Residències Girona Creativa 2020 | Bòlit, Centre d'Art Contemporani. Girona - Ajuntament de Girona\nResidències Girona Creativa 2020 | Bòlit, Centre d'Art Contemporani. Girona\nResidència Girona Creativa 2020 | Bòlit\nBòlit Residència Girona Creativa 2020\nResidència Paula Vicente (novembre - desembre 2020)\nBauen és una paraula que deriva de l'alemany antic que significa construir, habitar, així com també abrigar i cuidar. Fa referència a que som en la mesura que fem. Així doncs, com rehabitar un món danyat, contaminat, i protegir-lo alhora de nosaltres mateixes?\nEl projecte proposa una exploració del paisatge proper. Indagar sobre les possibilitats i el com ens relacionem amb un espai que hem "protegit", però on l'amenaça principal som nosaltres, les tensions i rastres de l'acció humana sobre l'indret natural. Especular amb metodologies que no suposin una confrontació ni invasió de l'espai, aprendre des d'allò proper, amb cura, per contraposar-se al frenetisme acaparador del imperatiu de la productivitat. Establir connexions o relacionar-nos amb l'entorn de maneres alternatives. Posar el focus en aquell coneixement que ha quedat fora, en els buits oblidats que han deixat els camins marcats per la classificació dels sabers. Crear un escenari tridimensional a partir de la petita acció, la troballa inesperada, l'apropiació d'objectes i elements de l'entorn. Especular, obrir noves opcions del construir, de l'habitar, de cuidar.\nPaula Vicente Puiggròs (1997, Barcelona) és graduada en Belles Arts per la Universitat de Barcelona (2019). És actual resident i educadora a Experimentem amb l'Art (EART). Entén el seu treball artístic com a mitjà per repensar les coses a través d'allò és material, tàctil. Treballa a partir de materials propers per incidir en la quotidianitat des d'un altre angle, trobar el subversiu de l're-fer, d'obrir la pregunta i deixar lloc al dubte. Ha realitzat diverses exposicions col·lectives entre les quals es troben: Inund'Art, Casa de la Cultura, Girona (2020), Corrente, La notte bianca, Bologna, IT (2019), Art Emergent Sabadell, Sabadell (2019) o De (re) construir, exposició individual a la sala Stripart, Barcelona (2019).\nPaula Vicente és la guanyadora del concurs d'intercanvi amb el Centre d'Art Lo Pati (Amposta) on se seleccionava un projecte de recerca i creació artística en relació als espais naturals protegits de Girona, a través d'una estada creativa en modalitat d'artista resident.\nOpen Studio: Bauen\nA càrrec de Paula Vicente Puiggrós\nDivendres 4 de juny, a les 18h\nPresentació del projecte desenvolupat en residència durant 2020 gràcies a la beca d'intercanvi amb Lo Pati. Centre d'Art de les Terres de l'Ebre.\nBauen ha volgut recuperar un coneixement que ha anat quedant enterrat i redescobrir les possibilitats que ens pot oferir el món natural, així com també aquell coneixement tradicional oblidat. Treballant a partir de metodologies que no suposin una confrontació ni una invasió de l'espai, es proposa habitar l'espai des del nostre entorn, des de la cura, per contraposar-se al frenetisme acaparador de l'imperatiu de la productivitat. I establir connexions o relacionar-nos amb l'entorn de maneres alternatives, des de l'afecte. Actuar des d'allò proper per, en definitiva, especular i obrir noves opcions de construir, d'habitar i de cuidar.\nResidència Marta Rosell i Roc Domingo a Rad'Art, Itàlia (Octubre-Novembre 2020)\nEl projecte "El Grand Tour" es desenvolupa en el viatge en cotxe des de Girona (Bòlit) fins a San Romano (Itàlia), seu del projecte Rad'Art. La proposta situa la performativitat del trajecte com una manera de corporitzar les tensions del paisatge i la seva producció. La necessitat de desplaçar-nos i cuidar-nos per sobreviure, permet fer una lectura política de la situació, al mateix temps que convida a contextualitzar-la amb el territori, la identitat i el capital.\nLa necessitat de tenir un vehicle particular en les poblacions rurals petites que no disposen de serveis bàsics, la geopolítica de les vies de comunicació sobre el territori, i el que suposa la cura en primera persona del trajecte i del vehicle, són els temes que travessen el projecte artístic "El Grand Tour" .Una experiència personal de mobilitat, que ofereix una lectura política del desplaçament i convida a contextualitzar-la amb altres experiències relacionades al territori, la identitat i el capital.\nMarta Rosell i Roc Domingo són els guanyadors de la beca d'intercanvi amb el projecte Rad'Art, on estaran en residència del 15 d'octubre al 15 de novembre de 2020.\nDiumenge 8 de novembre de 2020, a les 16 h\nPodreu seguir l'esdeveniment en directe aquí\nAlessandra Carosi és una artista visual italiana establerta a París que està portant a terme una residència al Bòlit gràcies a l'intercanvi amb el projecte Rad'Art (Itàlia).\nLa seva pràctica se centra principalment en el mitjà fotogràfic des del qual es questiona com es poden transmetre elements immaterials, com l'empatia i les emocions creuant la fotografia amb les arts visuals.\nA Girona, ha estat experimentant amb l'aspecte bidimensional del mitjà explorant la materialitat de la fotografia, la seva fisicitat a través de textures, superfícies i elements tridimensionals, sobretot centrant-se en els retrats i les peculiars pedres de la Costa Brava.\nAlessandra Carosi (1984) és una artista visual i fotògrafa italiana que viu entre París i Milà. Els colors, les emocions i la psicologia interactuen en les seves obres formant un poema visual destinat a estimular l'espectador emocional i intel·lectualment. La seva pràctica se centra principalment en el mitjà fotogràfic amb un enfocament des de les arts visuals, i en ella qüestiona com elements subtils i immaterials com l'empatia i les emocions es poden transmetre barrejant la fotografia amb elements de la psicologia i l'antropologia.\nDesprés de llicenciar-se en Disseny Industrial, el 2017 va assistir al Màster en Fotografia a l'IUAV de Venècia. Participa regularment en programes internacionals de residències com UNIdee-Fondazione Pistoletto (IT), Zero Date Foundation (JP) i Cité des Arts de París (FR), on recentment ha estat guardonada amb una residència de 9 mesos (hivern 2020).\nEl seu llibre d'artistes Ruota ha estat preseleccionat tant al premi Kassel Dummy Award 2018 com al premi PWA Aarhus Dummy 2018. Va guanyar el primer premi al Premi San Fedele d'Arts Visuals (Milà) 2018 i ha estat seleccionada en diversos certàmens internacionals com Bourse du Talent 2019 a París (Menció d'honor en la categoria Retrat), Premi Emergents 2019 - Encontros da Imagem a Braga, Premi Maison Blanche 2019 (Projeccions) a PhotoMarseille, Beca Lucie Foundation 2017 (Foto made, EUA) 2019, Premi Fondazione Fabbri 2017 i Premi Photogrvphy Grant 2017 (nominada a la categoria Conceptual).\nEls seus projectes s'han mostrat internacionalment a França (BnF i Grand Palais de París, Byopaper i Cosmos a Arles), Itàlia (Triennale di Milano, Marsell Paradise, Centro Pecci per l'Arte Contemporanea, Fondazione Fabbri, Si Fest Off), Portugal ( Festival Econtros da Imagem), Xina (Exposició Internacional de Fotografia de Dali) i Japó. Les seves obres d'art són presents a col·leccions privades i públiques, inclosa la Biblioteca Nacional de França.\nA càrrec d'Alessandra Carosi\nDimecres 28 d'octubre de 2020, a les 18 h\nActivitat gratuïta amb inscripció prèvia obligatòria a info@bolit.cat o 972427627\nA Girona, Carosi està desenvolupant un nou projecte en què explora la materialitat de la fotografia, la seva fisicitat a través de textures, superfícies i elements tridimensionals, centrant-se especialment en retrats personals i en les peculiars pedres de la Costa Brava. En aquesta sessió presentarà els resultats de la seva estada a la ciutat.\nDe la terra a la terra? [Humanitat en transició]\nDE LA TERRA A LA TERRA? [HUMANITAT EN TRANSICIÓ], és un projecte d'investigació i creació plàstica amb ceràmica i al voltant de la ceràmica com a mitjà expressiu, que voldria respondre a la pregunta: Com crear un discurs específicament contemporani des d'una tècnica que ens remet a quelcom manual i ancestral, en una era tecnològica i trans -o ja pròpiament- post humana?\nSorgeix en el context de noves realitats deshumanitzants, sense referents ni direccions clares com a espècie; amb un col·lapse climàtic, de salut i de sistema sociopolític i econòmic presents; vivint vides virtuals i immersos en les postveritats. Des d'aquest punt de partida, què pot aportar la creació contemporània amb la tècnica de la ceràmica?\nMitjançant l'experimentació i la creació, vol esbossar possibles vies de resposta i potser de reconnexió. Des de la posada en evidència de les derives, contradiccions i crisis com a espècie, i potser també des de la cerca d'un camí de tornada a quelcom ancestral que s'esvaeix, deixant-nos orfes. DE LA TERRA A LA TERRA? [HUMANITAT EN TRANSICIÓ], pretén alçar un pont amb la ciutadania, amb obres i propostes d'activitats on siguin presents tant preguntes i reflexions sobre aquestes noves realitats, com l'obertura d'un pas per tornar a ‘arrelar' no des del retrocés, sinó avançant des d'uns valors ètics i amb consciència.\nMònica Campdepadrós, creu que la ceràmica, on opera un procés de transformació alquímica i on intervenen les mans -el cos físic- i els quatre elements amb la terra com a base, pot esdevenir una via certament òptima per aquest propòsit dialèctic, transcendint l'objecte utilitari o ornamental i interpel·lant sobre l'immaterial des de la matèria.\nMònica Campdepadrós (Barcelona el 1968) és artista multidisciplinària i viu a l'Alt Empordà. Polièdrica, treballa des línies conceptuals i especulatives, fins a altres treballs a partir d'objecte trobat. Els seus projectes van abordant diverses arestes de la realitat, cercant aprofundir en el coneixement del món i l'autoconeixement, la consciència i l'espiritualitat. Alhora ens interpel·la sobre diversos aspectes socials i estructurals, la relació amb l'entorn, la natura i els altres. Tot i que empra diverses disciplines, està centrada en el volum, l'escultura i la instal·lació a la natura i a l'espai públic, explorant les possibilitats expressives de cada material emprat. Ha sigut becada per Transefímers, ha obtingut una beca Agita a la creació pel projecte ‘Cadiretes', una beca Baldiri Reixach pel projecte ‘Re/animar' i seleccionada als Premis ArtsFAD. Des de 2011 ha comissariat exposicions col·lectives, realitzat diverses exposicions individuals i exposat en diversos certàmens, galeries i museus. És cofundadora del grup Vibra.\nCampdepadrós és la guanyadora de l'edició 2020 de la Beca en Ceràmica Contemporània, que es porta a terme en col·laboració amb l'Escola Municipal d'Art de Girona.\nEl Delta de l'Ebre, ni terra ni aigua. Fang. Cos de constitució variable, caràcter que comporta una renúncia implícita a ser imatge estàtica. Un delta és energia cinètica. El projecte pren forma a partir de l'anàlisi estructural i de la matèria constitutiva. Els conceptes troncals entorn dels quals gira el cos de treball són l'eix horitzontal, l'eix vertical i el pla. La conjugació fractal d'aquests busca la forma mitjançant la fotografia, so i vídeo. Una mirada que versa entre la realitat tangible i l'abstracció sensorial de l'experiència inscrita en el territori.\nMireia Ferron (Malgrat de Mar, 1988) és fotògrafa i llicenciada en Belles Arts per la Universitat de Barcelona.\nFerron és la guanyadora del concurs d'intercanvi amb el Centre d'Art Lo Pati (Amposta) on se seleccionava un projecte de recerca i creació artística en relació al paisatge natural de les Terres de l'Ebre, a través d'una estada creativa en modalitat d'artista resident.\nResidència Alberto Martínez (setembre 2020)\n"Vivim a l'era del ‘torrent mediàtic' (Gitlin, 2005), una nova configuració històrica en la qual les tecnologies de la informació han provocat una acceleració sense precedents de la percepció del temps, amb profundes conseqüències sobre els processos de producció i consum, l'organització del treball, o el propi pensament i els estils de vida."\nBarranquero-Carretero, A. Slow media. Comunicación, cambio social y sostenibilidad en la era del torrente mediático. Agost de 2013.\nLa peça que presenta a l'aparador del Bòlit_PouRodó "Temps Moderns" correspon a la participació de l'artista al III Festival Internacional de LandArt Art i Gavarres 2020 i consta d'una sèrie d'escultures exemptes realitzades en calcària i alabastre que representen a escala una sèrie de medicaments utilitzats actualment per a combatre dolències com problemes cardíacs, depressió, ansietat o úlceres. Malalties cada cop més presents en l'anomenat primer món segons la OMS i que l'autor presenta como el preu d'aquesta societat moderna.\nCom a resposta a aquesta critica, l'artista realitza la seva intervenció durant el festival, esculpint un banc de calcària nummulitica característica de la zona de Girona, on es tallen dos elements, un display digital i la frase "No hi ha temps?" des d'on l'artista convida als passejants a descansar-hi i a reflexionar sobre el ritme de vida i la velocitat de les nostres vides.\nAlberto Martínez neix a Saragossa el 1978. La seva passió per la cal·ligrafia l'empeny a estudiar disseny gràfic a l'Escuela de Arte de Huesca, on resideix actualment. El seu interès per extrapolar el llenguatge escrit i el seu interès pels materials naturals com la pedra i la fusta l'impel·leixen a portar els seus escrits cada cop més lluny del paper i el llapis, cercant una tridimensionalitat amagada.. El seu darrera any d'estudis realitza una beca Erasmus als Westfjords, Islàndia, on fa cursos de cal·ligrafia amb els habitants de la zona i allí entra en contacte amb un mode de vida allunyat del soroll de les grans ciutats. Posteriorment es trasllada a un petit poble d'Osca des d'on porta a terme el seu treball com a dissenyador a més de tenir un taller per a les seves escultures. Ha obtingut una Beca expositiva a l'Espacio Portalet 2018, i una Residencia Artística al Valle de Hecho "LoMon Contemporaneo" l'any 2019 i ha realitzat exposicions a Saragossa i Hecho.\nPresentació residencia d'Anna Vilamú i Albert Gironès (2019)\nTres tanques publicitàries abandonades, set misteriosos cercles apareguts en el camp d'alfals del Matteo, i diversos artefactes autoconstruits a partir d'ampolles de plàstic en l'hort de la Marissa i el Paolo. Elements des d'on és possible construir -o des d'on s'han construït ja- imaginaris actualment. Una investigació col·lectiva en el petit poble de San Romano. La creació d'un entorn favorable per l'especulació i la imaginació en el context rural contemporani.\nEl projecte Un inganno tira l'altro, pretén fer un símil entre la figura arquetípica del monstre mitològic de muntanya, i els cartells publicitaris que se situen també a les muntanyes i turons vora la carretera, fent un paral·lelisme entre la construcció d'imaginaris que proposen un i altre sistema en el context del món rural.\nD'aquesta manera, es proposa la construcció d'un artefacte en format de "dispositiu publicitari", que instal·lat en una ubicació per determinar del context rural de San Romano de Mercato Saraceno canviï dràsticament d'aspecte entre el dia (cartell publicitari) i la nit (monstre).\nAquest projecte va ser el guanyador de la convocatòria 2019 d'intercanvi amb el projecte RAD'ART de l'Associazione Artéco (Itàlia).\nPresentació del projecte en residència Un inganno tira l'altro\nPresentació residència de Roc Parés (2019)\nBHDD és una experiència d'art immersiva basada en una instal·lació interactiva que permet als participants viure la seva pròpia decapitació. Més enllà de la violència d'aquest enunciat, BHDD és un projecte de recerca experimental que té com a objectiu investigar la desconstrucció de la subjectivitat virtual i la seva funció mediadora de l'experiència humana en entorns audiovisuals interactius.\nLa confluència del punt de vista del personatge, la càmera i el públic que va donar lloc a la crítica del POV en el llenguatge cinematogràfic des d'una perspectiva de gènere (Laura Mulvey, Visual Pleasure i Narrative Cinema, Screen, 1975) torna a prendre una importància enorme en aquesta etapa en què l'art immersiu i interactiu busca la seva pròpia sintaxi, però roman ancorat en les fórmules representatives del cinema i la televisió.\nDurant la seva residència a La Chambre Blanche, va desenvolupar BHDD en una instal·lació autònoma totalment funcional, que permet interactuar sense assistència. Per a fer-ho possible, va incorporar un programador informàtic que automatizés tot el procés, permetent un flux raonable de públic.\nRoc Parés (nascut a Ciutat de Mèxic, Mèxic el 1968. Viu i treballa a Catalunya) és artista i investigador en comunicació interactiva. L'obra de Parés es caracteritza per l'experimentació poètica i crítica amb les tecnologies digitals i ha estat presentada i exposada en festivals, centres d'art i museus d'Europa, Amèrica i Àsia.\nEl seu compromís amb una cultura interdisciplinària (que defensa pel seu potencial antidogmàtic i pel seu poder civilitzador), l'ha portat a explorar les interseccions entre art, ciència, tecnologia i societat. Parés és doctor en Comunicació Audiovisual i llicenciat en Belles Arts. És professor i investigador al departament de comunicació de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) i els seus projectes de recerca han estat publicats per la British Computer Society, Academic Press, FECYT, Macba i MIT Press, entre d'altres.\nHa llançat plataformes pioneres en art electrònic, com, per exemple, "Galeria Virtual" (1993-2000), dedicada al desenvolupament de la realitat virtual com a mitjà d'art; 'Macba En Línea' (1995-1997), una plataforma pionera per a net.art; i M.A.L. (2011-2013), un laboratori d'art amb telèfons intel·ligents. Del 2010 al 2015 va ser codirector del màster en Arts Digitals, UPF.\nEl 2017 va comissariar juntament amb Mery Cuesta la participació catalana a la 57a Exposició d'Art de la Biennal de Venècia amb el projecte "La Venezia che non si vede. Unveiling the Unsee", d'Antoni Abad. Des del 2018, Roc és membre del Sistema Nacional de Creadors d'Art de Mèxic (SNCA).\nPresentació del projecte en residència BHDD\nPresentació dels resultats de la residència que Roc Parés va portar a terme a La Chambre Blanche del Quebec (Canadà) de setembre a novembre de 2019.\nResidència Fede Montornés (febrer 2020)\nLlicenciat en Belles Arts per la Universitat de Sevilla, MA en curadoria per la Whitechapel Gallery i London Metropolitan University gràcies a una beca de la Fundació Botín. Actualment cursant el Dutch Art Institute Roaming Academy.\nHa treballat com a investigador en el Departament d'Exposicions de la Whitechapel Gallery (Londres 2016-2017) i com a coordinador de seminaris i projectes d'investigació independents.\nCom a curador ha desenvolupat projectes centrats en residències i processos col·laboratius. Entre 2013 i 2016 dirigeix el programa de residències artístiques RESIDENTS, ubicat a la Sala Guirigai, Badajoz. En 2017 és co-curador de la X edició de ARTifariti, Trobada d'Art i Drets Humans del Sàhara Occidental, campaments de refugiats sahrauís de Tindouf (Alger).\nHa estat curador de les exposicions col·lectives Melfas. Línia orgànica (Museu d'Art Contemporani de al Sud, Buenos Aires, Argentina, 2017), La guerra desaparece (CICUS i El Butrón, Sevilla, 2016) i Arquitecturas de soledad (Fundació FIART, Madrid, 2015). Des de 2019 dirigeix la plataforma curatorial MAL (www.nosomosMAL.com), dedicada a treballar amb artistes i altrxs agents culturals en projectes de llarg recorregut.\nA Sevilla ha coordinat la primera edició de Territori crític, cicle de trobades i tallers per al màster Art: Idea i producció de la Universitat de Sevilla (2018), i el cicle NO NECESITAMOS EDUCACIÓN pel festival CONTENEDORES. Altres comportaments artístics (2018).\nDe forma individual o en col·laboració amb altres artistes ha exposat en institucions com el Complex Cultural de Río Gallegos (Campament, Santa Creu, Argentina, 2019), Museu Nivola (Peekaboo. Looking askance at issues of childhood in connection with nation, Sardenya, Itàlia , 2019), CDAN (Província 53, Osca, 2018), CASA (Μετά το μέλλον: Eccentric movements, Atenes, Grècia, 2017), MUSAC (Província 53, Lleó, 2017), CAAC (¿Qué sienten, qué piensan los artistas andaluces de ahora?, Sevilla, 2016) o Palazzo Lucarini (Facebook 's Pavilion, Umbria, Itàlia, 2014) o MuseoLaboratorio (Il grau zero dello sguardo, Pescara, Itàlia, 2013).


