Espanya deixarà de ser el principal client de Catalunya l'any 2015 ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimarts, 28 de setembre de 2021 00:44 h\nEconomia Última actualització Dimarts, 20 de juliol de 2010 10:33 h\nUn estudi apunta la tendència que cada any augmenten les demandes de productes catalans fora del territori estatal\nL'Estat deixarà de ser el principal client de Catalunya l'any 2015. Així ho apunta l'estudi 'Canvis estructurals del comerç exterior de mercaderies de Catalunya 1995-2006' (pdf), realitzat pel professor de la UAB Josep Oliver i publicat pel Departament d'Economia i Finances de la Generalitat, que constata que el Principat ha augmentat el ritme de vendes a fora de l'Estat espanyol un 8,9% en el període 1995-2006. En el mateix temps, Espanya només ha augmentat un 4,5%. Oliver declara que, encara que no es disposa de dades més recents, 'els exportadors catalans i la indústria, han fet els deures, han reduït costos i han racionalitzat les plantilles; per això estan guanyant quota de mercat a Europa'.\nestat espanyol, exportació Estat espanyol\nLa importància que Espanya té en el mercat de Catalunya està tocant al seu final. Un estudi elaborat per pel professor de la UAB Josep Oliver i publicat pel Departament d'Economia i Finances de la Generalitat, anomenat 'Canvis estructurals del comerç exterior de mercaderies de Catalunya 1995-2006' apunta que l'any 2015 Espanya ja no serà el client principal de Catalunya. El treball constata que el Principat ha augmentat el ritme de vendes a fora de l'Estat espanyol un 8,9% en el període 1995-2006. En el mateix període de temps l'Estat espanyol només l'ha augmentat un 4,5%. Les taules input-output de l'estudi revelen que Catalunya exportava a l'Estat espanyol per valor de 54.773 milions d'euros a final del període esmentat, mentre que a fora de l'Estat espanyol venia per valor de 40.646 milions, i recorda que una dècada abans la proporció era dos terços favorable a la facturació a l'Estat espanyol.\nOliver destaca que, encara que no es disposi de dades més recents, els exportadors catalans i la indústria han reduït costos i racionalitzat les plantilles, fet que ha provocat un guany en la 'quota de mercat a Europa' en sectors com la química i l'alimentació. Oliver s'ha mostrat crític amb l'Estat a qui ha acusat de tractar a Catalunya 'de forma incorrecta fiscalment'.\n21 de juliol de 2010, 11.03 h\nI si potenciessim el mercat intern en detriment dels productes que ens venen d'ep.panya, no en dubteu que en sortiriem abans de la crisi.\nHeu pensat en comprar iogourts fest a Catalunya?, consumir només llet catalana?, fruita, arrós i qualsevol producte del camp d'aqui?, comprar en supermercats de firma catalana?. Sería una ajuda molt gran per sortir de la crisi, ja que si es dóna vida al producte de la terra, es la gent de la terra qui gasta en altres coses i aquest diner no se'n va cap a ... Llegir més\n20 de juliol de 2010, 22.45 h\nL'estat espanyol ja només representa un 35% de les exportacions de Catalunya, el 65% és a la resta del món. I això va en progrés imparable en bé de Catalunya i en detriment dels espanyols.


Avui hauríem de constatar que pel moment no s’experimenta el final del panòptic, sinó l’inici d’un panòptic d’un tipus completament nou, no perspectivista. El panòptic digital del segle XXI manca de perspectiva en el sentit que no és vigilat des d’un únic centre per l’ omnipotència de la mirada despòtica. Desapareix completament la distinció entre centre i perifèria, que era constitutiva del panòptic de Bentham. El panòptic digital funciona sense cap òptica perspectivista. Això constitueix la seva eficiència. La il·luminació no perspectivista és més eficaç que la vigilància perspectivista, perquè pot produir-se des de tots els costats, des de totes les parts, és més, des de cadascuna d’elles.\nEn contraposició als habitants aïllats entre si del panòptic de Bentham, els habitants del nou panòptic es connecten i es comuniquen intensament entre si. El que garanteix la transparència no és la solitud mitjançant l’aïllament sinó la hipercomunicació. La peculiaritat del panòptic digital està sobretot en què els seus habitants col·laboren de manera activa en la seva construcció i en la seva conservació, en tant que s’exhibeixen i despullen ells mateixos. Ells mateixos s’exposen en el mercat panòptic. (...) La societat del control es consuma allà on el subjecte es despulla no per coacció externa, sinó per una necessitat engendrada en si mateix, és a dir, allà on la por d’haver de renunciar a la seva esfera privada, íntima cedeix a la necessitat d’exhibir-se sense vergonya.


En mode lliga | Oriol Tortajada | BARCELONA | Barça | L'Esportiu de Catalunya\nEn mode lliga En mode lliga En mode lliga En mode lliga + En mode lliga E-mail\nDe Jong i Ansu Fati, que just avui fa 18 anys FCB.\nEn mode lliga En mode lliga En mode lliga En mode lliga En mode lliga E-mail\nDe Torí a Vitòria. Setanta-dues hores després de guanyar a la capital del Piemont contra la Juve, el Barça de Koeman torna a posar-se en mode lliga. Visita Mendizorrotza amb l’obligació de sumar els tres punts després d’haver-ne sumat només un dels últims nou. I és que les prestacions de l’equip en la competició estatal no són les mateixes que a Europa. En la Champions, expedient immaculat, amb una maneta contra el Ferencváros i una victòria de prestigi a Torí, on els blaugrana mai fins ara havien guanyat. Contrasta amb la imatge irregular de la lliga. L’equip va iniciar el campionat amb dues victòries contra el Vila-real i el Celta i des de llavors res de res. Empat contra el Sevilla i desfetes a Getafe i en el clàssic.\nKoeman s’ha marcat un objectiu abans d’arribar a la segona aturada de la lliga per compromisos de seleccions d’aquest mes de novembre i no és cap altre que fer el 6 de 6. I això vol dir guanyar aquesta nit contra l’Alavés (21 h) i repetir d’aquí a set dies contra el Betis (16.15 h), amb el parèntesi de dimecres contra el Dinamo de Kíev.\nL’Alavés de Pablo Machín va guanyar al camp del Valladolid, però només ha guanyat dos dels set partits que ha disputat. I atenció amb la motxilla mental que arrosseguen els de Vitòria en els seus duels directes contra el Barça: des del 2001 que l’Alavés no és capaç de marcar contra els blaugrana a Mendizorrotza. Era l’època de Bonano sota pals. Ha plogut molt des d’aleshores. El Barça ha guanyat en les sis últimes visites a aquest estadi, amb golejades sonades com el 0-5 del mes de juliol (doblet de Messi i gols d’Ansu, Suárez i Semedo) i el 0-6 del 2017.\nPer a aquest partit, Koeman recupera Piqué respecte al partit contra la Juve, i la presència de Konrad és la gran novetat d’una llista de convocats en què no figuren Ter Stegen ni Umtiti. Tots dos han completat aquesta setmana dues sessions amb el grup, però el tècnic holandès s’estima més esperar. Tampoc Riqui Puig viatjarà a Vitòria, en aquest cas per decisió tècnica. Pablo Machín té la baixa confirmada del català Pere Pons i les incògnites de Lucas Pérez, Edgar Méndez i Rodrigo Ely, tots tres amb molèsties físiques lleus.\nKoeman introduirà canvis en totes les línies. Piqué i Dest entraran en l’onze en defensa i al mig del camp tornarà Sergio. A dalt, repetiran Griezmann, Messi i possiblement Dembélé, i la novetat podria ser Ansu Fati per Pedri. El canari va rebre molts elogis després del seu partit a Torí, però acumula molts minuts i Ansu Fati, tot i el toc d’atenció d’ahir de Koeman, fa olor de titular. Ha sumat quatre gols en cinc jornades i just avui fa 18 anys.\nNOVETATS EN L’ONZE\nPiqué, Dest, Sergio i Ansu Fati tornaran a l’onze i Pedri podria descansar\nTer Stegen i Umtiti encara no tenen l’alta mèdica i Konrad s’apunta a Vitòria\nMachín mai ha puntuat contra el Barça i l’Alavés no li ha fet cap gol com a local des del 2001\nJoselu: “El Barça no és invencible”\nIgual que Messi, Joselu només ha marcat un gol en aquest tram inicial de la lliga. Va ser contra el Granada. Avui tots dos confien ampliar els seus números. Joselu sap que els espera un partit difícil, però no renuncia a res: “La temporada passada Lucas i jo vam ser una de les parelles més golejadores de la lliga. Aquest any ens està faltant gol, però cal seguir insistint. Els gols arribaran i aquest Barça no és invencible. Amb orgull i empenta es pot aconseguir.”\nMachín: “El Getafe ens va mostrar el camí”\nPablo Machín s’ha enfrontat quatre vegades al Barça i mai ha aconseguit encara puntuar. Ni a la banqueta del Girona ni a la banqueta del Sevilla. Quan va ser tècnic de l’Espanyol no va dirigir cap derbi i ara vol trencar la seva mala ratxa contra el Barça com a tècnic de l’Alavés. Assegura que Bordalás li va mostrar algunes claus. “El Barça no és invencible. Cap equip ho és. El Barça acaba de jugar el seu millor partit de la temporada contra la Juve i nosaltres volem fer el nostre millor partit contra ells. Si el Getafe els va guanyar, nosaltres també ho podem fer. És el camí indicat per ser competitius i tenir possibilitats de guanyar-los. Les poques oportunitats de gol que tinguem les hem de materialitzar. Tindran la possessió de la pilota i ho sabem, però això no ens inquieta. Hem d’estar atents, ser efectius”, explica.\nL'Esportiu. Nacional 31-10-2020, Pàgina 2


En 1748 un gran terratrèmol va fer tremolar la província de València amb un fenomen que podria repetir-se i superar el grau 6 de l'escala de Ritcher\nImagen de los dos puntos en los que se han producido los terremotos. /\nLa Comunitat Valenciana podria rebre terratrèmols de grau 6 o major en l’escala Ritcher en el futur. La seua localització la converteix en una àrea d’activitat sísmica moderada a nivell mundial. Però, per què es poden produir aquests terratrèmols i què s’està fent per a prevenir-los\nEn primer lloc, cal destacar que la Península Ibèrica es troba en una zona límit entre dos plaques tectòniques. Aquestes plaques són fragments de litosfera que es troben en l’astenosfera (capes per davall de la superfície). Els seus contactes i friccions provoquen activitats sísmiques, tectòniques i volcàniques com el cas de La Palma.\nLa Comunitat Valenciana es troba dins de la placa eurasiàtica, la que delimita el continent europeu. No obstant això, la proximitat amb el continent africà i la seua placa africana pot provocar grans moviments sísmics i tectònics.\n1748: EL GRAN TERRATRÈMOL QUE VA ASSOTAR VALÈNCIA\nQuant a les zones més perilloses dins de la Comunitat, destaquem les limítrofes entre la província alacantina i la valenciana. Entre elles es troben les comarques de la Vall d’ Albaida i La Costera. També destacar a la Vega Baixa com una de les comarques amb més perill a la província d’Alacant.\nPer exemple, al març de 1748 va haver-hi un terratrèmol d’escala 6’1 a la comarca valenciana de La Costera. Aquesta va provocar grans destrosses en la zona, sobretot en cases i esglésies. Aquest terratrèmol va arribar a trencar part de l’emblemàtic Castillo de Montesa.\nCastell de Montesa. / JORGE CÍSCAR (FLICKR)\nMESURES I PLANS PER A PREVENIR SISMES EN LA COMUNITAT\nPer a intentar prevenir els riscos dels sismes s’han portat una sèrie de mesures i estudis a cap. En el cas de la Comunitat Valenciana, la prevenció no és tan precisa com a les Illes Canàries perquè se sap on es poden produir però no quan.\nLa major regularitat sísmica a les Illes Canàries provoca que hi haja una major atenció i prevenció a l’hora de la detecció. Això va ser clau per a localitzar l’eixam sísmic que va aguaitar a la Palma permetent advertir a la població i prevenir danys majors amb l’erupció posterior del volcà.\nLa Comunitat Valenciana es troba actualment en situació d’emergència sísmica les 24 hores del dia. És a dir, està monitorada amb el Institut Geogràfic Nacional per a poder prevenir amb major exactitud els possibles sismes.\nA més, s’estan duent a terme diversos estudis i plans de risc per a augmentar la seguretat davant els possibles sacsejades. Al costat d’això, s’està desenvolupant la construcció d’edificis que compleixen la norma de sismorresistencia. Aquesta norma provoca que les estructures dels edificis no cedisquen en cas que hi haja algun terratrèmol de gran escala.\nTres terratrèmols agiten València en solo una setmana


