El Tió: molt més que un tronc - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nEl Tió: molt més que un tronc - Diari de Barcelona\nTradició de Nadal\nEl Tió: molt més que un tronc\nQuè hi ha rere la tradició de fer "cagar" el tronc màgic de Nadal? Josep Fornés ho investiga i explica en el seu nou llibre\n"Si tot estarà prohibit per Nadal, com a mínim el Tió sí que el podrem celebrar a casa", ressalta l'antropòleg Josep Fornés. Acaba de publicar un llibre que explora el mite que representa aquest tronc màgic que, a Catalunya, "caga" regals per als nens la nit de Nadal.\nEl Tió de Nadal. Orígens i tradició és el títol del llibre que forma part de la col·lecció de Cultura Popular de Farell Edicions. Aborda diversos aspectes relacionats amb l'origen de la tradició i també inclou breus relats de la celebració d'aquest ritu en diverses localitats catalanes, i un recull de dites, refranys i proverbis d'advent.\nEl que va ser durant més d'11 anys director del Museu Etnològic i de les Cultures del Món de Barcelona assegura que la tradició del Tió és un tema complex sobre el qual "és molt complicat fer afirmacions", i per això en el llibre dona les claus essencials "perquè el lector tregui les seves pròpies conclusions". "El que sí podem convenir és que fer cagar o cremar el Tió és un ritual molt antic que es remunta a la prehistòria", apunta l'autor. Explica, també, que es tracta d'un ritu pagà que ha persistit i sobre el qual ja hi ha referències en textos del segle VI.\nEl Tió internacional\nFornés diu que el Tió "forma part d'una sèrie de personatges que representen l'esperit de la vegetació del bosc feréstec, que guarda una relació estreta amb el suro o la molsa que posem al pessebre o l'arbre de Nadal". L'antropòleg comenta que el ritual associat al tronc no és només propi de Catalunya, sinó que també ha estat tradicional en àrees d'Aragó, el País Basc i a Jaén, així com al Regne Unit, amb el Yule Log, un tronc que carregava l'Old Father Christmas, o Pare del Nadal, tradició que van transmetre als Estats Units.\nAixí, Fornés indica que seria possible confondre aquest Pare del Nadal que porta una corona feta de vegetació, amb la figura de l'home salvatge, l'home del bosc que també troba els seus paral·lelismes en figures nadalenques autòctones com l'Olentzero basc o el Fumera de la Catalunya Nord.\nEl mite del Tió entronca amb el culte als avantpassats i forma part de "rituals antiquíssims de reagrupament familiar simbòlic", i no és casualitat, apunta l'autor, que per Nadal "ens reunim amb la família al voltant d'un foc i d'un Tió que es converteix en una cornucòpia", una banya de l'abundància.\nLa història del Tió també és personal\nA més d'aquesta investigació sobre els orígens del Tió, Fornés ha dedicat una part del seu llibre a recopilar "les memòries del Tió", amb testimonis de diverses àrees geogràfiques que expliquen en primera persona les seves tradicions i costums en relació amb aquest mite. Una d'elles és la història de la Rosa Maria Moncada, germana de l'escriptor Jesús Moncada, que relata com el seu pare feia cagar el Tió a casa de la vila aragonesa de Mequinensa on convidaven molts veïns, i com el seu germà li demanava diners per altres nens.\n"En aquest relat es mostra la intimitat de la família Moncada, explicant breument, però de forma emotiva com celebraven el Tió", relata Fornés, que també ha parlat amb el filòsof Xavier Antich, el músic Sicus Carbonell o l'actriu Lloll Bertran.\nD'altra banda, Fornés es refereix al llibre a la variada terminologia que rep aquesta peça i detalla que, tot i que hi ha una part generalitzada de Catalunya que l'anomena "el Tió", en altres llocs com l'Ebre en diuen "lo tronc" i a Lleida se li denomina "la soca".\nFornés, que també va exercir com a mestre, dedica un capítol al "Tió a les escoles", una pràctica que es va introduir en la dècada de 1980 com una reinvenció de la tradició i que considera un "èxit escolar" perquè "va aconseguir popularitzar-lo entre les famílies que no tenien tradició de celebrar-ho".\nL'antropòleg assegura que es podrien escriure mil llibres sobre el tió, però espera que aquest desperti la curiositat dels lectors perquè cadascú pugui investigar pel seu compte, i també per apropar-nos a l'esperit nadalenc en un any on la gent ho ha passat malament.


