Baseu la vostra dieta en molts aliments rics en hidrats de carboni\nAproximadament la meitat de les calories de la nostra dieta haurien de provenir d’aliments rics en hidrats de carboni, com ara cereals, arròs, pasta, patates i pa. És una bona idea incloure-ne almenys un a cada menjar. Els aliments integrals, com el pa integral, la pasta i els cereals, augmentaran la nostra ingesta de fibra.\nPosa’t en moviment, converteix-lo en un hàbit\nL’activitat física és important per a persones de tots els rangs de pes i condicions de salut. Ens ajuda a cremar les calories addicionals, és bo per al cor i el sistema circulatori, manté o augmenta la nostra massa muscular, ens ajuda a concentrar-nos i millora el benestar general de la salut. No hem de ser atletes de primer ordre per moure’ns! S’aconsella 150 minuts per setmana d’activitat física moderada i pot passar fàcilment a la nostra rutina diària. Tots podríem:\nutilitzeu les escales en lloc de l’ascensor\nanar a passejar durant les pauses per dinar (i estirar-se a les nostres oficines pel mig)\nfes temps per a una activitat familiar de cap de setmana\nMenja una gran varietat d’aliments\nPer tenir una bona salut, necessitem més de 40 nutrients diferents i cap aliment únic els pot subministrar tots. No es tracta d’un sol àpat, sinó d’una elecció d’aliments equilibrats en el temps que marcarà la diferència\nUn dinar ric en greixos podria anar seguit d’un sopar baix en greixos.\nDesprés d’una gran porció de carn al sopar, potser el peix hauria de ser l’elecció de l’endemà?\nEl pes adequat per a nosaltres depèn de factors com el nostre gènere, alçada, edat i gens. Estar afectat per l’obesitat i el sobrepès augmenta el risc d’una àmplia gamma de malalties, incloses la diabetis, les malalties del cor i el càncer.\nL’excés de greix corporal prové de menjar més del que necessitem. Les calories addicionals poden provenir de qualsevol nutrient calòric: proteïnes, greixos, hidrats de carboni o alcohol, però el greix és la font d’energia més concentrada. L’activitat física ens ajuda a gastar l’energia i ens fa sentir bé.\nSubstituïu els greixos saturats per greixos insaturats\nEls greixos són importants per a una bona salut i un bon funcionament del cos. Tanmateix, massa pot afectar negativament el nostre pes i la nostra salut cardiovascular. Els diferents tipus de greixos tenen diferents efectes sobre la salut i alguns d’aquests consells ens poden ajudar a mantenir l’equilibri correcte:\nHauríem de limitar el consum de greixos totals i greixos saturats (que sovint provenen d’aliments d’origen animal) i evitar completament els greixos trans; llegir les etiquetes ajuda a identificar les fonts.\nMenjar peix 2-3 vegades a la setmana, amb almenys una porció de peix greix, contribuirà a la nostra ingesta adequada de greixos insaturats.\nQuan cuinem, hem de bullir, cuinar al vapor o coure, en lloc de fregir, treure la part grassa de la carn, fer servir olis vegetals.\nReduir la ingesta de sal i sucre\nUna ingesta elevada de sal pot provocar hipertensió arterial i augmentar el risc de patir malalties cardiovasculars. Hi ha diferents maneres de reduir la sal a la dieta:\nEn comprar, podríem triar productes amb un contingut de sodi inferior.\nQuan es cuina, la sal es pot substituir per espècies, augmentant la varietat de sabors i gustos.\nA l’hora de menjar, ajuda a no tenir sal a taula, o almenys a no afegir sal abans de tastar-la.\nEl sucre aporta dolçor i un sabor atractiu, però els aliments i begudes ensucrats són rics en energia i es poden gaudir amb moderació com a delícia ocasional. Podríem utilitzar fruites, fins i tot per endolcir els nostres aliments i begudes.\nEls adults han de beure almenys 1,5 litres de líquid al dia. O més si fa molta calor o estan físicament actius. L’aigua és la millor font, per descomptat, i podem utilitzar aigua de l’aixeta o mineral, escumosa o no escumosa, llisa o aromatitzada. Sucs de fruites, te, refrescos, llet i altres begudes.\nGaudeix de moltes fruites i verdures\nLes fruites i verdures són un dels aliments més importants per aportar-nos suficients vitamines, minerals i fibra. Hem de provar de menjar almenys 5 racions al dia. Per exemple, un got de suc de fruita fresca a l’esmorzar, potser una poma i un tros de síndria com a aperitius i una bona porció de verdures diferents a cada menjar.\nMenja regularment, controla la mida de la porció\nMenjar una varietat d’aliments amb regularitat i en la quantitat adequada és la millor fórmula per a una dieta saludable.\nSaltar els àpats, especialment l’esmorzar, pot provocar gana fora de control i, sovint, provocar menjars excessius impotents. El berenar entre àpats pot ajudar a controlar la fam, però el berenar no ha de substituir els àpats adequats. Per als aperitius, podríem triar iogurt, un grapat de fruites o verdures fresques o seques (com palets de pastanaga), fruits secs sense sal o potser una mica de pa amb formatge.\nPrestar atenció a la mida de les porcions ens ajudarà a no consumir massa calories i ens permetrà menjar tots els aliments que gaudim sense haver d’eliminar-ne cap.\nCuinar la quantitat adequada fa que sigui més fàcil no menjar en excés.\nAlgunes mides de porció raonables són: 100 g de carn; una peça mitjana de fruita; mitja tassa de pasta crua.\nL’ús de plats més petits ajuda amb racions més petites.\nEls aliments envasats, amb valors calòrics al paquet, podrien ajudar a controlar les porcions.\nSi mengem fora, podríem compartir una part amb un amic.\nComenceu ara i feu-ho gradualment.\nEls canvis graduals en el nostre estil de vida són més fàcils de mantenir que els canvis importants introduïts alhora. Durant tres dies, podríem escriure els aliments i begudes que consumim al llarg del dia i fer una nota de la quantitat de moviment que vam fer. No serà difícil localitzar on podríem millorar:\nOmet l’esmorzar? Un petit bol de muesli, un tros de pa o fruita, podria ajudar-lo a introduir-lo lentament a la nostra rutina\nMassa poques fruites i verdures? Per començar, podem introduir una peça addicional al dia.\nEls aliments preferits amb greixos? Eliminar-los bruscament podria tornar a disparar i fer-nos tornar als vells hàbits. En canvi, podem triar opcions baixes en greixos, menjar-les amb menys freqüència i en porcions més petites.\nMassa activitat? Utilitzar les escales diàriament podria ser un primer moviment.\nPrevious PostPrevious نصائح للبالغين ليكونوا دائمًا بصحة جيدة\nNext PostNext Ráð fyrir fullorðna til að vera alltaf heilsa


Cerca totes les ofertes d'hotels a Andria Puddu Entrada:\nAgriturismo L'Aglientu B&BEl tracte excel.lent, molt amable i atent. L'esmorçar deliciós i la cambra molt neta i amb una cuineta molt útil!!!\nLa tranquil.la Sardinia!!!...Habitacions per nit per només1.444 EUR B&B MonteruiuEl tracte personal,les atencions i les recomenacions de la Tansy han estar genial i l'entorn excel.lent...Habitacions per nit per només153 EUR La Casa delle Fate B&B...Habitacions per nit per només269 EUR Lu Tronu...Habitacions per nit per només Més zones a Porto San Paolo\nHotels destacats a Andria Puddu, Porto San Paolo\nÀrea Andria Puddu\nLa tranquil.la Sardinia!!!.\nAmàlia, Espanya 4 de febrer de 2017 B&B Monteruiu\nEl tracte personal,les atencions i les recomenacions de la Tansy han estar genial i l'entorn excel.lent.\nMaria, Espanya 4 de febrer de 2017 La Casa delle Fate B&B\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Porto San Paolo, La Casa delle Fate...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Porto San Paolo, no busqui més enllà de Lu...\nHotels a Andria Puddu: Agriturismo L'Aglientu B&B


Morella està preparada per a celebrar el Sant Antoni 2018 - Diari Millars, informació local en valencià.\nEste matí han muntat la barraca i a la nit s’engegarà la festa amb la celebració de la Vida del Sant i la cremà de la barraca.\nMorella celebra Sant Antoni este cap de setmana amb activitats tradicionals i festives. Des d’avui fins al diumenge, les representacions, processons i actes característics de la principal festa de l’hivern. Així, la jornada d’avui ha començat amb el muntatge de la barraca i a la nit es donarà l’inici de la festivitat amb la representació de la Vida del Sant i la cremà de la barraca.\nEnguany, la Confraria de Llauradors de Morella s’ha encarregat d’organitzar esta festivitat amb la col·laboració de l’ajuntament perquè no hi ha majorals. Així, es mantenen les principals activitats tradicionals amb la participació dels morellans i morellanes en diverses representacions i activitats.\nEl regidor de Desenvolupament Rural, Rafa Pallarés, ha destacat que “Sant Antoni és una festa molt participativa i compta amb molts veïns i veïnes que col·laboren activament en els diferents actes i representacions”. L’edil ha explicat que “la Confraria de Llauradors ha organitzat esta edició de la festa, ja que no hi ha majorals”. Per la seua banda, la presidenta de la Confraria, Sonia Traver, ha volgut “animar als morellans i morellanes a ser majorals en les pròxims anys i que la festa lluïsca en tota la seua esplendor”.\nPost més nousNules tanca l’any amb un increment en la neteja de solars per part dels propietaris\nPost més vellsÁngel Cerezuela presentarà el seu nou disc en el concert especial del 2 de febrer en el Payà de Borriana


Gill i4 Salopettes comprar i ofertes a Waveinn\nNecessites algun producte més de nàutica i pesca de la marca Gill? A waveinn, la teva botiga online de nàutica i pesca, tens una àmplia varietat de productes de nàutica i pesca que podràs utilitzar amb Gill i4 Salopettes. En aquests moments Gill i4 Salopettes està en estoc. Volem satisfer les necessitats de tot esportista, per això prestem especial atenció en seleccionar els millors productes de nàutica i pesca.\nProducte excel·lent. Còmode i manté la temperatura\nSalopeta de brànquies\nPràcticament còmode, còmode, només per la meva capa de base i per la meva roba exterior. Gran preu i entrega ràpida tenint en compte els temps que vivim


Cinc ferits a Alemanya en un atropellament amb motius xenòfobs - Diari de Girona\nCinc ferits a Alemanya en un atropellament amb motius xenòfobs\nEl conductor, que pateix una malaltia mental, va ser arrestat immediatament després dels fets\neuropa press/ddg 01.01.2019 | 22:29\nCinc ferits a Alemanya en un atropellament amb motius xenòfobs Diari de Girona\nUn conductor va atropellar dilluns a la nit un grup de vianants a una ciutat de l'oest d'Alemanya deixant almenys cinc ferits, alguns de gravetat, en el que les autoritats sospiten que és un acte de caràcter xenòfob. El conductor va ser detingut després de l'incident ocorregut a la localitat de Bottrop, a Renània del Nord-Westfàlia. Els investigadors van afirmar tenir «informació inicial sobre una malaltia mental del conductor».\nL'home de 50 anys havia intentat atropellar inicialment un únic vianant amb el seu cotxe a Bottrop poc després de la mitjanit, segons les autoritats, però aquest va aconseguir salvar-se. A continuació, el conductor va atropellar un grup de persones, inclosos sirians i afganesos, al centre de la localitat. A continuació, l'agressor va conduir fins a la ciutat d'Essen, on va intentar atropellar un grup de persones que esperaven en una parada d'autobús.\nEn un altre ordre de coses, un home de 21 anys va ser detingut després de perpetrar un atropellament massiu en un concorregut carrer de Tòquio que va deixar almenys nou ferits i que ell mateix va definir com un atac de caràcter terrorista.


Compra ara i el rebràs a casa entre el Dv. 20 Nov. i Dt. 24 Nov. La data de lliurament et dóna una indicació de quant temps trigaràs a rebre el article. Es basa en el temps de preparació, el servei de transport seleccionat a la pàgina de la Cistella de la Compra i quan vam rebre la confirmació de la teva pagament.\nAlpinestars Verano 9 té la total garantia de devolució. Si per qualsevol motiu no estàs satisfet amb la compra de Alpinestars Verano 9 a bikeinn, tens 30 dies per retornar el producte. A més a més, a la botiga online de ciclisme trobaràs una àmplia varietat de material de la marca Alpinestars i podràs completar la teva comanda amb altres productes de ciclisme al millor preu online.


