar un altre cop el teu cos despullat damunt el matalàs d’aquesta casa plena d’una polseguera que ni tan sols m’importa, i perdre la por a demanar. Però l’educació rància i puritana que duc tatuada a la pell engruna fortament la meva part animal.\nI em barallo amb les ganes, intentant atrevir-me, i assajo les preguntes davant un mirall que se'n fot. No em surt, no goso, ni capaç som de desbloquejar res. Només puc entreveure una dona inundada d’un erotisme despiadat que cerca camins per viure’l.\nTan debò obrint-me de cames pogués arribar-te a l’ànima i em sabessis llegir! Tan debó!!!\nPotser llavors ni et sorprendries. Potser.\nProu bé | 22-06-2022\nT'has deixat el sentit del ridícul. La por a fer-lo, la por a sentir-te'n, la por a que t'hi vegin... Pots que tenallen l'espontaneïtat a l'hora d'expressar lliurement els desitjos i fantasies...\nUn relat molt bonic ben escrit. Un plaer llegir-te!\nDe moment ens has regalat quatre relats que, en essència, parlen del mateix, però des d'enfocaments molt diferents. Riquesa de llenguatge i prosa ben confegida que fa de bon llegir.\nSegueix que tinc ganes de seguir-te!\nNil | 01-06-2022\nUn relat sincer, transparent..., on hi aboques tota la teva fantasia, desigs i fins i tot desviacions....Una lluita interna entre el que està bé i no ho està...Un equipament al estat sexual primari d l'home, i dient'ho amb paraules que en cap cap freguen la vulgaritat o el mal gust. Enhorabona!\nreflexions sobre el sexe[Ofensiu]\nAtlantis | 27-05-2022\nReflexions sobre el sexe i l’erotisme. Els desitjos no explicitats però sentits.\nMira que ja soc gran, però encara penso que el sexe és un misteri i sí és la part més animal i per això la més sincera. També que és un aprenentatge\nL’educació, els tabús i les inhibicions implícites que tots tenim a vegades ens dificulten poder expressar el que sentim o desitgem. Però fent un esforç per demanar, explicitar...a vegades no pas amb paraules sinó amb el cos és la manera de gaudir-l’ho.\nI poder arribar a l’ànima perquè ens el fons crec que és el què busquem. Arribar a l’essència de l’altre. A una total comunicació.\nUn relat sincer i íntim que agraeixo que hagis escrit.\nDIGA’M A ON ERES…\nTan debò fos més senzill…


Unió de Pagesos lamenta la dimissió de Carlos Roig i nombra a Rafel Verdiell - Imagina Ràdio\nNou cas positiu de coronavirus a la Sénia\nEls positius dels dos brots a les Terres de l’Ebre tenen símptomes lleus\n[VÍDEO] Un tren de Barcelona a Tortosa amb excés d’usuaris indigna la xarxa\nLa Regió Sanitària de les Terres de l’Ebre ha confirmat que hi ha un cas positiu de Covid-19 a la Sénia. Es tracta d'una...\nLa Regió Sanitària Terres de l'Ebre ha informat que actualment els positius dels brots per coronavirus a les Terres de l'Ebre presenten símptomes lleus. Pel...\nLa població comença a reprendre l'activitat després d'haver passat un llarg confinament causat per la pandèmia generada pel coronavirus, i més encara, havent passat...\nEl Departament de Salut informa que fins aquest divendres, 10 de juliol, a les Terres de l’Ebre hi ha hagut un total de 358 casos...\nUnió de Pagesos lamenta la dimissió de Carlos Roig i nombra a Rafel Verdiell\nF.R.- Unió de Pagesos lamenta la dimissió del responsable nacional del sector dels Cítrics d’Unió de Pagesos, Carles Roig, el qual ha dit que la formalitzarà els pròxims dies, i “li agraeix els anys de dedicació sindical”, segons declara en un comunicat de premsa.\nD’altra banda, el sindicat recorda que qualsevol càrrec sindical disposa dels òrgans de participació per vehicular les seves demandes.\nUnió de Pagesos remarca en el seu comunicat que el 14 de febrer passat va impulsar una plataforma reivindicativa per revertir la crisi de preus del sector citrícola i l’ha defensat impulsant mocions als ajuntaments ebrencs i al Consell Comarcal del Montsià, i ha promogut reunions tant davant del Departament d’Agricultura com davant del Ministeri d’Agricultura des d’aleshores.\nD’acord amb els Estatuts d’Unió de Pagesos, mentre l’executiva nacional d’un sector no escull un nou responsable nacional, la representació recaurà en un responsable de la Comissió Permanent Nacional d’Unió de Pagesos. En el cas dels sectors dels Cítrics, l’atendrà el responsable de Sectors Agrícoles d’Unió de Pagesos, Rafel Verdiell.