Comença el judici als joves d'Altsasu a l'Audiència espanyola\nComença el judici als joves d’Altsasu a l’Audiència espanyola\nEl fiscal José Perals demana entre dotze anys i mig i seixanta-dos anys de presó als joves\nEl 15 d’octubre de 2016, a les cinc de la matinada, hi va haver una baralla davant un bar d’Altsasu, a Navarra. Dos guàrdies civils de paisà i les parelles respectives van sortir-ne ferits. Avui comença el judici a l’Audiència espanyola contra els vuit joves d’aquesta vila acusats de l’agressió, tres dels quals són en presó provisional des del 14 de novembre d’aquell any. El fiscal José Perals demana seixanta-dos anys de presó per a un dels nois, que acusa d’un delicte de lesions terroristes i un altre d’amenaces terroristes. Sis més, els acusa de lesions terroristes i demana una pena de cinquanta anys de presó a cadascun. I, finalment, a una noia, acusada d’un delicte d’amenaces terroristes, li’n demana dotze i mig.\nEn cas que la magistrada de la sala penal de l’Audiència, Concepción Espejel, no considerés aquests delictes, el fiscal proposa condemnes per desordres públics terroristes, atemptat, lesions ordinàries i amenaces terroristes. En aquest cas, els demanaria entre divuit anys i trenta anys i mig de presó.\nLa defensa dels nois sempre ha denunciat que hagin estat encausats per delictes de terrorisme, perquè va ser una batussa de bar. Amnistia Internacional (AI) també va demanar en un comunicat que es retiressin els càrrecs de terrorisme i està preocupada per les garanties del judici, perquè les autoritats judicials, recorden, han rebutjat ‘importants proves i testimonis presentats per les defenses’. AI diu que vetllarà perquè s’apliqui el dret internacional i perquè totes les parts compareguin en plena igualtat de condicions.\n‘És un exemple de la manera com Espanya aplica una legislació que ha ampliat desproporcionadament els tipus de terrorisme, allunyant-se dels requisits de claredat i precisió exigits pel dret penal i per diversos relators de les Nacions Unides‘, diu Esteban Beltrán, director d’Amnistia Internacional a l’estat espanyol. AI ha confirmat que assistirà al judici com a observadora.\nCinquanta mil persones es manifesten contra les acusacions de terrorisme\nMilers de persones, cinquanta mil segons els convocants, van acudir dissabte a una manifestació per a demanar justícia pels joves encausats. El clam que es va sentir més als carrers de Pamplona va ser: ‘Això no és terrorisme.’ Hi va donar suport oficial el Parlament de Navarra, que dilluns va aprovar una declaració institucional en favor d’aquesta manifestació, amb el vot de Geroa Bai, EH Bildu, Podem i Esquerra-Ezkerra i l’oposició d’UPN, PSN i PPN. També s’hi van adherir el govern de Navarra, amb la presència de la portaveu, Maria Solana; l’Ajuntament de Pamplona, amb la participació del batlle, Joseba Asirón; els partits Geroa Bai, EH Bildu, Podem, Esquerra-Ezkerra; i els sindicats CCOO, ELA i LAB.\nAbans de començar la manifestació, Edurne Goikoetxea, mare d’un dels encausats, va declarar: ‘Aquest any i mig ha estat un calvari i només ens hem sentit acompanyats per la força i l’afecte de la gent, que avui es fa ben palesa. La sensació d’injustícia que vivim és una situació que percep la ciutadania.’\nI encara afegí: ‘No podem permetre que juguin amb la vida dels nostres fills amb les cartes marcades i negant-los un futur només pels seus interessos.’ Goikoetxea va reconèixer que encaren el judici sense gaire optimisme: ‘Ens han denegat la major part de proves’, va dir. I també la recusació de la magistrada que jutjarà el cas, perquè és casada amb un alt comandament de la Guàrdia Civil. ‘Anem a un judici que, si més no, no té aparença de justícia’, va reblar.\nBel Pozueta: ‘Els nostres fills són presos arran d’una política de revenja de l’estat espanyol’ (2-4-2018)


Raíces con Alas: ELS INFANTS I LA MORT\nEls infants se senten profundament connectats amb la família, en formen part des del moment de la seva concepció, i el seu cor batega en sintonia amb els esdeveniments afectius familiars. Els infants celebren els naixements i els guanys de la família i ploren les morts i les pèrdues igual que tots nosaltres....\nTot sovint, amb bona intenció, els adults volem protegir als infants de les malalties i les morts familiars tot mantenint-los al marge i donant-los el mínim d'informació. Aquesta posició els deixa aïllats i sols davant la malaltia i les pèrdues i els força a fer aquest trànsit en soledat, amb dubtes, amb pors...\nLa malaltia i la mort formen part del cicle de la vida, són necessàries per mantenir l'equilibri de la Natura i per regenerar la vida, i tots estem exposats, grans i petits... Els infants senten curiositat i volen estar presents, volen saber i volen sentir, volen formar part, i necessiten l'acompanyament dels adults en tot aquest procés.\nLes pors i els tabús són dels adults, són culturals... Els infants necessiten aprendre i vivenciar que la malaltia i la mort formen part del camí, i que quan truca a la porta de casa cal que estem disposats a acollir-la des del cor i a transitar-la des de l'acceptació.\nEls infants demanen saber la veritat, necessiten poder-la escoltar dels llavis de les persones que els estimen, sentint la seva escalfor i la seva acollida. Ells necessiten participar dels rituals dels adults i fer els seus oferiments des del cor, sabent que la responsabilitat sempre és dels adults, els infants només participen i són presents, i mai són responsables del benestar o el patiment dels adults. Els adults mai s'han de recolzar en els infants, només fer-los presents quan ells ho demanin i facin preguntes.\nEls infants poden plorar i emocionar-se en braços de l'adult, el més important és que estiguin acompanyats, ja que si els apartem els obliguem a gestionar la seva tristesa en soledat, i aquest és el camí més difícil... aquest és el camí que fa por i crea desconfiança.\nCal que parlem de la malaltia i la mort als infants, podem fer-ho quan cauen les fulles dels arbres, quan trobem un insecte o un ocellet mort, i quan la vida ho porta a la pròpia família... Aquesta és una preparació del tot necessària per a l'equilibri personal dels l'adults que seran algun dia.\nPublicat per Gemma Badias a 12:59