Tripleta a la Més Castellera a una setmana del Concurs - Castellers de Vilafranca\nTripleta a la Més Castellera a una setmana del Concurs\nimobils2012-09-30T18:38:32+01:0030 Setembre 2012|Notícies castelleres|0 Comments\nEls Castellers de Vilafranca descarreguen una tripleta a la diada de Sant Miquel just una setmana abans del Concurs de Castells de Tarragona. A partir de dilluns comença una setmana encarada exclusivament a la cita tarragonina\nAquest diumenge al migdia s’ha celebrat la diada de Sant Miquel, patró dels Castellers de Vilafranca, plantejada per l’equip tècnic de la colla com un assaig general de cara al Concurs de Castells de Tarragona del proper diumenge 7 d’octubre. A la cita a la Plaça de la Vila també hi eren convidats els Minyons de l’Arboç, que han carregat el primer quatre de 8 de la seva història, i els Bordegassos de Vilanova.\nEls Verds han iniciat la jornada castellera de la manera com ens tenen acostumats últimament, amb el quatre de 9 amb folre, i a la segona ronda han descarregat el tres de 8 amb l’agulla, amb la intenció de posar-li l’agulla al primer i alçar un pis més el segon el proper diumenge. A la tercera ronda han descarregat el tres de 9 amb folre i han posat el punt i final a l’actuació amb un pilar de 5 acompanyat per vuit pilars de 4.\nEl proper compromís dels Castellers de Vilafranca és el Concurs de Castells de Tarragona diumenge 7 d’octubre. Aquesta última setmana que queda abans de la cita tarragonina és fonamental el treball als tres assaigs que resten. Són importantíssims tots –dilluns i dimecres a les 9 del vespre i divendres a dos quarts de 10 de la nit-. La possibilitat d’alçar-se amb la sisena victòria consecutiva a Tarragona i la novena en la història de la colla comença als assaigs i tots els castellers són importants. A més, per tots els afeccionats vilafranquins que vulguin entrar amb la colla a la Tarraco Arena Plaça podran recollir la samarreta verda als assaigs de dimecres i divendres.\nPodeu veure les fotografies de Sant Miquel aquí.


Volcom Simply Solid Retro Bottom Negre, Dressinn\nVolcom Simply Solid Retro Bottom\nVolcom - Roba dona - Banyadors\nDescripció Volcom Simply Solid Retro Bottom\nEstireu al fons retro.\nTalls retallats de diversos tirants a les bandes dels costats.\nBrodats de contrast de Volcom Stone a la cintura dreta del portador amb una obertura.\nFabricat en teixit italià.\nFabricat amb fibres reciclades Econyl® * i Repreve ™ **, estalvi d’aigua Impressió digital de sublimació.\n* El niló regenerat ECONYL® es produeix reciclant les xarxes de peix perdudes i altres nilons rebutjats.\nEl fil italià ECONYL® és 100% reciclat i reciclable.\nAquestes xarxes fantasmes assalten els nostres oceans i tenen una propensió a perjudicar la vida marina sota la superfície.\nEs reciclen xarxes recuperades per evitar el risc per a la vida marina i la salut general dels oceans.\n** Treballant amb Repreve®, continuem augmentant la quantitat d’ampolles de plàstic reciclades en els nostres productes de polièster.\nLes fibres reciclades Repreve® estan fabricades amb materials reciclats com les ampolles de plàstic.\nLa seva fabricació evita l’ús de nous recursos i emet menys gasos d’efecte hivernacle.\nFins a la data, hem utilitzat més de 10 milions d’ampolles de plàstic reciclades a les nostres peces.\nVols conèixer quins altres productes té a la venda la marca Volcom ara mateix? A dressinn pots comprar tots els articles que necessites per complementar la compra de Banyadors. Equipa’t amb el millor material i troba-ho en un sol lloc i sense complicacions. Volcom Simply Solid Retro Bottom té el millor preu online i està en estoc! Fes la compra en un entorn totalment segur i el pagament amb total confiança.\nCaracterístiques Volcom Simply Solid Retro Bottom\nTecnologias Volcom Simply Solid Retro Bottom\nSostenibilitat Volcom Simply Solid Retro Bottom\nVolcom E´Ry Minute Hipster Bottom\nVolcom E´Ry Minute Scoop Top\nVolcom Simply Solid 1 Piece\nVolcom E´Ry Minute Triangle Top


12 llibres recomanats per a aquest estiu - Observatori La gestió importa\nCom cada any, i aquest més encara, les vacances són el moment ideal per desconnectar i descansar. Però també per endinsar-se en la lectura. Per això, des de l’Observatori La gestió importa us oferim una llista de 12 llibres recomanats per gestors sanitaris membres de la junta de la Societat Catalana de Gestió Sanitària. Aparèixen ordenats de més a menys recent i amb l’enllaç a l’editorial o pàgina web del llibre o l’autor.\nFactfulness: El món va millor del que et penses. Deu raons que fan que no el vegis tal com és.\nLideratge ètic: L’emergència d’un nou paradigma\nLa llista està oberta. Així que animem als lectors a suggerir-ne d’altres a la secció de comentaris.\nUs desitjem un refrescant estiu.


Pedagogia i demagògia\n(conducció del nen) - (conducció del poble)\nSegons el geni ancestral de la llengua grega, a la qual pertanyen les arrels que composen els dos termes tan tècnics com clàssics del títol, hi ha x "pedagogies bones" i "pedagogies dolentes"; "demagògies bones" i "demagògies dolentes".\nD'acord amb una terminologia fàcilment comprensible, podem anomenar simplement:\n "pedagogia" i "demagògia", a totes les pedagogies i demagògies bones,\n "anti-pedagogia" i "anti-demagògia", a totes les pedagogies i demagògies dolentes.\n(El polític ha de fer demagògia, no pedagogia i no tractar el poble com si fossin nens.)\nA l'anti-demagògia, també la podem anomenar "populisme": consisteix en afalagar els defectes i vicis de cada poble per a fer-se'n l'amo i exercir-hi impunement "l'anti-demagògia" pràctica, però disfressada de seny per a "l'home del carrer", "l'imbècil de la cantonada", "l'elector que tothom pot enganyar", "el poble que no sap res de res", però, "desgraciadament ("això no passava en temps d'en Franco!"), ho pot decidir tot".\nUn exemple ben clar: el gran, l'incommensurable, el "fenomenal" Fraga Iribarne és un "populista" regalant "bingos" i "escurabutxaques"al poble espanyol.\nEn escala més reduïda, Fraga també és "populista" quan, per pressions seves, el govern retira la LAU (Llei d'Autonomia Universitària). Aquest projecte, tan deficient tenia almenys una cosa bona: l'accés a la universitat, com alumnes igual que com a professors, dels qui no han tingut un pare prou ric per a facilitar-los la carrera de "bèstia de concursos i oposicions" que és el mateix Fraga. Segons ell, aquesta carrera de "bèstia de concursos i oposicions", és l'única que pot obrir la barrera d'accés als "honors i prebendes liberals". Aquesta carrera dels concursos, oposicions, honors i prebendes, ha d'ésser negada sistemàticament a tota la "genteta" que, sense tanta "titolitis", saben, en realitat, més i millor que ell. La prova és manifesta en la història d'Espanya des que això, -que se'n diu simplement en termes tècnics "classisme burrocràtic" i "lluita de classes", practicats, des de dalt del govern, per imbècils i negats, ha portat la dissort al "poble espanyol".\nNosaltres, amb tot honor, som demagògics és a dir: volem conduir els pobles de la península a la consecució ràpida de llurs interessos i llibertats essencials, retirant de la circulació tots els jocs d'atzar i proposant a la gent l'esforç útil i lliure cap a un desenvolupament material-llibertari que li doni, no les satisfaccions i també defraudacions de l'atzar, sinó la seguretat geopolítica i la dignitat ciutadana, a les quals té dret, tan interiorment com exteriorment.\nTot això és possible sense "populisme" prostituïdor i classista, entabanador i\nmurri, embolicador i sapastre. És possible amb simple "demagògia" sincera i eficaç.


El Gavà elimina l'Espanyol de la Copa Catalunya vencent-lo per 1 a 0\nEl Gavà i l'Espanyol s'han enfrontat aquesta nit en la primera de les semifinals de la Copa Catalunya. L'equip local ha donat la sorpresa en imposar-se per la mínima, gràcies a un gol de Sebastià Herrera, en el minut 18. L'altre finalista sortirà del partit de demà entre el Terrassa i el Barcelona.\nClemente ha donat descans a alguns dels titulars, i l'Espanyol ha acabat eliminat de la Copa Catalunya en perdre contra el Gavà per un a zero. El gol ha arribat en el minut 18 i l'ha fet un exespanyolista. Sebastià Herrera ha rematat, de cap, una centrada d'Àlex a la sortida d'un córner. Era el primer gol del central en tota la temporada. Poc després, Soteras ha fet un clar penal a Velamazán. L'àrbitre no ha dubtat a assenyalar-lo, però Òscar Garcia ha intentat una "paradinha", Suriñach li ha vist les intencions i ha evitat el gol de l'empat. De fet, l'encert del porter del Gavà ha estat decisiu per al seu equip. Una rematada de cap d'Òscar l'ha rebutjada Suriñach quan els espanyolistes donaven per fet el gol. En la segona part, el lateral David Català ha enviat un xut al travesser. El domini de l'equip de Clemente s'ha mantingut fins al final, però la falta de gol ha condemnat els "periquitos", que, un any més, es queden fora de la final. Als de Toni Llebaria, que viuen moments delicats a Segona B, aquesta victòria els animarà a seguir lluitant per la permanència.\nGavà i Espanyol juguen aquest vespre la primera semifinal de la Copa Catalunya


Els ajuntaments es poden acollir a diferents convocatòries en matèria de residus\nMedi Ambient destina gairebé 2 milions d’euros per ajudar a les entitats locals a aconseguir que les deixalleries siguin més segures mediambientalment, reduir el risc d’afecció i el medi ambient\nLa Direcció General d’Educació Ambiental, Qualitat Ambiental i Residus de la Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca ha organitzat una reunió amb els principals representants municipals de les Illes Balears per donar-los a conèixer les novetats de la Direcció General en matèria de subvencions de residus i de la Llei de residus i sòls contaminats acabada d’aprovar.\nEn primer lloc, s’ha fet la presentació de l’esborrany de la convocatòria de subvencions per al finançament d’inversions relatives a la prevenció, reducció i gestió de residus de les Illes Balears per a l’any 2019–2020 de la Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca. Es tracta de la segona convocatòria que treu la Direcció General per ajudar les entitats locals a aconseguir que les deixalleries siguin més segures mediambientalment, reduir el risc d’afecció a les persones i el medi ambient, establint sistemes segurs de recollida i emmagatzematge de residus perillosos i no perillosos.\nAquesta ajuda també preveu finançar deixalleries mòbils i minideixalleries per poder apropar al ciutadà les instal·lacions de gestió de residus municipals (deixalleries) i així facilitar-ne una gestió correcta. Una tercera línia de subvenció és per finançar accions de comunicació, informació i sensibilització ciutadana en matèria de residus, com també finançar la redacció de plans i programes de prevenció de residus per contribuir al desenvolupament sostenible i l’ús eficient dels recursos.\nLa partida per a aquesta convocatòria és d’1.405.000 euros i es preveu que surti publicada en el Butlletí Oficial de les Illes Balears al llarg del mes d’abril.\nNotícies relacionadesajuntamentsmedi ambientresidussubvencions\nEducació decideix avançar el procés d’escolarització per a nins de 3 anys al 25 de març


Cape St Stefan Apartment Sozopol Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Cape St Stefan Apartment\nAl visitar Sozopol, vosté es sentirà com a casa a Cape St Stefan Apartment, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCape St Stefan Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Sozopol. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Cape St Stefan Apartment.