Ajudes municipals València Activa Crea - Las Naves\nAjudes municipals creació cultura València Activa\nAquestes ajudes estan destinades a finançar les altes d’activitats econòmiques i en el Règim Especial de Treballadors Autònoms en les indústries creatives i culturals.\nLa finalitat és recolzar i fomentar la creació d’activitat empresarial creativa i cultural en la ciutat de València.\nPodran concórrer aquelles persones físiques o jurídiques que s’hagen donat d’alta en una activitat empresarial de les recollides en els epígrafs de l’Annex I d’aquesta convocatòria. Queden excloses les entitats sense personalitat jurídica, les administracions públiques, els seus organismes autònoms, les empreses públiques i altres ens públics, així com les associacions, fundacions i, en general, entitats sense ànim de lucre. També queda exclòs el personal autònom col·laborador.\na) Que s’haja donat d’alta en una activitat empresarial de les recollides en els epígrafs de l’Annex I d’aquesta convocatòria. Per a açò es tindran en compte els epígrafs que figuren en el certificat de Situació Censal.\nb) Que l’inici d’aquesta activitat genere una nova alta en el RETA. En cas de persones jurídiques, la nova alta en el RETA ha de ser de la persona administradora o d’una d’elles. En cap cas s’acceptaran altes en mutualitats professionals o similars.\nc) La data d’efectes d’alta en el RETA ha de ser simultània a la data d’alta del Certificat de Situació Censal i no distar d’aquesta data en més d’un mes.\nd) Que la persona que la seua alta en el RETA motive la sol·licitud de subvenció no haja estat d’alta en aquest règim en els últims 6 mesos.\ni) Que el començament efectiu d’aquesta activitat empresarial i l’alta en el RETA haja sigut entre l’1 de gener de 2016 i la data de presentació de la sol·licitud.\nf) Que la persona que la seua alta en el RETA motive la sol·licitud de subvenció estiga empadronada en la ciutat de València amb una antelació mínima de tres mesos a la data d’alta en el RETA, empadronament que haurà de mantenir-se, com a mínim, fins avui de la resolució.\ng) Que, des de l’inici de l’activitat, el domicili fiscal de l’empresa o persona física es trobe en el terme municipal de València.\nh) No haver sigut persona beneficiària de les Ajudes Municipals València Activa Emprén en 2016, 2017 o 2018, ni de les Ajudes Municipals València Activa Crea 2017.\ni) Haver justificat qualsevol subvenció que li haja sigut concedida amb anterioritat per l’Ajuntament de València, sempre que haja finalitzat el corresponent termini de justificació.\nj) No tenir deute algun pendent amb l’Ajuntament de València.\nk) No trobar-se culpables en cap de les circumstàncies arreplegades en l’article 13.2 i 13.3 de la Llei 38/2003, de 17 de novembre, General de Subvencions, i en particular, estar al corrent en el compliment de les seues obligacions tributàries amb la Hisenda Estatal i enfront de la Seguretat Social.\nEs concedirà una quantia fixa de 6.000 € en concepte de llançament a les sol·licituds que puguen acreditar una nova alta en l’Agència Tributària que comporte una nova alta en el RETA i que complisquen els requisits.\nEn cas de persones jurídiques, la sol·licitant i, si escau, beneficiària, serà la persona jurídica, i només es podrà presentar una sol·licitud per persona jurídica, encara que haja generat més d’una alta en el RETA\nLes ajudes s’atorgaran fins a esgotar el crèdit disponible, seguint l’ordre de prelació establit per la data i hora en la qual la sol·licitud completa haja tingut entrada en l’Ajuntament de València.\nEl model de sol·licitud normalitzat per a l’obtenció de les ajudes regulades en la present convocatòria estarà disponible en la web municipal valencia.es\nMés informació d’aquesta convocatòria.


el riurau holandés: aahhh peixet\nparlava l'altre d'açò i m'ha vingut al cap una idea que vaig tindre fa temps respecte a una altra persona. moltes vegades una idea més clara sobre nosaltres mateixos ens ve observant el comportament d'altra gent.\nella em va dir fa temps que només parlava agust amb els jardiners i no amb els que treballaven al mateix departament que ella i encara menys amb les caps. que a l'hora d'esmorzar, per exemple, preferia agafar el saquet i anar al fons del jardí on solien esmorzar els altres.\nno vaig pensar en classes sinó en egos: vaig pensar que preferia estar amb gent que havia estudiat menys que ella, que d'alguna manera, rebutjava els seus iguals (la veritat que hi havia molt d'imbècil en eixe departament i que ella els pegava quaranta pataes en quant a coneixement sobre plantes).\no siga, que fugint de l'esnobisme -del que poguera haver-hi en el seu departament millor considerat que els jardiners- feia també d'esnob: elegia els altres per la seua feina -pitjor considerada- i no pel que eren.\nel mateix que faig jo, qui sap o qui ho anava a dir, pensant que estic més propera als que treballen a la fàbrica veïna i no als doctorands.\nPublicat per Coralet a 7:11


Últims programes - La Bruixa Avorrida\nLa fira de bruixeria\nDe vegades l'Avorrida també ha fet el ridícul, com tothom. Però la vegada que va quedar més en evidència va ser el cop que va anar a un congrés de bruixeria que se celebrava a Nova York. Si vols fer-te un fart de riure, no t'ho perdis.\nEl diploma de la Bruixa Avorrida\nL'Avorrida també va anar a l'escola, encara que et costi de creure. I també feia examens. Fins i tot es va diplomar! Ara bé, no vulguis saber la de trampes que va arribar a fer per treure's el diploma!\nEl tresor del senvapic\nL'Avorrida sempre n'ha de fer alguna per no avorrir-se. Avui, doncs, intentarà rescatar el tresor d'un vaixell que fa molts anys que està enfonsat. Però, on és exactament, el vaixell? I el tresor, existeix realment?\nLa Bruixa Avorrida a l'edat mitjana\nHo saps que hi ha animals i flors que ja no existeixen? Concretament, hi ha una flor que només va existir a l'Edat Mitjana. Una flor que a l'Avorrida li agrada molt. I si cal, és capaç de viatjar fins a l'Edat Mitjana per aconseguir-la.\nEl secret del vampir\nAvui l'Avorrida ha fet un pastís que està per llepar-s'hi els dits! Sense saber com, però, algú l'hi ha fet una queixalada. Qui deu haver estat? Això s'ha d'investigar a fons! Què et sembla, que acabarà descobrint-ho, o no?\nEl misteri dels llençols blancs\nJa deus saber que l'Avorrida, quan s'hi posa, és molt bona investigadora. Evidentment! Amb la de trucs i encanteris que sap fer! Avui intentarà enxampar el lladre de llençols d'un hotel d'Escòcia.\nL'Esquelet, l'amic de la Bruixa Avorrida, abans era un heroi. Ara, però, ja no hi confia ningú. Avui l'Avorrida aconseguirà que l'Esquelet es torni a sentir útil. Com s'ho farà? No t'ho perdis i ho sabràs.


Petites radiografies del turisme a la comarca (II) – laveujovetv.cat\nL’escola més cara del món.\nPetites radiografies del turisme a la comarca (II)\n6 novembre 2012 Leave a Comment Written by Artur\nSegona part de l’anàlisi de les dades turístiques de la comarca d’aquests darrers mesos d’estiu i aquests últims anys.\nCova de la Font Major\nDesprés d’analitzar la procedència dels turistes i el tant per cent d’allotjament dels turistes que vénen a la comarca avui centrarem la nostra mirada en la oferta turística i la seva ocupació.\nSegons les dades que el Consell Comarcal de la Conca de Barberà va presentar aquest mes de setembre referent als mesos d’estiu del 2012 ens trobem que la Cova de la Font Major de l’Espluga de Francolí va registrar un total de 9.350 visites, un 1% més que l’any anterior, el museu de la Fassina Balanyà va obtenir 803 visites, un 64% més, el Museu del vi de l’Espluga es manté amb 612 visites, el Museu de l’alabastre augmenta un 55%, amb 81 visites, el Castell de Milmanda registra 3.187 visites, un 25% menys, el Monestir de Poblet amb 27.852 visites, un 6% menys. Les visites guiades a Montblanc han assolit les 820 recepcions.\nInterior Fassina Balanyà\nSi engrandim el focus i ens fixem amb les dades globals de tot l’any 2011 sencer. També segons dades oficials del Consell Comarcal de la Conca de Barberà, algunes de les xifres més significatives són; el Monestir de Poblet va rebre un total de 97.543 visites, un 15% menys que l’any anterior. La Cova de la Font Major va tenir 50.983 visitants, un 1,7% menys. El Museu de la Vida Rural ha registrat 18.998 visites. El nombre de visites guiades a Montblanc es van mantenir respecte l’any anterior amb 6.410 visitants. El Museu Comarcal de la Conca de Barberà va rebre 10.100 visitants un 29% menys que l’any anterior. El Paratge Natural de Poblet va rebre més de 50.000 visitants mantenint el nombre de visitants. El Museu de l’Alabastre de Sarral amb 2.103 visitants, un 12% més que l’últim any, destaca per l’augment progressiu en els últims tres anys. El Museu del Vidre de Vimbodí va registrar 3.995 visitants, un 20% menys.\nPrimer de tot, abans d’entrar a analitzar les xifres, podem observar que en una comarca petita com la nostra, disposem d’una oferta turística potent. Tenim un ampli ventall de museus i llocs d’interès així com de restaurants, cellers, productes autòctons, restaurants, allotjaments, etc. Una oferta àmplia diversificada que toca diversos àmbits com pot ser el religiós, l’agricultura, la cultura, l’artesania, la història, l’antropologia, etc.\nMuseu de l’Alabastre de Sarral\nPer tant, ho hem de tenir clar. No tenim res d’envejar a altres zones del món. Podem anar arreu del món a ensenyar-ho i intentar portar a turistes de tot el planeta a la nostres terres.\nEntrant en l’anàlisi de les xifres veiem que no són negatives en el seu conjunt. Hi ha molts agents que es mantenen, alguns que creixen. És cert que n’hi ha uns quants que han disminuït la seva afluència però no amb resultats alarmants. Sobretot, aquest estiu els números són força acceptables. Pel que fa a l’any 2011 el Monestir de Poblet és el que pateix un retrocés més gran del 15% juntament amb el Museu Comarcal de la Conca de Barberà que va disminuir les seves visites un 29%.\nPer tant, hem d’aprofitar aquesta situació, prou acceptable tenint en compte la greu situació de crisi que pateix el país. És un moment crucial per anticipar-nos, per mantenir el que tenim i apostar fort per consolidar tots els museus i llocs d’interès i intentar evitar com sigui la davallada de visitants i créixer.\nHo hem de vendre, ajuntar-nos, enfortir les potencialitats. Crear nous productes, combinats i atraure el turisme de proximitat. Visualitzar tant com puguem aquests serveis\nLe Guide du Routard, Montblanc\nUna bona iniciativa que es va presentar fa quinze dies a la comarca per caminar cap aquest camí és la targeta Conca Card. La majoria de museus i llocs d’interès enunciats en els paràgrafs de més amunt estan inclosos en aquesta targeta oferint diversos tipus de descomptes i/o ofertes. Hem d’aconseguir que tots els museus i llocs d’interès s’hi afegeixin. A més, de tota la resta d’agents com allotjaments, cellers, cooperatives, petits productors i altres tipus de serveis turístics.\nHaurem d’estar atents els propers mesos en estudiar com funciona aquesta targeta i quins resultats aporta al turisme de la comarca. Tot i això les iniciatives i les accions encaminades a donar-nos a conèixer i a unir-nos tots per promocionar-nos i fer de prescriptor no es poden aturar.\nHem de fer, fer i fer i posar-nos-hi tots tant els que hi treballen, les institucions, com la societat civil des de tots els fronts i qualsevol gest per petit que sigui serà important.\n[LA CONCA 5.1]\nActualitat Local-Comarcal, L'Empelt, la Conca 5.1\nPastorets de l’Espluga. — Els Pastorets de l’Espluga inicien temporada reprenent els assajos artístics El nou equip d’actors i actrius ja treballa amb la nova direcció des de fa prop d’un any El grup Tratea Teatre del Casal de l’Espluga ha reprès aquest 1 de setembre els assajos ordinaris de les representacions dels Pastorets de l’Espluga del proper Nadal, [...]\nL’escola més cara del món. — L’escola és a Suïssa, és un internat que es troba entre institucions educatives més prestigioses del món. Va ser fundada per Paul-Émile Carnal a l’any 1880 situant-la en les propietats del Castell du Rosey, edifici del Segle XIV, situat en el poble de Rolle, a les ribes del llac de Ginebra. Amb el pas del [...]\nPer a ser un entès en vins. — Tot i que ser especialista en vins és tasca difícil ja que els vins varien segons les anyades, evolucionen amb el temps i en el nostre país hi ha milers de vins de totes classes, colors i marques. A més, hi ha cellers que canvien d’enòleg i decideixen fer un vi de manera diferent mantenint, [...]\nAlfonso Laurencic, el txequista. — Pagines de la guerra civil. Nascut a França en 1902, era fill de pares austríacs. Els documents que es disposem sobre Alfonso Laurencic són ben aclaridors: Nascut en Enghien-els-Bains, a prop de París, a la seva joventut estudià tècniques artístiques i arquitectòniques. Desprès es va enrolar a la Legió Estrangera i un temps també a [...]\nPalau Ferré à Paris — La Generalitat de Catalunya ha declarat aquest 2021 com a Any Palau Ferré per homenatjar el centenari del naixement del pintor cubista. Aquest proper dimarts 29 de juny a les 19h a l’Institut Francès de Barcelona tindrà lloc la inauguració de l’exposició “Palau Ferré à Paris. La modernitat de l’art” comissariada per Rosa de les [...]\nL’Entesa vota en contra de l’augment de les ordenances\nLa casa de palla / Rastres Interiors\nPerruqueria de senyores (acte primer)\nPerruqueria de senyores (acte segon)\nPerruqueria de senyores (acte tercer)\nArxius Selecciona el mes setembre 2021 agost 2021 juliol 2021 juny 2021 maig 2021 abril 2021 març 2021 febrer 2021 gener 2021 desembre 2020 novembre 2020 octubre 2020 setembre 2020 agost 2020 juliol 2020 juny 2020 maig 2020 abril 2020 març 2020 febrer 2020 gener 2020 desembre 2019 novembre 2019 octubre 2019 setembre 2019 agost 2019 juliol 2019 juny 2019 maig 2019 abril 2019 març 2019 febrer 2019 gener 2019 desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 gener 2017 desembre 2016 novembre 2016 octubre 2016 setembre 2016 agost 2016 juliol 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 març 2016 febrer 2016 gener 2016 desembre 2015 octubre 2015 setembre 2015 agost 2015 juliol 2015 juny 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 febrer 2015 gener 2015 desembre 2014 novembre 2014 octubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juliol 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 gener 2014 desembre 2013 novembre 2013 octubre 2013 setembre 2013 agost 2013 juliol 2013 març 2013 febrer 2013 gener 2013 desembre 2012 novembre 2012 octubre 2012 setembre 2012 agost 2012 juliol 2012 juny 2012 maig 2012 abril 2012 març 2012 febrer 2012 gener 2012 desembre 2011 novembre 2011 octubre 2011 setembre 2011 agost 2011 juliol 2011 juny 2011 maig 2011 abril 2011 març 2011 febrer 2011 gener 2011 desembre 2010 novembre 2010 octubre 2010 setembre 2010 agost 2010 juliol 2010 juny 2010 maig 2010 abril 2010 març 2010 gener 2010 novembre 2009 setembre 2009 juny 2009 maig 2009 abril 2009 febrer 2009