La Conselleria de Salut ha informat aquest diumenge d'un segon cas confirmat de 'coronavirus' a la Regió de Múrcia. Es tracta d'un nadó de cinc mesos que també havia viatjat amb els seus pares a Madrid.\nSegons han informat fonts de la Conselleria, el nadó va ingressar a l'Hospital de la Arrixaca juntament amb els seus pares, als quals se'ls realitzaran les proves aquesta mateixa nit.\nEl primer cas de contagi per 'coronavirus' a la Regió de Múrcia s'ha donat a conèixer aquest diumenge. En concret, es tracta d'una jove de 27 anys natural de Múrcia i que va viatjar fa una setmana a Madrid, per la qual cosa es tracta d'un cas importat.\nEra la mateixa jove la que deia ahir al matí a l''1-1-2' per comunicar els seus símptomes, cosa que ha volgut destacar Villegas, perquè aquesta ha de ser la forma d'actuar quan algú sent el símptomes, romandre a casa i avisar a les autoritats sanitàries.\nEls dos anàlisis confirmava la presència de virus en aquesta dona, que presentava símptomes compatibles amb la malaltia. El cas ha donat positiu a les 1.45 hores de diumenge. Des de l'inici de la propagació de virus a Europa, a la Regió de Múrcia s'havien analitzat 170 casos que havien resultat negatius.\nLa jove es troba ingressada amb símptomes lleus a l'hospital Verge de l'Arrixaca, designat com a centre de referència per abordar possibles casos de coronavirus i que compta amb una Unitat de Aïllament d'Alt Nivell (UAAN) per a casos de malalties infeccioses de risc, podria tornar a casa en els pròxims dies.\nCONSELLS I FORMA D'ACTUAR


Alkimia Restaurant. Un dels meus top de BCN - Els meus restaurants\nrestaurantscat.cat > Restaurants Poble Sec Sant Antoni > Alkimia Restaurant. Un dels meus top de BCN\nAlkimia Restaurant, és un lloc molt recomanable a BCN. Alt nivell de cuina i amb gran respecte pel producte i en una espai que per si sol, ja mereix una visita…\nS’hi accedeix a través d’un portal de veins, just al costat de les entrades de la més que coneguda Fàbrica Moritz, tot fent us de l’intèrfon de l’escala. Vam trucar, ens van respondre preguntant “tenen reserva?” i jo amb les meves ganes habituals de transgredir, em va passar pel cap respondre “no en tenim … calia reserva?” per continuar tot seguit amb la pregunta maleïda “que fan menú de migdia??“. Però tant el Jordi com l’Esther, m’ho van impedir, avortant el meu intent 🙂 🙂\nUn cop superades les escales, s’arriba al principal, amb dos espais junts però diferenciats alhora: Alkimia i AlKostat (abans anomenat Unplugged. Per cert, si voleu veure la meva darrera crònica de Alkostat, feu clic aquí.\nAvui descrivim Alkimia Restaurant, que va triar l’Esther, però també s’ha de dir que li vam demanar que per posar cloenda al 2017, ens portés a un lloc xulo i #senseriscos. La redacció del post conjunt, l’ha fet el Jordi amb el consens del grup.\nAl meu gust i tal com ja vaig publicar ara deu fer un any a Alkimia_2017, Alkimia Restaurant és dels llocs top, on em sento més a gust. I un dels factors, és la naturalitat i el poc teiatru. Salvant les distàncies i les diferències, em recorda a Hisop. Perquè són llocs que viuen allunyats dels divismes, limitant-se a fer la seva feina, que fan molt ben feta.\nDe tots els plats, curiosament em van quedar a la memòria, el de les verdures, el del llenguado i el del llamàntol, que com podeu observar, no deixen de ser producte amb l’elaboració justa per ressaltar els seus sabors. Aquí teniu un parell d’imatges de mostra.\nConclusions de la darrera visita a Alkimia Restaurant…\nRealment és un gran lloc a BCN, que tot i que brilla molt, mereixeria encara més lluïment. Però avui en dia sembla que sinó fas pallassades per TV o tires contínuament d’agència de premsa, dóna la sensació de que no estàs en la cresta de l’onada.\nSabeu que aquesta no és una #web_anuncio 🙂 . I en conseqüència, podeu confiar-hi, quan us dic que Alkimia Restaurant és un lloc molt, molt recomanable.\nPotser us dona la sensació, de que el menú pot resultar excessiu. En aquest cas recordeu que teniu l’opció Alkostat , que inicialment portava el nom de Unplugged. Compartint l’altre extrem de la sala i que us permet un àpat més informal, amb plats també exquisits i amb cost més econòmic. Pot ser un bon #entry_point\nPer veure les fotos dels plats, així com el tiquet i el punt de vista, global, feu clic a:\nDetalls d’una vista anterior Alkimia Restaurant (gener de 2017)\nPrincipis de febrer i tocava celebrar Sant Ricard, que en som dos a la família. Però també hi havien altres coses a celebrar . Fins i tot em feia gràcia celebrar, la meva primera expulsió d’un restaurant, just feia una setmana 🙂 . L’autor de tal imprudència i/o temeritat, a va ser el cuiner ‘campetxano’, alies Fermí Puig. I ha donat motiu per bromes i conyes que encara duren mentre escric aquest post. Per si algú s’ho va perdre, només cal fer clic a Fermi_Puig_enfurismat.\nI per celebrar tots aquest esdeveniments, calia un lloc d’anar sobre segur. I com feia setmanes que ens venia de gust anar al nou Alkimia, que coneixíem de quan estava al carrer Indústria, aquest va ser el restaurant que vam triar.