Curs d'estiu Els Juliols - Selves amenaçades: causes i conseqüències globals - Universitat de Barcelona\nEn aquest curs presentem els boscos tropicals des d'una perspectiva interdisciplinària i integrada, i en destaquem la rellevància sociocultural, econòmica i ecològica,així com la seva importància estratègica en l'actual escenari geopolític mundial. Ens centrarem en l'Amazònia perquè representa més de la meitat dels boscos tropicals i per l'experiència empírica del professorat que fins i tot ha impartit cursos en aquella regió. Les greus amenaces que pateixen el bioma i les seves cultures tradicionals (centenàries i mil·lenàries) tenen causes estructurals derivades de la globalització econòmica. Fugint dels mites i tòpics associats a les selves tropicals, destacarem les greus conseqüències socials i ambientals que provoquen la desforestació i altres formes de degradació ambiental. Per acabar, mostrarem formes de resistència i resiliència dels pobles de la selva davant les amenaces externes (expansió de l'agricultura intensiva i ramaderia extensiva, empreses fusteres i mineres, grans infraestructures, etc.) i alteracions ambientals (canvi climàtic, contaminació, desregulació dels cicles hidrològics), i donarem visibilitat a projectes de base comunitària que intenten compatibilitzar el desenvolupament humà amb la conservació ambiental.


Referència: ZH5377 1 hab. 43 m2 1\nEnvia DESTACAT 12704 al 888. (cost del SMS: 10.00€ + canon)\nPis en venta a Canillo, El Tarter de 43,80m2 nou a peu de pistes. Amb 1 habitació i 1 bany. Disposa de pàrquing i traster. Té bones vistes i assolellat.


Psicologos en Barcelona I Instituto Klein Tractament - Psicologos en Barcelona I Instituto Klein\nInstituto Klein segueix l’orientació integradora en psicoteràpia. La Psicoteràpia integradora manté una visió global del pacient, a la vegada que desenvolupa la seva pràctica clínica en les respectives àrees d’especialització. –Consulteu Àrees d’intervenció-.\nL’objectiu de cadascun dels professional del nostre centre és tenir cura tant dels símptomes del problema com del que l’ha originat. D’una part, l’orientació cognitiva-conductual es complementa amb tècniques que corregeixen disfuncions afectives del pacient i potencien les emocions positives per tal d’encarar la teràpia amb èxit. I de l’altra, s’avaluen i intervenen tot intentant millorar la interacció familiar i social de la persona, des d’una vessant sistèmica i de relació.\nEn la psicoteràpia integradora, el pacient és el centre de l’atenció terapèutica i són els professionals, mitjançant un criteri diagnòstic fonamentat en l’evidència, els que adapten la teràpia a les necessitats de cadascú.\nL’equip terapèutic del centre el forma un grup multidisciplinari de professionals –veieu Qui som-.


Búsqueda de Adesiara Editorial - La Memòria.\nUn matrimoni d'enginyers, pioners en l'estudi de temps i mètodes per a augmentar la productivitat de les indústries, aplica els seus peculiars procediments professionals per dirigir els seus dotze fills. Aquest sistema d'organització familiar resulta de vegades força útil però no tot resulta tan senzill, i les situacions còmiques i eixelebrades no tenen aturador en aquesta nove...\nEn les històries que conformen aquest llibre es mostren "les extravagàncies dels avars i les excuses dels garrepes, tot combinant la broma i el bon humor amb la seriositat i la reflexió". La frugalitat desmesurada en l'alimentació, els perills d'un reciclatge malaltís o els nombrosos avantatges que té qualsevol malaltia a l'hora de gastar menys en menjar són algunes de les lliç...\nEn una època en què el saber sha convertit en una vil mercaderia, en què les carreres universitàries se solen escollir per les «sortides» professionals que se suposa ?sovint erròniament? que tindran, en què lideal de vida desitjat per molta gent és enriquir-se ben de pressa, en què es valora més un bon tiberi que un bon llibre, els estudis literaris, per força, van de mal bor...