\nMés de 15 anys en el càrrec\nDesprés de més de quinze anys en el càrrec, el responsable nacional dels cítrics de la Unió de Pagesos (UP), el canareu Carlos Roig, va anunciar aquest dimarts que dimiteix per la manca de suport de la direcció del sindicat. En declaracions a l’ACN, Roig s’ha mostrat especialment crític per la que, considera, escassa capacitat de reacció de la cúpula d’UP a l’hora de buscar solucions a la greu crisi que castiga des de l’inici d’aquesta campanya els productors citrícoles ebrencs amb les importacions massives de fruita de l’Àfrica del Sud a preus irrisoris. Però la gota que ha fet vessar el got, assegura, ha arribat durant els últims dies: ni Roig ni els membres de la sectorial van ser informats ni convocats a una reunió a Alcanar sobre el futur dels cítrics amb la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, a la qual sí que va assistir un membre de la Comissió Permanent Nacional del sindicat. “Nosaltres ja no comptem per a res”, ha lamentat.\n“Segurament tindrem la crisi més greu durant els últims 25 anys al sector, amb preus irrisoris, serà una campanya en la qual batrem tots els rècords negatius. Des de la sectorial veiem, en aquests moments, molt poc suport per part de la Permanent nacional d’Unió de Pagesos i l’administració competent en la matèria. No acaben d’arrancar ni creure’s la problemàtica que tenim”, afirma amb rotunditat Roig, que formalitzarà la seva renúncia al càrrec durant els pròxims dies. Reconeix que, durant els últims mesos, “el sindicat potser ja té clar que tenim un greu problema, però li ha costat molt d’acceptar i assimilar” la seva magnitud.\nTot plegat, assegura, s’ha de situar dins d’un context de desatenció per part dels dirigents d’Unió de Pagesos a bona part de l’estructura agrària del territori, de la qual només se salvaria el sector arrossaire. “A les Terres de l’Ebre hi ha tres sectors agrícoles molt importants: l’arròs, l’oliva i el cítric. Un està molt primat per les ajudes econòmiques de la PAC i dos que no estan tan primats ni tenen el suport del sindicat ni de l’administració que els correspon”, ha criticat. “Els ha estat molt més fàcil assimilar el problema de la fruita seca o de la fruita amb os que el nostre”, puntualitza.\nA més, l’origen del problema intern, afegeix, té arrels d’origen polític i organitzatiu, especialment arran dels resultats de l’últim congrés del sindicat el passat 2016 a Igualada, que segons Roig va acabar “mal tancat”. El responsable nacional dels cítrics durant els últims lustres ha revelat que ja fa uns mesos va posar sobre la taula la seva dimissió però, finalment, va reconsiderar la decisió. Va ser a principis d’aquesta campanya, després dels forts aiguats d’octubre i d’assumir, des de la sectorial dels cítrics, la possible dimensió de la crisi per les importacions.\n“Es va apropar un membre de la Permanent Nacional, que representa els sectors vegetals –Rafel Verdiell-, i ens va dir que no: que el sector havia de tirar endavant, que era independent i lliure de fer el que crèiem convenient amb acord dels seus membres”, ha relatat. Reconeix que, a partir d’aquell moment, les relacions amb la direcció territorial i nacional van experimentar una relativa milloria, organitzant reunions, parlant amb els mitjans de comunicació i demanant mesures a l’administració per resoldre la crisi.\nDesautoritzat per la direcció\nDurant els últims dies, aquest clima d’entesa intern s’ha trencat, segons Roig, que acusa la direcció de desautoritzar-lo. “Han hagut reunions i accions que ens han sorprès molt, deixant-me a mi fora de joc”, sosté. Particularment, precisa, arran de la convocatòria el passat divendres d’una reunió a Alcanar de la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, amb representants de l’Ajuntament, dels productors i organitzacions agràries per abordar la crisi dels cítrics que no va ser comunicada ni a la qual es va convidar Roig o cap dels membres de la sectorial. Per contra, sí que hi va assistir el responsable de sectors vegetals de la Permanent representant el sindicat.\nAssegura que les converses posteriors per demanar explicacions al mateix Verdiell no van permetre resoldre el problema i la desconfiança amb la Permanent s’ha reobert de forma profunda. “Crec que ja no hi ha forma de recompondre això. No és normal que un membre del sindicat assisteixi sense que hi estiguin els que havíem d’estar i que després emetin una nota de premsa que no fa el mateix sector”, reflexiona Roig, molest també pel fet que el sindicat valori als mitjans de comunicació qüestions relacionades amb els cítrics sense que, per primer cop durant els últims anys, la sectorial hagi elaborat o tingut coneixement del seu contingut. Tot i que de moment han decidit quedar-se, no descarta que la resta de membres de la sectorial puguin seguir el seu camí en els pròxims mesos.