Els tres apunts de l'Athletic Club-Barça\nEls tres apunts de l’Athletic Club-Barça\nLes transicions ofensives, Rakitic, Sergi Roberto i Messi, les claus de la victòria blaugrana\nMessi, en una acció davant Iturraspe.\nAdrià Soldevila Agost 28, 2016 11:27 pm\nEl Barça ha sumat tres punts intensament treballats en un San Mamés que ha tingut la litúrgia habitual dels partits disputats a La Catedral del futbol estatal. Els blaugrana no han dominat, sobretot durant la segona part del partit, però han sotmès a un Athletic que hagués pogut marxar calent al llit si Suárez, Messi o Arda haguessin encertat en la definició davant Gorka Iraizoz. Amb els locals bolcats a l’atac, el Barça ha pogut sentenciar a base de transicions, però també ha pogut encaixar l’empat amb la manca de control. Tot i això, victòria barcelonista soferta i merescuda.\n1. El corcó Rakitic\nIvan Rakitic és un jugador imprescindible per a Luis Enrique, sobretot des que el tècnic asturià va imposar el mètode mix entre la possessió de la pilota i les transicions ofensives en velocitat. El croat és a tot arreu, ajuda en la pressió, cobreix els buits de la banda dreta quan Messi decideix dosificar-se, realitza funcions de segon lateral durant els atacs rivals i arriba a l’àrea per assistir o rematar quan el seu equip construeix jugades de perill. Sempre omnipresent, Rakitic s’ha convertit en el futbolista més important del partit entre l’Athletic i el Barça, i no només pel gol, sinó per la seva participació en totes les fases del joc. Especialment brillant en la sortida de pilota, Rakitic ha estat desequilibrant per trencar la pressió dels locals i per frenar l’ímpetu dels jugadors de l’equip basc.\n2. Sergi Roberto esquinça l’Athletic\nEl lateral dret del Barça, ja definitiu per a Luis Enrique, ha tornat al lloc on va treure’s els fantasmes de sobre la temporada passada. Després de no convèncer en la posició de migcentre defensiu -també per culpa del 4-0 de la Supercopa, precisament a San Mamés-, Sergi Roberto es va afiançar com el suplent de Dani Alves a la banda dreta, una zona que ara ja duu el seu nom. El de Reus ha dominat el seu espai en defensa, poques vegades superat pels davanters de l’Athletic, no ha arriscat mai en la passada i s’ha convertit en un dels homes més importants en el destensament de la pressió asfixiant local, amb les seves conduccions interiors, superant marcadors i generant superioritat al mig del camp. Una de les claus.\n3. Messi i la nova posició de ‘director’\nA Itàlia n’hi diuen regista, que vol dir ‘director de cinema’. Messi és el nou amo de la creació al Barça, el jugador que s’encarrega de dictaminar quin ha de ser el final de les jugades ofensives del seu equip. Ja es va poder definir, clarament, en el primer partit de Lliga davant el Betis, però aquest diumenge a Bilbao, l’argentí ha confirmat el seu nou i definitiu paper. És difícil de dir en quina posició i en quin rol Leo Messi és més decisiu, però queda clar que no ha existit mai -almenys al Barça- un jugador amb les seves capacitats de desequilibrar partits sense la necessitat de ser un golejador. Xavi, el fins fa poc millor constructor, no tenia, ni de bon tros, el ventall de possibilitats que té Messi sobre la gespa. A San Mamés, el ’10’ ha participat en la gran majoria de jugades d’atac: des del cercle central, des de la banda dreta, des de l’esquerra, des de la mitjapunta i, fins i tot, finalitzant, com feia fins fa relativament poc temps. De les seves botes, i de les passades en forma de plàtan que fan caure murs defensius, han nascut claríssimes ocasions de gol. Arda, Denis Suárez o el seu amic Luis no les han sabut definir.


La cònsol major destaca que es podria arribar a un acord amb qualsevol formació que estigui disposada a "sumar per Andorra la Vella"\n3 min. Andorra la Vella 04/06/2019 20:24\n651x366 El nou conseller de Social del comú d'Andorra la Vella, Carles Areny, amb la seva predecessora, Ester Vilarrubla. / M. F. (ANA) El nou conseller de Social del comú d'Andorra la Vella, Carles Areny, amb la seva predecessora, Ester Vilarrubla. / M. F. (ANA)\n651x366 El nou conseller de Social, Carles Areny, amb l'equip comunal. / M. F. (ANA) El nou conseller de Social, Carles Areny, amb l'equip comunal. / M. F. (ANA)\n651x366 El nou conseller Carles Areny durant el jurament del càrrec de conseller. / M. F. (ANA) El nou conseller Carles Areny durant el jurament del càrrec de conseller. / M. F. (ANA)\n651x366 El nou conseller Carles Areny saluda els consellers després del jurament. / M. F. (ANA) El nou conseller Carles Areny saluda els consellers després del jurament. / M. F. (ANA)\n651x366 El nou conseller de Social, Carles Areny. / M. F. (ANA) El nou conseller de Social, Carles Areny. / M. F. (ANA)\n651x366 El nou conseller de Social, Carles Areny, amb els companys de la majoria. / M. F. (ANA) El nou conseller de Social, Carles Areny, amb els companys de la majoria. / M. F. (ANA)\nNomenament de Carles Areny


Funcionament - ALQUICAM\nJuny 2020 Juny 2020 Juliol 2020 Agost 2020\nHome > Funcionament\nA la pàgina web d’ Alquicam vostè trobarà equips de fotografia, vídeo e il·luminació per lloguer, així com alguns productes per comprar nous o de segona mà. També trobarà serveis de professionals per tal de donar-li el suport, formació o ajuda amb productes llogats o simplement per la seva feina.\nAl menú horitzontal de la web té l’accés a la navegació pels productes fent servir els menús de lloguer, venda i serveis. Faci servir aquests menús per navegar per les diferents categories de productes fins trobar el que necessiti.\nUn cop trobi el producte que desitja visualitzar, pot accedir a la fitxa a la que trobarà una breu descripció i la fitxa tècnica. Es troba visible també el preu del primer dia de lloguer. A sota de la informació bàsica del producte trobarà un calendari que li permetrà fer la reserva del producte. Per poder afegir el producte a la cistella haurà de seleccionar el dia d’inici del lloguer i validar la data per passar al següent pas. A continuació veurà els preus totals calculats en funció dels dies que hagi triat, amb descomptes aplicats per número de dies i també per cap de setmana. Una vegada hagi triat els dies, afegeixi el producte a la cistella.\nVostè podrà continuar navegant per la pàgina i afegint més productes a la cistella o dirigir-se directament al procés de compra.\nPer poder continuar el procés de compra fins al final, haurà de registrar-se com a usuari. En aquest procés se li sol·licitaran les seves dades, un usuari i una contrasenya. Això li permetrà accedir a la seva àrea personal on podrà consultar i modificar les seves dades i adreces, comandes, etc. I que li permetrà també poder fer el pagament de la seva compra.\nHaurà de tenir en compte que els dies d’enviament i devolució que coincideixin amb festius a la seva localitat pot donar lloc a alteracions al servei ja que no hi haurà servei de missatgeria.\nUn cop ha finalitzat la recerca de productes i es troben a la cistella de la compra, haurà de continuar el procés de compra seguint els passos. Introdueixi l’usuari i contrasenya si no ho ha fet anteriorment, comprovi la llista de productes, seleccioni l’adreça d’enviament i facturació, el mètode de lliurament i de pagament i confirmi l’operació.\nSerà redirigit a la pàgina de pagament del banc per procedir al pagament segur.\nUn cop confirmat el pagament rebrà un correu amb la confirmació de la comanda.\nSi vosté vol llogar un dissabte, ha de llogar també diumenge. Quan seleccioni dissabte ja tindrà inclòs el preu del diumenge, però bonificat en un 50% per promoció!\nQuants més dies lloguis un producte, més gran serà el descompte acumulat!! Hi ha descomptes en el preu a partir del segon dia i a partir del quart encara més!


Una eina per humanitzar el món\nDesprés de l’èxit de les primeres Jornades ab sentits, el novembre passat, us presentem el programa de les segones, que tindran lloc del 21 a 23 de novembre a la nostra Escola. La intenció principal segueix sent promoure el coneixement al voltant de la Significació musical. L’any passat hi va haver quatre concerts comentats, sis comunicacions d’estudiants o alumni, i dotze de professors, de dins i fora de l’Escola. A més, vam comptar amb la presència estel·lar d’Eero Tarasti (Helsinki), que va apadrinar simbòlicament aquell primer intent de donar espai i paraules a la Significació musical a l’Esmuc. L’èxit de convocatòria va sorprendre propis i estranys, i es van haver de tancar les inscripcions per evitar aglomeracions.\nPer enguany, els organitzadors (Rolf Bäcker, Imma Grimalt, Rubén López Cano, Melissa Mercadal i jo mateix) ja sabíem que comptàvem amb interès per la matèria, a dins i a fora de l’Escola, però també que no tindríem gens de pressupost per convidar ningú. Després d’un breu col·loqui, vam decidir tirar endavant i prioritzar la continuïtat, sobretot pensant en el XV Congress for Musical Signification, que ja s’ha convocat per tenir lloc a l’Esmuc, del 4 al 8 de setembre de 2020. El congrés promet ser un punt culminant per a l’Escola i per a la seva imatge internacional, més enllà del camp de la Significació musical, i compta amb el suport de la direcció de l’Escola.\nEl comitè científic per a les segones Jornades ab sentits es va constituir amb Luca Chiantore, Imma Grimalt, Rubén López Cano, Sofía Martínez, Melissa Mercadal i Joaquim Rabaseda. Ells van votar entre les propostes que ens van arribar, per configurar el programa que presentem ara. Moltes gràcies als membres del comitè, i també a totes les persones de dins i de fora de l’Esmuc que heu mostrat interès a participar en les segones Jornades, tant si heu arribat al programa com si no.\nLa internacionalització de les Jornades convida a un ús cada vegada més normalitzat de l'anglès, al costat de les dues llengües habituals a l'Esmuc i a Catalunya. El convidat d'enguany és el musicòleg i director coral britànic Clive McClelland, que ha pogut beneficiar-se d'un acord Erasmus entre la seva Universitat de Leeds i l'Esmuc, amb permís del Brexit. La seva ponència plenària s'ocuparà de dos dels topoi operístics a què ha dedicat més energia: Ombra, relacionada tradicionalment amb el món dels esperits i de la bruixeria, i Tempesta, que sol acompanyar i representar tota classe de turbulències, no només atmosfèriques.\nLes Jornades ab sentits s'han convertit en una tarja de visita de l'Esmuc, que es posiciona internacionalment com una de les escoles on la Significació musical té una presència més explícita, mentre esperem que això es vagi plasmant als plans d’estudi oficials. Per això, la segona edició eixampla el ventall, per fer-se més representativa de tots els departaments de l'Escola.\nLa idea clau de les Jornades ab sentits era i és promoure el coneixement, en tres àmbits:\nla Significació musical, una gran assignatura pendent als conservatoris de tot el món, i una matèria en ple creixement, que relliga la música amb les altres activitats humanes, en lloc de deixar-la aïllada, com passava als conservatoris on vam estudiar els de la nostra generació.\nInternament, perquè coneguem cadascú què fem, especialment entre departaments diferents;\nExternament, per donar-nos a conèixer com a Escola superior capdavantera, tant a nivell nacional com internacional.\nCom l'any passat, hi ha la intenció de gravar totes les comunicacions, i de transmetre-les en streaming, en temps real. També esperem poder oferir un espai a la nostra web on descarregar-se el podcast, a qualsevol altra hora.


Tres mesos de folk al Tradicionàrius | Gràcia TV\nTres mesos de folk al Tradicionàrius\nLa música d’arrel està en bona forma. El festival Tradicionàrius torna amb més de 60 artistes i grups. Durant tres mesos serà l’aparador de la música folk que s’està fent al país. Acollirà grups mítics com l’Orquestrina Galana, que fa 35 anys que van revolucionar els envelats amb balls participatius, però també formacions emergents com Xaluq.\nJORDI FÀBREGAS, director del festival Tradicionàrius: “29 anys d’edició del Tradicionàrius, aquesta idea, en certa manera, ha quallat, ha fructificat i ha donat peu que molta generació jove que faci servir la música d’arrel, la música folk per expressar el que senten actualment.”\nAquest any, el Tradicionàrius proposa els Concerts Extraordinàrius. Es tracta de quatre actuacions significatives. Tornen Quico, el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries amb nou disc; la col·laboració d’El Pont d’Arcalís i Kepa Junkera; la presentació del treball ‘Home romancer’, i les escoles La Bressola de la Catalunya Nord celebren els 40 anys amb veus conegudes com Feliu Ventura, Anna Roig o Xavier Sarrià.\nMARC SERRATS, director artístic de l’Extraordinàrius de La Bressola: “Han triat cançons que estan en els discos de La Bressola, en el fons són tradicionals, tot i que la gent diu que són per nens, però que en el fons la música tradicional, el folk i els nens, tot està allà i després amb música electrònica.”\nEl Tradicionàrius continua apostant per activitats consolidades, com el Folk als Mercats, les Nits de ball o les Vespres dels dimecres. A finals de gener també hi haurà el cap de setmana de les illes, amb els tradicionals Foguerons de Sant Antoni que ompliran de carn i glosses les places de Gràcia.