L’escultura doblement catalana de Cristo Rey que corona El Paso – La petjada catalana\nMarta Faixedas 23/12/2021 Amèrica del Nord\nCristo Rey d’Urbici Soler.\nWikimedia Commons (Captain Budd Christman, NOAA Corps).\nEn les terres àrides de l’oest americà, a l’estat de Texas, a la ciutat fronterera de El Paso -entre Estats Units i Mèxic- una escultura de Crist a la creu corona el cim del Mount Cristo Rey, a Sunland Park.\nEs tracta d’una escultura de 14 metres d’alçada realitzada entre els anys 1934 i 1939 per l’escultor Urbici Soler i Manonelles, nascut a Ferran (la Segarra) el 1890.\nDe la Segarra a El Paso\nUrbici Soler estudià escultura a la Llotja de Barcelona i també a Munic i París. Feu alguns treballs a Barcelona, com el portal de la Casa de la Maternitat. Posteriorment marxà a Madrid, on treballarà per a particulars, així com per a organismes públics com l’Acadèmia Militar de Metges, per qui executarà l’obra ‘Metges heroics’.\nEl 1925 es traslladà a Argentina, on treballà en la decoració d’edificis públics i on començà a rebre encàrrecs d’altres països americans, entre els quals, l’encàrrec de l’obra de Cristo Rey per part del monsenyor Lourdes F. Costa.\nEl 1944, Soler Manonelles s’establiria definitivament a El Paso, on fou professor a la Universitat de Texas i on morí el 1953. Seria enterrat a prop de la seva obra, a Evergreen Cementry, on la Texas Historical Comission instal·là una placa en record seu el 1983.\nLa idea de l’aixecament d’una creu monumental\nEscultura d’Urbici Soler ‘Cristo Rey’\nWikimedia Commons (MJCdetroit).\nL’encàrrec de l’escultura va ser possible gràcies a l’impuls d’un altre català, Francesc Costa Roca, eclesiàstic nascut a Ripoll el 1885, qui feia més de vint anys que era el capellà de l’església de Smeltertown, al barri de San Jose de El Paso. Es tractava d’un barri dels treballadors de la refineria de metalls ASARCO. Actualment, només en queda un petit nucli conegut com La Calavera Historical Neighborhood.\nLa idea de la realització de l’escultura sembla que va sorgir el setembre de 1933 en una excursió duta a terme per monsenyor Lourdes F. Costa i un altre eclesiàstic català, el pare carmelita Amanci Manubens, per la zona de Morenci, a l’Estat d’Arizona. Aquell any el Papa Pius XI havia publicat l’any jubilar amb motiu del XIXè mil·lenari de la Redempció.\nEl pare Costa va imaginar una creu i una estàtua al cim de la Serra dels Muleros, a la frontera entre els Estats Units i Mèxic, perquè era el pic que veia cada dia des de la finestra del seu dormitori. Des d’aquell moment dedicaria els seus esforços, sempre compatibilitzant-los amb la seva tasca al capdavant de la parròquia, per a fer realitat aquell somni que es va materialitzar després de cinc anys de treball (1934-1939).\nEl bisbe Amieto Giovanni Cicignani, delegat papal als Estats Units, va presidir juntament amb el mossèn F. Lourdes Costa la consagració de l’estàtua de Cristo Rey. L’indret es va convertir en lloc de peregrinació i homenatge a Jesucrist. L’obra d’Urbici Soler havia estat possible per l’esforç dels fidels i la persistència per obtenir els recursos i la determinació del pare F. Lourdes Costa.\nDe Francesc Costa Roca a monsenyor Lourdes F. Costa\nFotografia de la portada del treball ‘Tio Lourdes’ de Xavier Vilardell i cedida per la família.\nFrancesc Costa Roca va néixer el 12 de juliol de 1885 a Ripoll, fill de Valentí Costa Colomer, constructor de carros, i de Carme Roca Creixant, sastressa, ambdós naturals de Camprodon.\nLa seva mare havia fet la promesa dies abans del seu naixement, que si el seu futur fill sobrevivia enmig de l’epidèmia de còlera que vivia aleshores la comarca, i després d’haver perdut ja a cinc fills, li posaria el nom de Lourdes. Malgrat la promesa, ni el registre eclesiàstic ni el registre civil permeten posar Lourdes com a primer nom per tractar-se d’un nom de dona. Seria molts anys més tard, i ja als Estats Units, que en el moment de nacionalitzar-se com a ciutadà del país posaria en primer lloc el nom de la Marededéu de Lourdes, com havia promès la seva mare. A partir d’aquell moment seria monsenyor Lourdes F. Costa.\nFill d’una família molt creient, Francesc Costa Roca tingué una infància amb problemes de salut i de parla. Aquests fets li van determinar la seva voluntat de convertir-se en missioner molt aviat i ja de petit va demanar al seu avi tots els crucifixos que tenia a casa per posar a l’altar quan fos missioner. L’avi li va prometre donar-los-els quan faltés i li donà de seguida el més petit que sempre més l’acompanyaria en la seva trajectòria com a eclesiàstic i fins a la seva mort.\nCosta realitzà els estudis primaris i secundaris a Ripoll, on destacà la seva vocació sacerdotal traient les millors notes en les assignatures de religió. Orfe de pare des dels dotze anys, la mare sempre va fomentar la vocació que ja tenia molt definida cap a la tasca a les missions.\nEstudià al Seminari de Vic on va conèixer, el 1911, la petició que arribava del bisbe Forest de Sant Antonio (Texas) de què hi anessin estudiants joves a treballar com a Missioners Diocesans.\nDel Ripollès a Texas\nMonsenyor Lourdes F. Costa.\nFoto cedidia per la família.\nFrancesc Costa respongué a la crida i emigrà als Estats Units. Embarcà a Bordeus el 30 d’agost de 1911 i arribà a Nova Orleans el mes de setembre. Acabà els estudis al Seminario Abadia San Jose Saint Benedict de Los Ángeles i mesos més tard va ser cridat a San Antonio, Texas.\nLa seva tasca com a missioner d’aquell extens territori de l’oest americà va fer que recorregués els àrids deserts i paratges de la frontera entre els Estats Units i Mèxic en plena revolució mexicana, amb el risc que això comportava.\nEntre les seves destinacions hi hagué la de l’església alemanya de St. Henry com a pastor assistent; l’esglèsia de Marfa, des d’on la seva tasca s’estenia a les missions dels districtes de Río Grande, Shafter, Presidio i Big Bend; la parròquia de San José del Río Grande i la Smelter Parish a Smeltertown; i Santa Teresa church a Presidio, on la seva rectoria es convertí en un hospital de campanya durant la revolució mexicana. Costa mateix duia a terme tasques de suport en les intervencions.\nLa seva implicació ajudant les persones ferides sembla que seria el motiu que va fer decidir el mateix Pancho Villa, que anomenava al capellà ‘Padre Panchito’, a convidar-lo a una trobada a Ojinaga, a l’estat de Chihuaha, per agrair-li la cura que van rebre els soldats ‘Villistes’ ferits al seu pas per Presidio. Costa va voler deixar clar, això no obstant, que ell havia ajudat als seus soldats com també ho hauria fet per a soldats de les tropes federals, ja que no distingia entre bàndols perquè ell els considerava a tots fills de Déu.\nEl pare Costa tornaria el 1958 a Catalunya amb motiu de les Festes en honor a Santa Maria de Ripoll. En aquell viatge va fer una conferència que es titulà ‘un ripollès conquereix una muntanya per a Crist Rei’ com recollí la premsa local.\nEl 1962, se celebraren les bodes d’or de l’ordenació sacerdotal de monsenyor Lourdes F. Costa en un acte a la Catedral de San Patricio. Tres anys més tard, el 10 de desembre de 1965, el pare Costa moria als vuitanta anys d’edat. El seu desig de ser enterrat a la muntanya on va fer erigir l’escultura del Cristo Rey no va ser possible i les seves restes descansen al cementiri de la seva diòcesis amb el crucifix de fusta que li havia donat anys enrere el seu avi a Camprodon.\nText realitzat a partir del resum del treball “Tio Lourdes” Monseñor Lourdes F. Costa. Ripoll (Cataluña) 1885- El Paso (Texas) 1965 facilitat pel seu autor, Francesc Xavier Vilardell.\nFotografies galeria d’esquerra a dreta:\nWikimedia Commons (LC Rogers).\nFotografia cedida per la família.\nUrbici Soler Manonelles a Wikipedia (en anglès).\nUrbici Soler Manonelles a Viquipèdia (en català).\nDiví, Carme. ‘Urbici Soler i Manonelles: un escultor segarrenc desconegut a la seva terra’ Miscel·lània Cerverina 18 (2008).\nSmeltertown a Wikipedia.\nHistòria de Santa Teresa church a Presidio (web de la parroquia).\nVeure més gran el mapa de Petjada Catalana\nAmanci Manubens Big Bend Bordeus Chihuahua Cristo Rey El Paso Estats Units Ferran Francesc Costa Roca La Segarra Lourdes F. Costa Marfa Mèxic Mount Cristo REy Nova Oreleans Ojinaga Pancho Villa Presidio Río Grande Ripoll Ripollès San José del Río Grande San Patricio Santa Teresa Shafter Smelter Parish Smeltertown St. Henry Sunland Park Texas Urbici Soler Manonelles


LA REGULACIÓ D’ENTRADA DE VEHICLES A FORMENTERA – Blog | Próximo Ferry\nLA REGULACIÓ D’ENTRADA DE VEHICLES A FORMENTERA\nA fi de mantenir l’equilibri entre conservació de l’entorn i explotació turística, fa anys que els esforços de la societat formenterera han anat orientats a garantir la pervivència d’un model d’illa tranquil·la, acollidora i curosa amb el medi ambient, la cultura i la tradició.\nL’aplicació de la Llei per la sostenibilitat mediambiental i econòmica de l’illa de Formentera, aprovada el passat 29 de gener en el Parlament de les Illes Balears amb el suport de tots els grups de la cambra, permetrà establir la regulació de l’entrada de vehicles a l’illa, una important passa per donar continuïtat al model d’illa pel que les formentereres i els formenterers han optat.\nLa Naviera de Formentera We love Formentera www.mediterraneapitiusa.com/\nEl període d’aplicació per aquest primer any serà pels mesos de juliol i agost. Els vehicles que pagaran taxa seran només els dels visitants de fora de les illes, que hauran d’abonar 1 euro al dia en el cas dels cotxes, i 50 cèntims en el cas de les motocicletes. “Aquesta és una quantia simbòlica per veure el funcionament del sistema aquest primer any”, segons el conseller de Mobilitat.\nEl canal de tramitació serà una plataforma web que està en marxa des de l’abril i que estarà adaptada a ordinadors, tauletes i mòbils perquè els visitants facin la cerca dels dies que volen venir a Formentera amb el seu vehicle i comprovin si hi ha disponibilitat. Si és així, hauran de pagar la taxa i ja tindran l’autorització. El mateix hauran de fer els residents de les illes però sense efectuar el pagament.\nTrasmapi Más barcos, más salidas, más salidas www.trasmapi.com\nEls vehicles de visitants que podran circular per l’illa seran un màxim de 2.280 turismes i 230 motocicletes. La quota per quads, caravanes i autocaravanes és 0. El mètode d’adjudicació serà per ordre de petició fins a esgotar la quota.\nLa quota per als vehicles de visitants residents a Eivissa serà de 220 turismes i 20 motocicletes. La quota per quads, caravanes i autocaravanes és 0. El mètode d’adjudicació serà per ordre de petició fins a esgotar la quota.\nCom es controlaran els vehicles\nSegons fonts del Consell de Formentera el control sobre els vehicles que circulen sobre l’illa es farà a tres nivells:\n– Mitjançant una càmera ubicada a La Savina que llegirà les matrícules de tots els vehicles que entrin a l’illa. (link a la notícia que publicava IB3 TV)\n– A través dels vigilants de la zona blava.\n– i mitjançant els controls rutinaris de la policia local.