Aviba insta el Ministeri de Foment perquè resolgui amb celeritat l'OSP entre Menorca i Madrid\nEl president d'Aviba a Menorca, Lorenzo Pons, ha demanat que la nova OSP es prolongui fins a l'abril de 2020\n2 min. Maó 08/10/2018 12:17\n651x366 La reivindicació de l'Agrupació d'Agències de Viatge coincideix amb la demanda de la societat menorquina, que reclama mesures urgents per garantir la ruta. / ARA BALEARS La reivindicació de l'Agrupació d'Agències de Viatge coincideix amb la demanda de la societat menorquina, que reclama mesures urgents per garantir la ruta. / ARA BALEARS\nL'Agrupació Empresarial d'Agències de Viatges de Balears (Aviba) ha demanat al Govern espanyol que resolgui amb urgència i celeritat l'OSP Menorca-Madrid. Cal recordar que en aquests moments la ruta s'opera amb provisionalitat mentre el Ministeri de Foment no treu a concurs el nou procés amb la inclusió de les demandes del Govern balear que haurien de figurar en el plec de condicions. El president d'Aviba a Menorca, Lorenzo Pons, ha demanat que la nova OSP es prolongui fins a l'abril de 2020. Pons considera que "no podem estar cada quatre mesos davant una situació d'absoluta indefensió respecte a la resta de ciutadans de l'Estat a causa de la falta de connectivitat aèria".\nLorenzo Pons ha insistit en el greuge que suposa aquesta situació per als menorquins i ha assenyalat que la manca de decisió de l'executiu de Pedro Sánchez genera "un descens de turistes i que l'economia insular disminueixi". D'altra banda, el responsable a Menorca d'Aviba ha recordat que la falta de planificació de Foment afecta diversos sectors de la societat com estudiants, empresaris i turistes. Per tot plegat, Pons ha pronosticat un encariment dels preus, a mesura que avancin les setmanes, per viatjar a Madrid.\nD'altra banda, qui també s'ha pronunciat és el diputat autonòmic del PSIB-PSOE, Damià Borràs. L'exconseller insular de Mobilitat "entén" les reivindicacions d'Aviba però demana "paciència", ja que l'OSP es troba en fase de tramitació i el govern espanyol inclourà en el plec de condicions les peticions del Govern balear per tal de millorar les prestacions del servei. En qualsevol cas, Damià Borràs també ha recordat a l'executiu socialista que no ha "d'adormir-se".


Anglès per empreses del segle XXI\nTeacher Collective és un col·lectiu de professors diplomats, apassionats pel seu treball i amb anys d’experiència professional.\nA Teacher Collective oferim classes per a empreses, cursos de preparació per a exàmens oficials, tallers d’estiu i d’immersió lingüística.\nEl professor és el factor principal en la comprensió i motivació dels estudiants. A Teacher Collective, l’equip docent és el capital humà de l’empresa.\nT’ajudarem a agafar fluïdesa perquè et comuniquis amb seguretat tant en situacions professionals com informals. Ens adaptem a la teva agenda amb classes presencials, telefòniques o aula virtual.\nCertificats com IELTS, TOEFL, FCE, CAE, CPE…són la carta de presentació per demostrar el teu nivell d’anglès.\nPrepara’t amb nosaltres i et donarem les eines per presentar-te a l’examen amb seguretat i aconseguir uns bons resultats.\nCursos intensius a Girona\nNo necessites agafar un avió per practicar tot el dia l’anglès! Passa uns dies de tranquil·litat en una zona verda i bonica de Girona mentre aprens anglès amb en Peter i la seva família.\nEls nostres professors tenen estudis superiors, anys d’experiència professional i passió per l’ensenyança.\nEdwin TooneProfessor d'anglès\nEdwin porta més de 14 anys com a professor d’anglès per a grups d’empresa i sap com ajudar-te a millorar la teva comunicació en el sector internacional. La seva altra professió és la fotografia i la seva companyia de viatge, la bicicleta.\nAndrew SzwejkowskiProfessor d'anglès\nEn els últims 11 anys, Andy ha estat professor en quatre països diferents. Aquestes experiències li han permès comprendre la influència que pot tenir la llengua materna a l’hora d’aprendre una nova llengua. A més de parlar diversos idiomes, Andy s’expressa amb l’harmònica en una banda de folk-rock.\nPeter GardinerProfessor d'anglès\nPeter ha administrat una acadèmica d’anglès més de 15 anys però mai ha deixat de donar classes. En el seu temps lliure li encanta rodar per les pistes de muntanya de Girona amb la seva bicicleta.\nMark SkinnerProfessor d'anglès\nMark té una llarga experiència com a professor, examinador i cap d’estudis a Europa i sud-est asiàtic. Les seves grans passions són la moto, el seu gos i la teva pronunciació.\nAnna MolinsProfessora d'espanyol i català\nAnna és professora d’espanyol i català. En els últims 15 anys ha participat en la gestió i traducció de projectes educatius a Catalunya, França i Alemanya. Allà on va porta la seva guitarra per cantar en francès, alemany o anglès.\nTots els nostres professors\nEts bon professor?


Els que pertanyem a una escola de bàsquet i a un club menut, sabem que estem destinats a sofrir circumstàncies com la que s'ha donat aquesta setmana en la nostra Escola Municipal de Bàsquet. Eres conscient que sempre tornarà a passar, però mai no acabes d'acostumar-te.\nLa història es repeteix una vegada més, el peix gran que es menja al més menut, però amb l'excepció que eixe peix ja no és tan gran, és amb prou faenes una sardineta, restes d'un passat que va intentar ser gloriós però que mai va arribar a la plenitud, i que ara es troba en les seues hores més baixes.\nAquest club es tracta del Dénia Bàsquet.\nEl seu coordinador, Manolo Viciano Aguirre, és molt conegut arran de la nostra comarca, on temporada rere temporada capta jugadors de diferents equips per a la seua causa, aprofitant-se del treball dels demés, del treball que no ha estat capaç d'aconseguir en el seu club amb molt més presupost i medis que la resta, i aquesta temporada ens ha tocat a nosaltres, igual que a Xàbia o a Ondara. Des de la temporada anterior, s'ha dedicat a convèncer als nostres millors jugadors cadets per a benefici propi, i ho ha fet de la forma més fàcil i poc professional possible, dirigint-se directament als jugadors. No parla amb els responsables de les escoles o amb els seus pares, no, parla amb uns joves de catorze anys molt manipulables i als que resulta fàcil omplir el cap de pardalets.\nAquest fet comporta unes repercussions molt negatives per a la nostra Escola i més a llarg termini per al Club Bàsquet Benissa. En primer lloc, l'equip cadet masculí ha quedat totalment desmembrat davant la pèrdua de tres jugadors, la qual cosa provoca que només queden cinc jugadors disponibles i la impossibilitat de fer l'equip i continuar en categoria IR Zonal, mentre a Dénia comptaran amb dos equips cadets. A mitjà termini, s'esfuma la possibilitat de contar les properes temporades amb un equip júnior que permeta al sènior poder estar en la categoria que mereix, Preferent. Curiosament, eixa és la categoria on es troba l'equip sènior del Dénia, que malgrat haver descendit la darrera temporada a Primera Zonal on possiblement ens haguérem vist les cares, es manté en ella després d'haver-li atorgat la Federació una plaça.\nManolo juga a una cosa diferent que la resta, es creu superior i amb tot el dret d'aprofitar-se del treball alié. No és capaç de fer en Dénia la tasca que fem en poblacions molt més menudes. Menysprea la Lliga Comarcal, assolida amb l'esforç de tothom i exemple de gestió durant molts anys, però se n'aprofita d'ella captant jugadors i ocasionant-li un debilitament continu.\nAmb ganes de treballar, humilitat i respecte cap als demés, tot arriba. Ahi tenim l'exemple del Joventut Xàbia, amb el major nombre de llicències i equips de la comarca, i amb un equip sènior format amb gent de la casa assolint la seua plaça en categoria Autonòmica des de fa moltes temporades. Tot un exemple d'esplèndida gestió.\nEn la vida has de vorer per on camines, perquè potser que xafes algú. A nosaltres se'ns ha faltat al respecte, ens han privat de l'oportunitat de créixer, d'il·lusionar-nos, i tot per l'ambició i egoisme d'una persona. Les teues paraules ja no me les crec Manolo. M'havien advertit sobre els teus mètodes, però vaig preferir confiar amb tu, m'agrada donar oportunitats a la gent, potser siga un defecte, però ara veig que realment eres així, un hipòcrita que només mira per ell. Les teues paraules guarda-te-les per a un altre, jo ja no me les crec.\nAra és temps de reinventar-se de nou, de seguir treballant com hem fet sempre, i sense oblidar mai el que som: una escola de bàsquet. Sabeu que la meua implicació és total, que sempre estaré quan faça falta. Sempre estaré al costat dels que creuen en el seu equip, en la nostra filosofia i manera de fer les coses, en la nostra escola i en el nostre club; i aquesta temporada, permeteu-me que siga així, estaré al costat especialment de Juancar, Augusto, Alfred, Almilkar i Javi, els jugadors que es van sacrificar jugant en una categoria que no els pertocava per a que els seus companys pugueren fer-ho i ara s'han quedat sense equip. Toca implicar-se més que mai, que ho fem tots els que formem part d'aquest bonic projecte que mai ningú ens tombarà.\nEntrenador de l'Escola Municipal de Bàsquet de Benissa i del Club Bàsquet Benissa\nJ.F. 31 d’agost de 2011, a les 17:34\nLa veritat es que et dona molta impotencia que els de sempre s'emporten als teus millors jugadors. Molts anims i a seguir traent bons jugadors.\nSempre, foça BENISSA!!!\nAnònim 9 de setembre de 2011, a les 0:44\nAla va, se n'han anat per a millorar