\nConflictes en altres sectors\nEl cas dels cítrics, remarca, no és l’únic conflicte intern que el sindicat té obert entre les sectorials arreu de Catalunya. “El sector de l’oli, que enguany ha tingut un problema de producció i preu i molt greu, que potser està tan malament o més que nosaltres, un conreu molt important a l’Ebre, que des de fa temps no té responsable de sector en l’àmbit nacional., Des de dalt no hi ha intenció de proposar mesures correctores perquè el sector tiri endavant”, raona.\nEn paral·lel, reitera Roig l’”abandonament” que les Terres de l’Ebre pateixen per part de la direcció d’Unió de Pagesos des de l’últim congrés. També es mostra sorprès davant de les informacions que han vinculat els últims dies el coordinador territorial del sindicat, Hilari Curto, amb problemes de gestió a la Cooperativa Olivarera del Baix Ebre, pels quals ha estat denunciat al jutjat. Una situació que no ha tingut repercussions internes, apunta, a diferència de l’expedient obert, amb suspensió de càrrec, a un coordinador comarcal per la seva opinió sobre una jornada de la PAC organitzada per Unió de Pagesos. “El tema de lliberta d’expressió, d’opinió , democràcia i independència al sindicat està cada dia més lluny. Està tirant endarrere els drets i llibertats dels sindicalistes”, tanca.\nArticle anteriorDenuncien a tres homes per agafar les cries d’un niu de gafarró\nArticle següentAlcanar obliga a identificar genèticament els gossos per esbrinar si deixen fems en la via pública\nSalut ha informat que tres persones en seguiment han donat positiu en el cas del brot de l'institut del Perelló, que fins aquests moments...\nLa Tonyina Roja Balfegó visita més de 180 restaurants catalans\nMés de 650 restaurants de tota la geografia espanyola participen, des de demà i fins al 26 de juliol, a les Jornades de la...\nTerres de l'Ebre3993\nMovem demana a Torra que aposti per situar a les Terres de l’Ebre la seu principal de l’Agència de la Natura de Catalunya\nRedacció Imagina Ràdio - 5 juliol 2020 0\nLes alcaldies i regidores i regidors de Movem Terres de l’Ebre a les quatre comarques ebrenques han fet arribar al president de la Generalitat,...\nEl Ministeri de Consum endureix la regulació de la publicitat del joc i només la permetrà d’1 a 5 h de la matinada\nEl Ministeri de Consum ha rectificat en relació amb la proposta de regulació de la publicitat del joc que va fer al febrer i...


EnoMallorca proposa un tast solidari de vins rosats per lluitar contra el càncer\nSerà dia 18 d’octubre i hi participaran 7 cellers de Mallorca\nEl vi rosat serà el protagonista del Tercer Tast Solidari que organitza l’associació EnoMallorca. Enguny tota la recaptació es destinarà a l’Associació Espanyola contra el càncer i es farà amb set cellers mallorquins.\nManuel López, president d’EnoMallorca, explicava a Balears Vadevi que han estat molt els cellers interessats en participar en aquesta activitat però finalment ho han hagut de limitar a set per qüestions logístiques. “Volem fer una activitat solidària però volem que sigui a través del vi sempre”, assegurava López.\nBiniagual, Bordoy, Macià Batle, Vinyes de Mortitx, Bodega AVA, Armero Adrover, Miquel Oliver, seran els cellers participants amb el seu vi rosats i ells mateixos seran els encarregats d’explicar el seu vi i la seva feina a tots els assistents.\nEl tast que anirà acompanyat de propostes gastronòmiques com la del Mestre Tallador de Pernil, Juan José Escolano, es farà a l’Hotel Horizonte de Porto Pi i per l’entrada tindrà un preu o donatiu de 20€.\nLópez, explicava que aquesta és la tercera edició del Tast de Rosats, perquè en les dues edicions anteriors els beneficis s’havien destinat a la lluita contra el càncer de mama, “per això hem volgut mantenir el tipus del vi, el rosat, que pel seu color és la referència en la lluita contra aquest tipus de càncer”.\nEnoMallorca, és una associació que va nèixer fa 5 anys per promoure la cultura del vi. Amb un centerar de socis organitza diverses activitats sempre a l’entorn del vi. Sobre el Tast de Rosats que es farà dia 18 d’octubre a les 20h, trobareu més informació a través del correu electrònic [email protected] o seguint aquest enllaç.