Pagesos i caçadors de Poblenou comencen a utilitzar drons per a espantar flamencs dels arrossars - Setmanari l'Ebre\nLa idea és que puguen sobrevolar els camps totes les nits al llarg del mes en què germina i es desenvolupa l'arròs\nDissabte, 25 de maig de 2019 a les 21:00h\nPla general del director tècnic d'Ebredrone pilotant l'aparell a Poble Nou del Delta | acn\nEls drons espantaocells aterren al delta de l'Ebre. Després d'una exitosa prova pilot, la societat de caçadors i la comunitat de regants de Poblenou del Delta han contractat els serveis d'una empresa especialitzada, Ebredrone, per a foragitar els flamencs i altres espècies d'aus que provoquen danys al conreu d'arròs.\nLa idea és que puguen sobrevolar els camps totes les nits al llarg del mes en què germina i es desenvolupa l'arròs. Al mateix temps, poden ajudar els pagesos a acreditar de forma acurada la valoració de danys per a sol·licitar compensacions a l'Administració gràcies a la geolocalització de les aus i el mesurament del temps que romanen als arrossars, gràcies també a les gravacions amb una càmera tèrmica. El dispositiu, però, encara no s'ha pogut desplegar plenament a l'espera de rebre el permís estatal per a poder efectuar vols nocturns.\nCanons d'aire comprimit, coets, cridaneres llums blaves intermitents o els mateixos pagesos recorrent els cordons dels arrossars per a fer fora les aus dels camps amb la seua presència. Fins ara, els mètodes per a espantar espècies d'aus –protegides i cinegètiques- dels camps d'arròs recentment sembrats eren múltiples però, a mitjà termini, poc efectives. “El flamenc se socialitza cada cop més i, per molt que vages, ja entén que ets allí, que no li fas res, que vols que se'n vaja i canvie d'arrossar, i es convertix en un problema greu per a nosaltres”, relata el president de la Societat de Caçadors de Poblenou, Josep Sancho.\nEls flamencs solen confondre els arrossars inundats amb les llacunes i, amb les potes i el bec, desarrelen l'arròs recentment plantat. Això porta molts productors a reclamar compensacions a l'Administració per a replantar, en aquells casos que es detecta a temps. Després de desplegar l'any passat vigilància nocturna i diürna als camps fent també ús de coets, ara veuen els drons com uns aliats eficients. Enguany, alerten pagesos i caçadors, es veuen més flamencs del que és habitual.\nEl mètode, segons va revelar d'entrada la prova pilot, resulta especialment efectiu. “Va molt bé perquè ens permet localitzar grups de flamencs que malmeten la collita, els podem quantificar, determinar el temps operacional i l'espai de cultiu. Hem incorporat sensors perquè el dron puga localitzar els animals a 50 o 70 metres i amb senyals d'alerta fer que surta del camp”, explicita Pau Jornet, director tècnic d'Ebredrone.


El Govern i Andorra Telecom creen la campanya audiovisual 'No t'equivoquis. És violència' per combatre la violència envers les dones\nEl PDeCAT de Torroella de Montgrí anuncia l'expulsió de Jordi Cordon del partit Piel, hilo y tinta: ¿coches o libros? El cap de llista de JuntsxCat al Congrés per Girona, Jaume Alonso-Cuevillas, visita la zona comercial de Platja d'Aro Lamuà anuncia que l'Estat està treballant en l'acabament del Passeig Marítim de Platja d'Aro\nAndorra - 19/11/2018 - 17:10\nLa campanya consta de cinc càpsules audiovisuals de curta durada que contenen situacions de control a través de les tecnologies en l'àmbit de la parella i, tot i estar força normalitzades, són constitutives de violència de gènere\nL'Àrea de Polítiques d'Igualtat del Ministeri d'Afers Socials, Justícia i Interior i Andorra Telecom han creat la campanya audiovisual "No t'equivoquis. És violència" amb motiu del Dia Internacional per a l'eliminació de la violència envers les dones.\nLa campanya consta de cinc càpsules audiovisuals de curta durada que contenen situacions de control a través de les tecnologies en l'àmbit de la parella i, tot i estar força normalitzades, són constitutives de violència de gènere.\nEl ministre d'Afers Socials, Justícia i Interior, Xavier Espot, i el portaveu d'Andorra Telecom, Carles Casadevall, han presentat la campanya. El ministre ha explicat que l'objectiu de la campanya és múltiple: prevenir i sensibilitzar de la violència envers les dones a través de les tecnologies en l'àmbit de la parella, informar sobre la violència envers les dones en el món digital i donar a conèixer sinèrgies de col·laboració entre l'Administració i el sector privat en la lluita contra la violència envers les dones.\nIgualment, han comunicat que la campanya es presentarà davant tota la societat el dia 21 de novembre a les 19 hores a la sala polivalent del Prat del Roure d'Escaldes-Engordany. Les càpsules audiovisuals seran presentades i conduïdes per la psicòloga Mònica Álvarez, experta en violència de gènere i a continuació intervindrà l'expert en ciberseguretat d'Andorra Telecom, David Julian, per aportar una visió sobre la violència envers les dones a través de les xarxes.\nAquesta iniciativa ve acompanyada de l'edició d'unes xapes commemoratives amb el llaç blanc i l'eslògan de la campanya "No t'equivoquis. És violència" que seran distribuïdes de manera gratuïta entre el públic assistent.\nLa campanya audiovisual serà difosa a través dels mitjans de comunicació en línia i la televisió andorrana i a través de les xarxes socials del Govern, comuns, Andorra Telecom i entitats socials que han volgut afegir-se a la campanya.\nEl portaveu d'Andorra Telecom, Carles Casadevall, ha explicat que la parapública s'ha implicat en aquesta campanya ja que la conscienciació sobre el bon ús d'internet i la igualtat de gènere són dos dels eixos de l'acció social de la companyia.\nCasadevall ha explicat que les activitats d'Andorra Telecom per prevenir els riscos derivats de l'ús d'Internet entre els infants i adolescents es van iniciar el 2015 i que en aquests anys han impactat en més de 2.000 persones entre joves, pares i educadors. I això s'ha fet amb accions directes a les escoles, amb docents o les associacions de pares com amb el suport a iniciatives com el Congrés Internacional Conand.\nIgualment ha recordat el treball específic per prevenir l'assetjament escolar que s'ha dut a terme en col·laboració amb el Ministeri d'Educació i Ensenyament Superior posant a disposició dels infants l'app B-resolt per denunciar situacions de conflicte als centres escolars.\nEl cap de llista de JuntsxCat al Congrés per Girona, Jaume Alonso-Cuevillas, visita la zona comercial de Platja d'Aro\nLamuà anuncia que l'Estat està treballant en l'acabament del Passeig Marítim de Platja d'Aro\nERC fa una crida a no deixar "orfe de republicanisme" cap espai de decisió que afecti els blanencs\nJunts per Catalunya denuncia la cronificació de la infrainversió de l'Estat en el tram nord de l'N-II


Ara l'espai només podrà acollir 200 persones i tancarà els dilluns per conciliar els jocs de la piscina amb el descans dels veïns\nSergio Segura | dimecres, 30 de maig del 2018, a les 19.19\nFins ara, la Platja de l’Eixample tenia un aforament màxim de 375 persones. Ara, l’espai s’ha limitat fins als 200 usuaris. També s’ha reduït el nombre d’hores que romandrà obert. Els barcelonins podran gaudir d’aquest recinte des del 25 de juny fins al 6 de setembre, entre les 10.30 h i les 18 h. Fins a l’any passat, es podia jugar amb l’aigua fins a les 20.30 h. L’Ajuntament ha dit ara que el que va passar era un error. Només era un debat intern i no s’havia près cap decisió sobre el tancament de la platgeta.\nUna altra limitació fa referència al nombre de dies per setmana que es podrà accedir a la piscina. Si abans obria cada dia, ara l’Ajuntament ha decidit tancar-la els dilluns. A més, hi havia grups de casal d’estiu del consistori que anaven a la Platja de l’Eixample a passar-hi el dia. Això s’acabarà aquest any i l’Ajuntament els recol·locarà a altres espais amb aigua. Per tant, només els particulars podran entrar-hi.\nL’Ajuntament va anunciar la setmana passada que la Platja de l’Eixample no obriria més al públic per les queixes d’una veïna pel soroll que ocasionaven els banyistes.\nCrítiques de veïns i grups polítics contra el tancament de la Platja de l’Eixample\nLa decisió inicial de l’Ajuntament no va agradar a diversos veïns del barri, que no van dubtar a engegar una campanya per demanar que no es tanqui la zona de banys.\nDes de la política municipal també han demanat reconsiderar el tancament de la Platja de l’Eixample. Abans de saber que l’Ajuntament mantindrà la piscina als Jardins de la Torre de les Aigües, el Grup Municipal del PSC ha assegurat que tancar l’espai “no és la solució per resoldre la contaminació acústica, i més amb les possibilitats tècniques, tecnològiques i d’organització a l’abast per tal de pal·liar les molèsties”. La portaveu adjunta socialista, Montserrat Ballarín, destaca que la Platja de l’Eixample és “un dels serveis públics de proximitat més emblemàtics de la campanya d’estiu” a la ciutat.\nEsquerra Republicana s’ha oposat a tancar la piscina. La regidora dels republicans, Trini Capdevila, considera inadmissible que el govern municipal clausuri el recinte “per les queixes d’un sol resident”. Ha defensat la importància de la Platja de l’Eixample al districte, ja que “no hi ha equipaments com aquest per als infants“.\nRepensar la normativa de soroll en els interiors d’illa\nL’Ajuntament explica que, prèviament a la campanya, ja s’estava treballant en les diferents opcions per fer compatible “els drets dels infants a jugar i el dret al descans dels veïns”. En una entrevista a ‘El matí de Barcelona’, de betevé 91.0 fm, el Conseller Tècnic del districte de l’Eixample, Jordi Matas, ha reconegut que hi havia diverses queixes veïnals recollides i que el consistori hi ha reaccionat amb mesures correctores.\nSobre els nivells de soroll Matas ha afegit que el límit de 55 decibels que marca la normativa com a volum tolerable ” se supera molt fàcilment amb una conversa entre dues persones” i ha apuntat que potser caldria “repensar” la normativa als espais d’interiors d’illa i veure de quina manera s’hi poden generar activitats “de forma sostenible”.\n— estiu — platges\nTerrícoles: Josep Maria Fericgla, antropòleg


Maite Carranza: "Convido els pares que volen tenir fills lectors que omplin la casa de llibres" - TV3\n09/04/2019 - 13.46\nTots tenim algun llibre que ens va marcar quan érem petits o érem joves, diu Anna Guitart a "Tot el temps del món". Són aquells llibres que conservem com si fossin un tresor. Maite Carranza ha estat responsable de molts d'aquests records. És guionista i escriptora i fa més de 30 anys que es dedica a la literatura infantil i juvenil. Ha estat reconeguda amb molts guardons, com el Premi Nacional de literatura infantil i juvenil (2011) o el Premi Joaquim Ruyra (1989 per "La nit dels arutams" i 2018 per "L'alè del drac"). Més recentment, entre el seus reconeixements també s'hi troben el premi Edebé (2019) o el Cruïlla (2016).\nCom a guionista, ha treballat a les sèries de TV3 "Poble Nou", "Nissaga de Poder", "Secrets de família", "El cor de la ciutat" o "39+1". És autora també dels llibres "Safari", "La pel·lícula de la vida", "Una bala per al record"...\nAnna Guitart ha conversat amb ella a "Tot el temps del món". Han parlat de la importància de la literatura infantil i juvenil, de per què ella la va triar per convertir-se en escriptora o de com es planteja els seus llibres. Recollim algunes de les seves reflexions.\nA la conversa, Maite Carranza parla de la "invisibilitat" de la literatura infantil i juvenil a casa nostra i del fet que, molt sovint, es valoren més els autors estrangers que els de casa.\n"La tradició del nostre país no té consideració pels nens i no té consideració pels joves. A d'altres països no passa. A d'altres països, una Astrid Lindgren, un Roal Dahl, la J.K Rowling són persones conegudes i reconegudes i famoses."\n"Penso que és una reticència dels països del sud, perquè els països del nord sempre han mimat i han considerat la literatura dels seus nens i dels seus joves."\n"Sovint, els nostres autors han de triomfar a l'estranger per tenir reconeixement dintre de casa. És un complex d'inferioritat. Jo crec que partim de poca seguretat, poca confiança i poca autoestima i sempre, si veiem un nom que ja ve ratificat per un èxit estranger, hi ha una certa reverència."\nSegons Maite Carranza, a casa nostra la literatura infantil i juvenil és com la Ventafocs.\n"Quan rebem un premi, aquell dia ens posem de llarg, anem al ball i l'endemà tornem a agafar l'escombra i a netejar. Som autors que no suscitem l'interès dels mitjans."\nLa lectura entre els nens i els joves és bàsica, segons Maite Carranza. De llegir o no llegir se'n derivaran un munt de coses.\n"Allò que llegeixen serà l'aliment, serà la saba, serà el que nodrirà els seus somnis, els seus valors, els seus referents culturals. Tot això barrejat, evidentment, amb la cinematografia i molts altres inputs."\nI és important què es llegeix? Ha augmentat l'exigència a l'hora de fer la tria literària? Maite Carranza creu que no del tot.\n"De vegades, els best-sellers, la recomanació de youtubers o els mateixos youtubers passen davant de la bona literatura."\n"No sóc contrària a l'afirmació 'És important que llegeixin, sigui el que sigui'. Però en algun moment determinat, cal recomanar ampliar lectures o ampliar gèneres. Com a adults els hem d'interessar, els hem de seduir."\nI la pregunta del milió: existeix una fórmula màgica perquè els nens i nenes llegeixin?\n"És la fórmula que ningú no té. La realitat és que vivim en un món en què fins i tot als adults els costa trobar moments per llegir. Vivim amb molts inputs, molts missatges, i és molt difícil una reflexió, un temps de tranquil·litat, de concentrar-se... I la lectura requereix això: requereix pau, requereix desconnectar el mòbil, desconnectar televisors i pantalles, desconnectar impulsos externs..."\n"Hi ha molts professors que ho aconsegueixen i els admiro moltíssim. Aconsegueixen crear climes dintre del món escolar que fan que els nens i nenes relacionin la lectura amb un moment plàcid, divertit, agradable, de llibertat..."\n"Jo recomanaria a tots els pares i mares que destinessin com a moment de relax aquella estona en què els nens van a dormir. Amb aquesta mitja hora o deu minuts de compartir un llibre amb els fills al llit, veus que estàs fent un aprenentatge conjunt."\nQuè opina Maite Carranza de les biblioteques infantils? Cal potenciar-les o és més important tenir llibres a casa?\n"Les biblioteques infantils, a casa. Tots els que som bon lectors hem tingut unes bones biblioteques familiars i hem pogut gaudir d'aquells moments de tastar els llibres. Jo convido els pares que volen tenir fills lectors que omplin la casa de llibres."\nEn els seus llibres, Maite Carranza ha parlat de molts temes que, sovint, no són presents als llibres infantils i juvenils: abusos sexuals infantils, pobresa... La literatura infantil pot parlar de qualsevol cosa?\n"Vaig gosar traspassar determinades línies vermelles."\n"No hem de tenir aquesta idea que als nens no se'ls pot explicar determinades coses, sinó que cal trobar la forma, com. Cal que estiguin al cas i no defugir res."\nMaite Carranza i Elia Barceló, guardonades amb els Premis Edebé 2019\nLes guanyadores dels Premis Edebé\nVia llibre - 25/10/2011\nMaite Carranza i Alejandro Palomas