Revisió del 14:37, 1 març 2021\nRevisió del 16:23, 27 des 2020 (modifica)\nRevisió del 14:37, 1 març 2021 (modifica) (desfés)\nLa tomba es va obrir i tancar diverses vegades abans no la descobrís l'[[arqueòleg]] londinenc James Burton, que s'hi va interessar en veure el nom de Ramsès inscrit a l'entrada. En va excavar sis de les cambres subterrànies, però, en no trobar res d'interès, la va abandonar. [[Howard Carter]] també va tenir l'oportunitat d'excavar-la el 1902, quan treballava per a [[Theodore Davis]], però al final només la va fer servir d'abocador. La localització de la tomba es va perdre fins al 1987, quan l'equip encarregat del ''[[Theban Mapping Project]]'', també conegut amb les sigles ''TMP'', la va desenterrar; les autoritats egípcies els havien demanat d'ampliar l'entrada a la vall dels Reis per facilitar l'accés als turistes. La tomba quedava amagada per les paradetes dels venedors de records locals.\nL'equip del ''TMP'' sabia, pels escrits de Burton, que la tomba havia d'estar per allà i van voler trobar-la per protegir-la de la destrucció causada per les obres. Segons els seus propis articles, escrits i "informes dels progressos", del 1987 al 1994, l'equip de Kent Weeks i la seva dona, la desapareguda Susan Howe Weeks, no es van imaginar mai què hi havia sota tota aquella runa. Aquells anys van excavar i apuntalar les dues sales principals properes a l'entrada, unes grans sales plenes de columnes; van desenterrar diversos objectes i van netejar els frescos. Les inscripcions parlaven d'alguns dels fills de Ramsès el Gran; els egiptòlegs van deduir que es tractava d'un mausoleu familiar. A partir de l'any següent, el 1988, com que la tercera sala gran estava molt inestable, van decidir provar sort en una porta segellada que semblava una sortida de la sala, al fons. Van desmuntar una porta segellada que els barrava el pas i van trobar un passadís mig ensorrat que duia a una xarxa de corredors en forma de "T" i que conduïa a 67 cambres més petites, amb restes de pintures i relleus, a les quals ningú no havia accedit durant més de 3.000 anys.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/26512282»


Ja som a 4t :) | Pàgina 2\nTasques de la setmana del 20 d’abril\nA continuació trobareu la planificació de tasques per aquesta setmana. Us recordem que les tasques ja es faran mitjançant el Classroom de Google. Aquest és un document auxiliar; romandrà al bloc per si algú tingués algun problema per accedir-hi.\nPublicat a MEDI\nUs deixo un petit horari de tasques per fer durant la setmana. És important no perdre el ritme i encara que no es pot ampliar els contenguts, s’ha de treballar el què sabem per no deixar-ho escapar. És per això que us recomanem fer les feines intercalant amb hores de descans i esbarjo. A internet hi moltes pàgines on trobareu qualsevol cosa que vulgueu treballar o millorar, sigui en matemàtiques, medi o català. Aquell o aquella que li hagi costat entendre algun contingut pot aprofitar per treballar-lo una mica més i així acabar-lo d’entendre. També us recomano mirar documentals!!! Us anirem penjant pàgines que creiem interessants. Us enviem una molt forta abraçada i ànims que tot passarà!!!! Us trobem a faltar.\nTambé si algú està inspirat i vol enviar un vídeo recitant un poema o representant alguna cosa el poden enviar i el penjarem al bloc. Fins aviat!!!\nWEBQUEST DEL SISTEMA IMMUNITARI (solucionari)\nRESPOSTES WEBQUEST SISTEMA IMMUNITARI\nUs deixem la revista Tatano que té propostes molt bones per treballar amb els nens.\nWEBQUEST DEL SISTEMA IMMUNITARI\nHola, famílies! Aquí us deixem una nova WebQuest per treballar aspectes com el sistema immunitari, les infeccions, els virus, els bacteris, les vacunes, etc.\nWebQuest: el sistema immunitari (cliqueu per descarregar).\nCatalà. Recomanacions. Fitxa separació sil·làbica, síl·laba tònica, accentuació.\nHola, famílies i alumnes! Us deixem algunes recomanacions per anar treballant aquests dies, pel que fa llengua catalana.\nÉs recomanable llegir cada dia, al menys, mitja horeta d’un llibre o còmic que ells i elles hagin triat. També és recomanable que vagin escrivint: potser un petit diari, un recull del que han fet cada dia, un llistat de coses que els agradaria (i podrien) fer durant aquests dies, pot ser un recull de receptes si han aprofitat per aprendre a cuinar, escriure petits contes o poemes…\nA més a més, els de 4t A també han de fer uns textos del llibre de lectures Balena Blanca: textos número 4, 6, 7, 11 i 12, amb les seves activitats.\nTambé disposeu d’una fitxa, en format PDF, amb unes activitats i informació resumida per treballar la separació sil·làbica, la síl·laba tònica i les regles d’accentuació.j\nA continuació, podeu descarregar la fitxa-solucionari perquè pugueu auto-corregir-la:\nRecursos i fitxes de matemàtiques\nHola, famílies! Us deixem enllaços amb molt de material per treballar els continguts de matemàtiques vists a classe i un fum de problemes. La idea no és tant fer-ho intensament, com anar fent una mica cada dia, per no perdre la mecànica i els hàbits.\nCaldria, també, que cada dia vagin fent unes poques operacions de cada tipus.\nPer exemple, una bona rutina diària podria ser, de dilluns a divendres:\n-3 sumes, 3 restes portant-ne, 3 multiplicacions i 3 divisions de dues xifres.\n-1 o 2 fitxes de reforç\n-3 problemes matemàtics\nFITXES D’OPERACIONS I PROBLEMES MATEMÀTICS (està molt bé, podeu buscar fàcilment, per l’índex, allò que voleu treballar)\nFITXES PER REFORÇAR EL QUE HEM VIST A LA CLASSE (està SÚPER BÉ, perquè hi ha TOT el que hem treballat i treballarem; fins la fitxa 30 poden fer!)\nPublicat a MATES\nVoleu practicar l’origami durant aquests dies? Hi ha coses molt xules (i complicades) que es poden fer? T’atreveixes?\nD’on ve i què és l’origami? (vídeo)\nEn aquest enllaç de Youtube, hi trobareu moltes propostes:


Estovalles a quadres: Croissants de mantega\nPublicat per Neus Garcia a 22:06\nGemma 21 de novembre de 2011, a les 11:12\nuau, t'han quedat genials! I això que fer croissants és de les coses més difícils que hi ha a la pastisseria!!!!\nNeus Garcia 21 de novembre de 2011, a les 12:56\nA tu segur que et quedarien de cine, perquè ets tota una crack! Realment la massa no és difícil però si molt delicada. Tot i això, val la pena fer-los perquè queden tupidets per dins i amb un extraordinari gust a mantega! mmmmm


Sant Jordi torna a situar la novel·la en els primers llocs dels llibres més venuts - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSant Jordi torna a situar la novel·la en els primers llocs dels llibres més venuts\nRafel Nadal és el cap de cartell a les comarques centrals en una jornada on es 'cola' la manresana Imma Cortina en el rànquing\nsusana paz 24.04.2019 | 00:56\nLa literatura va tornar al Sant Jordi. No és que n'hagués marxat mai, però si bé l'any passat els llibre relacionats amb el procés van copar, sumant-los i amb permís de Martí Gironell, els primers llocs del rànquing, enguany, a la Catalunya Central, els títols capdavanters van tornar a ser novel·les, amb El fill de l'italià del gironí Rafel Nadal sense discussió com a cap de cartell. I una història manresana, La cuinera del senyors, de la bagenca Imma Cortina, editat per la berguedana L'Albí, es va colar entre els més venuts a Manresa i a Berga... però, també, entre la llista dels més demanats perquè, o bé es van esgotar massa ràpid o bé a les parades no en van arribar prou exemplars. Esgotadíssim, per cert, el llibre Los secretos de Youtube, de Thgrefg, el més venut al país en l'apartat d'infantils i juvenils en castellà.\nNadal i Cortina a banda, aquestes comarques van apostar, majoritàriament, pels títols que ahir van tenir més requesta arreu del país: El fibló, de Sílvia Soler, i Digues un desig, de Jordi Cabré. I els llibres polítics, perquè a ningú no li quedi cap dubte, van mantenir la tibada però menys del que alguns llibreters haurien apostat a la prèvia, com Jaume Escrigas, del 2 de Piques. Malgrat tot, Contes des de la presó, d'Oriol Junqueras i Neus Bramona, i Tres dies a la presó, de Jordi Cuixart i Gemma Nierga, es van situar en llocs d'honor. ... Y ahí lo dejo. Crónica de un proceso, de Gonzalo Boye, que avui el presenta a Manresa, a la Plana de l'Om, va tenir, a Manresa, un recorregut desigual: esgotat en llibreries com la Parcir, i amb un bon feix a la Rubiralta.\nEl dia es llevava amb pluja i cel encapotat a Manresa, i tot i que els llibreters van mirar sovint al cel al llarg de la jornada, la diada acabava amb la sensació d'haver viscut un bon Sant Jordi, similar en vendes al de l'any passat. I amb un ambient, com sempre, «excel·lent», en paraules de Cristina Blesa, de la llibreria Rubiralta. Antoni Daura, de la Parcir, explicava que en temps de crisi «Sant Jordi sempre és un èxit» i des de l'any passat, passades les hores més magres, es notava una lleugera alegria a l'hora de comprar (més) llibres el 23 d'abril. Blesa remarcava les compres que ara ja feien nens i nenes de les escoles («ells mateixos remenen i trien») en una jornada en què els llibreters no es cansen d'«aconsellar».\nAhir, la llibreria Papasseit va dividir en tres les seves parades. Al carrer Barcelona, on té la botiga, i dues al Passeig, al primer i al segon tram. Al primer, el llibre infantil, explicava Anna Roca, «amb una tria molt seleccionada», va tenir una gran «resposta». Al llarg del dia, els llibres de la Papasseit van conviure amb la música del duet bagenc Petit & Nuna. I, en el segon tram, dedicat íntegrament a la segona mà, es van esgotar els Mortadelo y Filemón. Era la parada per demanar l'introbable com, per exemple, explicava Albert Blaya, un llibre de cuina mediterrània editat a la dècada dels setanta...\nQui aquest any no va tenir parada al Passeig va ser la històrica llibreria Roca de Manresa, que únicament va servir l'oferta literària al carrer de Sant Miquel, on té l'establiment. Una manera, explicava Maria Alba Serra, de fer «barri» al centre històric, acompanyada de les parades del Mercat de les Lletres. Com sempre, els llibres infantils –sovint els oblidats en el rànquing– van ser l'estrella de la jornada. A la llibreria Sobrerroca van fer una aposta centrada en el gènere amb històries d'«heroïnes», remarcava Sílvia Gratacòs, que, sovint, «agrada més als pares que als fills». Però ahir era el dia que, al costat d'Albert Espinosa, qualsevol passejant podia trobar El setter inglés, Las Inmaculadas de Murillo i la Biblioteca Jóvenes Castores. Només calia remenar.\nEls escriptors omplen d'històries personals i dedicatòries les parades del Passeig. Cultures