ACTE DE LA DONA A AMPOSTA. | PCPC\nEl passat 8 de març a les 17.00 hores a la plaça de l’Acollidora, com ja portem fent des de l’any passat, va tenir lloc l’acte de la dona treballadora. Es va començar amb una ofrena floral als peus del monument de la dona a la ciutat d’Amposta, on un dels relleus representa precisament la igualtat del treball entre l’home i la dona.\nDesprés es va passar a la lectura de dos manifestos reivindicatius. El del partit que fou llegit per la companya Lluïsa, parlava de la situació actual que viu la dona treballadora al nostre país així com la forma real de l’alliberació de la dona treballadora amb igualtat plena amb l’home que sols serà possible en la futura societat Comunista.\nDesprés fou el torn del camarada José Juan, el qual va llegir un manifest internacionalista de la lluita de l’emancipació de la dona arreu del món.\nEs va finalitzar repartint flors fetes pels mateixos companys i companyes, així com una fulla informativa sobre aquesta qüestió. Després varem disfrutar d’un berenar.\nDes del PCPC d’Amposta Cèl·lula Rogelio Iranzo valorem aquest dia reivindicatiu molt positivament, ja que cada any més treballadores i treballadors se sumen a les reivindicacions i els actes del Partit.\nSols el treball constant durant cada dia de l’any ens portarà victòries no tan sols en aquest camp de lluita sinó en tots aquells on els i les comunistes intervenim per aconseguir canviar d’arrel aquest sistema capitalista denigrant i d’explotació.\nPCPC d’Amposta Cèl.lula Rogelio Iranzo\n8-de-març principal\t2018-03-13


Philippe Penades, José Fuster i Salvador Hidalgo vencen en els autonòmics de tennis de taula per a veterans « Infobenissa\nPhilippe Penades, José Fuster i Salvador Hidalgo vencen en els autonòmics de tennis de taula per a veterans\nTennis de taula (foto del flickr de notic)\nEl cap de setmana passat es va disputar el Campionat Autonòmic de tennis de taula en categoria veterans a Benissa. Els millors jugadors de la Federació de Tennis Taula del País Valencià es van donar cita en aquesta competició, que va reunir els amants d’aquest esport en categories de més de 40, més de 50 i més de 60 anys.\nPhilippe Penades va ser el gran vencedor en la competició individual de més de 40 anys. El jugador del CTT Mediterrani va derrotar en la gran final a Emilio Sancho, de l’Alzira, per un ajustat 3-2. Jorge Boscá i Pere Bas van compartir el tercer lloc del podi.\nEn més de 50, José Fuster, de l’Alzira, va batre en l’últim xoc a Amadeo Pla, del Xàtiva, per 3-0. Jesús Medina i Vicente Esparza, malgrat la seua gran competició, es van quedar a les portes de la final i van acabar tercers.\nSalvador Hidalgo, de l’Alzira, va ser el millor en més de 60 anys després de guanyar totes les trobades davant els seus rivals. Vic Smith, del Dama d’Elx, va aconseguir el subcampionat, mentre que Louvain Smith i Gunter Laukenmann van ser tercers.\nEn la competició per equips, el CTT Alzira, integrat per Emilio Sancho, José Fuster i Juan Fernández, es va adjudicar el títol final gràcies al seu triomf davant el TT Burjassot València per 3-2.\nL’AD València T, de José Luis Gil, Maurici Gil i José Luis Rocafull, i el CTM Dama d’Elx, de Vic i Louvain Smith, es van proclamar campions per equips en més de 50 i més de 60, respectivament.\nPel seu interés hem reproduït aquesta notícia apareguda al diari electrònic nostresport.com el 16 d’octubre de 2012.


Riberaonline: Tres setmanes d'accions per la natura encarrilen la celebració del Dia Mundial del Medi Ambient\nTres setmanes d'accions per la natura encarrilen la celebració del Dia Mundial del Medi Ambient\nAquest divendres, 11 de maig, s'enceten unes setmanes centrades en la neteja dels espais naturals, la cura pel medi ambient, i la conservació de la natura, que culminaran el 5 de juny, Dia Mundial del Medi Ambient.\nEntre l'11 i el 13 de maig se celebra a 27 regions europees la iniciativa Let's Clean Up Europe!, en la que la ciutadania pot participar, de manera voluntària, en diferents accions de neteja dels espais naturals, com boscos, platges, rius o rieres. La Comissió Europea fomenta les accions per sensibilitzar les persones sobre l'abast del problema dels abocaments incontrolats i promoure canvis en els hàbits i el comportament dels ciutadans.\nA Catalunya, entitats públiques i privades ofereixen 260 activitats de neteja on tothom hi pot participar. L'Agència de Residus de Catalunya (ARC) coordina aquestes accions, promogudes per administracions públiques, associacions del tercer sector ambiental, centres excursionistes, escoles i instituts, associacions, ONG i ciutadans, en el marc de la Setmana Europea de la Prevenció de Residus. Enguany les entitats estimen una participació de més de 16.000 voluntaris. Podeu consultar les activitats al web de l'ARC.\nDel 13 al 19 de maig es durà a terme l'Ultra Clean Marathon, un repte ambiental i esportiu per conscienciar i mobilitzar la ciutadania per reduir la presència de residus en espais naturals, transmetent mesures de prevenció, i per promoure curses solidàries i sostenibles aplicant bones pràctiques com el respecte, la protecció i la cura del medi ambient.\nDurant una setmana, dos esportistes compromesos amb el medi ambient, la Nicole Ribera i l'Albert Bosch, correran set maratons en diferents etapes, que sumen 295 quilòmetres, on voluntaris aniran recollint el màxim de residus i podran descobrir indrets naturals de gran valor.\nOrganitzen l'acció la Generalitat de Catalunya, a través de l'ARC, la Xarxa de Custòdia del Territori, i la Xarxa de Voluntariat Ambiental de Catalunya.\nDel 26 de maig al 5 de juny, Dia Mundial del Medi Ambient, tindrà lloc la Setmana de la Natura, amb activitats de conservació i custòdia del territori. Aquesta és una iniciativa promoguda per la Generalitat de Catalunya, a través de l'ARC, la Xarxa de Custòdia del Territori, i la Xarxa de Voluntariat Ambiental de Catalunya.\nLa Setmana promou l'organització d'activitats arreu de Catalunya per viure la terra i conscienciar la societat de la necessitat de conservar la natura i el territori.


Programació de Festa Major 2019 » FOMENT HORTENC\n« Nou canviador d’infants\nBanner festa major 2019 »\nPresentació de la Temporada Teatral 2019-2020\nDijous 5 de setembre a les 20:30h\nExposició de Fotografia “Interpretacions de l’instant”\nInauguració el divendres 6 de setembre a les 20:30h\nDel 7 al 22 de setembre de 18:00h a 21:00h\nA càrrec: Ricard Lobo.\nIIIr SOPAR A LA FRESCA del Foment Hortenc i l’Ateneu Hortenc\nDissabte 7 de setembre a les 21h.Venda de tiquets del 2 al 6 de setembre al Foment Hortenc fins exhaurir places.\nOpció Casolana: 3€/persona. El menjar es porta de casa. Inclou lloguer de taula, cadira, oberts i got de cervesa o refresc.\nOpció Sopar: 10€/persona. Inclou sopar (cep d’embotits, pa amb tomàquet, gelat i got de cervesa o refresc. Lloguer de taula, cadira i coberts inclòs.\nDiumenge, 8 setembre a les 18:00h\n9 Cançons, 9 poemes musicats per l’Anna Martínez, la Sandrine Robilliard i l’Eli Ben Avi que ens transportaran a un intens i dolç passeig per colors, olors i sons plens d’essència mediterrània. Són un recull de poemes de’n Joan Maragall dedicats al Mar, transformats en cançons per a veu, guitarra, violoncel, percussió i efectes sonors, reunits en diferents estils moderns com bossanova, swing, rumba, valset mariner, folk, pop…amb influències del clàssic. TAQUILLA INVERSA.\nA càrrec: Anna Martínez\nVIIIè concurs PAELLA MAJOR d’Horta 2019.\nDissabte 14 de setembre de 10 a 15h.Apunta’t gratuïtament fins el 7 de setembre a social@fomenthortenc.cat. Consulta les bases del concurs al web del Foment. Venda de tiquets el mateix dia.\nTeatre de Festa Major “ELS FERÉSTECS” de Carlo Goldoni.\nDissabte 14 de setembre a les 21:00h i diumenge 15 de setembre a les 18:00h\nComencem la temporada 2019-20 amb un clàssic de Carlo Goldoni per Festa Major, “ELS FERÉSTECS”. Aquesta obra va ser estrenada l’any 1760 i va ser interpretada en vénet (dialecte venecìa). La versió que presentem, és l’adaptació d’en Lluís Pasqual que va situar l’acció en una ciutat del centre de Catalunya i fa parlar els seus personatges en diferents variants dialectals del nostre país.\nEsperem que aquests quatre personatges feréstecs, conservadors, masclistes i puritans us facin passar una bona estona i també, si s’escau, us convidin a reflexionar sobre alguns temes encara molt actuals.\nDirecció: Helena Bayès