La IV Fira de la Tòfona es consolida a Vilanova de Prades els dies 11 i 12 de gener – AEHT\nEl primer dia està més destinat a un públic curiós que ve a conèixer i gaudir de la tòfona i la gastronomia, amb maridatges i showcookings amb xefs de renom com Rafael Muria del Restaurant Quatre Molins i Nil Bono del Restaurant Deliranto, recentment guardonat amb una Estrella Michelin.\n“Amb la tòfona volem aconseguir, també, que aquest producte sigui la porta per descobrir el territori i lligar la part de cultiu amb la part de turisme, donant vida a aquests dos actors” diu Artur Miró i afegeix que “amb la Fira també volem desmitificar el preu de la tòfona. Amb 2 euros i mig més per plat és un festival de tòfona. El preu/kilo és elevat però la quantitat que s’utilitza és molt petita”\nCom comenta Guiu “La IV Fira de la Tòfona és el principi, perquè els propers mesos, els restaurants de La Cona serviran el menú de la tòfona i presentarem la nova Associació d’Hostaleria de la Conca. Tot això ajudarà a promocionar el producte i també la comarca”\nDescarrega’t aquí el Programa de la IV Fira de la Tòfona Negra de Vilanova de Prades


El Whatsapp | - Tipografía La Moderna\nManel Rodriguez-Castelló - 18/04/2015\nTinc la impressió que està a punt de complir-se la profecia, si no s’ha complit ja en molts aspectes, de la pel·lícula de Wim Wenders Bis aus Ende des Welt (Fins a la fi del món, 1991). Els protagonistes d’aquesta esborronadora història acaben sent víctimes, fins a l’extrem de l’embogida addicció, del seu invent: una sofisticada tecnologia els permet veure en una pantalla els somnis (amb els seus reguitzells infinit de records, obsessions, frustracions, desigs i visites d’ultratomba) que han covat durant la nit. Els límits entre la realitat de cada dia, inclosos els matisos inexplorables i misteriosos que també la conformen, i la ficció onírica, amb els seus llampecs de verisme, hi queda de sobte abolida, o, com diríem ara, el món virtual acaba per engolir-se les connexions analògiques del món real, la nit que es menja el dia. La droga els proporciona, en aparença, la possibilitat de reviure el passat, la sensació de recuperar-lo cada nit i cada dia, la il·lusió de l’etern retorn.\nComentàvem a classe la novel·la que els feia llegir aquell trimestre, Matar un rossinyol de Harper Lee. Per una d’aquelles circumval·lacions del discurs havíem arribat a l’exploració dels terrenys on realitat i ficció (o veritat i mentida) s’estremesclen de manera subtil per a la creació d’una història. Els deia que tot record, en especial els relatius a la infància, no deixa de ser al capdavall una cosa inventada, o reinventada; que a partir d’una certa edat les persones som conscients que en el relat d’un mateix intervenen factors que ja no sabem si pertanyen al món del viscut, al del somni o al de la simple invenció obstinada. Que hi ha coses en la memòria personal, els deia, que sobreviuen en algun lloc vague i difuminat, remot, que dubtem si van passar de veres o són mera ficció; que les oscil·lacions de memòria i oblit eren consubstancials al fet de viure; que les fronteres entre novel·la i història són arenes movedisses. «No ho heu experimentat mai encara en el terreny personal?», reblava.\nAquell alumne de batxillerat a qui sempre havia de demanar que es llevés els auriculars que solia portar a manera d’amulet o excrescència corporal, propietari d’una d’aquelles barbes serrades que abans només portaven les persones d’una certa edat, va ser l’únic a contestar-me amb la vehemència del desvagat: «Això us passa només als de la vostra generació». Superat el primer rampell d’estupor pel que vagament intuïa com un desficaci en to major (a l’escola se senten moltes bestieses), i passant per alt què volia dir «la vostra generació», vaig demanar-li que s’expliqués. I ho va fer: «Amb el whatsapp…». Vaig haver de continuar els punts suspensius mentalment: l’ús de les maquinetes i les xarxes socials impedeix les vel·leïtats de la memòria, anul·la la possibilitat de l’error o la incertesa, només has de prémer el botó per saber si una cosa és realitat o ficció, la imaginació és desterrada dels territoris íntims per anar a morir als tristos pantans de la literatura. Deixem-ho córrer. Sabia que aquella resposta impensada no seria subscrita per la majoria dels altres whatsappers, que si de veritat els donassen a triar entre la certesa incommovible dels seus aparells i la voluble reconstrucció de la pròpia memòria, no s’ho pensarien dues voltes. Però aquella falòrnia no ha deixat d’inquietar-me. Avui faig els 57 però l’estupidesa humana, fins la més innocent o merament simptomàtica, no deixa de sorprendre’m. I de preocupar-me com a símptoma.


El Govern anglès proposa disminuir la retribució pública de la reina\n10 maig 2021 06:44\nIsabel II rep cada any 1.985 milions de pessetes que no gasta\nEl tresor britànic es prepara per fer passar per l'adreçador en matèria de finances reials, disminuint la retribució pública atribuïda a la reina d'Anglaterra, Isabel II, el total del qual s'apropa, en l'actualitat, a devers 8'9 milions de lliures esterlines (devers 1.985 milions de pessetes).\nSegons el Sunday Times, el ministre d'Hisenda, Gordon Brown, aspira a reduir dos terços del pressupost de la Casa Reial, és a dir, dels doblers que els contribuents paguen a la Família Reial, limitant-la a la previsió de l'augment de la inflació, al voltant del 2'5 per cent.\nUn programa anterior posat en pràctica pel govern conservador de John Major el 1991 va fixar en 7'5 per cent aquest augment anual, durant deu anys. La baixada decidida pel govern de Tony Blair començaria a aplicar-se a partir de la finalització d'aquest programa, el 2001. Un portaveu del Tresor simplement va confirmar que «el pressupost de la Casa Reial es revisaria en el 2001» i que les «discussions sobre els termes en què continuarà començaran el 2000».\nEl «tresorer» de la reina, sir Michael Peat, citat pel Sunday Times, va reconèixer que les retribucions pagades han provocat «un excedent», sobreentenent que no tot ha estat gastat per la Família Reial.\nAquesta suma no es tornarà, va explicar, però «el contribuent es veurà beneficiat», ja que l'excedent serà pres en compte en l'assignació de l'any següent.\nEls pagaments amb fons dels contribuents a la Reina i al príncep d'Edimburg assoleixen actualment devers 13'5 milions de dòlars (devers 1.985 milions de pessetes), mentre que els seus fills reben un total 1'5 milions de dòlars cada any (devers 220 milions de pessetes).\nPerò, des del 1993, com a conseqüència de fortes crítiques subratllant la importància d'aquestes quantitats, la reina torna al tresor aproximadament uns 275 milions de pessetes cada any.