Història del Mètode Bonny de Musicoteràpia | Lidia Ayllón\nHistòria del Mètode Bonny de Musicoteràpia\nEl Mètode Bonny d’Imatge Guiada i Música (BMGIM) va ser creat per la violinista Helen L. Bonny a principis dels anys 70, després de treballar molts anys amb LSD en context terapèutic. Originalment, l’equip d’investigació estava dirigit pel Dr. Walter Pahnke, però després de la seva mort va encapçalar el projecte el Dr. Stanislav Grof. Quan el treball de recerca amb LSD va finalitzar, Helen Bonny va començar a explorar l’ús de la música i la imatgeria sense LSD.\nElla creia que la música sola era prou poderosa per estimular la imaginació, sense necessitat de drogues. Va investigar noves aplicacions de la música com a únic estímul, i va descobrir que la gent recordava les imatges i els sentiments que havien experimentat amb més detall que sota la influència del LSD.


Plataforma de Tràmits per a l'Administració Pública | eCityClic\nHome / Solucions / Plataforma de Tràmits Online\nQuè és la plataforma de Tràmits Online?\nUna potent eina que ofereix a les administracions la possibilitat que els seus interessats puguin realitzar els seus tràmits via web fomentant la participació ciutadana i garantint el dret a l'accés dels serveis públics.\nBeneficis de la plataforma de Tràmits Online\nSistemes de pagament de tràmits\nOfereix un catàleg de tràmits organitzat per temes, departaments i/o regidories.\nFacilita la consulta de tota la informació de cada tràmit.\nPermet la autenticació del interessat prèvia a la realització de tràmit: amb usuari i clau o amb certificat digital.\nIntrodueix un formulari de dades que el interessat ha d'omplir per iniciar el tràmit, amb possibilitat d'adjuntar documents i signatura digital.\nDisposa d'un sistema d'ajuda online.\nSistema de pagament online de tràmits\nPermet la possibilitat d'establir el pagament online de tasses per a determinats tràmits.\nEs poden configurar diverses opcions de pagament per a cada tràmit.\nPermet la integració amb diverses plataformes de pagament: passarel·les virtuals, entitats bancàries, sistema PayPal...\nDescarregar catàleg - Plataforma de Tràmits Online:


Worldcafe i gimcana esportiva, t'apuntes?\nEl 10 de febrer, a les 18.30 hs., se celebra la segona sessió de les IV Jornades Entrenar educant, l'activitat física i l'esport a l'edat escolar. Sota el títol Noves Tendències, es presenten dues eines innovadores: un World Cafè i una gimcana esportiva amb les que, primer, compartirem coneixement i, segon, sentirem les emocions que provoca la pràctica esportiva.\nEl foment de l'esportivitat i la prevenció de conductes violentes en l'edat escolar són els temes que centraran aquestes noves eines d'aprenentatge en què pots participar. Ets esportista i jove, mare o pare d'esportistes, entrenador, àrbitre, directiu, esportista professional, …? la teva experiència ens interessa a tots. Apunta't i comparteix-la amb la resta de participants.\nEl World Cafè és una forma internacional de crear una xarxa viva de converses sobre l'esport escolar com una eina de formació. A través del diàleg col·laboratiu es compartiran els coneixements dels assistents en petits equips de treball.\nEl segon pas serà la realització d'una gimcana, una pràctica esportiva que té com a objectiu reproduir les emocions que apareixen durant la pràctica esportiva entre tots els agents que formen part de la mateixa. Sentir i entrenar les emocions i els sentiments ens ajudarà a comprendre-les.\nDes de l'àrea d'esports del Consell, amb la col·laboració de la Fundació per a l'esport balear, s'emmarquen aquestes jornades al programa L'esport a Debat i tenen com a objectiu reflexionar i aprendre noves maneres d'ensenyar i participar en la pràctica esportiva.\nSi tens interès a assistir a aquestes Jornades, que se celebren a la seu de Maó del Consell de Menorca, pots veure el programa adjunt i omplir la inscripció.\nAssociació per al foment de l'esportivitat i prevenció de la violència a l'esport escolar\nPrograma IV Jornades Entrenar educant\nFull d'inscripció IV Jornades Entrenar educant


La música surt al carrer el Dia Internacional de la Música | Viu Molins de Rei\nLa música surt al carrer el Dia Internacional de la Música\nViu Molins de Rei • 20/06/2011\nEl projecte Música al carrer arriba a la seva cinquena edició el dimarts 21 de juny, coincidint amb els actes de celebració del Dia Internacional de la Música. Els alumnes de l’Escola Municipal de Música comptaran amb els grallers i estudiants del IES Bernat el Ferrer.\nAquesta cinquena edició es durà a terme el proper dimarts 21 de juny, a les 18.30 h, a la plaça de la Creu. Comptarà amb la participació dels alumnes de l’Escola de Municipal de Música Julià Canals de Molins de Rei, l’Escola Municipal de Música Pere Burés de Rubí, l’Escola de Grallers de Molins de Rei i del projecte Com sona l’ESO de l’Institut Bernat el Ferrer, que hi participaran per primera vegada.\nAquesta activitat forma part de la programació del projecte Joves Creadors del Pla Local de Joventut 2010-2013, el MOU!3, i té com a objectiu oferir als joves artistes un espai per donar a conèixer les seves creacions i els aprenentatges adquirits en els seu procés de formació.\nEtiquetes:Escola Municipal de Música MOU! Música al carrer plaça de la Creu


Biblioteca Manuel Vilà i Dalmau - Tossa de Mar - Dossier de premsa - Sant Feliu enviarà a Vilartagues el gros d'autocaravanes\nSant Feliu enviarà a Vilartagues el gros d'autocaravanes\nEl municipi els barra el pas al pàrquing de la carretera de Tossa. Anuncien una àrea nova a l'entrada per la C-65\nEls municipis de la Costa Brava són una destinació puixant per als propietaris d'autocaravanes, que tendeixen a concentrar-se en espais sense regular per estalviar-se la despesa en àrees i càmpings de pagament. El fenomen s'ha deixat notar per Setmana Santa a l'aparcament gratuït del primer revolt de la carretera de Sant Feliu de Guíxols a Tossa, ple a vessar d'autocaravanes. I el municipi hi ha instal·lat un gàlib per impedir-los l'accés.\nEl motiu és que les llargues estades d'algunes autocaravanes hipotequen un lloc d'estacionament amb capacitat per a més d'un centenar de cotxes. L'afluència d'autocaravanes s'ha disparat des que l'àrea municipal de Platja d'Aro s'ha tancat, coincidint amb...


Enxampen un lladre mentre robava a una obra de Girona - El Gerió Digital\nL'home tenia preparades eines i material per endur-se en bicicleta i havia esbotzat una porta per entrar\nDimecres, 5 de juny de 2013 10:55h\nEls Mossos d'Esquadra han detingut, el passat dia 2 de juny, un lladre mentre robava a una obra de la ciutat de Girona. La policia va tenir coneixement que hi havia una home a l'interior d'una obra i es va adreçar al lloc indicat. Allà, va localitzar una bicicleta plena de cables de llum embolicats. En accedir dins l'obra, va trobar-se una porta esbotzada i va localitzar amagat el lladre entre mantes i lones.\nAl costat de l'home, hi havia tot de material preparat per endur-se, com eines, cremadors de tubs o talladors, entre d'altres. Els agents van detenir el lladre al mateix lloc dels fets, acusat d'un robatori amb força. Es tracta d'un home de 33 anys, nacionalitat espanyola i veí de Girona. Els fets van tenir lloc pels volts de les deu del matí del passat 2 de juny. Els mossos van rebre l'avís que hi havia una persona que hauria accedit a una obra i que podria estar sostraient objectes.\nUna patrulla policial es va adreçar fins al lloc indicat i allà, davant l'obra, va localitzar una bicicleta carregada de cables de llum embolicats. En accedir a l'interior de l'obra, van trobar amagat entre lones i mantes el lladre. L'home havia tingut temps d'amagar-se però la policia va localitzar al seu costat tot de material que tenia preparat per endur-se. Entre d'altres, hi havia eines diverses com talladors o cremadors de tubs.\nA més, els agents van veure com una de les portes estava esbotzada i, per això, se l'acusa de ser autor d'un robatori amb força. El detingut, un home de 33 anys i veí de Grirona, té antecedents i va passar a disposició judicial el 3 de juny. Després de declarar davant del jutge, ha quedat en llibertat amb càrrecs.


Us oferim una experiència diferent on podreu visitar el nostre espai gaudinià, amb una visita guiada als racons de l'edifici, inclosa la Capella-Oratori dissenyada pel mateix Gaudí, única al món.\nA més, us oferim la possibilitat d'una masterclass realitzada per un expert.\nTambé una visita teatrelitzada per poder conèixer aquest espai.\nCom a tancament, la visita es completarà amb una copa de vi, gaudint de l'entorn Mediterrani que envolta la casa Gaudí o bé un esmorzar-dinar, un dinar o un sopar, a l'espai Gaudí.\nTambé es pot participar en els nostres tastos de vi, còctels, vetllades i diferents esdeveniments propis.\nVols saber més sobre aquestes propostes?