Veterans som tots!: Els turrons han passat factura!\nEls turrons han pesat molt en el partit d'avui! Sense que serveixi d'excusa a la victòria merescuda del CT Barcino, ja que han sabut jugar millor el partit, les festes de Nadal no ens han sentat bé i hem encaixat una nova derrota, per 3 a 1, que ens allunya de les possibilitats d'ascens. Queda molta lliga i partits difícils per tothom, però aquesta derrota ens ha sabut molt de greu, tot i que sabíem que el partit d'avui era trampa i seria difícil.\nPel CT Barcino han jugat Óscar Casanovas (porter), Àlex Costa, J.Fabian Vidal, David Vilaño, Miguel Gudin, Edgar López i Jordi Poblet.\nPel Vallès Calafell CP han jugat Josep Maria Hernàndez (porter), "Canyi", Ferré, Luna, Epi (cinc inicial), "Cachi", "Tututs", "McGregor" i David "Tutus" (porter).\nA la banqueta, ben abrigats, han pogut gaudir d'una primera part molt disputada entre els dos equips i amb molt de respecte pel rival. Tant ha estat així que, en els primers 25 minuts de joc, no hi han hagut gols per cap banda. Molt bona defensa per part dels dos equips i els porters parant molt.\nEl CT Barcino atacava força la porteria del Vallès Calafell CP, ben defensada per Hernàndez. El porter del Barcino, Òscar Casanovas, ha fet un excel·lent partit.\nEls atacs del Vallès Calafell CP han estat de tot tipus. A la primera part, hi han hagut forces contracops per les dues bandes. Però els porters i les defenses serioses han impedit que es mogués el marcador.\nTot i el resultat de 0-0 no ha estat una primera part aburrida. Hi ha hagut forces jugades d'atac, però ha mancat precisió en els últims metres.\nLes dificultats que sabíem que tindríem es feien evidents. El Barcino és un bon equip i estava molt motivat per guanyar-nos. El Vallès Calafell CP ha demostrat que, un cop més, en pistes petites i en pistes molt grans no s'hi troba a gust.\nJordi Poblet, que havia jugat al CE Vendrell, s'ha retrobat amb vells amics sobre la pista i a la banqueta. Ha estat un dels jugadors que ha donat més equilibri al seu equip, demostrant la seva experiència als 52 anys.\nEls canvis han mantingut el ritme imposat pels titulars, avui, i no s'han notat les rotacions, ja que tothom estava molt posat en el partit. Molt concentrats en defensa i seriosos, però desencertats en atac.\nEl "Cachi", poc a poc, està agafant la forma i pot ser un bon reforç per la segona part de la temporada. Se'l nota més participatiu i més encertat. Si aconseguim que recuperi el seu to, serà un jugador valuós pels propers partits.\nEl quadre del Vallès Calafell CP ha estat inexpugnable pel CT Barcino en la primera part. Ben posicionats, els jugadors del Vallès Calafell CP no han patit massa en defensa, tot i els contracops i atacs del CT Barcino.\nEpi, cansat, es mostrava content per la seriositat i rigor amb que l'equip s'ha près el partit d'avui.\nEl Vallès Calafell CP molt erràtic en les passades, degut a l'aturada de Nadal, no era capaç de crear perill en les jugades d'atac. Només un tret al pal de Ramon Ferré, a punt de colar-se per l'escaire, ha estat la única ocasió de cert perill en atac.\nEl CT Barcino es mostrava perillós en el llençament de faltes, buscant el rebuig del porter i la manca de visió de la jugada provocada per la tanca defensiva al porter.\nAmb 0-0 al marcador, s'ha arribat a la mitja part de l'encontre. Tots satisfets, ja que el joc de l'equip ha estat bo en tot moment. Només ha mancat encert en atac.\nA la segona part, hem seguit jugant en quadre. El CT Barcino també. Però, amb una variant, que ha fet que arribés el primer gol als 10 minuts. El Vallès Calafell CP s'avançava 0-1 en el marcador.\nEn aquests moments, ens ha faltat veterania! El CT Barcino, molt més experimentat a jugar aquesta lliga que nosaltres, ha aprofitat les seves taules per empatar, d'un ràpid contracop de dos contra un.\nAmb l'empat en el marcador, el partit continuava sent molt emocionant. Però, el Vallès Calafell CP ha comès la desena falta (vuit, segons el nostre recompte particular). L'àrbitre del partit, Vicenç Clemente, ha pitat la corresponent falta directa que ha estat transformada en gol pel jugador del CT Barcino. David "Tutus", que celebrava el seu aniversari (36, per qui pensi malament!), no ha pogut evitar el gol.\nEl partit s'ha endurit. Els nervis han aflorat i el Vallès Calafell CP ha perdut els papers en alguna ocasió. Els dos equips reclamaven joc violent per part d'algun jugador, però cal dir que la sang no ha arribat al riu. Els jugadors del CT Barcino perdien temps i els del Vallès Calafell CP s'han deixat emportar per la inexperiència en partits d'aquest tipus. Ho reconeixem!\nLes discusions entre alguns jugadors s'han repetit i les faltes anaven caient. En una falta a la frontal de l'àrea, a 6 minuts del final, el CT Barcino ha fet el definitiu 3-1. "Tutus", el porter del Calafell, estava tapat i no ha vist el llençament del jugador del Barcino.\nCal dir que, a manca d'un minut, el CT Barcino ha arribat a les deu faltes. Luna ha picat la corresponent falta directa, però no ha fet gol. El porter del Barcino ha fet una bona aturada.\nAl final, 3-1. Bon partit per part dels dos equips, però amb els tres punts que s'han quedat a casa. Tot i que no ens hem recordat de fer la foto de grup habitual, cal dir que tots els jugadors s'han saludat i felicitat amb esportivitat al final del partit. Esperem poder fer la foto, quan ens visitin a la nostra pista.\nPublicado por Ramon Ferré en 4:16\nEtiquetas: Barcino, desplaçaments, partits\ncachi 10 de gener de 2012, a les 8:55\naparte de los turrones ,.........creo k tmb nos ha faltado más experencia como veteranos.... es nuestra primera temporada y esta clase de partidos nos ará más fuerte.\nRamon Ferré 10 de gener de 2012, a les 15:21\nEstoy deacuerdo Cachi!\nEstos partidos nos sirven de experiencia.\nTenemos que hacernos con la categoría.\nA parte, un poco de fondo físico no vendría mal.\nAnònim 10 de gener de 2012, a les 16:00\nCoincideixo amb el Ramon en que "una mica de fondo físic no vindria malament"!!!\nProposo buscar un altre dia per entrenar, bé sigui a pista o al gimnás o ... al Sa Caleta!!!\ncachi 10 de gener de 2012, a les 16:07\npues otro día de entreno x mi adelante.... propongo hacerlos los viernes , hay partidos del segundo equipo pero cada 15 dias (creo) se podria mirar y siendo viernes pues luego una copita al Sa Caleta!!! jejejeje....\nRamon Ferré 10 de gener de 2012, a les 16:19\n¡Ay, madre! Ya me veo corriendo paseo arriba, paseo abajo. Me parece bien cada 15 días los viernes. No tendremos entreno hasta después de jugar con el Montbui, a este ritmo.\nJavi 11 de gener de 2012, a les 9:44\nPor mi perfecto. Físicamente estamos fatal, y nunca viene mal un rato de pachanga...\nAnònim 11 de gener de 2012, a les 19:49\nEi nanos!!! A mi m' està be que us voleu posar en forma, però estaria be que ho fessiu després de jugar contra nosaltres, perque nosaltres ultimament ni entrenem... Nomes volía fer aquest apunt... Jjejejej\nRamon Ferré 11 de gener de 2012, a les 22:29\nOstres Jofre! Un entrenament no us ha de fer patir... no us hem pogut guanyar mai! hehehe.