Publicació del calendari dels 27 torneigs que formaran part del IX Circuit Català d'Oberts Internacionals 2012.\nCatalunya arrasa als Campionats d'Espanya de la Juventud\nCatalunya s'ha proclamat Campiona d'Espanya tant en categoria Sub-14 com en Sub-16. Els infantils han completat un torneig perfecte, guanyant la totalitat dels encontres. L'equip cadet ha guanyat quatre dels seus encontres i ha empatat altres dues.\nAlexander Ipatov Campió d'Europa Juvenil\nEl gran mestre del club Barberà Alexander Ipatov s'ha proclamat campió del mon juvenil, competició celebrada a Atenes entre els dies 2 i 16 d'agos.\nActe oficial d’inauguració de la nova seu de la Federació Catalana d’Escacs\nEl dia 26 de maig de 2012 es va inaugurar oficialment la nova seu central de la Federació catalana d’escacs al carrer Sant Adrià, 20, del districte municipal de Sant Andreu a la ciutat de Barcelona. El president Toni Ayza agraeix a la Secretaria General de l'Esport, al Districte de Sant Andreu i a la resta d'Institucions el seu suport.\nTot i que el local ja funcionava des de feia un mes a ple rendiment, la data assenyalada per mostrar el local als clubs i autoritats va ser aquest dissabte del mes de maig a les 17 hores.\nUn centenar de persones van omplir les magnífiques instal·lacions del local federatiu, que compta per primera vegada a la seva història amb un espai per fer competicions, amb un total de 84 places, una sala polivalent per fer cursos d’escacs, d’àrbitres, entrenadors i monitors, entre d’altres. Les sales comptem amb Internet, pantalles gegants, aire condicionat i totes les comoditats per portar a terme les classes.\nEl local disposa també amb una biblioteca amb més de 3000 volums, un petit museu amb unes vitrines que atresoren algunes joies del patrimoni de la Federació. Una part important del local és el magatzem que permet als clubs recollir amb tota comoditat el material a peu de carrer.\nLa seu federativa compta també amb les oficines dels empleats de la federació, el despatx del president, i una sala per guardar la documentació de la Federació que fa les funcions d’arxiu.\nL’acte de la inauguració va consistir en mostrar el local als assistents, fer els parlaments de les autoritats i prendre una copa de cava. Va ser presidit pel Secretari General de l’Esport, Ivan Tibau, el Regidor del Districte de Sant Andreu, Raimond Blasi, la presidenta del Consell Municipal del Districte de Sant Andreu, Immaculada Moraleda, el Director Esportiu i de relacions institucionals de la UFEC, Jordi Sans, el president de la Federació Espanyola d’Escacs Javier Ochoa i el president de la Federació Catalana d’Escacs, Toni Ayza.\nAntoni Ayza va agrair el suport de les Institucions públiques, en especial el patrocini per a la remodelació del local per part del Consell Català de l’Esport, la cessió del local municipal per part del districte de Sant Andreu, així com els ajuts de la Unió de Federacions Esportives. Per últim, va destacar l’excel·lent tasca de l’arquitecte de les instal·lacions, Glòria Duran, del constructor Albert Turró i del vicepresident de la FCE Víctor Pont, encarregat de supervisar i dirigir les obres de remodelació del local.\nLes autoritats van valorar molt positivament el local de la Federació, tant des del punt de vista estètic, com des del funcional i van convenir en què es tractava d’una de les millors instal·lacions federatives actuals, tant dintre del món dels escacs, com si la comparem amb la resta d’esports.\nConfecció de l'ordre dels equips de la Primera Divisió 2013\nCatalunya setena al Campionat d'Europa Sènior\nJosep Monedero, medalla de bronze del tercer tauler\nAscensos i les fases Finals de Primera Divisió amb implicació d'equips "B"\nInformació relativa als ascensos i les fases Finals de Primera Divisió on es vegin implicats equips "B"\nTOTS ELS CASOS POSSIBLES SERIEN ELS SEGÜENTS\nSuposem que els primers equips dels filials a Divisió d’Honor mantenen la categoria i que el play-off d’ascens a Primera Divisió es disputa un cop finalitzada la competició de Divisió d’Honor.\nNecrològica: Juan Martos i Joan Antoni Lleida