\nAlkimia Restaurant, ubicat en un espectacular entresòl…\nActualment està ubicat al damunt de tot el complex Fàbrica Moritz a la Ronda Sant Antoni. En un entresòl rehabilitat de manera radical, però mantenint vestigis del que havia estat antigament, el domicili de la família Moritz.\nCal pujar per l’escala de veïns del número 41 i arribes a l’entresòl on trobes el menjador i una impressionant cuina oberta, amb el Xef Jordi Vila, treballant en primera línia.\nA més de carta, a Alkimia Restaurant, ofereixen dos menús degustació. Un de curt i un de més llarg a preus respectius de 98 i 155€. Ens vam decantar pel primer i aquests són els plats que van arribar, junt amb algun més que ens van portar com convit de la casa i que van complementar el menú. Ja avanço que la majoria de plats eren de primer nivell i amb entitat com per ser un plat. En cap cas, “guarnicions” camuflades de plat, com em va passar fa no massa en un lloc, pel que tothom perd el cul darrerament i que no publicaré 🙂\nEl menú curt a Alkimia Restaurant\nTot seguit Amanida d’enciam a la brasa, amb cecina de cérvol i toffee de pastanaga i bolets escabetxats. I també Cansalada de bou amb col, caramel·litzada i puré de tòfona negre.\nJa l’àpat a Alkimia Restaurant, va agafant consistència i arriba el Platillo de calamarsons farcits de botifarra negra amb cigrons de patata i picada líquida, deliciós pel contrast, tot i que vaig acabar de trobar la gràcia als cigrons fets amb patata i una espectacular per sabor i textura, porció de Turbot, anunciada com Plat de peix salvatge a la brasa de llenya, de la que lamentablement vam OBLIDAR de FER la FOTO\nI ja passant a la secció carnívora, un excel·lent Ravioli de faisà i carabassa amb crema de formatge i rostit. I el plat de carn del dia que va ser Colomí.\nI a més del menú, van arribar un parell de detalls, invitació de Alkimia Restaurant, perquè els tastéssim. Unes cocotxes amb ou i una llebre a la royale, el mític plat que no tothom sap donar-li el nivell a que pot arribar i aquí realment ens va sorprendre molt positivament. Vaig interpretar que les cocotxes, que per cert estaven excel·lents, són una mostra del que ofereixen al menu #unplugged, i la llebre, una mostra del que s’oferix al menú llarg.\n(Posteriorment han canviat el «difícil» nom #Unplugged per #Alkostat)\nLes postres al menú d’ Alkimia Restaurant\nI quan s’arriba al final de l’àpat i en la secció postres, el Menjar blanc amb fruites fresca i vi dolç, molt agradable i refrescant. Així com les anomenades Postres del dia ja amb tendències més dolces.\nEl menú a Alkimia Restaurant, va resultar impecable i no admet comparacions amb altres menús degustació de preus inferiors, com és lògic. I ja en gamma més alta, tampoc tinc la fotografia actual de tots els llocs catalogats com “top” a BCN. Però tirant de memòria, és de lo millor que recordo i d’aquí el títol del post.\nLa carta de vins a Alkimia Restaurant\nLa carta de vins molt interessant, i pròpia d’un restaurant de nivell. Amb vins de diferents preus i procedències. I pel que vam observar en els taules veïnes amb un servei de sommelieria de molt bon nivell, professional i actuant amb discreció. I perdoneu el comentari, però es que estic fins el nas de (pseudo-)sommeliers intervencionistes que et qüestionen el vi que acabes de demanar, sense que els demanis cap opinió (en tinc experiències recents). Vam demanar un DO Montsant que conec bé, del celler Orto Vins. Un vi a base de carinyena i oferint agradables matisos.\nI aquest va ser el cost a Alkimia Restaurant, del que vull destacar el preu del vi. Doncs que em sembla molt correcte, que un vi que trobo marcat a 30 i pocs euros, el cobrin a 55€, amb tot el servei que comporta i unes copes que enamoren. Les Zalto, que si es trenca una, ja queda a zero el marge de benefici que dóna l’ampolla.\nUn restaurant emblemàtic a BCN, amb molt bon nivell, en tots els seus àmbits… cuina, sala, servei, tracte. Gens de ‘teiatru‘ i xef de nivell que fa realment de xef. I ja és prou trist que aquesta ‘normalitat’, de xef fent de xef, sigui un fet a destacar.\nRESUM de Alkimia Restaurant (2017)\nAlkimia Restaurant. Un lloc del que BCN pot sentir-se orgullosa\nNo és lloc per anar a diari, però guardeu-lo en ment per dies especials\nA tenir en compte un apartat del restaurant amb nom #Alkostat, que he visitat posteriorment . Més econòmic i basat en producte, sense elaboracions excessives.\nTeniu crònica de Alkostat, fent clic aquí\nBy Ricard Sampere|2018-12-30T18:38:48+01:007 de gener de 2018|6 Comments\nJordi Castaño 7 de gener de 2018 en 11:28- Respondre\nJo, amb la teva actitud, ja pensava que no ens deixarien pujar… 🙂\nPoc teatre i cuina top… si. Totalment d’acord!\nCoincideixo amb el plat de verdures amb ostra, i afegiria el moll que estava espectacular, cuinat (imagino) amb una tècnica similar a la utilitzada amb l’orada de casa teva. Moll sense mariconades, s’hauria de dir el plat…\nT’he de dir també, que redactant el post d’aquest, vaig fer un remember del Unplugged (ara Al Kostat) i m’han vingut unes ganes boixes d’anar a menjar aquell arròs amb nyores i escamarlans… Déu meu…\nRicard Sampere 7 de gener de 2018 en 12:09- Respondre\nAmb lo simpàtic que soc…. 🙂\nSegur que els hagués fet molta “risa”, si els pregunto “que no tenen menú de migdia, baratet?”\nConyes a banda, un gran lloc.\nI també amb ganes de tornar Alkostat.\nPortem bona ratxa i jo també a nivell personal, porto dies sense cap fiasco, però crec que la ratxa no durarà… Per dijous tinc previst un lloc amb nom tant sospitós com my_fucking_restaurant\nPepa 7 de gener de 2018 en 18:32- Respondre\nAixò sí que és una bona cloenda d’any, no com d’altres 😀 (jo per exemple)\nRicard Sampere 7 de gener de 2018 en 23:02- Respondre\nM’he quedat “a quadros” (que es diu ara, en lloc de “pasta de merenga”, que es deia abans), amb el relat que has fet…\nesther 8 de gener de 2018 en 17:46- Respondre\nricard, on vas dijous???? aiii deuuuuu….. lloc fantàstic! i molt d’acord amb tu en què és tipus hisop. s’hi menja molt bé i s’hi està molt a gust! i tb moltes ganes d’alkostat!\nRicard Sampere 9 de gener de 2018 en 20:35- Respondre\nhehehe…. Dijous toca sortida de risc… My Fucking Restaurant…. OMG!!!\nA veure… divendres us explico