Les paradetes, nadales, llums i productes regionals omplen places i carrers de moltes ciutats europees\nColmar, a l’Alsàcia, acull un dels mercats de Nadal més impressionants d’Europa / Foto de Manel Haro\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t02/12/2015\nAra que arriba Nadal, molts ens plantegem fer una escapadeta mirant de desconnectar de la nostra rutina o bé de connectar d’una manera diferent amb les tradicions d’aquesta època de l’any. Fent una barreja de les dues opcions, us volem proposar una llista de mercats i fires de Nadal que tenen lloc a diverses ciutats d’Europa, llocs que potser no heu considerat visitar per aquestes dates, però que alguns ofereixen escenaris de conte de fades. Les llums i les nadales van més enllà dels clàssics Londres i París, tot i que aquestes ciutats també hi són!\nColmar (França) / Text de Manel Haro\nÉs una de les joies de la corona, un paisatge que et deixa impressionat només arribar-hi. A l’Alsàcia celebren un dels millors mercats de Nadal d’Europa. La ciutat de Colmar està plena d’edificis gòtics, esglésies, restaurants i petites botigues encantadores. La construcció que més destaca és l’església de Saint-Matthieu, del segle XIII, imponent arquitectura que us deixarà fascinats. A diversos carrers i places de Colmar, entre el 20 de novembre i el 31 de desembre, trobareu desenes de paradetes de menjar típic alsacià, complements, roba, art, artesania, objectes de decoració i fins i tot atraccions per als més petits. Per molt de fred que faci (i en fa molt!), val la pena degustar una de les salsitxes amb mostassa de Dijon a peu de carrer. La podeu menjar entre el pa o bé acompanyada amb patates, verdures o una pasta que et fa embogir. Per beure, cervesa, aigua o un got de vi calent. Podreu passejar també per racons que no oblidareu, com Le petit venise. Un avís: els restaurants del centre de Colmar no són econòmics, hi ha menús per uns trenta euros. Però de cafeteries on prendre cafè o té i un bon tros de pastís n’hi ha de tots els preus i de ben bones! Si aneu amb temps, podeu mirar la pàgina web del mercat de Nadal, perquè a banda de les paradetes, també s’organitzen diverses activitats, moltes d’elles gratuïtes. Per arribar des de Catalunya, el millor és aterrar a l’aeroport de Basilea (Suïssa) i des d’allà, agafar un bus cap al centre de la ciutat. / www.noel-colmar.com\nEguisheim (França) / Text de Manel Haro\nSi Colmar és un somni, no ho és menys Eguisheim, també a l’Alsàcia i a uns vuit quilòmetres de distància de Colmar. Si teniu dies suficients, val la pena que visiteu aquests dos llocs. Eguisheim és un petit poble d’una bellesa tan meravellosa, que ha estat inclòs en la llista de “Les plus beaux villages de France”. Els carrers del centre són circulars: si agafeu qualsevol carrer a l’esquerra, acabareu sortint per la dreta. Diguem que és com quan tires una pedra al mar i al voltant es van creant cercles cada cop més grans. Al desembre hi fa un fred bestial i hi neva, però quan no podeu aguantar les baixes temperatures, podeu entrar en alguns dels restaurants a fer un àpat, tot i que és recomanable reservar abans, perquè s’omplen. Els preus dels dinars i sopars ronden els 30 euros i l’oferta de restaurants és més petita que la de Colmar, així que toca adaptar-se o bé (si aneu amb pressupost ajustat) comprar a la botiga de queviures de la plaça i menjar a l’habitació de l’hotel (tots ho hem fet alguna vegada!). A Eguisheim hi ha menys paradetes, només unes poques, però són suficient per donar un ambient nadalenc i de conte de fades a un poble que tot l’any és fascinant. Si ho mireu amb temps, podeu programar alguna activitat gratuïta (el mercat es fa entre el 21 i el 30 de novembre), com per exemple un circuit nocturn pel poble on s’expliquen llegendes i antigues històries reals (en francès, és clar!). Per arribar podeu agafar un autobús des de Colmar (vigileu abans els horaris) o bé un taxi des del mateix lloc (que us valdrà uns 25-28 euros). / www.ot-eguisheim.fr\nTallín (Estònia) / Text de Manel Haro\nSi us agrada passar fred de debò, una bona opció pot ser el mercat de Nadal de Tallin, la capital d’Estònia. El centre és una passada, envoltat de muralles medievals, carrerons i una plaça espectacular custodiada per l’edifici de l’ajuntament. En aquesta mateixa plaça és on se celebra el mercat de Nadal entre el 20 de novembre i el 8 de gener, on podeu comprar roba, complements, artesania i menjar, entre altres coses. També podeu gaudir de les diverses activitats que s’organitzen, com cant de nadales, ball de grups folklòrics, l’arribada de Santa Claus, diverses performances i música amb DJ per cap d’any, Si hi aneu, no us podeu perdre el restaurant medieval Olde Hansa que hi ha a la mateixa plaça. És probable que al voltant veieu paradetes de dolços que serveixen com a reclam per acabar fent un bon àpat al restaurant. Podreu tastar cerveses de producció pròpia (i que bones!), diverses carns de caça (fins i tot d’ós) i condiments amb aromes que us delectaran. I ja que parlem de menjar, en un raconet de l’edifici de l’ajuntament hi ha una petita botigueta on serveixen unes sopes espectaculars. / www.christmasmarket.ee\nPraga (República Txeca) / Text de Manel Haro\nQui hagi visitat Praga, ja sap que les paraules no són suficients per descriure la bellesa de la capital de la República Txeca. Podríem escriure línies i línies de les joies del patrimoni de la ciutat de Franz Kafka, però toca parlar del seu mercat de Nadal, que se celebra entre el 28 de novembre i el 6 de gener. En comparació amb altres que es fan a Europa, aquest no és el millor si valorem el mercat en si. Però el paisatge que l’envolta és tan espectacular, que bé val una visita nadalenca. Trobareu paradetes en les quals podreu veure com es cuina el menjar tradicional txec a banda de degustar-lo, beureu cervesa local com la Pilsner Urquell i el clàssic vi calent (que podreu acompanyar amb els dolços trdelník, una deliciosa massa cilíndrica molt ensucrada que us encantarà). Tindreu molta decoració nadalenca, un arbre de Nadal enorme que juntament amb les paradetes, seran una explosió de llum i colors. Podreu comprar objectes de tot tipus, especialment souvenirs i fins i tot podreu veure alguna mostra de feines artesanals (recordo un ferreter treballant amb ferro ardent). S’ha de visitar Praga, tot l’any, però especialment a l’hivern encara que faci molt fred. I recordeu que la ciutat té una magnífica oferta d’espectacles i activitats culturals, com concerts de música clàssica, òpera, titelles i moltíssimes més coses que poden fer d’aquesta visita nadalenca una experiència inoblidable. / www.pragueexperience.com\nCracòvia (Polònia) / Text de Manel Haro\nImpossible parlar de mercats de Nadal a Europa i no parar especial atenció al de Cracòvia. Per si no ho sabeu, la plaça Rynek Glówny del centre de la ciutat (la plaça del Mercat) té uns 40.000 metres quadrats i és, per tant, la plaça medieval més gran d’Europa (també és una de les places més grans del món). Just al centre hi ha el mercat, dintre del qual teniu durant tot l’any diverses parades on comprar souvenirs. Més enllà de què vulgueu comprar o no, val la pena entrar-hi, com també a l’antic ajuntament, i a la basílica de Santa Maria. Entre el 27 de novembre i el 26 de desembre aproximadament, al mig d’aquesta plaça tan impressionant trobareu paradetes nadalenques de tot tipus d’objectes com complements, artesania, roba, curiositats i souvenirs. Però cal destacar la bona olor que fa per tot arreu, aromes que surten de les grans paelles de les parades de menjar i beure. Allà també podreu veure vi calent, però els rostits, les patates, les verdures, els dolços diversos, les salsitxes, les sopes i cremes… us faran tornar a casa amb algun quilo de més. Aquest mercat té un valor afegit, i és que compta amb un escenari on se celebren activitats diverses, com petits concerts. Podreu, per exemple, omplir la panxa, fer compres i escoltar un cor de nens cantant nadales. Si sou compradors compulsius, aneu amb compte, que Cracòvia és encara una ciutat força assequible per a les nostres butxaques i l’extraordinari ambient nadalenc de carrers i botigues pot fer que us deixeu uns quants euros. No oblidareu aquesta experiència en tota la vida, creieu-nos!\nPoznan (Polònia) / Text de Manel Haro\nSi ja heu visitat el mercat de Nadal de Cracòvia, però el cos us demana un altre mercat de Polònia, us proposem el de Poznan, una de les ciutats més antigues del país. La plaça del centre (Stary Rynek) és considerablement més petita que la de Cracòvia, però també té un encant especial (segur que no deixeu de fer fotos als edificis de colors que hi trobareu i al rellotge de l’ajuntament que ofereix espectacles quan toquen les dotze del migdia). La fira de Nadal comença el 30 de novembre amb la posada en marxa del pessebre. El que teniu a les paradetes és, més o menys, el mateix que en altres mercats (productes i artesania regionals, souvenirs, complements…), però també podreu atipar-vos amb les carns, els dolços, les cerveses i les begudes calentes (el clàssic vi calent, aquí també!) i tot el que ofereixen les parades del mercat. Normalment, en una de les parades serveixen un té en tasses especialment dissenyades per al mercat que us podreu quedar per preus baixíssims. La màgia del mercat de Nadal de Poznan té un encant especial perquè podreu veure les escultures de gel que es fan per al festival internacional que organitza la ciutat. Val la pena que li doneu una oportunitat a Poznan, una ciutat econòmica, preciosa i que es pot recórrer en pocs dies. I, si teniu temps, sempre podeu arribar a Poznan i tornar des de Wrocław. Un dos per un molt, molt interessant!\nParís (França) / Text de David Muñoz\nAlguns diran que, aquest any, el marché de Noël de París ha perdut força; no per manca de decoració sinó per l’ambient de tristesa que es respira als carrers de la capital francesa. Els llums que il·luminen els Camps Elisis, tan esperats per la mainada, aquesta vegada sembla que no tenen la mateixa potència. Després dels atemptats del passat 13 de novembre, la ciutat intenta aixecar el cap i seguir amb les celebracions i els actes públics que marca el calendari. Per això, no hi ha millor forma de recuperar la rutina que visitar el mercat de Nadal en família o amb els amics. Començant des de la Plaça de la Concòrdia i pujant fins arribar al nucli comercial dels Camps Elisis, un pot trobar tot tipus d’objectes decoratius, llums, joguines i, fins i tot, restaurants de menjar regional (de dubtosa qualitat). Possiblement, aquest no sigui el mercat nadalenc més complet d’Europa, ni tampoc el més gran. No té l’encant dels mercats artesanals d’altres ciutats. Però hi ha una cosa que és difícil de superar: el paisatge urbà, l’entorn. Els edificis que et saluden a banda i banda de la gran avinguda. La immensa nòria que atrau turistes i autòctons. Els arbres. El tràfec dels cotxes. L’anar i venir de persones carregades de bosses. I sobretot, ben lluny, majestuosa, la Torre Eiffel. La vida continua. / www.parisinfo.com\nLondres (Regne Unit) / Text de Joanma Tena\nCada Nadal, part de les 140 hectàrees que constitueixen el famós Hyde Park de Londres són substituïdes pel sempre molt freqüentat Winter Wonderland. Des del 20 de novembre fins al 6 de gener, adults i nens poden gaudir, a un preu bastant alt, tot sigui dit, de desenes d’atraccions, entre les quals destaquen una pista de patinatge sobre gel, un circ i una espectacular sínia gegant. Personalment, recomano provar una de les cases del terror que hi ha a l’avinguda principal del parc, ja que no donen por però les rialles, sobretot si es va amb amics, estan garantides. A més, el Winter Wonderland acull el Mercat Tradicional de Nadal d’Alemanya (Traditional German Christmas Market), on els visitants poden comprar o observar objectes típics del Nadal alemany i fins i tot degustar menjars tradicionals del país com el vi calent (Glühwein) o les típiques salsitxes Bratwurst en les desenes de xalets de fusta repartits per tot el parc, que està tan exageradament il·luminat que es pot veure des de diversos punts de la ciutat. Tot això acompanyat de música nadalenca a tot volum i moltes altres curiositats com un arbre xerraire que parla amb el públic o el cap d’un ren que canta la popular Let it snow mentre els visitants, divertits i curiosos, es fan selfies amb ell i graven vídeos de la seva actuació. Molt recomanable, per això, reservar hora si un vol patinar sobre gel, ja que la pista sempre està plena i l’afluència de gent ha hagut de ser controlada per horaris sota reserva prèvia. / www.hydeparkwinterwonderland.com\nRoma (Itàlia) / Text de Nicola di Padova\nAmb l’arribada del Nadal, Roma entra en una atmosfera màgica de colors, llums i nadales. El cor del Nadal romà és el mercat històric de la Piazza Navona, la famosa plaça del centre de la ciutat que acull meravelloses escultures i arquitectura com la Fontana dei Quattro Fiumi de Bernini i l’església de Sant’Agnese in Agone. Des del 8 de desembre, dia de la Immaculada Concepció, la Piazza Navona s’omple de parades de temàtica nadalenca dedicades sobretot a l’Epifania. El personatge de la velleta que regala mitjons plens de dolços als nois i noies que s’han portat bé i carbó als més entremaliats és molt estimat entre els romans, i de fet, si podeu, no us podeu perdre la seva arribada sobre una escombra, la nit del 5 al 6 de gener, al centre de la plaça, envoltada d’una follia d’alegria del petits i grans que l’esperen des de força estona abans. Després de la seva cancel·lació l’any 2014, aquest mercat torna a la Piazza Navona després de l’aprovació d’una nova ordenança municipal que restitueix l’ordre i l’organització de l’esdeveniment, que en els darrers anys, a causa de la invasió dels venedors ambulants, havia perdut part de la seva màgia. Aquest hivern, més que mai, Roma serà un bon destí de Nadal.\nColmarCracòviaDavid MuñozEguisheimEstòniaFrançaItàliaLondresManel HaroNadalNicola di PadovaParísPolòniaPoznanPragaRegne UnitRepública TxecaRomaTallínviatges\nPatricia Tena. Barcelona “Compte que enganxa!”. És l’avís que dóna Elena Roche, una de les scraperes més conegudes d’Espanya, en les primeres pàgines del seu llibre Scrapbooking (Oberon)....


Sant Llorenç-Obac - Els mamífers de la Vall d'Horta - Detall agenda - Agenda\nDescripció:L'Israel Estopà, biòleg, ens ensenyarà a identificar les pistes que deixen uns dels animals més amagadissos de la Vall d'Horta: els mamífers. Aprendrem a trobar els rastres que deixen espècies com la geneta, la fagina, l'esquirol, la guineu o el senglar. Tindrem també la oportunitat de conèixer i provar una tècnica usada per detectar aquests animals durant la nit: el fototrampeig. A veure quins aconseguim enxampar!\nCategories: Itineraris guiats, Sant Llorenç-Obac, Biodiversitat, fauna, vertebrats, mamífers,


Redacció | dimecres, 18 d'abril del 2012, a les 21.07\nSegons els sindicats, en tres mesos hi ha hagut una cinquantena d'atracaments a punta de pistola a Barcelona. Les xifres contrasten amb les de 2011, quan n'hi van haver 60 en mig any. Per això reclamen més efectius per lluitar contra la delinqüència. I sobretot, que Interior doni armilles antibales als agents. Unes proteccions que fa mesos que reclamen però que encara no han arribat. El conflicte laboral també afecta els policies que treballen a la divisió de trànsit. Des de principis d'any estan posant menys multes. Així ho reflecteix un informe intern dels Mossos. Els sindicats calculen que se n'han posat un 80% menys. Bàsicament, perquè hi ha menys mossos a la carretera. Diuen que en falten uns 300. DAVID MIQUEL, portaveu del sindicat SPC Interior, però, ho nega i diu que la plantilla és la mateixa. Ara bé, reconeixen que les multes han caigut un 20%. Segons ells, perquè hi ha menys cotxes circulant. A més, diuen que a l'abril han tornat a pujar les sancions. Tot aquest enfrontament entre govern i sindicats s'explica pel conflicte laboral que arrosseguen des de fa mesos. Al darrere hi ha, per exemple, el malestar per les retallades de sou.\nLa denúncia, l’han fet els sindicats CCOO, SPC i CAT. Asseguren que en matèria de trànsit falten uns 300 agents. Això suposa el 25% de la plantilla i per això el nombre de multes ha baixat. Des de la conselleria d’Interior ho neguen. Diuen que hi ha més o menys la mateixa quantitat d’agents patrullant. A més, segons les seves estadístiques, les sancions han caigut només un 20% i ho atribueixen al fet que hi ha menys cotxes circulant per les carreteres.\nEls sindicats també han denunciat que per primer cop s’obliga els agents a assistir al Dia de les Esquadres, que és el gran acte de la policia catalana. I han posat com a exemple un comunicat intern que presumptament es va fer arribar als policies en què se’ls indica que l’assistència és obligatòria. Creuen que amb això l’únic que es vol fer és silenciar les crítiques contra la política de Felip Puig. La conselleria d’Interior, però, ja ha dit que ells no han enviat cap comunicat.\n— Departament d'Interior — Felip Puig — Mossos d'Esquadra