Upps …Nova llei hipotecaria – La Secre\nEl passat diumenge va entrar en vigor la nova llei de crèdit hipotecari .\nLes novetats més importants .\nQui pagarà ara les despeses de la hipoteca ?\nÉs una de les majors novetats respecte a la norma anterior. A partir d’aquest diumenge, els bancs es faran càrrec de les despeses de notaria, registre, gestoria i del polèmic impost d’Actes Jurídics Documentats. El client, per la seva banda, només haurà d’assumir els costos de taxació\nEl principal és garantir la protecció dels consumidors a l’hora de rubricar un préstec d’aquestes característiques amb el seu banc. Després de les experiències anteriors que van propiciar l’esclat de la bombolla immobiliària el 2008, les autoritats nacionals i comunitàries pretenen assegurar que els clients entenen els contractes signats i no s’exposen a clàusules abusives com les que van haver d’assumir per despeses de formalització, interessos de demora o les arxiconegudes clàusules sòl\nAra s’haurà de anar a notari 2 cops .\nUna vegada que el client decideixi contractar una hipoteca amb una entitat concreta, la figura del notari adquireix protagonisme. Ells han de donar fe que les entitats han lliurat la documentació precontractual amb l’antelació deguda (els 10 dies esmentats abans), que s’ha prestat assessorament i informació individualitzada sobre les clàusules contingudes i que el client entén tots els aspectes, “mitjançant la realització d’un test l’objecte serà concretar la documentació lliurada.\nNovetats a les vinculacions de les entitats de crèdit.\nAssegurança de la llar, assegurança de vida, targetes … Aquestes són algunes de les vinculacions que les entitats proposen als clients per millorar l’accés al préstec hipotecari. La nova Llei estableix que les entitats no podran imposar els seus productes vinculats, encara que si podran fer bonificacions pels productes que es contracti, com es fa en l’actualitat.\nModificacions en les comissions d’amortització\nBaixen a la meitat les comissions d’amortització anticipada per hipoteques de tipus fix (2% durant els 10 primers anys i 1,5% després), mentre que el client haurà de triar el tipus d’amortització a tres o cinc anys quan la seva hipoteca sigui a tipus variable (comissions del 0,25% o del 0,15% respectivament\nBye Bye a les clàusules sòl\nLa Llei aprovada aquest dijous prohibeix les clàusules sòl, d’aquesta manera en les operacions amb tipus d’interès variable no es podrà fixar un límit a la baixa del tipus d’interès. La fi d’aquesta norma és que el client es pugui beneficiar de les caigudes de l’euríbor, tot i que l’interès mínim s’establirà en el 0%, mai podrà ser negatiu\nPost creat per La Secre immobiliària ,


La fira del Click ha aterrat aquest cap de setmana a Sabadell portant el món del col·leccionisme al següent nivell. En aquesta sisena edició, una vintena de botigues de joguines exposen tota mena d'accessoris i complements de Playmobil a la Fira Sabadell. A més, enguany s'han organitzat un total de 16 diorames amb centenars de ninots Playmobil de temàtiques com el circ o la muntanya. Tot i això, els dos diorames més fotografiats han estat els de Joc de Trons que han causat sensació en el públic.\nDes de l'apertura de la fira aquest matí, han sigut molts els assistents que han passejat per l'entorn firal encuriosits per la quantitat de material exposat. Un dels assistents, el Carles, remena una capsa plena a vessar d'accessoris i ninots de Playmobil; en concret, busca accessoris de mossos d'esquadra i admet ser "un gran aficionat des de ben petit". Segons la Sandra, una de les dependentes de la botiga de joguines Tu Burbuja, no és l'únic que ve a la fira amb les idees clares. Assegura que "molts venen directament amb una llista d'accessoris que necessiten" i que, en general, el nombre de vendes "és bastant bo".\nEn canvi, l'Anna de la botiga Joguines El Drac no ho té tan clar. "Molta gent només mira els ninots però després no compren res". Siguin adults o nens, els compradors són molt exigents. La Clara busca un ninot del Michael Jordan "per la seva col·lecció de celebrities de Playmobil" i altres no poden esperar més i jugaven a terra amb les seves noves adquisicions.\nDe forma paral·lela a la fira, hi havia diferents zones de joc infantil i sortejos de fins a 6 unitats diferents de Playmobil. A més a més, la fira té caràcter solidari, ja que els diners recaptats per les entrades aniran destinats de forma íntegra a l'associació sabadellenca Leo es mi Ángel.


Dr. Lluís Marquès Amat | picada controlada abella | Alergología\nEdita: David Martinez Lleida 27/set/2009\nLa unitat ha tractat a dos pacients aquest any amb aquesta tècnica pionera a Lleida.\nLa Unitat d’Al·lèrgies de l’Hospital Santa Maria de Lleida ha experimentat, en dos pacients distints, un nou tractament per a les al·lèrgies provocades per les picades d’abella. En ambdós casos, el procediment tenia com objectiu eure si el pacient s’havia immunitzat a les picades després d’un tractament amb vacunes.\nPer a portar a terme el procediment mèdic, els pacients van ingressar en la Unitat de Vigilància intensiva amb una abella que els va picar per a veure com reaccionava. El tractament, pioner a Lleida, es duu fent ja en altres hospitals catalans, tal com va explicar el coordinador de Alergología de l’Hospital Santa Maria de Lleida, el doctor Lluís Marquès.\nAquest tractament és una de les dues novetats que ha incorporat la unitat aquest any. La segona, s’ha consolidat amb col·laboració amb l’Hospital Arnau de Vilanova i, més concretament, amb la Unitat de Malalties Coronàries. En aquest cas, que també ha requerit un ingrés del pacient, s’ha immunitzat a un pacient al·lèrgic a un medicament en concret. La necessitat que el pacient prengués un analgèsic ha motivat un tractament d’immunització en el qual el fàrmac s’anava administrant en petites dosis fins que el pacient va aconseguir tolerar-lo, explica Marquès.\nEn aquest sentit, és necessari destacar que des de la unitat s’ha detectat, durant els últims anys, un augment de consultes en relació a les afeccions respiratòries i de les al·lèrgies als medicaments.\nLa unitat d’al·lèrgies del Santa Maria tracta, en l’època tardorenca, un terç dels pacients que arriben a les consultes per a tractar les seves al·lèrgies. La resta és tractat en l’època primaveral, quan el fenomen al·lèrgic s’agreuja a causa de la floració.\nDes de principis d’any i fins al 31 d’agost, s’han tractat en el centre sanitari 3.586 persones al·lèrgiques, el que suposa una mitjana d’unes 500 visites al mes, a les quals s’ha de sumar l’administració de 250 vacunes per a les persones amb tractaments d’immunització.\nMalgrat que és en els mesos de primavera quan més sofrixen els al·lèrgics, el doctor va destacar que a la tardor també es produïxen repunts importants d’algunes al·lèrgies, sobretot les relacionades amb els àcars i amb els fongs. En aquest cas, l’augment de la humitat, sumat al descens de les temperatures, provoca que les al·lèrgies es disparin, sobretot les quals provoquen complicacions com l’asma.\nFinalment, el doctor va alertar de la incidència que el tabac té sobre els pacients asmàtics, degut al fet que el 90% del total de pacients asmàtics desenvolupen una bronquitis secundària al tabac quan fumen.\nEl Dr. Marquès forma part del quadre de facultatius d’Avantmèdic.\nL’al·lèrgia al pol·len: les flors que donen vida també poden fer mal


ANDRIUS - El lloc oficial - Música diürètic per a tothom\nD’aquí a demà\nAndrius és un músic florentí que produeix música diürètic, el seu so es basa en una barreja de psicodèlies, música electrònica i la melodia en la seva majoria gluten. Els productes estan indicats per a bandes sonores i cançons dificultats digestives.\nESCOLTAR EL MEU MÚSICA JA\nL'últim desastrós àlbum d'Andrius, 7 cançons diurètiques de rock psicodèlic completades a 11 mesos de nits sense dormir.\nLa música d’Andrius està disponible aquí:\nUna història que ens torna a projectar en la vida d’aquella gran realitat que va ser la companyia Ferrania i tota la vall que la va allotjar i que avui en dia conserva les seves ruïnes.\nDe la ploma de Pierluigi Norziglia\nAndrew Firenze, Columna de so enviat a diariive!\ndescarregar música diürètic d'aquest lloc (música inèdita!)\nEls últims articles publicats\njo 10 MILLORS SERVEIS WEB D'HOSTING\nLa meva possibilitat\nIntroduïu el nombre de 181: Si us plau, introdueixi el número correcte


CIEGSA ‘ha assumit sobrecostos per 18,5 milions’ en 11 centres educatius - Diari La Veu\nEscriba el número 355269\nCIEGSA ‘ha assumit sobrecostos per 18,5 milions’ en 11 centres educatius\nMarga Sanz (EUPV): “Aquesta és la política del PP en matèria de construcció de centres educatius: un forat proper als 250 milions d’euros i 18.000 xiquets en barracons”\nLa síndica d’EUPV en les Corts Valencianes i coordinadora de la formació d’esquerres, Marga Sanz, ha iniciat una campanya “per a donar un poc de llum al tremend desori que hi ha en CIEGSA, gràcies a la desastrosa i temerària política del PP”. Segons ha denunciat Sanz, “els sobrecostos detectats per la Sindicatura de Comptes, només en onze actuacions de CIEGSA, arriben a l’escandalosa i inquietant xifra de 18,5 milions d’euros”. A més, “l’assumpció del deute de CIEGSA per part de l’Institut Valencià de Finances suposa un 48,75% del total del deute i suposa un forat per a l’empresa pública de 249.852.731 euros”, segons les xifres oficials de l’informe de la Sindicatura de Comptes sobre l’IVF corresponent a l’exercici 2012.\nPer a Sanz, aquest forat té a veure amb una nefasta gestió descontrolada i a una concepció neoliberal de les polítiques públiques que no té en compte el valor suprem i inqüestionable de l’educació per al futur del País Valencià”. “La gestió irresponsable del Consell no ha resolt les necessitats d’escolarització i a més ara ho paga l’educació pública en la qual el Consell ha deixat d’invertir per a cobrir les necessitats de places d’escolarització entregant un negoci substanciós a la patronal privada de l’educació”, ha afegit la parlamentària autonòmica, qui ha registrat una bateria de preguntes parlamentàries i sol·licituds de documentació adreçades a la consellera, María José Català. “Esperem màxima diligència i total transparència per part de la consellera, si ens neguen qualsevol document acudirem als tribunals”, ha advertit Sanz.\nAixí, l’informe de la Sindicatura de Comptes sobre CIEGSA corresponent a l’any 2012 audita “actuacions que resulten molt sospitoses” i que han suposat en alguns casos sobrecostos de més del doble de l’import establert en el contracte inicial”. “Per exemple, el Col·legi Públic San Roque de Polop estava pressupostat en 4.000.346 € i ha tingut un sobrecost de 2.607.733 €, més del doble”, ha assenyalat Sanz qui considera que la gestió del PP al capdavant de CIEGSA “ha sigut un desastre monumental que compromet el futur de l’educació dels valencians”. La síndica d’EUPV en Les Corts també ha assenyalat altres actuacions “cridaneres”: El Centre de Tecnificació de l’Esport de Vila-real tingué uns sobrecostos de 8,4 milions, l’Institut d’Educació Secundària La Foia d’Ibi 1,8 milions o el CEIP Errando Vilar d’Almassora 1,5 milions.\nA més, tal com explica la Sindicatura, “els honoraris dels arquitectes, segons s’estableix en els contractes, resulten quantitats variables en funció de l’aplicació d’una sèrie de factors. La Societat [CIEGSA] recalcula els honoraris una vegada s’executen cadascuna de les fases del contracte. Com a conseqüència, elabora una autorització de despesa parcial que es correspon amb la fase aprovada”. Aquest recàlcul doncs, l'identifica l’òrgan auditor dels comptes públics com a assistències tècniques dels arquitectes i ha suposat, segons les dades oficials, 5.079.178 €.