bloc de notes: Prou!\n14 dies de bombardejos i més de 700 morts, molts d’ells civils innocents i nens. Milers de ferits sense possibilitats de ser atesos als hospitals saturats i sense mitjans per culpa del bloqueig. Realment algú pot justificar aquestes accions?\nNo sé per quines raons els jueus han despertat històricament tanta animadversió, no sé perquè tantes vegades han estat odiats, però si sé el perquè començo a considerar-los gent indigna.\nQuina diferència hi ha entre el que estan fent a Gaza i el que va passar al règim nazi? No han perdut ja tota la legitimitat que els van donar 6 milions de morts?\nEl govern d’ Israel és el del poble elegit o són una banda d’assassins?\nPublicat per Pepe González a divendres, de gener 09, 2009


El presentador es va quedar amb la paraula a la boca fins a dues ocasions per culpa dels anuncis\ndimarts, 25 d’abril 2017 - 13:30h\nPedro Piqueras presentant un dels informatius de Telecinco | Telecinco\nQue hi hagi publicitat a la televisió és habitual i cada cop està més assumit per tots els teleespectadors. No és d'estranyar que en els programes, sèries i pel·lícules, les cadenes decideixin passar una sèrie d'anuncis publicitaris. El que crida l'atenció, però, és que aquest tall publicitari es faci enmig d'un telenotícies. És el que ha fet Telecinco als 'Informativos' que presentava Pedro Piqueras. Segons el portal 'Huffington Post', mentre el presentador començava a explicar una de les notícies del dia, la cadena va llançar un bloc de publicitat, deixant-lo amb la paraula a la boca.\nEls anuncis es van durar molt poc en emissió i el presentador va poder continuar amb els informatius. Quan es va començar a explicar un altre succés, la publicitat va tornar a tallar-lo. El primer «error» va poder passar inadvertit entre els teleespectadors, però a la segona vegada, els usuaris de les xarxes socials no van poder creure el que estava passant, i van atacar durament la «decisió» de Telecinco.


Chalet Tuftra Zermatt Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nChalet TuftraApartamentChalet Tuftra, Moosweg Area, Zermatt, Suïssa, 3920 - Veure al mapaChalet TuftraVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure el mapaVeure totes les 31 fotosParticularitats que li encantaranTransport públic a 400 mWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassatransport hotel/aeroport\nOpcions d'habitacióVeure les fotosApartament Àtic (6 Adults) (Penthouse Apartment (6 Adults))...110 m2Dutxa i banyFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament àtic (4 adults) (Penthouse Apartment (4 adults))...90 m2Dutxa i banyFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióSituat a Moosweg Area, Chalet Tuftra és el lloc perfecte per gaudir de Zermatt i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Chalet Tuftra, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions per a minusvàl.lids, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de bugaderia, ascensor. L'ambient de Chalet Tuftra es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km), esquí, massatge, equitació. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Chalet Tuftra és una selecció idònia per a la vostra estada a Zermatt.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentlloguer de bicicletesservei de llançadoratransport hotel/aeroportCoses a fer, maneres de relaxar-seequitacióesquíMassatgeServeis i comoditatsservei de bugaderiazona de fumadors Esports de terracamp de golf (a 3 km) Per als nenshabitació familiar Accésascensorinstal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyiaDisponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiareproductor de DVD/CDarticles de tocadorestris de cuinasala d'estarassecador de cabellneverasecadorabalcó/terrassaplat de dutxaservei de planxabanyerarentadoratelevisió de pantalla planacalefacciórenta vaixelles Idiomes ParlatsAnglèsAlemany Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEn arribar, cal abonar un dipòsit de 2500 CHF per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Ramonet - Diari La Veu\nRamonet era la viva imatge d'un babau. Sempre despistat, semblava viure en un món paral·lel, íntim i insondable al qual sols ell tenia accés. El pare, home de poques llums, pràcticament fosc, era el primer que ho deia: el meu fill és un beneit. Sa mare, una beata, de missa diària que, deixant-se la feina de casa per fer, anava a la parròquia o a la casa abadia a netejar-la, no sols de franc, sinó encara agraïda al rector per deixar-la executar allò que ella considerava un honor.\nMalgrat tot, Ramonet tenia una habilitat extraordinària per a jugar a futbol al camp del poble, un a les afores, mal terraplenat i amb porteries de fusta corcada. Als onze anys era l'admiració partit rere partit. Els que deien que entenien d'allò asseguraven a son pare que el xiquet, a poc que l'ajudaren, arribaria a ser futbolista professional, un Claramunt. Segur. Però son pare, rascant-se el cap, solia repetir incrèdul: el meu fill és un badoc.\nAl poble solia vindre un frare llec per a reclutar xiquets per a un convent-col·legi de Castelló prometent-los estudis, habitatge, manutenció i poder practicar esports, com ara el futbol. I per allò ensenyava fotografies d'un camp preciós, digne per a jugar al primer nivell; fotografies de l'equip del col·legi, tots equipats perfectament amb samarretes i botes, i una galeria dels trofeus conquerits.