Les furgonetes i els camions podran circular un any més a la Zona de Baixes Emissions de Barcelona\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha anunciat aquest dilluns 16 de setembre que les furgonetes i camions més contaminants tindran una moratòria d'un any per circular per la Zona de Baixes Emissions de l'àmbit de les rondes de Barcelona, que entra en vigor l'1 de gener de 2020, i que prohibirà circular als vehicles que no tinguin l'etiqueta ambiental de la Direcció General de Trànsit (DGT).\nHo ha dit en roda de premsa amb el conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, Damià Calvet; el vicepresident de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) Antoni Poveda; l'alcalde de Sant Adrià de Besòs, Joan Callau; el tinent d'alcalde de l'Hospitalet de Llobregat José Castro; la de Cornellà de Llobregat Emilia Briones, i el d'Esplugues de Llobregat Eduard Sanz, entre d'altres.\nEn concret, aquesta moratòria afectarà els vehicles professionals de transport de mercaderies -Categories N1, N2 i N3- i de persones de més de vuit places a més del conductor -M2 i M3-, amb una mesura que preveuen que provoqui que 50.000 vehicles deixin de circular per la ZBE i que en quatre anys la reducció pugi a 125.000 vehicles.\nEls vehicles contaminants que sí quedaran afectats per les restriccions -com els turismes- podran circular per la ZBE deu dies a l'any, i les infraccions començaran a sancionar a l'abril, amb quantitats que oscil·laran entre els 200 i els 1.800 euros, en funció del tipus de vehicle i de la gravetat de l'incompliment i amb increments del 30% per reincidència, segons la proposta d'ordenança.\nAquesta proposta d'ordenança es va aprovar en comissió de Govern de Barcelona el passat dimecres i es portarà a la comissió d'Ecologia a l'octubre, després del que s'iniciarà l'exposició pública i al desembre se sotmetrà a la votació del ple per a la seva aprovació definitiva, i els altres quatre ajuntaments seguiran també els seus tràmits perquè entri en vigor al gener, abastant 95 quilòmetres quadrats.\nColau ha assegurat que aquesta mesura marca una voluntat política que ja no té marxa enrere: "No és una mesura contra ningú, sinó a favor de la població", i ha dit que el compromís de l'Ajuntament, l'AMB i la Generalitat és que en 15 anys es redueixin el 30% de les emissions, després del que ha subratllat que la ZBE equival a l'extensió de prop de 20 Madrid Central.\nTambé ha enviat un missatge de tranquil·litat als conductors: "Els tres primers mesos no s'aplicaran sancions, només avisos, els vehicles professionals tindran un any de moratòria, i s'establiran fins a un màxim de deu dies d'autorització per circular", i ha recordat que la mesura vindrà acompanyada de la declaració d'emergència climàtica.\nHa recordat que aquesta mesura va acompanyada d'altres per evitar les prop de 350 morts prematures a l'any per culpa de la contaminació, entre les quals es troben la millora del transport públic i els projectes de 'superilles' i l'ampliació del tramvia, així com la finalització de la L9 del metro, entre d'altres.\nESTENDRE-HO A ALTRES CIUTATS\nCalvet ha dit que el Govern aposta per estendre la ZBE "a totes les ciutats importants de Catalunya", no només com a mesura correctora, sinó com a mesura preventiva, i també ha assegurat que ajudaran els ajuntament i l'AMB a millorar el transport públic i l'èxit de la transició sostenible del transport de mercaderies.\n"Els ciutadans han de canviar hàbits molt arrelats", segons el conseller, que ha explicat que el Govern incentivarà el canvi del parc automobilístic català amb part del que recapti a través de la taxa en concepte de CO2 que emeten els vehicles privats més contaminants, i que desplegarà la seva segona fase també l'1 de gener.\nCalculen que la ZBE provocarà que el transport públic guanyi 140.000 usuaris diaris, de manera que preveuen reforçar-per donar resposta a l'increment de la demanda, ha assegurat Poveda, que ha sostingut que els últims anys han augmentat ia l'oferta i han impulsat altres mesures, com renovacions de flotes d'autobusos i la posada en marxa de la Targeta Verda.\nAquesta Targeta Verda, que ofereix tres anys de transport públic gratuït als que donin de baixa el seu vehicle contaminant, arribarà a les 5.000 persones al gener, segons Poveda, que ha destacat que altres 12 municipis metropolitans han signat convenis per promoure zones de baixes emissions.\nDEU DIES L'ANY\nHa detallat que els vehicles més contaminants podran circular deu dies a l'any per la ZBE durant l'horari restringit -de 7.00 a 20.00-, i ha explicat que l'AMB treballa en la creació d'una plataforma en la qual els conductors d'aquests vehicles hauran de donar-los d'alta prèviament per no ser sancionats quan circulin en aquests deu dies permesos.\nA més, l'AMB obrirà unes oficines d'atenció als afectats, ha expliqueu Poveda, que ha ressaltat que estan acabant la instal·lació de càmeres, de la senyalització i d'aquesta plataforma, "perquè l'1 de gener tot estigui a punt per començar" amb la ZBE, que també afectarà els vehicles estrangers.


El Club d'Economia ha convidat Marian Muro per parlar de política turística, avui a Lloret | Nova Ràdio Lloret\nLa directora general de Turisme començarà l'acte a dos quarts de vuit del vespre a l'hotel Guitart Monterrey.\nLa directora general de Turisme de la Generalitat serà aquest vespre a Lloret de Mar on exposarà la situació actual del sector, els projectes de futur i sobretot els reptes de la política turística a Catalunya. Marian Muro protagonitzarà un col•loqui de la mà del Club d’Economia, que aplega els principals empresaris i industrials del sector turístic de la destinació.\nLa presidenta del Club i de la cadena Guitart Hotels, Cristina Cabañas, ha explicat que cada any l’entitat organitza una sèrie de trobades per tractar diferents temes i que troben molt indicat haver convidat la secretària general de Turisme. Cabañas ha afegit que la idea és que després de la xerrada de Marian Muro, el públic pugui preguntar el que vulgui i, tot seguit, es faci un sopar tots plegats.\nRespecte a les declaracions de Marian Muro que feien referència explícita al ‘turisme de borratxera’, demanant als empresaris que “expulsin” de les patronals i associacions gremials aquells establiments que el fomentin, Cristina Cabañas ha apuntat que tot el que ajudi a fer créixer el turisme de qualitat és positiu.\nL’acte d’avui a Lloret es farà a partir de dos quarts de vuit del vespre a l’hotel Guitart Monterrey.\nArticle anterior30 establiments participen a les Jornades Gastronòmiques de l’Arròs\nArticle següentLA LLISTA – 03 MAIG 2016


Lloguer de cotxes Burton Upon Trent - Llogar un cotxe a Burton Upon Trent\nLloguer cotxes en Burton Upon Trent\nEl lloguer de cotxes a Burton Upon Trent és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Burton Upon Trent i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Burton Upon Trent, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Burton Upon Trent - Lloguer de cotxes Regne Unit Aeroport\nA Regne Unit, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Burton Upon Trent, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Burton Upon Trent, Regne Unit no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Regne Unit de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Burton Upon Trent o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Regne Unit en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aberdeen, Belfast, Birmingham, Bournemouth, Bristol, Cardiff, Darlington, Derry, Doncaster, East Midlands, Exeter, Farnborough, Glasgow, Inverness, Leeds, Liverpool, Londres - Gatwick Aeroport, Londres - Heathrow Aeroport, Londres - Luton Aeroport, Londres - Stansted Aeroport, Luton, Manchester, Newcastle Upon Tyne, Newquay, Norwich, Southampton.