Cohabitar entre- ESTRUCTURA DE PROGRAMACIÓ - En transició - IDENSITAT\nFireplace és una plataforma cultural sense ànim de lucre que té l’objectiu de promoure l’intercanvi creatiu en el context de Barcelona. Es centra en la importància de l’art en l’era postdigital com a catalitzador d’intercanvi i reflexió crítica, a partir de l’activació d’exposicions, xerrades, visites guiades, tallers, espai de coworking , concerts o altres formats experimentals. Mitjançant la combinació i configuració de diverses activitats, Fireplace busca aproximar-se més a un model de funcionament de taller col·lectiu o de bar que al d’un espai expositiu institucional o el d’una galeria convencional. L’interessen més els mecanismes de producció i creació de xarxes de relació que els resultats finalitzadors. És un espai de treball que incorpora processos creatius compartits, i assaja mecanismes de transició reversible entre l’espai autogestionat i la institució cultural.\nEn el marc del programa En transició , Fireplace participa amb el projecte Independència o Mort . Un projecte que planteja una reflexió sobre els espais autogestionats en el context cultural de la ciutat. Ha convidat tres artistes visuals vinculats al teixit cultural de Barcelona a escriure un text reflectint la seva perspectiva sobre què és i pot ser un espai d’art independent. Posteriorment va demanar a músics i artistes sonors a posar so i música a aquests textos. El resultat és un concert que convida a pensar melòdicament i col·lectivament quin rol tenen els espais d’art independents en el teixit cultural. Conceptes com la precarietat d’aquests espais, la seva importància en el context de base, els seus models o falta de mecanismes de finançament, la seva tendència a derivar cap a l’autoexploració o les paradoxes amb les quals conviuen, són algunes de les qüestions que es reflecteixen en els treballs presentats.\nIndependència o Mort és una proposta musical de Laura Llaneli, Llanca SOSUN, Juanjo Pedro i Jesús Jeleton , amb textos de Claudia Pagès, Carlos Valverde i Quim Packard.\nEl festival Plaga és iniciativa de Supterranis, un col·lectiu obert i heterogeni en el qual els membres es dediquen a l’art des de diverses vessants: creació, teoria, gestió o educació. El col·lectiu s’autoinstitueix el 2013 com a organitzador d’esdeveniments artístics a la ciutat de Barcelona i treballa des de fora del circuit oficial de l’art. Plaga és una proliferació de propostes artístiques en llocs que habitualment no s’utilitzen com a espais d’acollida d’art. A cada edició se celebren a Barcelona, durant un cap de setmana, exposicions, performances i accions en pisos particulars, en tallers d’artistes, al carrer i en espais cedits especialment per a l’ocasió. L’art s’estén per la ciutat com una plaga i es fa visible als marges de l’àmbit de circulació establert. El festival serveix com a camp d’assaig, i és un espai d’aprenentatge comú.\nEn el marc del programa En transició , aporten un arxiu de materials que s’han anat generant al llarg de les tres edicions del festival, i que donen constància de la xarxa de relacions a nivell espacial i personal que han configurat l’esperit del festival i les coses que hi han passat. Una bona part del material s’ha recollit de la mà de tots aquells que en algun moment han format part del festival i que s’han avingut a formar part de l’arxiu. Els materials provenen d’exposicions, presentacions, rutes i experiències de tota mena coordinades a la vegada per persones o col·lectius molt diversos. El contingut d’aquestes activitats no depèn directament del grup Supterranis sinó dels organitzadors de cada activitat. El festival ha funcionat de manera diferent en cada edició a l’hora de generar una programació: per boca-orella, per convocatòria oberta sense selecció o per invitació. Una altra part de l’arxiu està formada per tot el material creat per l’organització de Supterranis i emprat per a la difusió de cadascuna de les edicions del festival.\nSupterranis és un grup obert i canviant. En aquesta ocasió participen en el muntatge de l’arxiu: Caterina Almirall, Anna Dot, Palma Lombardo, Blai Marginedas i Irina Mutt .\nTambé han format part de Supterranis en anteriors edicions: Xavier Acarín, Alba Benavent, Glòria Guirao, Quim Packard, Raquel Vila, Alba Vilamala i Marina Vives .\nHan format part de Plaga al llarg de les diferents edicions: A*Desk, Adrian Schindler, Aleksandra Kopff, Alex Solé, Aldo Urbano, Alejandra Atares, Alicia Kopf, Àngel Garau, Ángela Palacios, Ana García Pineda, Andrea López, Antoni Hervàs, Ariadna Parreu, Arnau Musach, Azahara Cerezo, Bárbara Sánchez, Bernat Daviu, Berta Ayuso, Black Tulip, Blanca Zuria White, Candy Vee, Carlos Ruiz, Carlota Juncosa, Carlos Valverde, Clara McBride, Claudia Pagès, Coàgul (Marc O’Callaghan), colectivo SUA (Daniela Medina y Juan David Galindo), Col·lectiu Trenca Finestres, Consol Llupià, Cristian Herrera, Cristian Maal, Cristina Blanco, Cristina Garrido, Cristina Ratas, Daniel Jacoby, Daniel Moreno, Daphne Xanthopoulou, David Mutiloa, DJ Art Vega, Diego Díez, Edgar Díaz, Efrén Álvarez, Elisenda Selvas, Eloi Dalmau, el Passadís, Elsa Dalton, Erol Sari, Espacio Práctico, Espai Nook Nook, Estel Boada, Eulàlia García, Eulàlia Rovira, Ferran Cardona, Francesc Ruiz Abad, Gerard Cuartero, Gerard Kota, Gloria Anzaldúa, Guim Camps, Guillem Portell, Hegel Pedroza, Ian Waelder, Irena Visa, Itziar Badenas, Jan Monegau, Jan Monsalvatje, Jaume Coll Mariné, Jaume Simón Contra, Jeleton, Joan Bennassar, Joaquim Salvador-Rabaza, Jonathan Millán, Jordà Sabater, Jordi Vernís, José Begega, Jose Manuel Pérez Ferrández, Josep Domínguez, Juan David Galindo, Laura Aixalà, Laura de Díaz, Laura García, Lúa Coderch, Marc Badia Quintana, Marcel Rubio Juliana, Marcel·lí Gutiérrez, Mari Pepa, Maria Barros, María Prats, Marla Jacarilla, Marta Archilés, Marta Coll, Martín Rico, Miguel Ángel Tornero, Miquel García, Montse Guillén, Natalia Calderón, Nacho Naya, Naya Pascual, Neus Frigola, Núria Gómez Gabriel, NyamNyam, Olmo Stuppia, Oriol Klis, Oriol Fontdevila, Pep Vidal, Pere Faura, Pere Ginard, Petia Cervera, Pochó, Rafel Forga, Raquel Vila, Ro Caminal, Roc Herms, Roberto Fratini, Rosa García, Sara de Ubieta, Templo Normal, Víctor Jaenada, Vida, Weston Ashforth Wiener, Yu-Hsin Su i molts altres.\nEspai Colona és un projecte impulsat per Rosario Ateaga i Andrés Vial. Es defineix com un projecte que es centra en la colonització d’espais domèstics, que vénen determinats pels llocs on s’estableixen per viure-hi, i la seva activació com a espai de recerca artística. Actualment, Espai Colona és un projecte col·lectiu i un espai per a l’art contemporani a Barcelona, en el qual la pedra angular és la relació entre l’art i els temes quotidians que es despleguen a través de les relacions humanes. És un espai que s’obre als altres, en el qual es presenten projectes d’artistes i es fan tallers, residències temporals, accions diverses que contribueixen a fomentar les relacions en l’escena cultural i artística de la ciutat. L’espai domèstic esdevé espai obert a l’àmbit públic, en el qual es posa en evidència la impossibilitat de separar art i vida o d’establir els límits productius en el context de les tasques pròpies de la llar, i les activitats desplegades amb els artistes o projectes convidats. Espai Colona és una forma de Cohabitar amb- subvertint els diferents espais de la casa com a espais generadors de discurs públic o esdevenint espais comuns, una manera de posar en evidència els mecanismes de producció del capitalisme contemporani que promou la conquesta de l’espai de treball cap als espais i els temps de la privacitat domèstica.\nPolítiques i poètiques del domèstic\nÉs el projecte amb què Espai Colona participa en el programa En transició . Té com a fi projectar un paisatge interior col·lectiu, a partir de plantes que procedeixen d’altres paisatges propis, dels interiors de les residències dels amics d’Espai Colona. Plantes cedides temporalment que configuren un imaginari botànic del territori, que tot i que no són originàries o autòctones d’aquesta geografia, sí que són pròpies dels records personals. El projecte involucra activitats del dia a dia i les estableix com a fites que lliuren una possibilitat en el seu desenvolupament estètic i vivencial. Assumptes com passejar el gos, cuinar, regar les plantes o rentar la roba són de vital importància dins dels funcionaments de cada minipolis ; és per això que proposen portar aquests assumptes al marc de la reflexió i establir-los com un motor de producció. Els amics, per als quals es transformen en «colons», passen a ser la família en el «lloc colonitzat». Aquests són part important de les xarxes de suport, tant en el sensible com en el pràctic, i és per això que la seva col·laboració en el projecte es fa fonamental, tant com ho ha estat l’establiment d’una base poètico-política dins de les relacions d’intimitat generades. Un altre dels punts importants és l’establiment de certs paisatges colons, aquests nous paisatges establerts per les plantes d’interior, aquesta enyorança per un verd que es va deixar en un lloc passat. És per això que han convidat els seus amics, els amics d’Espai Colona, al préstec d’una planta que cadascú determini com a significativa dins de la seva casa, una que impliqui un cert alleugeriment verd a les seves vides vestides de concret. Aquesta cessió temporal permet a Espai Colona articular un paisatge interior a l’espai del centre d’art, un paisatge comú que involucra un conjunt de persones, i que queda configurat per la subjectivitat col·lectivitzada que, alhora, remet als llocs que cadascú habita.\nDesdelamina és un projecte de dinamització comunitària que treballa en el barri de la Mina. Vol ser un canal de promoció de la vida al barri, on les entitats que hi treballen i la gent que hi viu puguin participar en el seu desenvolupament. El barri de la Mina és un espai estigmatitzat en l’imaginari col·lectiu, sovint alimentat pels mitjans de comunicació que actualitzen de manera exclusiva els elements negatius i conflictius del lloc. Els prejudicis existents i la seva acceleració mediàtica són contrarestats per un espai de comunicació generada des del barri, amb la col·laboració de persones que hi viuen o hi treballen. El projecte es vertebra amb el web desdelamina.net , on es publiquen articles sobre les activitats, actes, notícies i aspectes diversos del barri. La finalitat ha estat crear una xarxa ciutadana en la qual els veïns i veïnes puguin informar-se, però també informar i opinar d’aquells fets que els incumbeixen, i on les entitats puguin oferir canals de participació i la gent de fora del barri pugui tenir una visió més aproximada a la seva realitat i de la seva gent, més enllà dels habituals prejudicis. Des del 2003, Desdelamina treballa com a projecte obert al context, implicant diversos agents per tal de compartir experiències, opinions i aprenentatges a través del respecte, el diàleg i la convivència.\nDesdelamina ha generat diverses propostes, espais i activitats complementàries que permeten portar la seva tasca de dinamitzar l’ús de les TIC més enllà de l’espai del barri. Aquestes propostes també els permeten proposar alternatives de l’ús de les TIC al seu entorn. En el programa En transició es presenten alguns d’aquests projectes. Imatges de Desdelamina i Isma Monfort.\nCartografia sensible és un projecte que combina diferents metodologies de coneixement i reconeixement del territori, com ara la deriva urbana, el caminar com una forma d’exploració, el recorregut guiat per experts o la configuració de mapes a partir de l’observació i l’experiència sensible. Incidir en el treball social i comunitari mitjançant activitats que combinin dinàmiques de mapeig col·lectiu, de geolocalització de dades, de descoberta del medi natural i humà, de participació ciutadana, de realitat augmentada o de construcció col·lectiva de la realitat compartida, són algunes de les seves fites.\nDispositiu mòbil per fer de suport a diferents activitats i accions TIC, potenciant l’ús comunitari i obert i els usos socials que propicien les diverses tecnologies d’informació i comunicació. Així, al dispositiu central, La Mota, s’hi afegeixen quatre motxilles que permeten treballar diferents aspectes de l’ús social de les TIC: fer streaming , crear espais de connectivitat a internet via Wi-Fi, digitalitzar les memòries col·lectives i l’intercanvi de coneixements, treballar entorn del hardware obert i educatiu.\nProjecte que es fonamenta en una acció lúdica en la qual s’anima a utilitzar un adhesiu amb la frase I Love La Mina , repartit entre diferents entitats del barri i més enllà. Enganxar-lo en un lloc i enviar-ne una fotografia és una manera de compartir i constatar públicament aspectes i sentiments positius sobre un barri ple de diferents capes, vivències i estigmes. El missatge I Love La Mina esdevé un mecanisme de comunicació que expressa afecte, respecte i orgull. Aquesta proposta replica sense complexos la popular campanya publicitària utilitzada en grans ciutats. D’aquesta manera, l’adhesiu, difós dins i fora del barri, adquireix categoria de codi translocal, perquè convida a jugar i expressar un missatge global sobre un lloc concret.\nI Love La Mina és una proposta de Jordi Garet, Chiara De Marco, Gaspar Maza, Daniel Alejandro, Toni Sangrà i Jordi Lafon, que es va configurar en el marc del taller Espais Zombi, organitzat per Idensitat (2015) i dirigit per Domènec, amb Gaspar Maza i Ramon Parramon. L’objectiu del taller era realitzar projectes a partir de l’exploració de territoris urbans que estan patint un procés de zombificació. Desdelamina va participar de manera activa en el desenvolupament del taller i posteriorment en la propagació i l’apadrinament del projecte I Love La Mina.\nCurro Claret és dissenyador industrial i la seva activitat està orientada a realitzar projectes i processos que pretenen reflexionar i repensar les relacions de les persones amb el medi social, cultural i ambiental. Aquesta actitud la porta a terme en els diferents àmbits de treball professional, tant en el món de l’empresa i els productes comercials com en el de la cultura i l’educació, amb exposicions o tallers que desplega en diverses institucions.\nArrels Fundació és una entitat que es dedica a l’atenció de les persones sense llar a la ciutat de Barcelona. Té per objectius atendre aquelles persones que es troben en les fases més consolidades d’exclusió perquè tornin a ser al més autònomes possible, sensibilitzar la ciutadania sobre aquesta realitat, denunciar situacions injustes i aportar propostes que ajudin a transformar la realitat d’exclusió social.\nLa intervenció o conjunt de materials que es presenten en el marc d’ En transició és una mostra del treball de col·laboració iniciat el 2010 entre Curro Claret i Arrels Fundació. Tot el treball s’ha plantejat des de l’inici com un experiment a partir de la idea que el disseny i la construcció d’elements de mobiliari poden ser un mitjà de suport i ajuda per al desenvolupament personal i professional d’aquestes persones. Es va iniciar, aquest procés de treball conjunt, fent tamborets amb una petita peça metàl·lica dissenyada expressament per assemblar diferents materials en desús, recuperats per les mateixes persones participants. Amb el temps s’han anat generant mobles i objectes diversos, i també s’ha portat a terme el disseny i la construcció d’elements de caire més global com l’interiorisme de botigues.\nLa instal·lació que es presenta pot ser vista com un recull d’alguns d’aquests treballs diversos. Té un format similar a una sala d’estar, i una primera versió es va realitzar per a l’exposició Sota l’ombra de l’optimisme a ACVic Centre d’Arts Contemporànies (2013), llavors com un espai de consulta de diferent material de lectura. Es compon de tres elements diferents: unes làmpades, unes tarimes que fan de tauletes baixes i uns pufs.\nLes làmpades estan realitzades amb aquella mateixa peça metàl·lica amb què es va iniciar el projecte el 2010; les potes són fustes reutilitzades de cadires i mobles trencats, i les pantalles són també reutilitzades.\nLes tarimes es van realitzar com a part de l’exposició Zona intermèdia. Disseny, art i societat , comissariada per Curro Claret, que es va presentar a l’Espai Cultura de Sabadell (2013), i que prèviament va ser organitzada i presentada a ACVic.\nEls pufs , en forma de bossa d’escombraries i emplenats amb diferents materials de rebuig, van tenir una primera versió per a la instal·lació de Sota l’ombra de l’optimisme. Ara, per a En transició , se n’ha replantejat el disseny i s’han configurat amb una malla semitransparent que deixa veure els diferents materials amb què cada un s’ha omplert, com restos de papers, ampolles de plàstic, tetrabrics o espumes, entre d’altres.\nEls contenidors amb materials de rebuig de fusta i metàl·lics han estat recollits i separats per la cooperativa Alencop , per tal de ser utilitzats com a elements d’assemblatge al taller obert de disseny i construcció de mobiliari que Curro Claret, en col·laboració amb Arrels Fundació, l’Escola Llotja i Alencop, desenvolupen en el marc del programa En transició.\nGermanetes és una necessitat compartida, un projecte veïnal format per un grup humà plural i divers. L’esperit de Recreant Cruïlles, el motor de l’assemblea, és formar un grup obert a la participació per dialogar sobre les problemàtiques del barri i construir solucions col·lectives mitjançant processos de ciutadania activa. El projecte té l’embrió a l’Assemblea de l’Esquerra de l’Eixample, sorgida arran del 15M (2011), i compta amb el suport institucional de l’Associació de Veïns i Veïnes de l’Esquerra de l’Eixample, així com amb l’estreta col·laboració de diferents agents socials i culturals de la ciutat com Straddle3, Idensitat, Camí Amic, Entrebanc, IntraScapeLab, CST, Makea, Raons Públiques o Encajes Urbanos, entre d’altres.\nGermanetes s’emplaça en un solar municipal de 5.500 m 2 destinat a equipaments, abandonat des de l’any 2004, a l’Eixample de Barcelona (entre els carrers Consell de Cent, Comte de Borrell i Viladomat). L’objectiu del projecte, des dels seus inicis, ha estat la reapropiació d’espais buits i improductius en favor de la ciutadania, i la pacificació dels carrers adjacents al solar per aconseguir més espai públic per a la comunitat. Un espai dinàmic, viu i relacional que incideixi sobre el barri.\nEl 2011, amb l’objectiu de treballar per a la reapropiació del solar de les Germanetes, es va constituir Recreant Cruïlles. El grup va veure en aquell buit urbà l’oportunitat per desenvolupar un nou model social i urbà, més sensible a la participació ciutadana i a evitar impactes ambientals. Es va promoure un ampli procés participatiu de base per obrir i aprofitar el solar de manera autogestionada mentre els equipaments municipals promesos no es construïen.\nDos anys després de l’inici de les mobilitzacions veïnals, el novembre del 2013 es va accedir al solar a partir del projecte municipal Pla BUITS, una convocatòria que es va comprendre com la via d’entrada al solar sense haver de renunciar a les accions reivindicatives a l’espai públic.\nActualment, Germanetes s’ha convertit en un espai comunitari a l’aire lliure on es desenvolupen tallers i activitats diverses de manera estable, molts vinculats a la sostenibilitat i la promoció d’altres maneres de consumir i produir, com els mercats de pagès, i el treball quotidià del grup de l’hort. És un nou espai social i popular en un barri densament poblat; un focus de pensament crític que és impulsor i altaveu d’accions vinculades a la reivindicació de l’espai públic i de noves formes de governança a la ciutat. Germanetes no només conforma un espai urbà, sinó un espai humà, en el qual la manera de fer les coses resulta tan important com els projectes en si mateixos. Per això, la sintonia constant entre les demandes i les necessitats veïnals és clau en el procés del projecte.\nEn el marc d’ En transició , l’ Espai Germanetes presenta quatre projectes realitzats a partir de les col·laboracions que el col·lectiu ha anat teixint amb diversos agents culturals:\nD’una banda, l’acció Inside/Out , un mural amb fotografies realitzat per Carmen de la Madrid i alumnes de l’EASD Serra i Abella de l’Hospitalet (2010-2012). El mural es composà d’una llarga sèrie de retrats en gran format on veïnes i veïns reivindicaren l’espai de Germanetes com a espai d’ús comú.\nChromakeying | Barcelona. Espais oberts és una proposta de l’artista Laia Solé que es va desenvolupar en el marc del projecte Dispositius Post- , impulsat per Idensitat i Recreant Cruïlles. A Chromakeying, l’artista i els veïns i veïnes, a través de la tècnica del chroma , van fer desaparèixer temporalment el mur que envolta el solar buit, amb la qual cosa van realitzar una acció simbòlica de l’obertura de l’espai.\nmb Mil i una nits, o a la llar , l’artista francesa Catie de Balmann , en el mateix marc de Dispositius Post- , va proposar als veïns i veïnes d’un edifici de l’Eixample Esquerra participar d’una acció per modificar el paisatge urbà, a partir d’un petit gest quotidià: la disposició de diverses cortines de colors de dins a fora de la llar, obrint un camp visual que qüestiona els límits de l’espai públic i el privat.\nEn el marc del projecte Residency , impulsat pel Departament de Psicologia Social de la Universitat de Barcelona, els artistes Anka Zawadzka i Janek Dowgiałło van realitzar, a través de tallers amb la participació de veïnes i escoles del barri, un prototip de jardí vertical dissenyat per envair els espais en desús de la ciutat. El jardí, anomenat Acro-hort , forma part d’una sèrie de dispositius que es van generar amb l’objectiu de fer tallers de cocreació, xerrades i activitats en relació amb el medi ambient.\nEl Solar de la Puri és un espai comunitari que acull, des de la primavera del 2014, una constel·lació de projectes autogestionats. Està situat al carrer Puríssima Concepció, al barri de Poble-sec, el qual fa uns quants anys que pateix un procés de gentrificació depredador que ha despertat una gran oposició veïnal, organitzada al voltant de la plataforma Som Paral·lel. El Solar s’ubica al descampat que, l’any 2012, va deixar l’ensorrament de tres edificis per a la construcció d’una escala i d’habitatges per a estudiants d’intercanvi de l’Institut del Teatre. Aquesta segona fase del pla urbanístic, que inclou més demolicions, encara no s’ha completat.\nEl que, durant els anys 50 i 60, va ser un carrer amb un teixit associatiu dens, és ara un lloc degradat, del qual bona part de les persones veïnes han estat expulsades progressivament. La història del lloc desapareix ràpidament, a mesura que la gent se’n va, i els nous habitants no creen vincles amb el passat, o, senzillament, el desconeixen. A banda d’això, la crisi econòmica ha afeblit enormement el poder adquisitiu del veïnat, la qual cosa s’ha traduït en una certa sensació d’inseguretat derivada, en gran mesura, de la manca de recursos. Tampoc poden realitzar millores als habitatges actuals, a causa del pla de demolició que els amenaça de manera permanent.\nEl Solar de la Puri connecta les formes de fer de col·lectius i grups informals diversos: el Taller de Ficció, el CCCbarri, el Laboratorio Reversible i l’Hort de la Puri. Aquests projectes estan formats per activistes, artistes i veïnes que han orientat el seu treball a la construcció d’un espai que possibiliti noves interaccions amb el carrer i impliqui el desenvolupament col·laboratiu de diferents recursos.\nEl Taller de Ficció ha documentat el passat llunyà o més recent de Puríssima Concepció, com per exemple els enderrocaments del 2012 o la neteja i el condicionament posteriors del Solar. Bona part del material produït durant aquest procés es va enregistrar, projectar i discutir públicament, primer al CCCbarri i, més endavant, al mateix Solar. L’any 2014 s’hi va inaugurar un cinema d’estiu i, des d’aleshores, s’hi han celebrat, a més de projeccions, concerts, sessions de vermut i dinars populars. L’any 2015 va començar l’activitat de l’Hort de la Puri i el Laboratori Reversible, en el marc del CCCbarri.\nAmb l’ Hort s’intenta activar la sensibilitat de les veïnes per la cura de la natura, el treball en grup i el manteniment d’un espai recreatiu i verd, al centre de la ciutat. Les criatures i els adults aprenen així a establir un tipus de convivència resistent envers l’urbanisme hegemònic a Barcelona. D’aquesta manera, l’Hort ofereix una via d’entrada perquè noves veïnes participin en aquesta constel·lació d’activitats i projectes que habiten el Solar de la Puri des del 2014.\nEl Laboratori Reversible duu a terme, entre altres línies d’actuació, el projecte VeCines , una proposta de creació visual col·lectiva que es compon de la filmació d’una sèrie de retrats de la vida quotidiana del lloc, el revelatge artesanal de les pel·lícules i la posterior remescla amb altres fragments fílmics durant un cicle de projeccions al Solar.\nLa Granja és un projecte de Torolab que vol donar una resposta creativa a la complexa xarxa de relacions i de condicions territorials, sanitàries, econòmiques i socials que han convertit Camino Verde (Tijuana) en un dels barris més pobres i insegurs de Mèxic.\nEl projecte es conforma a partir d’una sèrie d’estratègies interconnectades, que ha resultat en la construcció d’un espai físic en el qual no només s’espigola menjar, sinó també idees, projectes i capacitats. La seva condició «transfronterera» té a veure amb la seva naturalesa transversal —entre disciplines, sectors i govern—, que té com a resultat projectes integrals de caràcter econòmic, artístic, cultural i social.\nLa Granja s’inscriu en la línia de treball de Contested Territories , una sèrie de propostes artístiques desenvolupades per Torolab, les quals s’inicien en la tensió inherent en l’allò polític, en la dicotomia públic/privat, en l’ecològic, el cultural, l’econòmic, el social, o en les barreres espacials; punts de partida susceptibles de reconfigurar nous territoris on es puguin generar models locals basats en processos i col·laboracions.\nLa vinculació de Torolab amb la comunitat de Camino Verde representa una iniciativa artística i cultural que, a través dels seus processos multidisciplinaris, afavoreix la col·laboració i la generació de models integrals i crítics per a la reconstrucció econòmica i comunitària, millorant la qualitat de vida dels habitants.\nLa Granja és una eina capaç de treballar des d’una perspectiva complexa per proposar alternatives de reconfiguració i resignificació dels espais físics i socials oblidats pel sistema i les polítiques institucionals.\nHannah Oellinger, Manfred Rainer, Stefan Wirnsperger, Torolab i 30 veïnes i veïns de Camino Verde (Tijuana)\nAl programa En transició , La Granja presenta el projecte Tito , una adaptació cinematogràfica de l’obra de Shakespeare Titus Andronicus , en la qual es discuteix sobre la lògica de la revenja —un tema recurrent des dels inicis de la guerra de les drogues, l’any 2006. Els protagonistes de la pel·lícula no són personatges de l’obra, sinó que expliquen la història com a testimonis, veïns i espectadors. No prenen part en els esdeveniments de l’obra, sinó que en són afectats per les conseqüències. Durant les seves reflexions i comentaris sobre l’obra, la ficció es barreja amb les seves experiències i amb la situació actual a Camino Verde, un dels districtes més pobres i violents de Tijuana.\nLAIA SOLÉ. Chromakeying | B arcelona | 2014\nL’espai de Germanetes era inaccessible fins al 2014. Amb el projecte Chromakeying es feien desaparèixer temporalment els murs i les tanques que fins a aquell moment circumdaven l’espai, mitjançant l’organització d’una acció, on els participants portaven pancartes de color verd. Les pancartes tenien una doble funció: d’una banda, simbolitzar la lluita dels veïns per obrir i recuperar aquest espai per al públic, i, de l’altra, possibilitar l’efecte chroma en registrar-ho en vídeo.\nInspirat tant pel món de l’il·lusionisme del cinema primitiu com per la tradició de l’art site- specific , Chromakeying busca fer «desaparèixer» temporalment —en temps real i en un lloc específic— alguns elements urbans. En intervenir aquests dispositius, pintant-los o cobrint-los de color verd, perquè funcionin com una pantalla de chroma , aquest treball millora la presència i el paper d’aquests dispositius en la configuració de la vida urbana, mentre que, al mateix temps, fa «desaparèixer» el que s’ha enregistrat en el mateix lloc.\nChromakeying | Barcelona es va produir en el marc del projecte d’Idensitat Dispositius Post- i en col·laboració amb els veïns, els amics i l’associació Recreant Cruïlles. Càmera: Blanca del Rei i Moviola Produccions.\nCATIE DE BALMANN. Mil i una nits, o a la llar (2014)\nEl propòsit d’aquest projecte és implicar els veïns d’un edifici de l’Eixample Esquerra en la modificació del paisatge urbà a través de petites accions quotidianes. Les cortines i la llum (la solar i l’elèctrica de cada llar) són els elements de què l’artista disposa per, d’una banda, implicar els veïns i veïnes en la transformació del seu entorn urbà immediat, i, de l’altra, jugar amb la relació entre els espais exteriors i els interiors a través de la llum i del color. Mitjançant diverses cortines disposades de dins a fora, els veïns desvetllaran l’interior, la llar, que durant uns dies s’apoderarà de l’exterior i viceversa. D’aquesta manera, s’obrirà un camp visual que qüestiona els límits de l’espai públic, les fronteres entre zona privada i zona pública.\nCohabitar entre- ESTRUCTURA DE PROGRAMACIÓ - En transició