\nEls xiquets obrien els ulls de bat a bat en vore allò i a Ramonet li semblava escoltar ja a crits el seu nom a Mestalla. Aconsellats pel senyor rector, pare i mare accediren que el seu fill, junt amb altres del poble més o menys de la seus edat, pujaren un matí a l'autobús cap a Castelló.\nPassaren uns mesos i Ramonet sols feia que mirar des d'una finestra de les escoles la parada d'un altre autobús on al seu parabrises hi havia un cartell que deia: València-Castelló. Un dia, rebentà la caixeta de recapte per a les ànimes que hi havia a l'entrada de l'església del convent, isqué d'amagat per la porta on entraven els queviures a la cuina, pujà a aquell i demanà un bitllet cap el poble. Malgrat no haver-hi parada allí, en apropar-se, el conductor parà a vora carretera i li degué: xaval, ací està el teu poble. Cosa que Ramonet reconegué en vore el campanar i caminà escassament un kilòmetre que separava la vella carretera de Barcelona de les primeres cases.\nEra prop del mig dia, la mare en vore'l entrar quasi es mor de l'ensurt: "Què fas ací!". "Jo no vull anar allí, mare", contestà mentre seia arrupit a un racó del menjador. Al pare quasi se li atura el cor en trobar-lo a casa i no sabia què preguntar-li: "Però, però...".\nA mitja vesprada aparegué el frare llec tot escarotat: que què feia allí, que per què s'havia escapat, que tenia que tornar immediatament perquè no transcendira l'escàndol..., a la qual cosa Ramonet, arronsant-se com un cabdell, repetia: "no, no no". El pare intervingué i digué que ja parlarien a l'endemà que ara era hora de dinar i de res més, despatxant alhora l'emissari. Va ser la única cosa que feu en sa vida en defensa del seu fill.\nEl dia següent, a la matinada, quan el pare va sortir al corral per a agafar la ferramenta per a anar al camp quasi es caigué a terra en vore el seu fill penjat del coll en una biga de la porxada.\nDonà part al jutjat, el despenjaren, li feren l'autòpsia i als dos dies el jutge de pau li feu arribar un paper on, entre altres coses, parlava de mort per asfíxia, trencament de la tràquea..., i esquinçament del conducte anal, hematomes a les natges i a altres parts del cos com...\nLa mare, analfabeta total, ensenyà el paper al veïnat per a vore si algú li aclaria allò què volia dir i com que no li quedava molt clar li'l portà al rector. Aquell el llegí detingudament i mentre la consolava, el plegà i el guardà a un calaix del seu escriptori. La mare, compungida, tornà a casa amb un munt de paraules que li parlaven del cel, del costat de Déu, del paradís, dels benaventurats..., però sense l'informe forense.\nRamonet venia a l'escola amb mi. Era un xiquet normal, calladet, tímid, retret..., i ja fa cinquanta-cinc anys que està soterrat en un nínxol, ara a prop dels meus pares. Jo, en visitar-los, encara li veig la careta trista de la fotografia que li feren al convent de Castelló.\nMonsenyor Reig Pla, paisà nostre de Cocentaina, mal que ens pese a molta gent, ens parla ara, de crear una mena de societats de sexòlics anònims, de persones que vulguen abandonar el sexe per ser una invenció diabòlica i no sé quantes barbaritats més. És un important representant de l'església espanyola, sí, eixa que es nega a pagar IBI, IAE i la resta d'impostos com fem la resta de pecadors i pecadores, la que recepta remeis que ella mai no pràctica, la que actua de forma organitzada per a desenvolupar pràctiques sexuals que ens fan perbocar, atacant infants arreu del món, com a canilla..., què no hauran fet en els segles d'impunitat total? Com s'atrevixen a parlar-nos de moral? Quina? Si s'aplicara una llei que portara a efecte l'evangeli que prediquen on diu: "Ai d'aquell que escandalitzara a un dels meus petits, més li valguera que li lligaren una pedra de molí al coll i el tiraren al fons de la mar, el peixos estarien avorrits de menjar carn tonsurada". Ací no passa res. Ells mentint, representen la part més obscena de la societat, la més hipòcrita, la que ja no té més aliats que el poder, el concordat i el fanatisme irracional i, malgrat això, el borregos seguixen pasturant la seua herba al·lucinògena.\nL'Ajuntament de València vol posar un poc d'ordre en el desficaci, que l'església catòlica pague per les seues propietats no dedicades al culte i per les seues activitats econòmiques. Ja vos dic jo que no aconseguirà res. El PP i el PSOE no estan per enfrontaments amb la Conferència Episcopal. Un per concubinatge, l'altre per por, i això seguirà així, ja ho voreu, in secula seculorum. Quants Ramonets més han de caure perquè la societat diga, prou?\nEscriba el número 844196


Què volem fer? - Página Jimdo de neeitic\nL'APLICACIÓ DE LES TIC A L'EDUCACIÓ INCLUSIVA\nAmb aquesta web el que volem és crear un recull de pàgines web destinades a tots aquells docents que necessitin recursos educatius per a facilitar el procés d'ensenyament-aprenentatge. Concretament, va dirigit a tots aquells alumnes que puguin fer-ne ús degut a les seves Necessitats Educatives Especials (NEE).\nEl motiu pel qual vam escollir-ho va ser per com nosaltres entenem el què ha de ser l'educació, per tots i per a tots. Creiem i volem una escola inclusiva on tots el nens puguin desenvolupar, viure, i gaudir de la seva etapa escolar sense cap tipus de distincions.\nL'estructura d'aquesta pàgina web consta de dues parts ben diferenciades; la primera més teòrica; qui som, les discapacitats i el recull de webs, i per últim la pràctica centrada en les discapacitats visuals a partir d'una visita al Centre de Recursos Educatius Joan Amades (Barcelona).