Fabián no va morir de mort natural | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nFabián no va morir de mort natural\nUna investigació aclareix el presumpte homicidi d'un jove a mans d'un altre a Vallecas\nLa policia afirma que els veïns ho sabien però van callar\nMadrid 12 FEB 2015 - 16:20\tCET\nFabián Dario Cueva Valarezo, en un parc de Madrid, mesos abans de morir.\nLa ciutat està plena de silencis. Llacunes que romanen tranquil·les enmig del tumult diari. La vida segueix. Ningú no va veure res. Ningú no va sentir res. A sota, al fons d'aquestes aigües, en la intimitat del barri, el fang adopta la forma de murmuris i rumors. Paraules dites en veu baixa. A les cuines de les cases del carrer del Angelillo, a les petites estances d'aquest veïnat de blocs de maó vist a Vallecas. Tots es coneixen, tots ho sabien: “A Fabián el van matar, no va morir de mort natural”.\nEls fets van passar el 16 de novembre, però la policia no els va aclarir fins al 7 de gener. Llavors el fang havia arribat a la superfície i les aigües ja eren tèrboles. Aquest és un relat de barri madrileny construït amb ciments de perifèria, acostumat a la frase feta que “els draps bruts es renten a casa” —o no es renten—. Una història de mort als marges, sempre fugissers, de la ciutat.\nTenia els llavis morats, però estava calent, havia plorat\nAquell diumenge Fabián Dario Cueva Valarezo, de 20 anys, havia estat cuidant el seu germà petit al matí i havia dinat a casa. Després es va estirar al sofà sobre les cames de la Margori, la seva mare, una dona equatoriana de 43 anys llicenciada en Magisteri a l'Equador i que després de portar al món el seu primer fill va buscar fortuna a Espanya. Avui treballa d'ajudant al menjador de l'escola Nostra Senyora de Loreto de Vallecas, on Fabián va estudiar fins a tercer de l'ESO i on ho fa ara el seu segon fill, l'Aitor, de nou anys, fruit d'un segon matrimoni. Tot transcorria amb normalitat i amb els problemes propis de la vida: un divorci en curs, una hipoteca que fa mesos que no es paga… “Trobarem la manera, no et preocupis”, li va dir en Fabián a la mare mentre xatejava per WhatsApp amb la seva xicota i els seus amics. Cap a les cinc va quedar amb ells i va sortir a fer un volt. “Quinze o vint minuts més tard” —recorda la Margori— estranyament ja havia tornat.\nVista dels blocs de pisos en què vivien la víctima i el seu agressor. luis sevillano\n—T'has deixat alguna cosa, fill? —va preguntar ella.\n—No, els meus amics volen anar a entrenar-se, però jo estic cansat. Em ficaré al llit i dormiré una estona —va respondre el noi, passant de llarg i entrant a la seva habitació.\nNo va tornar a despertar-se mai.\nCap a dos quarts de nou l'Aitor va anar a avisar-lo per sopar. Es va enfilar a la llitera, malgrat que sabia que al seu germà gran no li agradava que ho fes i, en veure que no reaccionava, li va treure l'edredó. Va pensar que li estava fent una broma, però va cridar la Margori. Ella va pensar el mateix, fins que va pujar i va girar el cos del seu fill, mort.\nL’informe del metge forense assenyalava: “Contusió occipital”\n“Tenia els llavis morats, però estava calent, havia plorat, el seu coixí estava xop de llàgrimes, però ni una gota de sang, res estrany”, explica immersa en la commoció.\nLa histèria es va apoderar d'aquesta mare desesperada, incapaç d'assumir el que veien els seus ulls. Va cridar la seva veïna. I aquesta, el seu marit. I aquest, el Samur. Van arribar els serveis d'emergències: “Ho sento, senyora, el seu fill fa aproximadament una hora que és mort”. Li van preguntar si hi havia algun antecedent de cardiopatia en la família. No n'hi havia. Després van esperar que el metge forense autoritzés l'aixecament del cadàver. L'endemà, una vegada feta l'autòpsia d'ofici —perquè el sanitari d'emergències no va signar una mort natural—, en Fabián va ser incinerat. Tots, inclosa la seva mare, el van acomiadar creient que havia mort “d'un atac de cor”.\n“Però el meu Fabi era esportista, s'estava preparant per ser entrenador personal, feia Parkour —recorregut de salts de carrer de risc—, era molt àgil…”. Passaven els dies, les setmanes. I el ressò d'aquestes paraules pronunciades en veu baixa a les cuines del veïnat traspassava les parets.\nLes preguntes de la policia van remoure el fang: “El van apallissar”\nUns policies de paisà es van presentar a la casa i li van parlar del “cop que tenia el nen al cap”. Al cap d'uns dies, la Margori es va plantar al jutjat per demanar l'informe de l'autòpsia del seu fill. Va pensar que li donarien un sobre i que ella l'obriria a casa, acompanyada de la seva veïna. No obstant això, el secretari judicial li va preguntar per què no s'havia presentat per declarar el dia anterior. Ella no entenia res: “Per què havia de fer-ho? Ningú no m'ha trucat”, va respondre. Així va ser com es va assabentar que el cas del seu fill s'estava investigant com un homicidi.\nL'informe forense assenyalava “una contusió occipital amb sagnat” i la jutgessa del jutjat d'instrucció número 46 apel·lava a les indagacions policials perquè de l'autòpsia calia “entendre que la contusió havia contribuït de forma directa a la mort d'en Fabián”.\nEl 7 de gener dos agents es van presentar a la perruqueria de la mare d'Á.S. i se'l van endur detingut: 1,90 d'alçada i 19 anys, el veí del portal de davant, el que “li deia negre de merda” —recorden amics d'en Fabián—, el que “un dia el va apuntar amb un punter làser des de la finestra i el va instar a pujar a casa seva” —segons declaracions de testimonis—, amb el qual “en una ocasió en Fabián li va pegar per defensar el nom de la seva mare” —recorda la Margori.\nEl presumpte culpable, detingut, va reconèixer haver pegat a la víctima\nLes preguntes dels policies, porta a porta, van remoure el fang: “El van apallissar”, “diuen que algú el va pegar”. Fins que van arribar a un testimoni —“protegit”— dels fets. Un noi que passava per allà amb la moto i que actualment “és a la presó per complicitat en un altre delicte”. Va ser ell qui va veure l'agressió: “Li va trepitjar el cap al terra”, va declarar. Va ser ell qui va portar en Fabián fins a casa seva, a escasses illes d'allà. Qui li va suggerir que anés al metge. Qui el va deixar allà malferit, abans que entrés per la porta i se n'anés directament a la seva habitació.\nÁ.S, “nerviós” quan va anar a comissaria, no va voler declarar. La seva mare va acabar per baixar a parlar amb els veïns del bloc: “Segur que va ser un accident, un mal cop, diuen que va ser un atac de cor…”, expliquen que els va dir. Avui Á.S. —“que va reconèixer davant el jutge haver pegat a en Fabián però va assegurar que van tenir convulsions perquè va topar amb una vorada”— continua passejant pel veïnat, tot i que —asseguren— “abaixa la mirada” en les trobades fortuïtes. Està a l'espera de judici per un presumpte “homicidi imprudent”, del qual ningú no va parlar “per por”, per l'omertà del barri.


Un home perd la vida i dos es troben en coma després d'un blanquejament dental\nEncara s'està intentant esclarir la causa de la defunció\ndimarts, 6 d’octubre 2020 - 20:25h\nL'estat de salut dels hospitalitzats en coma millora a mesura que avancen els dies | Pixabay\nUn home britànic de 33 anys ha mort després de sotmetre's a un tractament de blanquejament dental, mentres dos dels seus amics es troben hospitalitzats en coma. Richard Molloy ha mort després de viatjar a Marmaris, Turquia. A pesar que encara s'està intentant esclarir la causa de la mort d'este DJ Britànic, tot apunta que la culpa seria la ingestió d'uns medicaments.\nSegons 'The Guardian', els tres xics haurien estat prenent estos fàrmacs relacionats amb el tractament de blanquejament dental abans de ser trobats inconscients en un apartament. Molloy i els seus amics, Declan Carson i Aaron Callaghan, haurien llogat esta casa per la seua estança en Turquia.\nEls tres xics són del districte d'Ardoyne, situat al nord de Belfast. Almenys una de les famílies dels xics està viatjant des de Liverpool per estar amb el seu familiar, mentres s'agilitza la burocràcia per repatriar el cos de Richard Molloy a casa. Segons els informes, Carson, pare de dos fills, i Callaghan es troben en coma, però el seu estat està millorant a mesura que passen els dies.\nParaules de les autoritats\nDes del Ministeri d'Assumptes Exteriors s'ha traslladat tot el suport a la família del mort i han destacat que continuen en contacte amb les autoritats turques. Un portaveu del govern irlandès també s'ha pronunciat al respecte: «Estem al cas i estem proporcionant assistència consular».\nD'altra banda, el diputat del Sinn Fein de Belfast del Nord, John Finucane, ha descrit la tragèdia com «absolutament espantosa» perquè ha afectat «tres xics en forma i sans». «És una tragèdia, ara hi ha una família que haurà de fer plans per portar el seu fill a casa per enterrar-lo», relata.\nEl vicealcalde del SDLP de Belfast, Paul McCusker, també s'ha pronunciat al respecte i és que la notícia ha sigut «preocupant i devastadora» per a ell, mentres que el regidor del Sinn Fein del nord de Belfast, JJ Magee, ha afirmat que la comunitat d'Ardoyne es troba «en estat de xoc» pel tràgic fet. I és que el que anava a ser un viatge de plaer per estos amics s'ha convertit en un autèntic malson que s'ha cobrat una víctima mortal.


SemiPeriodisme: L’obsessió de l’Espanyol: el Barça\nL’obsessió de l’Espanyol: el Barça\nNo ha pogut ser. El FC Barcelona va guanyar a l’Internazionale de Mourinho per un gol a zero, però aquesta victòria va ser insuficient per poder passar a la final de la Champions, que es jugarà el 22 de maig a l’estadi Santiago Bernabéu. Aquesta no classificació del Barça va alegrar a molta gent. Apart dels seguidors del Reial Madrid, l’afició de l’Espanyol es va mostrar eufòrica en el partit de dissabte al vespre quan el seu equip disputava un encontre amb el València. En el minut u de partit els seguidors més radicals, coneguts com a Corba Jove, van animar al públic amb diversos càntics irrespectuosos contra el Barça. Aquesta cridòria es va anar repetint al llarg del partit, ja que quan no animaven al seus insultaven a l’altre equip de la ciutat comtal.\nL’esclat d’alegria dels assistents allà presents es va produir al minut quinze de partit, aproximadament, quan la Corba Jove va mostrar tres enormes pancartes on es podia llegir, de manera molt clara, “Sí, sí, sí... No llegasteis ni a Rubí. Grazie Inter. L’altra Catalunya us ho agraeix”. Aquest intencionat suport a l’Inter va agradar, i molt, als seguidors pericos. Al veure les pancartes l’afició espanyolista va aplaudir i cridar, potser d’emoció o només d’alegria, o potser per tots dos sentiments, durant un minut. Aquesta eufòria era compartida: per una banda s’agraïa a la Corba que les ensenyés, i per l’altra també s’agraïa a l’equip italià per l’eliminació del Barça de la competició europea.\nL’Espanyol té un greu problema. En comptes d’estar pendent del seu equip, per salvar la categoria o per intentar entrar en zona UEFA, l’única cosa que el preocupa i motiva és el Barça. Sobretot, les seves derrotes. Si el seu únic maldecap és l’equip blaugrana, l’Espanyol no podrà assolir mai posicions més altes de la classificació, perquè el seu pensament estarà focalitzat en un altre equip i no en el seu joc. D’acord que hi ha una gran rivalitat entre els dos clubs, però el que no poden fer els seguidors pericos és insultar al Barça, amb els seus càntics, a cada partit que es juga a Cornellà- El Prat. Constantment es produeixen agressions verbal al seu club rival i això comporta que els jugadors, que haurien de ser aliens al que succeeix a les graderies, s’amarin d’aquest ambient. Aleshores, al públic li dóna la sensació que l’únic partit on s’hi deixaran la pell serà en els derbis que es disputin al seu nou estadi.\nL’altra pancarta que es va poder veure al tram final del partit va ser una dura crítica contra Alfred Bosch, coordinador de l’àrea d’Història i Pensament Contemporani del Departament de Vicepresidència de la Generalitat de Catalunya, a causa del seu escrit al diari Avui+ menyspreant al club i, de retruc, als seus afeccionats. Per aquest motiu, la Corba Jove va mostrar la pancarta “Alfred Bosch: ladras, luego existimos. Orgullosamente pericos”. Aquesta mostra de sentiment també va estar acompanyada d’aplaudiments, però seguidament, aquest sector radical va tornar a carregar contra el Barça. I l’afició va tornar a embogir. L’única cosa que els va fer callar van ser els dos gols de Zigic del València quan només quedaven quinze minuts pel final del partit. Aleshores, la gent es va enfadar i va començar a desfilar per les escales per abandonar l’estadi.\nPublicat per Berta a 21:01\nGèneres i autor: Berta Arandes, CRÒNICA LLIURE