"El paisatge de Lleida, un bé pel gaudi de tothom" de Fèlix Larrosa\n“El paisatge de Lleida, un bé pel gaudi de tothom” de Fèlix Larrosa\nPer Opinió el\t 06/07/2018 Opinió\nAjuntament de Lleida Fèlix Larrosa\nL’aprovació de la primera Ordenança del Paisatge en el ple de la Paeria del 29 de juny suposa un pas endavant molt important en la protecció dels elements que conformen la identitat de Lleida i, desitjo, que també sigui una fita que permeti millorar l’estima de tots els lleidatans i lleidatanes cap a la seva ciutat.\nAmb l’aprovació d’aquesta eina, Lleida converteix la percepció d’un entorn agradable, endreçat i harmònic en un dret de tots els ciutadans i ciutadanes, que preval en l’espai públic. L’Ajuntament es dota de la capacitat d’intervenir i regular els usos i activitats per tal de garantir la preservació del paisatge de la ciutat, que ha de ser entès com un bé públic. Ho fem tenint en compte no només criteris urbanístics i arquitectònics, sinó també altres punts de vista que fins ara era més difícil valorar, com els valors culturals, artístics, etnològics, històrics i naturals que doten l’espai públic del seu caràcter propi.\nParlo expressament de valors naturals, perquè una de les aportacions més innovadores de la nova ordenança és que no només té en compte el paisatge urbà –la trama urbana i els seus edificis més o menys singulars– sinó que també intervé en l’espai natural i rural, que a Lleida té un pes cabdal per la presència de l’Horta. Garantir la sostenibilitat paisatgística de l’entorn natural de la ciutat és una de les prioritats d’aquest nou text.\nDotem d’una protecció especial des del punt de vista del paisatge els elements més preuats de la ciutat, com són la façana fluvial, les visuals del Turó de la Seu Vella, els Camps Elisis i el Turó de Gardeny i posem en marxa una carta de colors que garantirà l’harmonia paisatgística del Centre Històric i l’Horta.\nVolem protegir la identitat de la ciutat, no per limitar res, sinó per fer que el nostre patrimoni llueixi més que mai i siguem un referent tant pels veïns i veïnes de Lleida com per tots aquells que ens visiten. Per fer-ho, potenciarem la Comissió Municipal de Patrimoni i de Paisatge, que serà l’encarregada de vetllar pels valors que defensa aquesta ordenança.\nL’elaboració de l’Ordenança del Paisatge ha estat un procés molt laboriós que hem fet pas a pas, amb gran cura i un treball molt transversal entre els diferents departaments municipals. Es va iniciar fa dos anys i ha passat per la celebració de tallers participatius, redaccions diverses en forma d’avantprojecte i projecte, i un ampli procés de participació ciutadana, en el qual hem recollit aportacions dels grups municipals, d’entitats com la Federació d’Hostaleria i el Col·legi d’Enginyers Tècnics, i de particulars. Les meves felicitacions a l’equip tècnic que ho ha fet possible.\nVull aprofitar aquestes ratlles per demanar la complicitat de tots i totes. Sense una col·laboració constructiva entre l’administració i la ciutadania, entre l’àmbit públic i el privat, res és possible. Necessitem el compromís de tothom per poder gaudir una ciutat bella, bonica i endreçada, de la qual enorgullir-nos. Fem-ho realitat.\nRegidor d’Hàbitat Urbà, Rural i la Sostenibilitat\nArticle AnteriorTàrrega reobrirà al trànsit el carrer de La Pau la setmana vinent, un cop enllestides les obres d’adequació del vial\nSegüent Article Delimitar el baluard, objectiu de les excavacions al Gebut