Desenvolupament de la màquina de mòlta de polarització de la pel·lícula - Informació tècnica - Notícies - PANASYS\n1. Estructura i característiques del polaritzador\nEl polaritzador està compost principalment per pel·lícules PVA, pel·lícules PVA, adhesius sensibles a la pressió o adhesius sensibles a la pressió, film pel·lícula o film de separació i pel·lícula de protecció, tal com es mostra a la figura 1,\nLa membrana intermèdia de PVA (polivinilalcohol) és la polarització de la llum; A la pel·lícula PVA PVA, dos composites són tres pel·lícules protectores de fibra d'acetat, es compon d'un substrat transparent i pel·lícula PVA, pel·lícula TAC utilitzada per separar aigua i aire, per protegir la capa polaritzant del substrat; amb adhesiu sensible a la pressió per a diferents efectes òptics; El recobriment de la pel·lícula és fàcil d'encaixar amb vidre de cristall líquid. Això constitueix el polarizador de transmissió total més comú. Si elimineu una capa de pel·lícula de separació i, a continuació, una capa composta de pel·lícula reflectiva, és el polaritzador de reflexió més comú.\nL'ús d'un adhesiu sensible a la pressió és un adhesiu sensible a la pressió a prova d'humitat a alta temperatura i el tractament especial per immersió de PVA (sèries de colorants), pel·lícula polaritzada per polaritzador de gran temperatura; prevenir el component UV mitjançant l'addició d'adhesiu utilitzat, es pot fabricar una pel·lícula polaritzada anti ultravioleta que es compon de la birrefringència; pel·lícula de compensació òptica en la transmissió de pel·lícula original, es pot fer de polarizador STN; en la transmissió de pel·lícula original i la llum composta a la pel·lícula, es pot fer de polaritzador d'angle ampli o polaritzador d'angle estreta; adhesiu sensible a la pressió, pel·lícula PVA o pel·lícula PVA utilitzada per a la coloració, polaritzador de colors. Amb el desenvolupament de nous productes LCD, els tipus de polaritzadors són cada vegada més.\nDes de l'estructura del polaritzador, es pot veure que el polaritzador és una mena d'estructura en capes similar al material plàstic, és flexible i flexible, la seva superfície és suau i molt refinada, i la seva capa i entre l'ús d'adhesius sensibles a la pressió, és enganxós.\n2. Procés de rectificat polaritzador\nEl procés de treball dels equips de rectificació polaritzadora és el següent: col·locació d'eines, posicionament de plaques polaritzants, fixació, rotació en sentit antihorario, rectificat en ambdós costats, rotació del rellotge, eliminació d'eines i rectificat, tallant els altres dos costats i tancant tota la placa polarizadora.\nEl polaritzador en els utillatges de la pila per formar un cuboide i, posteriorment, col·locat al dispositiu, des de la part superior i inferior del polaritzador es pressiona i es fixa, situat en una taula de treball, d'acord amb els requisits de tall, el polaritzador és girats 90 graus, les eines de tall per a la rotació d'alta velocitat dels dos costats oposats, tallant el control de la quantitat de polaritzador i un tall fi, tallat bé, que compleix amb el requisit de precisió. I millorar la qualitat superficial del polaritzador, per eliminar les rebaves, les esquerdes i inhibir el propòsit del desbordament, completar els dos costats de la reversió del polaritzador de tall, tornar a l'original, treure l'utillatge, tallar els altres dos costats i, finalment, completar el tall.\nTenint en compte les característiques estructurals del polaritzador, és un pas molt important per comprimir i processar el polaritzador sota la condició de mida mitjana i petita. És la mesura clau per adonar-se de la precisió de l'angle i millorar l'eficiència. El mecanitzat simultani de diverses estacions pot millorar considerablement l'eficiència de mecanitzat.\nParàmetres de simulació de processos dinàmics Extracció del model físic de díode de potència PIN


El govern valencià es persona enfront dels recursos de Castella-la Manxa contra els transvasaments Tajo-Segura\nEl passat 9 de gener, la Comissió Central d'Explotació de l'Aqüeducte Tajo-Segura va autoritzar el transvasament\nLa vice-presidenta de la Generalitat Valenciana, Mónica Oltra, ha assegurat que el Consell ‘seguirà defenent’ els transvasaments d’aigua del Tajo al Segura enfront dels recursos que presenti la Junta de Castella-la Manxa.\n‘És una norma que està aprovada i s’ha de complir, en defensa dels regants del sud’, ha emfatitzat. Així s’ha pronunciat la portaveu del govern valencià en la conferència de premsa feta després de la reunió del ple del consell i en ser preguntada pel fet que la Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica s’hagi personat contra el recurs presentat per la Junta de Castella-La Manxa en rebuig a l’enviament de trenta-vuit hectòmetres cúbics d’aigua del Tajo al Segura.\nEl passat 9 de gener, la Comissió Central d’Explotació de l’Aqüeducte Tajo-Segura va autoritzar el transvasament d’acord a la regla d’explotació que estableix que si les existències conjuntes dels embassaments d’Entrepeñas i Buendía a primer de gener són inferiors a 1.300 hm3 però superiors a 602 hm3, es procedeix a l’enviament de 38 hm3 d’aigua, ha indicat la Generalitat en un comunicat.\nAixí, Oltra ha apuntat que ‘no és la primera vegada que el govern de Castella-la Manxa presenta un recurs contra el transvasament d’eixos 38 hectòmetres i no és la primera vegada que el govern valencià s’oposa’.