Per la seva Festa Major els coneixereu | Amb sal i pebre\nPer la seva Festa Major els coneixereu\nPublicat el 16 Agost 2012 per jordibadia\nTrobo que a través dels programes de les festes majors es pot arribar a saber de quin peu calcen els pobles. Vull dir en general, des dels veïns a l’equip de govern municipal. No n’hi diré hipòtesi d’una afirmació tan agosarada com aquesta, perquè no pretenc pas elaborar cap teoria sobre la qüestió, a més, desconec si hi ha algun estudi fet en alguna universitat o centre d’estudis, però és que sempre m’ha semblat que els programes de les festes majors d’un qualsevol poble vénen a ser com l’índex dels llibres, que resumeixen què hi pots trobar. Dic poble, però podria dir també ciutat, és clar, per bé que en els pobles la interpretació acostuma a ser més precisa i encertada.\nFixant-nos en els actes que s’hi fan, en el pregoner que s’escull, els grups de música que s’hi conviden, les orquestres, els horaris de començament i acabament dels espectacles, si s’hi fan competicions esportives i de quina mena, etc., se sap des de com pensa un poble a si els seus veïns estan ben avinguts o bé no es poden ni veure, qui hi remena les cireres i qui s’hi posa de cul. En dos o tres dies de festa es pot arribar a saber quina convivència hi ha tot l’any. Algú que no sàpiga res del poble, si n’agafa el programa de la festa major i el llegeix potser no s’hi acaba d’entendre; tanmateix, si en saps algun detall i t’hi has fixat durant anys, és un codi a través del qual pots desxifrar-ne el dia a dia.\nAquesta setmana de la Mare de Déu d’agost és la que acumula més festes majors de tot l’any a Catalunya. Per les que a mi em toquen, just aquests dies es fa la de Martorell, la de Prats de Rei (la van començar divendres i encara dura!) i el cap de setmana que ve es fa la de Sant Martí Sesgueioles. La de Calaf sempre és el primer diumenge de setembre i la de Sabadell, que a vegades hi coincideix, enguany no toca fins al cap de setmana del 8 i 9 (em penso que abans era el primer cap de setmana de setembre, també, però un bon dia van decidir ajuntar-la amb la Diada quan l’Onze de Setembre cau en dilluns o dimarts, com aquest any). Si algú hi vol passar una estona entretinguda, és una bona setmana per a fer-ho.\nL'entrada va ser publicada el Cultura, Societat i etiquetada Festa Major per jordibadia. Guarda l'enllaç permanent.


Nou disc il·lustrat de Xiula: 5472m\nEl grup d’animació musical, conegut per combinar sons adults i lletres reivindicatives per al públic infantil, estan de gira aquest estiu amb el seu nou treball: un disc il·lustrat o llibre musical amb 14 noves cançons i amb il·lustracions de la Mariona Tolosa\nXiula no és només un grup de música. Es presenten com una experiència única d’animació musical amb molt d’humor i sobretot, amb un bon treball en valors. Ara després de l’èxit aconseguit amb el seu primer disc Donem-li una volta al món estan de gira el seu nou projecte: un disc i un llibre que arriben plegats.\n5472m (Viena Edicions) és un disc il·lustrat o un llibre musical que mostra el viatge de viure. Al llarg del trajecte es produeixen tota mena de situacions i cadascuna d’elles s’explica amb una cançó i la seva corresponent il·lustració de la Mariona Tolosa. Aquest segon treball és doncs, una mena de dietari d’aquest viatge: s’expliquen situacions quotidianes (Som-hi tots a menjar), anècdotes però també, problemes comuns que en un moment o altre ens afecten a tots (Polls, El dentista) i que voldríem canviar (L’escola que volem). En aquests casos, els infants es queixen cantant però alhora obren la mirada i aconsegueixen una major comprensió de la problemàtica.\nMelodies modernes per a canalla\nTot i que Xiula té com a punt de partida l’animació infantil tradicional, la formació destaca per haver començat a barrejar estils i sons nous en la música infantil, especialment en aquest segon treball. A 5472m trobem música electrònica, dubstep, rumba, rock, ska... uns sons amb els que hi combina perfectament el punt reivindicatiu de les seves cançons amb uns missatges que arriben de forma més directa als infants.\n3 espectacles = 3 formats\nEn l’actualitat, Xiula ofereix tres tipus d’espectacles: “Donem-li una volta al món” és un espectacle en el que el públic esdevé còmplice i participa activament en un directe ple de dinàmiques per fer ballar, amb molt sentit de l’humor, ric musicalment parlant, i el més important, oferint un bon treball de valors. Amb “La festa del temps”, la formació presenta un nou espectacle teatral que segueix el fil conductor del llibre-disc, 5472m, i en tercer lloc, ofereix un espectacle de petit format per a les escoles com a complement als recursos pedagògics dels centres.\nQui són Xiula\nActualment formen la banda en Jan Garrido -músic, educador social -, en Rikki Arjuna -també músic i educador social- , l’Adrià Heredia -músic de professió implicat en un munt de bandes- i en Marc Soto -músic i membre del grup La Sra. Tomasa-.\nTots quatre tenen una llarga experiència en el món de la música i el lleure, tocant a grups, fent espectacles d’animació i clown formant part de Toca la Troca, fent teatre sobretot al Jove Calasanç Teatre, pel·lícules i treballant com a educadors en el lleure.\nA destacar la cooperació com a animadors amb For Kids-PVS, ONG catalana i índia,i la participació en la creació de l’editorial i estudi de gravació A Cau d’Orella, un projecte de gravació d’audiollibres.\nDe l’aula presencial a l’aula virtual\n40 pel·lícules per mirar amb la canalla\n21 idees creatives (i educatives) per fer amb els nens i nenes a casa\nAnem d'estrena! Els SuperHerois presenten el seu primer videoclip\nConfinament, comunicació, llengua i literatura\nAmb el confinament, la competència digital dels infants creixerà ostensiblement\nMar Bosch és escriptora i periodista\n“Soc feliç on els fills són feliços”\nEncaixar o no, és aquesta la qüestió\nL’amor no es confina\nEl teatre familiar català s’afegeix a l’oferta cultural d’oci on line pel confinament amb diverses iniciatives\nCentrar-nos en allò que volem\nRebequeries de supermercat


No ha estat fàcil, ja que enguany la qualitat dels vídeos ha estat molt remarcable. I n’hi havia molts, 140 vídeos en total. Però finalment el Jurat ha fet la seva tria i ha guardonat 3 premis i 11 mencions que reconeixen els vídeos dels experiments més remarcables.\nPremi en la categoria de Primària: La dilatació dels líquids. Escola Juncadella (La Cellera del Ter)\nPremi en la categoria de ESO: Mesura de la pressió atmosférica amb un aneguet. Escola Sant Gregori (Barcelona)\nPremi en la categoria de Batxillerat i Cicles Formatius: L’efecte Marangoni- Navegant amb etanol. Institut Puig cargol (Calonge)\nMart Any 2015. Escola Garbí Pere Verges (Esplugues de Llobregat)\nFem una estalactita. Escola Llorenç Vallespí i Vidiella (Benifallet)\nLa Llei de Charles. Escola Betània Patmos (Barcelona)\nRealització d’un Cladograma a partir de cromatografies. Col·legi Boix (Badalona)\nFormació d'un líquid a partir de dos sòlids. Escola Betània Patmos (Barcelona)\nLa figura imposible (el centre de gravetat). Col·legi Canigó (Barcelona)\nEl magnetisme. IES Coster de la Torre (La Bisbal del Penedès)\nEl costat fosc de la Terra. Institut Santiago Sobrequés (Girona)\nL’acte de lliurament dels premis i de les mencions es durà a terme el proper dilluns 22 de juny, a les 11 hores al Campus de l’Escola Politècnica Superior de Castelldefels, a la sala d’actes de l’Escola d’Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial (EETAC). L’escola és fàcilment accessible mitjançant la C-31 (l’autovia de Castelldefels), l’autopista C-32 o bé el servei de Rodalies de Renfe (vegeu com arribar-hi).