Page 807 - Biblia Català TBS\n4 ¿No em cridaràs ara: Pare meu, tu ets el guia de la meva joventut?\n5 ¿Guardarà enuig per sempre? El mantindrà perpètuament? Heus aquí, has parlat i has fet les coses dolentes  ns on has pogut.\n6 I Jahveh em digué en el dies del rei Josies: ¿Has vist el que la in del Israel ha fet? Se’n va sobre tota mun- tanya alta, sota tot arbre verd, i allà comet fornicació.\n7 I jo deia, després que ella fes tot això: Tornarà a mi; però ella no va tornar. I ho veié la seva germana, la traïdora Judà.\n8 I vaig veure com, quan per totes les raons per les quals va cometre adulteri l’apòstata Israel, jo l’havia repudiat, i li havia donat la seva carta de divorci, la traïdora Judà, la seva germana, no va tenir por, sinó que ella també se’n va anar, i va cometre fornicació.\n9 I s’ha esdevingut, per la vilesa de la seva fornicació, que la terra ha estat profanada, i ella ha comès fornicació amb la pedra i amb la fusta.\n10 I malgrat tot això, la seva germa- na in del, Judà, no ha tornat a mi amb tot el seu cor, sinó amb falsedat –declaració de Jahveh.\n11 I Jahveh em digué: L’apòstata Israel es justi ca a si mateixa al cos- tat de la traïdora Judà.\n12 Vés, i proclama aquestes parau- les vers el nord, i digues: Torna enrere, apòstata Israel –declaració de Jahveh–; no faré caure la meva faç sobre vosaltres, perquè sóc mi- sericordiós –declaració de Jahveh–, no guardo l’enuig per sempre.\n13 Reconeix almenys la teva ini- quitat, perquè t’has rebel·lat contra Jahveh, el teu Déu, i tu has estès els teus camins als estrangers sota tot arbre verd; i vosaltres no heu obeït la meva veu –declaració de Jahveh.\n14 Torneu,  lls rebels –declaració de Jahveh–, perquè jo sóc el vostre espòs; i us prendré un d’una ciutat i dos d’una família, i us portaré a Sió: 15 i us donaré pastors segons el meu propi cor, i ells us alimentaran de coneixement i de seny.\n16 I s’esdevindrà, quan us multipli- queu i creixeu en la terra, en aquells dies –declaració de Jahveh–, que no diran més: L’arca del pacte de Jahveh! Ni els pujarà al cor, ni se’n recordaran, ni la cercaran, ni en faran cap més.\n17 En aquell temps Jerusalem s’anomenarà el tron de Jahveh; i totes les nacions s’aplegaran en el Nom de Jahveh a Jerusalem, i no aniran més darrere la duresa del seu cor dolent.\n18 En aquells dies la casa de Judà anirà amb la casa d’Israel, i vindran juntes de la terra del sud a la terra que jo vaig fer heretar als vostres pares.\n19 Però jo deia: ¿Com et posaré entre els  lls, i et donaré una terra desitjable, una herència esplèndida dels exèrcits de les nacions? I jo vaig dir: Pare meu, tu em cridaràs, i tu no t’apartaràs de mi.\n20 Del cert, com una dona traeix el seu company, així vosaltres m’heu traït, oh casa d’Israel –declaració de Jahveh.\n21 Una veu es va escoltar en els llocs alts, un plor suplicant dels  lls d’Israel; perquè han pervertit el seu camí, han oblidat Jahveh el seu Déu.\n22 Torneu,  lls rebels, guariré les vostres in delitats. Heus-nos aquí, hem vingut a tu, perquè tu ets Jahveh el nostre Déu.\n23 Certament l’engany ve dels tu- rons, la multitud de les muntanyes; certament, només en Jahveh, el nos- tre Déu, hi ha la salvació d’Israel.\n3:6 1Re 14:23 3:11 Ez 16:51; 23:11 3:15 Jr 23:4; Ez 34:23 3:18 Ez 37:16-22