El Ple dona compte de la liquidació del pressupost del 2018\nIniciInformacióEl Ple dona compte de la liquidació del pressupost del 2018\nEl Ple d’aquest passat dimarts va donar compte de la liquidació del Pressupost General de la Corporació de l’exercici 2018. La presentació de la liquidació ha coincidit amb el balanç que ha fet l’alcalde del Vendrell, Martí Carnicer, de l’evolució pressupostària dels darrers anys. Una evolució que, segons l’alcalde, ha permès passar “d’una situació financera molt complexa a una situació normalitzada, amb previsió que l’Ajuntament pugui treballar en els propers anys amb més marge de maniobra i encarar nous projectes i inversions”.\nDe l’evolució pressupostària, una dels fets més destacats és que l’Ajuntament del Vendrell ha tancat el 2018 amb un saldo positiu de caixa neta -és a dir, el saldo sense comptar les pòlisses de crèdit ni les bestretes- després de molts anys de no ser-ho. En concret, l’exercici 2018 es va tancar amb un saldo de 2,9 milions d’euros.\nUna altra constatació que es desprèn de l’evolució pressupostària és la reducció del pendent de pagament, que s’ha reduït dels 26,71 M€ de l’any 2011 als 6,95 M€ amb què es va tancar el 2018. També és remarcable la reducció del termini de pagament a proveïdors que, per exemple, al 2013 es situava en 188 dies i a finals del 2018 era ja de 35 dies.\nL’alcalde ha destacat també el fet que en aquesta legislatura la liquidació de la Corporació ha tingut un resultat positiu en cada exercici, després de nou anys continuats de resultats negatius, en els què s’havia acumulat 43 milions d’euros negatius.\nUn altra dada rellevant és el romanent positiu sanejat que ha caracteritzat els exercicis d’aquesta legislatura i que, al 2018 ha estat de 2,27 M€. Un romanent que ha anat incorporant una previsió de morositat ajustada, en el cas del 2018 del 63%.\nLa reducció de l’evolució del deute financer ha estat també un dels trets més significatius de la gestió de la hisenda municipal dels últims anys. Un deute que al 2012 va tocar sostre amb 89,44 € i un percentatge del 186%. Progressivament, aquest s’ha anat reduint fins arribar a tancar l’exercici 2018 amb un deute de 49,72M€ i un percentatge del 94%. Aquest es situa ja força per sota del límit legal del 110% i que impedeix demanar nous préstecs. La previsió és que a finals d’aquest 2019 el deute financer arribi a situar-se prop del 80%. Un cop s’arribi al 75%, previsiblement al 2020, s’obriria de nou la possibilitat de demanar préstecs per a noves inversions i projectes sense cap autorització. Actualment l’Ajuntament ja pot contractar noves operacions de crèdit però sí requereix l’autorització prèvia de la Generalitat de Catalunya.\nAltres acords del ple ordinari :\n-El ple de dimarts va donar compte de l’informe anual dels acords adoptats, malgrat l’existència d’objeccions efectuades per Intervenció, amb omissió del tràmit de fiscalització prèvia i de les principals anomalies detectades en matèria d’ingressos.\n-El ple va aprovar el model de control intern en règim de fiscalització i intervenció limitada prèvia de les despeses i el control inherent a la presa de raó en comptabilitat dels ingressos. Aquest punt es va aprovar amb 16 vots a favor (Govern+Cs+PxC+SP+PP+ERC+ regidora no adscrita, Araceli Bundó) i 2 abstencions (SSP).\n-El ple va desestimar l’expedient de modificació de crèdits 01P/2019, de 135.000 euros i relacionada amb el capítol 1 del pressupost. El punt va rebre 11 vots en contra (Cs+PxC+SSP+SP+PP+ERC+regidora no adscrita) i 7 a favor (Govern).\n-El ple va aprovar provisionalment la modificació de l’epígraf 7 de l’Ordenança Fiscal número 35 reguladora dels preus públics i cànons, amb la què s’aprovava el preu públic de la venda de la reproducció en figura de goma dels Gegants Teresa i Salvador del Vendrell (25€). El punt va rebre 14 vots a favor (Govern+Cs+PxC+PP+ERC) i 4 abstencions (SP, SSP i regidora no adscrita).\n-El ple va aprovar la delegació de facultats en matèria de recaptació en període executiu de taxes i preus públics i revocar la delegació de les facultats en matèria d’inspecció a favor de la Diputació de Tarragona. El punt es va aprovar per 9 vots a favor (Govern+Cs) i 9 abstencions (PxC+SSP+SP+PP+ERC+regidora no adscrita)\n-La proposta presentada pel grup municipal de Sí Se Puede per millorar l’accessibilitat rodada a l’Hospital del Vendrell va ser aprovada per unanimitat, amb una esmena del govern. En concret, la moció acorda demanar a la unitat de carreteres del Ministeri de Foment de la demarcació de Tarragona i també a la Generalitat de Catalunya que facin un estudi de viabilitat tècnica per la millora de l’accessibilitat per carretera a l’hospital comarcal del Vendrell.