Pedro Sánchez… contra la Constitució i l’Espanya independent – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 15 de febrer de 2022 Groc\nEl president espanyol, Pedro Sánchez, està contra la legalitat constitucional i contra l’Espanya independent. Així es dedueix de les seves respostes en el Senat a, entre altres, el portaveu de Junts, Josep Lluís Cleries.\n2.- Pedro Sánchez no vol referèndums perquè “només divideixen”. És a dir, està en contra de la Constitució que en l’article 92 preveu la celebració de referèndums. El primer dels tres apartats d’aquest article estableix: “Les decisions polítiques d’especial transcendència podran ser sotmeses a referèndum consultiu de tots els ciutadans”. La mateixa Constitució de 1978 va ser ratificada per un referèndum que plantejava aquesta pregunta: “Aprova el projecte de Constitució?”.\n3.- Sánchez també està en contra de l’independentisme perquè, diu, es “una teoria política del segle XIX o del segle XX”. Es a dir, està en contra de l’Espanya independent perquè defensar-la es quelcom d’un passat que s’ha de superar. Segons el president espanyol, en aquests moments cal integrar “totes les nacions de la Unió Europea per a ser suficientment grans i rellevants”. ¿Per què una d’aquestes nacions no pot ser Catalunya? La sea població és de 7.700.000 de persones. Moltes nacions, que a mes funcionen millor que Espanya, tenen una població similar a la de Catalunya. Alguns exemples… Bèlgica (11 milions), Suècia (10 milions), Portugal (10 milions), Àustria (8 milions), Suïssa (8 milions), Dinamarca (6 milions), Finlàndia (5 milions), Noruega (5 milions), Nova Zelanda (5 milions)…\n4.- Pedro Sánchez ha de saber que avui, en ple segle XXI, el dret d’autodeterminació forma part de la legalitat espanyola. El BOE 1977/10733 assumeix el Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics aprovat per Nacions Unides. El primer apartat del seu primer rticles estableix: “Tots els pobles tenen el dret d’autodeterminació”.\n5.- Les contradiccions del president d’un desprestigiat règim espanyol, que té una “democràcia defectuosa” segons el prestigiós “The Economist”, son fruit d’una obsessió compartida de l’annexionisme espanyolista contra la sobirania de Catalunya.\nLali Cistaré\t el 16 de febrer de 2022 a les 16:30\nOriol Domingo\t el 16 de febrer de 2022 a les 17:24\nI avui, Lali Cistaré, Salvador Illa dona suport a Pedro Sánchez en una clara expressió del seu sucursalisme. Tenen por a les urnes. Tenen por al poble que s’expressa a les urnes. Per això donen suport al 155 i a la repressió


Zenith Vigía constata el refredament del sector de la Publicitat - Digital Transmèdia\nZenith Vigía constata el refredament del sector de la Publicitat\n27 setembre, 2018 Digital Transformers\tMàrqueting\nLa inversió publicitària en mitjans podria créixer aquest any un 2,2% (tres dècimes per sota de les estimacions de juliol) si es compleixen les previsions del panell Zenith Vigía, compost per directius de mitjans de comunicació. Però no sembla que hi hagi moltes possibilitats de complir amb aquestes previsions: l’estiu ha deixat una situació plana i no hi ha molt optimisme de cara als propers mesos. Si més no, el sector sembla enfrontar-se a un refredament.\nAra mateix sembla difícil mantenir l’argumentació de l’optimisme moderat d’edicions anteriors i es parla ja d’un clar refredament de la inversió publicitària quan l’informe assenyala que “Per arribar a la xifra prevista s’hauria de produir una considerable millora en l’últim trimestre, cosa que en les actuals circumstàncies sembla poc probable. Després del repunt en les inversions que es va veure al final del primer semestre hem viscut un estiu molt pla “(fins i tot, es parla de descensos del 8% en el cas de la televisió)” i les expectatives per als propers mesos no són molt optimistes”, s’explica. “Els panelistes semblen haver detectat un clar refredament del sector i de l’economia en general. Així ho reflecteixen els indicadors que s’obtenen del panell. L’IPSE (Índex de Percepció de la Situació Econòmica) cau gairebé 55 punts des de juliol i se situa ara en 1,7, un valor encara positiu però ja molt a prop de la línia vermella. Pitjor és el cas de l’IPMP (Índex de Percepció del Mercat Publicitari): cau més de 36 punts i aconsegueix una posició decididament negativa: -21,7. Ja són molts més els panelistes que creuen que la publicitat travessa un mal moment que els que ho veuen positivament”.\nPer si fos poc, també és menor la proporció d’empreses per a les quals s’espera creixement, passant del 1,71, valor assolit al juliol, a 1,38. Les majors expectatives de creixement de la inversió segueixen en Automoció (afavorit per un canvi en la legislació que ha provocat un creixement del 35% en les vendes en el mes d’agost, el que té com a contrapartida que en els propers mesos els creixements siguin molt petits). Mentrestant, sectors com Telefonia, Telecomunicacions i Internet o Banca i Finances “plantegen dubtes entre els panelistes, que mostren opinions molt dividides”. S’espera creixement per a Alimentació i Begudes i retrocés per a Cultura, Ensenyament i Mitjans de Comunicació i per al de Serveis públics i privats.\nPrevisions d’inversió publicitària a Espanya\nS’espera creixement per al sector d’Alimentació i Begudes, mentre que Cultura, Ensenyament i Mitjans de Comunicació, al costat de Serveis Públics i Privats, probablement es retreguin. D’altres, com Telefonia, Telecomunicacions a Internet o Banca i Finances plantegen molts dubtes.\nPer mitjans, les variacions respecte al juliol són escasses. Tan sols el vídeo en línia registra un retrocés de la inversió superior a un punt. En el cas de la televisió, les xifres empitjoren tant en la generalista com en la temàtica . Els mitjans amb xifres optimistes són Mòbils, Ràdio i Exterior Digital.\nFont imatge: Marketingnews i reasonwhy\nCom aprofitar al màxim els continguts a InternetAmazon es convertirà enguany en el tercer màxim venedor d’anuncis digitals


ELS TREBALLS I ELS DIES: CALAIX DE DOCUMENTS\nAcí en trobareu un reservori de documents que poden ser de la vostra utilitat. Els primers són orientatius sobre la programació de l'assignatura i els que hi figuren al final vos serviran per a aprendre alguns dels procediments més comuns.\nPresentació assignatura. Temari general, materials i avaluació\nOrientacions alumnes pendents del curs 08-09\nPresentació assignatura. Temari general, materials i avaluació.\nPresentació de l'assignatura. Temari, temporalització, materials i avaluació.\nPresentació de l'assignatura. Temari, temporalització, recursos didàctics.\nPresentació de l'assignatura. Temari, temporalització i recursos didàctics.\nPROCEDIMENTS DE TREBALL FILOSÒFIC\nCom fer una bona exposició oral\nCom fer una bona redacció. Consideracions generals.\nCom fer una ressenya filosòfica d'un llibre o pel.lícula\nCom fer una bona argumentació\nCom fer un bon esquema\nCom fer una bona presentació de power point


TV3 destapa el presumpte frau de la directiva de Bartomeu amb els socis abonats al Seient Lliure ! directe!cat\nEsports Última actualització Dilluns, 3 de juliol de 2017 20:05 h\nbartomeu, seient lliure\nSegons informa la televisió pública de Catalunya, durant les últimes tres temporades el FC Barcelona va fer diverses anomalies en el funcionament del Seient Lliure, aplicació que serveix perquè els socis abonats que no puguin anar a l'estadi puguin cedir la seva cadira posant-la a la venda. En aquesta operació el club liquida el 50% de la venda del seient amb el soci, un cop descomptat també el 21% de l'IVA i el 10% en la gestió de les despeses. Unes condicions que no s'han complert.\nLa denúncia de TV3 exposa el presumpte delicte de frau, ja que el seient que cedia el soci al club era revenut mitjançant la modalitat del 'VIP Experience', una oferta que multiplicava el preu del seient. Si l'entrada tenia un preu de mercat de 255€, aquesta automàticament es revenia per 1.500€ però sense comunicar al soci aquest canvi. Això es traduïa en el fet que el soci rebia la part que creia que li tocava, uns 80€, quan en realitat no rebia la part corresponent del preu real de venda per podia arribar als més de 400€.\nAquesta pràctica hauria començat en la temporada 2014/15, la del triplet, amb partits com el del Manchester City, el Reial Madrid i el València. En la temporada següent la situació s'hauria repetit com a mínim quan els culers varen jugar contra la Roma, l'Arsenal, el Reial Madrid i l'Atlético de Madrid mentre que en la temporada actual, la 2016/17, hauria passat amb els partits davant de l'Atlético, el Manchester City i el Reial Madrid.\n4 de juliol de 2017, 12.10 h\nTv3 actua a l'estil del TC\n.un broc ample per uns i estret per altres. aixó es la tv de Catalunya?...Mare meva, no deuen tenir millor feina que tocar alló que no sona. Es veu que encare no saben que si et foten una galtada i poses l'altre costat, acabes amb la cara unflada com un pa de kilo.\n4 de juliol de 2017, 10.25 h\n#1 Hahahhahahahahaha, tu si que ets borrego i hipòcrita perquè ets dels primers que diu que no s'ha de barrejar polític i esport, un altre argument a favor nostre de que esteu perduts i desesperats perquè ja no sabeu com aturar el procés. Esteu acabats i fiambres, això s'acaba, el 1 d'octubre votarem i serà si i us enviarem al l'infern d'una vegada per totes.\nA mi el fútbol m'agrada la Premier League i encara perquè no sóc de fútbol\n4 de juliol de 2017, 10.10 h\n4 de juliol de 2017, 08.46 h\nEl Barça está muy interesado en fichar al quillo, cuantas vueltas da el mundo.\n3 de juliol de 2017, 23.49 h\nSANTIAGA CIERRA EL CULO, CANALETA i ARAGONESES, TE ENCULARAN SI NO\nLa diferencia es que los corruptos mandan en madrit, y a los suyos no los encierran.\nEjemplo : Castor enfrente de Vinaros, hay que pararlo por terremotos y los corruptos\ndel gobierno del PP o Palco del Bernabeu, que es lo mismo, le pagan 120.000.000 €\na Floren a cargo del pueblo.\nEs la misma mierda de siempre, es-patraña\nNOSOTROS EL1 DE OCTUBRE, NOS VAMOS\n3 de juliol de 2017, 22.05 h\nEl FC BARCELONA fa molt be de poder fer negoci amb els seients que abandonen els seus socis i aumentar el ingresos., per poder gaudir dels millors jugadors.\nSi els socis lliberen el seu carnet i seient i volen treure'n un benefici personal, tenen la posibilita de fer.ho ells directament i negociar.ho amb les màfies que controlen les entrades i els carnets els dies de mes expectació i els partits més importants.\nAixò ja és un negoci dels socis, que poc van al estadi i prefereixen veure el... Llegir més\n3 de juliol de 2017, 20.46 h\n3 de juliol de 2017, 20.44 h\n3 de juliol de 2017, 20.43 h\n3 de juliol de 2017, 20.31 h\nNúñez fue presidente durante más de veinte años y se pasó una buena temporada en la cárcel, Rosell otro presidente que está en la cárcel, y Bartomeu va por el mismo camino y los borregitos del fútbol mirándo a otro lado, lo mismo pasa con los nacionalistas, separatistas y supremacistas que tienen una venda en los ojos.


TALLER DE CÒMIC I CLASSES MAGISTRALS. PALAU 4. NIVELL 6 - 35 Saló Internacional del Còmic de Barcelona\nActivitats : Taller de Còmic\nTALLER DE CÒMIC I CLASSES MAGISTRALS. PALAU 4. NIVELL 6\nEls tallers de l’Escola Joso estan concebuts com espais divulgatius sobre el procés de creació artística, en particular de la historieta, orientats a l’entreteniment i adreçats a la participació del públic en general.\nD’una banda, hi ha un espai dedicat a les classes magistrals de destacats autors nacionals i estrangers.\nA més hi ha un segon espai de tallers de còmic participatius.\n19:15 - 20:00 Jordi Pastor i Marcos Prior (Catálogo de Bunkers).\n17:00 - 17:45 Ricard Efa i Salva Rubio (Monet).\n16:30 - 17:30 Sergio Sandoval, Mado Peña (Alma cubrae), Angel y Jordi Rodríguez\n18:00 - 19:00 Iban Coello (Iron Man) i Pere Pérez (Batgirl).\n14:45 Concurs de dibuix, obert al públic.\n17:00 Taller :Caracterització i disseny de personatges.\n18:00 Taller: L’entintat al còmic.\n19:00 Concurs de dibuix, obert al públic.\n15:00 Taller per a professors de primària.\n16:00 Taller per a professors de secundària.\n17:00 Taller: Caracterització i disseny de personatges.\n10:30 Concurs de dibuix, obert al públic.\n11:30 Taller: Caracterització i disseny de personatges\n13:00 Taller: L’entintat al còmic.\n17:30 Taller: Enquadrament i composició a la vinyeta.\n18:30 Concurs de dibuix, obert al públic.\n19:30 Taller: L’entintat al còmic\n20:30 Concurs de dibuix, obert al públic.\n11:30 Taller: Caracterització i dissenyo de personatges.\n19:30 Taller: L’entintat al còmic.