Maniobres de Macron en la Nova Guerra Freda [Dennis J. Bernstein-Consortiumnews, 26.07.17] - L'HORA\nManiobres de Macron en la Nova Guerra Freda [Dennis J. Bernstein-Consortiumnews, 26.07.17]\nEls falcons oficials de Washington estan bloquejant el desig del president Trump de distensió amb Rússia, però això ha obert un camí al nou president de França Macron per intervenir en la Nova Guerra Freda, diu Diana Johnstone a Dennis J. Bernstein.\nEl president francès, Emmanuel Macron, s’ha posicionat com un possible intermediari per facilitar una reducció de les tensions entre els Estats Units i Rússia, un moviment que té sentit per a França, però que pot fer enfadar els falcons oficials de Washington que volen intensificar la Nova Guerra Freda.\nHe entrevistat la periodista i historiadora Diana Johnstone sobre la recent visita de Trump a París. Johnstone és l’autora de From Mad to Madness: Inside the Pentagon’s Nuclear War Planning Machine, que explica les experiències del seu pare, Paul Johnstone, com a analista principal del Grup d’Avaluació d’Armes Estratègiques del Pentàgon i coautor dels Pentagon Papers. Vaig parlar amb ella per telèfon a França el 19 de juliol.\nDennis Bernstein: Diana, si us plau, doneu-nos la vostra opinió sobre la recent visita de Trump a París per reunir-se amb Emmanuel Macron.\nDiana Johnstone: Bé, en primer lloc, està clar que Emmanuel Macron ha vist un avantatge en ser l’únic amic del Trump sense amics. Està clar que això pot enfortir Macron per tractar amb Alemanya. La principal part del seu mandat és influir Alemanya en canviar la política de la UE.\nA més, Macron està en condicions de ser un intermediari en aquest acostament entre Trump i Putin, que, per descomptat, el Partit de la Guerra a Washington està fent tot per obstruir. Així que Macron s’ha situat en una posició interessant.\nCrec que qualsevol dels candidats en les últimes eleccions franceses hauria seguit el mateix camí. Estava absolutament en el programa que França canviés la seva política exterior. Els intel·lectuals del govern, els diplomàtics, etc., s’adonen que aquesta política siriana no funciona i, al mateix temps, que les sancions contra Rússia són molt perjudicials per a les economies francesa i europea, mentre que beneficien els Estats Units. Aleshores, el que fa Macron és el que faria la comunitat intel·lectual, independentment de quin candidat guanyés les eleccions.\nDB: Doneu-nos la vostra anàlisi d’aquesta bogeria del Russia-gate.\nDJ: Bé, no sóc psiquiatra, però vist des d’aquí a Europa, és increïble. Acabo de veure l’entrevista de Tucker Carlson amb Max Boot a Fox News. Aquest delirant maníac en assumptes estrangers és al Consell de Relacions Exteriors, quan hauria d’estar sotmès a tractament psiquiàtric.\nPer descomptat, la màquina de Clinton ha pres el Partit Demòcrata i l’ha convertit en el Partit de la Guerra. Què passa al món amb persones que parlen amb membres d’un altre país? La idea que és traïció parlar amb els russos és completament boja. En tots els moments de la història, fins i tot quan els governs estaven en guerra entre ells, tenien algun tipus de contacte, només per simples motius d’intel·ligència.\nTractar de criminalitzar i prohibir qualsevol contacte en un nivell més o menys oficial amb els russos va més enllà del que és la pràctica diplomàtica, fins i tot en temps de guerra. Crec que el veritable problema a Washington és que hi ha un veritable partit de guerra que dóna la benvinguda a una guerra nuclear amb Rússia si això és el que es necessita per evitar que es facin tan forts com nosaltres.\nDB: La gran història del G-20 va ser que Trump va parlar amb Putin i, per tant, ha de ser jutjat per traïció, juntament amb tota la seva família.\nDJ: Estic segura que els russos han arribat a la conclusió que ens estem preparant per a la guerra. De quina altra manera es pot prendre això? Ho estem fent tot per convèncer els russos que volem la guerra amb ells sí o sí. Per descomptat, això significa que començaran una escalada militar per tal de poder atacar. Putin sempre ha fet moviments amistosos cap als Estats Units i són simplement rebutjats. L’única explicació possible és que estem decidits a fer la guerra.\nDesafortunadament, el 2013 Obama es va ficar ell mateix en un carreró sense sortida amb la seva retòrica de “línia vermella”, exigint l’atac dels Estats Units si es detectava qualsevol ús d’armes químiques a Síria. Per descomptat, des de llavors, ha estat ben establert per investigadors molt seriosos, incloent-hi Seymour Hersh, que aquest ús d’armes químiques era una bandera falsa.\nEls russos, en comptes d’insistir que es tractava d’una bandera falsa, van suggerir amb molt de tacte que la resposta era treure totes les armes químiques de Síria, que certament es feien servir. Ara tothom a la màquina de l’OTAN apunta això com a senyal de la feblesa d’Obama de no castigar els culpables i oblidar-se d’aquest acord sobre armes químiques que va ser exitós. En canvi, la línia oficial és que Obama va ser massa feble i que hem de ser forts.\nDB: Doneu-nos la vostra opinió sobre la recent reunió del G-20 a Hamburg i la resposta de la gent.\nDJ: Bé, no crec que la resposta de la gent s’hagi pensat molt bé. Molts no s’adonen que el G-20 està, en realitat, un pas fora de la dominació occidental perquè inclou països del tercer món amb grans poblacions –Rússia, Xina, Indonèsia, etc. La reacció ha estat només: “Aquests són el poder i estem en contra”. No hi ha distinció per temes. Així doncs, la demostració va ser molt més gran que la del G-8 o d’altres reunions. Tota aquesta violència es va dirigir contra una reunió que realment estava treballant cap a una forma millorada de comunicació internacional.\nDB: Què pensa de la polèmica entorn de la Unió Europea i el paper de França?\nDJ: La Unió Europea s’ha tornat completament desequilibrada perquè Alemanya ara és una nació exportadora de baix cost laboral, mantenint un gran desequilibri comercial amb els seus socis. Els altres tres candidats a la presidència francesa van ser molt crítics amb la UE i va flotar la possibilitat de sortir de l’Euro.\nMacron va ser posat per l’establishment per salvar la Unió Europea. Està clar que la missió de Macron és convèncer els alemanys de canviar la política per una que permeti que altres països creixin econòmicament en lloc de ser estrangulats, que és el que està passant ara. No sé si tindrà èxit en això, però aquesta és una de les raons per les que vol Trump i Putin al seu costat, per reemplaçar Merkel com la figura dominant de la UE.\nDB: Acaba de treure un llibre increïblement important titulat From Mad to Madness: Inside the Pentagon’s Nuclear War Planning Machine. El vostre pare, Paul Johnstone, era el principal analista del Grup d’Avaluació d’Armes Estratègiques al Pentàgon. Vostè ha pres les memòries del seu pare i escrit comentaris sobre elles. Ja sabeu que quan Daniel Ellsberg va publicar els Pentagon Papers, va fer una cosa increïblement important. Però no va escriure els Pentagon Papers, venien dels planificadors de la guerra. El seu pare era un dels coautors. Podria descriure quin era el treball del seu pare mentre treballava per al Pentàgon?\nDJ: Un dels seus projectes era una cosa anomenada “estudis d’incidents crítics”, que tenia la intenció d’informar els líders sobre com analitzar situacions de crisi. Dos d’aquests estudis de crisi es troben al llibre, un sobre Laos i un altre sobre la crisi de Berlín. Curiosament, després hi va haver tanta seguretat que no podia accedir de nou a ell mateix, i així ho va fer des del record. Bàsicament, la seva idea era intentar educar aquests líders en la incertesa que comportava el que feien.\nJa veieu que tothom fa plans de contingència i l’única cosa que arriba als líders és un resum executiu que sol intentar posar una cara positiva a les coses i afirmar que “guanyarem amb seguretat”. De fet, els líders principals no solen estar molt ben informats sobre el que és probable que arribi al país. Els Pentagon Papers van ser un estudi encarregat per Robert McNamara per intentar determinar com ens vam ficar a l’embull del Vietnam. Així, mentre els Pentagon Papers eren una gran revelació per al públic, l’establishment ja sabia que no podien guanyar aquella guerra. Per descomptat, això es va arrossegar durant uns quants anys més.\nDB: Escriu al llibre: “La teorització de la guerra nuclear era una mena d’exercici virtuós en la creació d’un món imaginari on totes les declaracions havien de ser coherents entre si, però res no havia de ser coherent amb la realitat, perquè no hi havia cap realitat per a ser verificada”.\nDJ: Aquesta és la descripció del meu pare del que estaven fent. Evidentment, era més conscient que la majoria dels seus companys. Coneixia Paul Nitze [oficial del govern dels EUA que va ajudar a dissenyar les polítiques de la Guerra Freda] molt bé i li va agradar personalment. Però no va poder comprendre com algú tan educat com Nitze podia estar tan cec sobre la Unió Soviètica, pensant tothora que tenien intenció d’atacar-nos.\nAra veiem la mateixa mentalitat, persones que semblen intel·ligents i que són absolutament paranoiques respecte a Rússia. Ja ho sabeu, l’esquerra va pensar que aprenia alguna cosa del Vietnam, però ara tenim el Partit de la Guerra que només ha après a controlar millor aquests moviments. No hi ha cap oposició seriosa.\nDB: Un dels punts importants que toqueu en el llibre és que, independentment del que qualsevol analista digui sobre qui és probable que prevalgui, la guerra nuclear significa destrucció recíproca.\nDJ: De vegades, els analistes ho reconeixerien, però llavors sortirien i dirien: “però els Estats Units prevaldran”. Era i és una bogeria. La irrealitat del que passa al Pentàgon sembla poc comparada amb la irrealitat del que passa a l’establishment de Washington ara. Hi ha la bogeria de la planificació de la guerra al Pentàgon: “Tenim aquestes armes, ara hem de decidir com fer-les servir”, i així successivament. I al mateix temps, una bogeria creixent ha pres possessió de la classe política que diu: “Sí, genial, fem-ho”.\nÉs una situació increïblement perillosa i la gent sembla estar adormida. Tenim aquestes dones als carrers a causa d’algunes observacions que Trump va fer en un moment o altre, però no fan res per evitar que el món esclati en qualsevol moment. Em sembla que hi ha una manca de prioritats als Estats Units entre aquelles persones que romanen sanes i morals.\nDB: La primera part del llibre es titula The World of Target Planning.\nDJ: Així és com el meu pare va entrar en això. Estava al Departament d’Agricultura amb Henry Wallace quan el país va començar a preparar-se per una altra guerra i més tard es va adonar que mai se sortia d’aquest afer de la guerra.\nLa religió dels Estats Units s’ha convertit en la destrucció total de l’enemic. Amb nosaltres, sempre és la rendició incondicional. No n’hi ha prou amb derrotar un enemic, cal destruir-lo. Està molt vinculat a la possessió de les armes nuclears, a la idea de destrucció total en lloc de la simple derrota. Forma part de l’extrema arrogancia que s’integra en la cultura estatunidenca: mai hem de perdre, sempre hem de guanyar. […]\nEstudis molt importants sobre el bombardeig estratègic durant la Segona Guerra Mundial van concloure que no va ser el bombardeig estratègic el que ens va fer guanyar la guerra. No obstant això, aquest mite ha estat perpetuat des de llavors, que el bombardeig estratègic fa guanyar guerres. Això continua perquè la força aèria necessita molts diners per seguir operant.\nDurant la guerra del Vietnam, es va preguntar als experts quins serien els efectes del bombardeig al nord. Van arribar a la conclusió que “només uniria l’enemic contra nosaltres”. Però la força aèria volia bombardejar i van aconseguir el que volien. Volien prendre part en l’acció. La política de Washington juga un paper important per arribar a aquestes guerres. Així doncs, fins i tot en els casos en què la comunitat d’intel·ligència aconsegueix fer alguna cosa amb sentit, normalment s’ignora.\nTot això semblava haver-se apaivagat una mica amb el reconeixement del concepte de “destrucció mútua assegurada”. El problema és que, des del col·lapse de la Unió Soviètica, l’arrogància dels Estats Units –que va fer que Truman, per exemple, decidís llançar la bomba atòmica a Japó després que Japó ja havia estat derrotat– ha tornat, com has dit, a pujar fins al capdamunt.\nQuan Putin, el 2007, va dir que volia un món multipolar més que un món unipolar, a partir de llavors Rússia i Putin han estat enemics. A més, tenim Déu i el dòlar al nostre costat i podem fer qualsevol cosa. Durant la Guerra Freda hi ha haver alguna mesura de precaució per part dels dalt de tot. Ara, totes les precaucions se les ha endut el vent. Algú com Steven Cohen, per exemple, un dels màxims experts [en Rússia], és marginat a la pràctica perquè no està en la línia de l’administració.\nDB: Hi ha una secció del llibre anomenada Imagining Doomsday, que descriu els esforços del Grup d’Avaluació de Sistemes d’Armes per estudiar les implicacions de la pluja radioactiva. Imagino que ara tornen a utilitzar aquest material, aquesta és la informació que necessiten saber.\nDJ: Bé, suposadament estan treballant revisant les armes per fer-les més potents i menys radioactives. Tot aquest afer sobre la posada en marxa d’un “escut” a Europa de l’Est està destinat, òbviament, a donar als Estats Units la capacitat pel primer cop. No funcionarà, però aquesta és l’última il·lusió. No està pensat per protegir-nos de l’agressió russa, sinó per protegir-nos de la represàlia russa.\nDennis J. Bernstein és un locutor de “Flashpoints” a Pacifica Radio i l’autor d’Special Ed: Voices from a Hidden Classroom. Podeu accedir als arxius d’àudio a www.flashpoints.net.


EL PLA DE SANCHEZ | ALBERT CORTES MONSERRAT\nEL PLA DE SANCHEZ\n12 de juny de 2018 GeneralALBERT1969\nEstà molt el pla del PSOE amb Catalunya amb la col·laboració entusiastas d’aquests falsos progressistes i els partits catalans amb intencionalitat de tornar al peix al cove i fugir de tot el relat dels últims 7 anys.\nVeiem el Ministre hooligan Josep Borrell insistint amb el mantra del nacionalisme ranci i el seu relat de fantasia amb uns carrers a Catalunya amb enfrontaments constants i com diuen a Ciudadanos constantment, una societat dividida. Alhora veiem a Miquel Iceta donant la raó un cop més a Borrell i avalant la teoria per la qual s’ofereixen com a garants de no arribar a aquesta mena de Guerra Civil imaginaria. La ministra Batet aprofundeix la ferida negant un cop més en aquesta hipotètica reforma constitucional encabir el dret a decidir dels catalans amb el meravellós argument que no hi cap en gairebé cap Constitució del món.\nSon nomes uns exemples, però marquen el rumb del que no canvia mai. El cinisme de Borrell avalat per Iceta i aquest clima de violència a Catalunya que tant ha estat pregonat hauria de ser motiu de cessament immediat, ja que no es pot jugar amb temes tant delicats i interessats que saben perfectament que son mentida sobretot el líder socialista català. Ells saben perfectament que la violència a Catalunya nomes ha vingut de les forces policials espanyoles incontrolades reprimint la població sense mirament al més pur estil de les Dictadures i amb el lema de “a por ellos” com a tàctica. Alhora el trist i brut discurs d’Arrimadas i companyia sense dir res dels ultres falangistes que atemoreixen els nostres carrers amb barra lliure i insistint amb aquesta ruptura que pel seu poc tarannà democràtic no entenen que es pluralitat i que en una democràcia a diferència d’una dictadura es normal, sa i madur que una societat tingui diferents punts de vista sobre un mateix tema.\nPer altra banda veiem com Batet un cop més i amb excuses frívoles nega el dret a decidir d’una societat que simplement vol exercir els seus drets i que ella teòricament hauria de representar i a la que nega el seu paper cabdal, ja que les lleis, institucions i representants hi son bàsicament per servir a la societat que representa i aquesta no pot ser ignorada, ni menystinguda com fa amb actituds un cop més que oloren altres règims molt enquistats al sistema espanyol.\nDe fet, alguns encara parlen d’unilateralitat la decisió de la gent amb el seu vot, quan es el més plural que hi pot haver. Ho diuen els defensors, aquests si de la unilateralitat i imposició com a forma de Govern i relació amb la gent.\nEl pla Sanchez amb Catalunya es aquest i no veig la diferència amb l’anterior.\n← JUGAR AL POKER DE FAROL\tCINISME CONTINUAT →\nPOPULISME PEL BROC GROS