\n-La moció presentada pels grups municipals de Som Poble i ERC per reivindicar la memòria de Neus Català va quedar aprovada amb 13 vots a favor (Govern+Cs+SSP+SP+ERC), 2 abstencions (PP) i 2 vots en contra (PxC). En concret, la moció acorda donar suport a les accions que es puguin promoure per preservar la memòria de la Neus Català i de totes aquelles víctimes de l’horror nazi; difondre la figura històrica de Català i els valors de justícia social, democràcia i antifeixisme que va representar amb un acte d’homenatge a la nostra ciutat. També acorda donar suport i promocionar projectes culturals que siguin entesos com a vàlids per a divulgar la seva contribució històrica i que al Vendrell es doni nom a un carrer, avinguda o plaça a Neus Català. En aquest punt va haver-hi l’absència de la regidora no adscrita, Araceli Bundó.\nEl ple va tenir l’absència dels regidors Rafel Gosálvez (Govern), Rubén Suan (SP) i Víctor Pérez (Cs).


XAL PERSONALITZAT - Art en Seda\nAvui us mostro aquest xal de seda satin de georgette de més de 2 m, que he acabat de treballar aquesta setmana per un encàrrec.\nFiligranes molt personals en daurat decoren aquest xal ple de colors. El fons l’he pintat en burdeus per una banda i negre per l’altre, a demanda de l’afortunada.\nTot un luxe poder treballar una peça sense presses i amb l’estímul de complaure el desig d’algú que valora l’artesania artística i la moda slow, aquella que sap esperar i no es mou per la immediatesa imperant.\nAquest xal anirà a conjunt amb un ventall i una bossa de pell i seda.\nUn plaer poder viure aquesta experiència.


Reforma a Sant Cugat - Iloftyou\n|A Banys, Habitatges, Sense categoria\nAquest projecte es va dur a terme en una caseta adossada als afores de Sant Cugat del Vallès, ja que els nostres clients volien fer uns canvis de distribució, per a poder aprofitar al màxim l’espai de la seva vivenda i adaptar-se a les necessitats que van sorgint amb el pas del temps.\nAquí podeu veure els plànols de les propostes definitives, al costat dels plànols de com estava quan hi vàrem arribar.\nLa primera premissa, i de la qual es deriven les altres, era aprofitar l’altell de la casa, que tenien destinat a traster i sala de planxa.\nEl que tenien pensat era traslladar els dormitoris de les seves filles, que dormien separades, a la planta superior. I d’aquesta manera, adequar les habitacions que quedarien disponibles per a despatx i convidats i un vestidor molt més lluminós que el que tenien en aquell moment.\nTambé s’havia de reformar el bany de la planta primera, que principalment estava enfocat a les seves filles, ja que la parella en tenia un a la suite. Així que s’havia d’actualitzar el bany i donar-li un punt original.\nEn el seu estat original els dormitoris de les petites estaven situats a la primera planta.\nUna de les habitacions es va convertir en un vestidor, molt lluminós, amb còmodes a una banda i un armari de 3 metres i mig de llargada, amb portes de mirall per donar profunditat a un espai tant petit. Com veureu a les fotografies, va quedar preciós!\nA l’altra habitació es va voler deixar el llit niu existent, per a possibles convidats, i fer un petit espai de despatx per als pares.\nLa reforma més significativa en aquesta planta va ser el bany, que es va renovar completament. Es va prescindir del bidet, es va canviar la banyera per un plat de dutxa, i es van actualitzar la resta d’elements. Vam apostar pel mobiliari en color roure, combinat amb el lavabo de resina i les rajoles blanques, afegint un punt de color divertit a l’enrajolat de la dutxa en color menta i la pintura en el mateix to.\nL’última part de la intervenció va ser a l’altell, on s’hi va ubicar la zona de dormitori i, separat per unes portes corredisses, la zona de relax i despatx.\nAl dormitori per a les dues nenes, varem col·locar un gran armari amb il·luminació integrada i dues calaixeres per guardar tots els seus objectes. A més de dos llits tipus bagul que aporten emmagatzematge extra.\nA l’altra banda de l’altell hi trobem una zona d’estudi i emmagatzematge de llibres, documents,… I una zona de relax, amb moble per a una TV, molt acollidora.\nPer finalitzar us mostrarem les imatges d’abans i després, esperem que les gaudiu! Com sempre, mobiliari d’IKEA, Kenay Home, Maisons du Monde, Zara Home i cortines a mida de Vislumbra.