Inici > detall del relat: Morir-se\n- Categoria: Social, Biogràfica, Viatges, Fantàstica, Assaig\nHe decidit morir-me, administrativament parlant.\nJa n'estic tip de viure i, per tant. la meva defunció és inevitable. Legalment, es clar.\nEs pot dir que he fet a tots i res evitarà la fi de la meva existència de dret.\nEl meu decès, als papers, es cosa feta.\nVaig voler anar personalment a demanar el Certificat Oficial de defunció al Registre. El borinot de l'altre banda del taulell em va allargar, sense dir paraula, un formulari per omplir: Nom. edat, domicili, qualitat del compareixent, etc...Era evident que buscava un responsable, un boc expiatori a qui poder carregar el mort en cas de necessitat. Com no hi tenía res a perdre, m'hi vaig avenir.\n-Vostè es el senyor Ròmul Boixaderes i Rasclet?-\n-I el difunt, quí es ?....\n-Ròmul Boixaderes.....i Rasclet-.\nNi em va mirar -El seu carnet- va exigir.\nLi vaig ensenyar. Als difunts, per una buit legal que caldrà arreglar aviat, encara no els fan anar a lliurar l'equip personal com fan al acabar la mili. Va escriure el número de carnet a la fulla i m'el va tornar.\n-Ja em puc donar per mort ?- vaig voler saber\n-Efectivament, i tingui en compte que a partir d'ara ja no té dret a res.\n-Gràcies, però em penso que no hi trobaré gran diferència.-\nEm va mirar com si em perdonès la vida.\n- No cal, no cal....- vaig fer.\n-El següent !.\nAra que ja no existeixo, hi soc sense ser-hi, soc invulnerable a la virtualitat perque això és cosa de vius. No sóc als papers, però no soc un sense-papers. Tinc un paper que diu que no tinc cap més paper; tots els altres han caducat. Vaig per la vida amb un sol paper que diu que sóc mort: el desideratum de tot sense papers quan li demanen els papers: "no hi sóc, sóc difunt". Impossible detenir-me, interrogar-me, expulsar-me, citar-me. multar-me, condemanr-me, amenaçar-me, pegar-me, jutjar-me, emprenyar-me. Els morts són els únics que oficialment no tenen responsabilitat. Soc un irresponsable i això m'equipara amb el Rei. Sóc el Rei. Visc com el Rei: mandrejo, m'atipo, no penco, no serveixo per res...ofcialment. Aquesta és l'única diferència\nSoc, a més, inmortal: no em puc tornar a morir: hi ha papers que s'otorguen un sol cop i no es renoven mai mes: són definitius.\nL'ultima revisió la fa un metge titulat al que se li otorga tota la confiança. El que certifica el seu certificat és que no hi haurà cap certificat més: és per sempre. No hi ha recurs possible\nAixí com hi ha certificats de matrimoni i de divorci, no es coneixen certificats de ressussitació. Un sol certificat de defunció atura tota altra paperassa. Un cop divorciats oficialment de la vida nomès existex el Sanctus Matrimonium amb la mort: per tota la vida (o pert tota la mort) . Fins i tot en un Estat laic.\nQuan passejo pel carrer entre els vius, nigú em mira amb curiositat a pesar de que sóc molt diferent d'ells: em troben normal però no ho sóc gens: exerceixo de viu sense Títol Oficial i això està penat per a tots els que viuen oficialment, però no per mi que tinc el Títol Oficial de mort. Es clar que això no ho sap ningú, a part de mi.\nPeró tampoc els serviria de res si ho sabessin. Un paper oficial és la veritat, la Veritat Oficial, i una veritat oficial nomès es pot desmentir amb una altra Veritat Oficial; no és gens fàcil. Dues Veritats Oficials antitétiques son la mort de l'"oficialitat" La seva meteixa essència s'en ressentiria i podria quedar tocada de mort i, naturalment, l'acta de defunció de l'oficialitat ensorraria el mon.....oficial.\nDes que sóc mort, cada dia tinc experiències noves, i no ho son pas perque no les hagi viscut anteriorment. Son noves perque un cop mort tot és nou. La vida desprès de la vida, és nova. Qui ho ha dit que no hi ha vida desprès de la mort?\n-Com et va?- em pregunta el veí.\n-M'he mort fa quatre dies- responc amb sinceritat.\n-Els morts tenen bona salut ! - diu rient. Es evident que no s'ho creu.\n-T'ho puc demostrar- faig jo - Ho tinc per escrit-.\nAquest "per escrit" ha fet un dring especial al seu cervell; ho he vist en els seus ulls que han espurnejat i per un instant m'han mirat d'una altre manera. Ha volgut acabar ràpidament la conversa.\n-Doncs, per molts anys!\n-No, si no en faré més d'anys, la meva vida ja te una data de caducitat posada, com els iogurts, i la tinc escrita. Ara ja ha vençut, però ja ho veus, sóc aquí al teu devant, ben mort!\nEls vius mai s'acostumaran a parlar amb els morts. Ni a entendre'ls. Es sentía incòmode. Vaig prosseguir:\n-He fet tots els tràmits, tinc posats tots els segells que calen, m'han esborrat de les llistes, l'atur ha baixat -oficialment-, el creixement vegetatiu del païs s'ha alentit, les estadistiques de mortatilat han variat unes centmilèssimes, les companyíes d'assegurançes han apujat unes décimes les primes de les assegurançes de vida. L'únic que no s'ha mogut són les enquestes.. Les enquestes estan per sobre de la vida i de la mort: si tots fossim morts dirien el mateix.\n-Vols dir que parlo amb algú que ja no existeix ?\n-A tu qué et sembla?\n- No vull ni pensar-hi- responguè amb una esgarrifança\n-Mora't. Morir-se fa pensar.\n-Vols dir que jo m'ho hauría de resoldre tot ?. Que no tindra una guía de consulta, uns pares de la pàtria que em governin, unes lleis, un estat del benestar, unes consignes, uns informatius, unes tertúlies...\n-Exacte, ho hauràs de consultar tot, tu mateix, al teu cervell.\n-Ahh!... -va fer- Es això el que t'ha matat: has tigut una sobrecàrrega dels abductors neuronals. Ara ja no hi ha res a fer, si tens un paper que ho confirma...\n-Doncs, que bé ens ho haurem de creure.\nVa ser inútil: morts i vius no s'entenen. La vida, sense Fe de Vida no és vida. La mort, sense Acta de Defunció, no és mort.\nVaig anar a la Plaça de Catalunya a disfrutar de la meva nova condició. Passant per devant d'una inmobiliària em cridà l'atenció un atractiu dibuix molt ben acolorit. Era un muntatge fotorealístics d'aquells que estan tan de moda, que entren pels ulls i es claven al cervell sense ni tan sols passar a donar una ullada a la butxaca. Sembla que ja t'hi trobis.\nDeia: "Ninxol 3er pis. Avans tant! (barrat), ara, quant!" en lletres de cos setanta-vuit vermelles dins d'una bombolla irrissada. Feia goig. Había passat mil cops per devant i mai m'en habia adonat S'anava fent fosc i els aparadors de les botigues, il·luminats, es veien d'una hora lluny. El curiòs del cas es que no hi había res a dintre. Si no fos perque ho veia amb els meus propis ulls, diria que somiava. La gent que en aquella hora anava amunt i avall s'hi aturaba igualment, mirava, entraba, comprava, pagaba amb targeta, sortía amb boses plenes de buit i amb cara satisfeta. Desprès feien cap als bars, als cines o els fast-foods i seguien fent la seva vida com si res.\nJo, que ja era més enllà de la ratlla que separa el mon dels vius del dels difuns, m'ho miraba com si ni hi fos, caminaba entre la gent, hi parlaba amb normalitat (amb tota la normalitat de que es capaç de parlar un mort amb un viu) i de tant en tant em palpaba la butxaca esquerra en que hi duia el meu únic certificat, el meu únic paper. Mira que si m'el demanaven...\nEm vaig asseure en una cadira de la Rambla a veure passar la vida. La vida badoca, la vida esclafada, la vida intrascendent, la del desvagat, la del pidolaire, la del murri, del pispa o del camell. Totes les vides son iguals pero no idèntiques. La vida és la vida, no és l'altre cosa. L'altre cosa és la no-vida.\nLes notes d'un saxo baríton van començar a fluir desde darrera d'una parada de diaris. No podía veure l'instrument, però un so plé, vellutat, contingut es va escampar com una olor de menjar calent en una ciutat desconeguda. L'ensumaba amb les orelles, el tastaba amb el cervell, el païa amb els pulmons que se'm aixemplaven. Les notes es groxaven en el trapeci de les cinc líneas col·locant-se entre els fils, o deixant que els filferros les traspassessin. Entre dues, provocaben a una tercera i el conjunt s'armonitzaba amb un acord on les notes perdien identitat pròpia sense perdre els origens. I es convertien en música, eren música\nVaig començar a alçar-me de terra, a levitar, primer a un sol pam de la cadira. Va passar una rodona voluptuosa, lenta, de quatre temps temps, i m'hi vaig enfilar. Vibrava com un sillò de massatje i era tant agradable i experta en arts amatòries que em va fer bo rapaparm-hi i deixar-me estimar desde el moll de l'os fins a la pell. Aquelles greus vibracions em van posar.... pero acabà per fondre's. El cor em va fer un salt i l'estòmac s'em encongí, pero amatents, dues negres em van acollir ràpidament enmitg de les sines rodones. Es bellugaven amb un ritme......que de grat o per força hauríen alçat un difunt....Tenien més pressa, per la seva pròpia naturalesa, encara que per sort, no anaven soles, i eren joganeres: s'em anaven passant de l'una a l'altre i disfrutaven fen-me pessigolles que m'escorxaven amb corxeres les temples de tan riure mentre elles pujaven i baixaven amunt i avall per una escala de graons dispars, com jugant a atrapar-se, cosa que no aconseguíen perque un ritme sincopat les feia aturar de sobte i a la represa, la que volíen encalçar ja había fugit i provocaba de nou amb un tri de cadernera : pám...pa-pám!, pa.....pám-para-pám!. ... Tirititititiu !. Tot plegat semblava una pel·lícula de la Mary Poppins.\nHo veia tot desde dalt (o desde baix) si és que hi dalt i baix a l'espai. Com m'hauría agradat fer tombarelles com fan els astronautes!, Però no hauría estat digne de qui ha passat a millor vida. Cal guardar les formes i mirar-se el mon amb mirada inquisitiva quan hom te el privilegi de viure sense veure's viure i de morir-se de ganes de morir.\nNo era aquest, peró el meu cas: jo em moría de ganes de viure!. De viure viu, de viure en vida la vida perque quan arribès la mort ja no en trobés de vida, s'haguès esgotat tota, fin a l'última gota, fins l'últim alè i si aquest últim alè no arribés mai, si fos inesgotable, deixar al plat, com un senyor, una part de la vianda intocad\na i marxar amb actitud digna e indolent, sense esperar que s'acabés la festa.\nGuardar amb un punt d'orgull un racó inapetent, isolat, personal i dir "m'en vaig quan em dóna la gana" i deixar plantats a lleis i autoritats dient-los: "em moro perque vull, i si això está penat, feu-me complir la pena al forat i m'en riuré del forat i de la pena, del mon i de qui el mena. Senyors: us giro l'esquena, em disfresso de carnaval, tan se val !, jo no sóc de la mena vostra: deixo la molla i em menjo la crosta perque vull, i sóc capaç de fer mans i mànigues, i escriure en mil pàgines el meu antull, justificat o no, amb raó o sense, però no em prengueu més per enze ni em convideu a firmar la meva sentència de própia mà".\n"Em moro a la mortal burocràcia que, per desgràcia, es pa de funcionaris fiducidaris, que exerceixen d'esparvers o de falcons captius de puny i mà per anar a caçar colomins (tots nosaltres) a terra endins o a mar enllà, i servir pelats i adobats els nostres caps, als Caps dels Estats i als grans magnats: pobres de nosaltres desgaciats! "\n"Em moro a la insolvència de tanta ciència descarnada que posa el bou rera l'arada i amb microscòpis que supermiren i que infraveuen per infrarojos a infrapersones i superguanys, sotmeten la vida futura als interessos de la present, propòsit cec e indecent, i ens fiquen la por al cos i a la pell, ens menjen el coco i el cervell, ens globalitzen e informatitzen, ens espien els gens, ens clonen, ens deixen i ens prenen i pretenen curar-nos l'enfermetat i deixar-nos el mal!\nPer tot això, i mès, em moro !\nTot era tan petit allà a baix, ho veia tan llunyà, i em sentia tant lliure que, sense voler-ho, em vaig anar abrandant i no em vaig adonar que la música s'había acabat i les notes ja no em sosteníen. Aquestes, però, van retornar-me delicadament a la cadira avans de plegar.\nEra ja ben entrada la nit i pòtols feliços, rodamons e infeliços dormien al meu costat tapats amb papers... de diari i amb cartrons que habien estat capses, que habien contingut coses, que habien estat tretes, i que habien estat llençades, tant capses com coses.\nLa nit és el reialme dels caçadors: les preses dormen i son fàcils de sorpendre.\nLes llanternes ens enfocaren i les botes ens encerclaren. Un a un, van anar demanat-nos els papers. No es conformaven amb els de diari. Aquets eren, evidentment, falsos. El qui no té papers autèntics, oficials, no és ni viu ni mort: no és, i això és un problema. Els problemes d'aquest tipus no es resolen amb les calculadores. No es resolen. S'arxiven a les capses enmurallades i enreixades on hi ha molts problemes dins, i cap solució.\nJa n'hi había uns quants carregat amb destí a l'arxiu dels vius sense títol, quan vaig treure el meu paper de la butxaca, el vaig desplegar, el vaig mostrar, el van examinar, va passar de mà en mà fins a la mà més grossa. La boca més grossa es va obrir. Tothom es va disposar a escoltar amb la orella més grosa i la Oreja Mayor va obrir la boca per sentenciar.\nEn aquell moment va creuar de banda a banda un colom blanc, -era ombra, era esperit? - va fer un "clic" amb un cop d'ala, i la finestra oficial es va tencar. Tot va quedar congelat. Va ésser un error irrecuperable. S'haurà de reiniciar tot de nou, partint desde cero, s'haurà d'escriure tot altre cop. Amb una ploma d'ala.\nEra evident que treballaven amb un mal programa.\nDe moment NO GRACIES...[Ofensiu]\n°mEr° | 06-06-2005 | Valoració: 8\nM'a encantat llegir que qualsevol ciutadà pugui procedir a dur el seu certicado de defunció damunt (no deu ser graciós, però a mi m'ho a semblança)\nMentre he anat llegint el relat, he pres consciència "encara que fa molts anys ho tinc present" Que tot el que fem té efecte Boomerang, tant si està bé com mal fet.\nEl que no em sembla noble ni ètic és utilitzar ardits (Rastreras i poc Nobles) fer veure el que no és...transgiversar els actes o fets...\n¿Creus que arribaràs molt lluny?\nJo per a conviure amb humans d'aquestes característiques "Gairebé, em vaig a demanar el certicado..." també."\nOdi la mentida , ah i m'a encantat el relat. Avant arriba el policia de torn; et demana la documentació, et trenca el paper que et cerfica com...mort i acaba el somni tornada a la vida real i a treballar i evitar no cometre certs errors administratius...jaja molt bo.\nI força per viure una mica més, tinc treball abans d' agafar el últim tren...\nQue s'aturi la vida[Ofensiu]\nCarles Malet | 25-05-2005 | Valoració: 9\nBó. M'ha agradat. Bon i detallat desenvolupament d'un concepte senzill: que s'aturi la vida, que jo me'n baixo\nJA ESTEM PARATS STOP | 15-05-2005 | Valoració: 10\nCompany Xavier, desconexia la teva faceta literària.\n"Sorpresas te da lavida,sorpresas te da la noche".\nT´apunto als FAVORITS\nI T´EXPANDIRÉ FINS... L´ETERNITAT malgrat sies mort, administrativament parlant\nÉs tant bo...[Ofensiu]\nfilladelvent | 12-05-2005 | Valoració: 9\nM'ha agradat molt, i et diré que s'omplia tot d'una tristesa sublim amb la banda sonora que casualment tenia posada (Concert d'Aranjuez). No crec que s'hagi fet llarg, però si que crec que les faltes d'ortografia han sigut un entrebanc pel fil conductor que es portava. T'aconsello que ho revisis bé, perquè realment et queda un altre gust de boca si no hi ha res que t'impedeixi la continuitat.\nFelicitats; et continuaré llegint!\nM'ha agradat força, és molt original i amb un to molt irònic. A més el text està ben desenvolupat. Com a crítica diria que potser és massa llarg, potser una mica més curt hagués estat més rodó.