El complex es va estrenar el 2018 i té un centenar de botigues.\nLa companyia redobla la seva aposta per Catalunya, on ja va adquirir Parc Vallès i ara desenvolupa un projecte a Lleida\nNova inversió estrangera a l’àrea metropolitana de Barcelona. La companyia immobiliària francesa Frey, que cotitza al mercat Euronex de París, acaba d’adquirir el 100% del centre comercial Finestrelles, ubicat a Esplugues de Llobregat, per 127,5 milions d’euros. El venedor ha estat el grup promotor belga Equilis, que es va estrenar a Espanya amb aquest projecte comercial, inaugurat el novembre del 2018. Frey ja va invertir a Catalunya fa quatre anys amb la compra del centre comercial Parc Vallès de Terrassa i ara també té un projecte a Lleida, on preveu invertir 100 milions amb el grup Eurofund.\nEl nou propietari destaca la posició estratègica de Finestrelles, al peu de la Ronda de Dalt i amb una àrea d’influència de 470.000 habitants “que tenen un poder adquisitiu superior a la mitjana de Catalunya i el conjunt d’Espanya”. També subratlla la proximitat del centre comercial a les oficines de grans empreses com Nestlé i Coca-Cola Europacific Partners i a campus universitaris que sumen 37.000 estudiants. Frey preveu obtenir aquest any unes rendes de 8,14 milions d’euros amb l’explotació de Finestrelles, xifra que inclou les places d’aparcament i els lloguers dels locals, que actualment registren una ràtio d’ocupació del 96,5%.\nAquest centre comercial urbà a l’aire lliure, el darrer a construir-se a l’àrea de Barcelona, rep una mitjana de set milions de visitants a l’any i compta amb una superfície total construïda de 99.630 m² i una superfície bruta per llogar (SBA) de 39.250 m² distribuïda entre més de 100 botigues. H&M, Zara, Mango, Kiabi, Bershka, Decathlon, Alcampo, MediaMarkt i AliExpress són alguns dels principals operadors del complex, juntament amb un hipermercat Alcampo i un gimnàs VivaGym. També hi ha una àrea gastronòmica de més de 2.000 m² que inclou set restaurants. En total, a Finestrelles, que gestiona Cushman & Wakefield, hi treballen unes 1.300 persones.\n“Aquesta nova adquisició reforça la nostra presència a Ibèria. Frey continua amb la seva estratègia d’expansió, amb l’ambició d’esdevenir el líder europeu del comerç minorista sostenible. El Centre Comercial Finestrelles és un actiu de gran qualitat. Conté tots els fonaments que apreciem a Frey i permetrà al grup desplegar tota la seva experiència en gestió i animació. Estem molt contents d’integrar-lo a la nostra cartera de propietats”, ha afirmat Antoine Frey, president i conseller delegat del grup comprador.\n“Aquesta transacció representa un punt d’inflexió important al nostre mercat i al sector del retail, en ser una compra per part de capital institucional en una de les principals ciutats espanyoles. També demostra l’interès creixent dels inversors pels centres comercials a mesura que es confirma el retorn a nivells de 2019 en termes d’afluències i vendes. Encara que hi ha una certa inquietud sobre la situació macroeconòmica a Europa, la necessitat d’invertir en bons actius basats en ingressos segurs a llarg termini continua sent encara més rellevant avui dia”, han explicat dos dels assessors de la transacció, Steven Weaving, de RPE, i Rupert Lea, de Cushman & Wakefield. El comprador ha estat assessorat per Perez Llorca, Arcadis i Grant Thornton.\nFrey és una companyia jove, nascuda el 2007, per desenvolupar un nou concepte de centre comercial sostenible a l’aire lliure. L’empresa gal·la, certificada com a B-Corp, opera a França, Espanya i Portugal, on explota diversos actius valorats en 1.400 milions d’euros que sumen més de mig milió de metres quadrats.


Després de tres anys, tornen les subvencions per obres de rehabilitació dels edificis - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nDesprés de tres anys, tornen les subvencions per obres de rehabilitació dels edificis\nL’Agència de l’Habitatge de Catalunya ha anunciat que hi haurà de nou ajudes per a la reahabilitació dels edificis d'habitatges.\nL’administració ja ho ha comunicat als col•lectius professionals implicats i entre ells al Col•legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificació de Tarragona, el COAATT.\nPer aquest motiu, el Col•legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificació de Tarragona posa a disposició dels propietaris dels edificis d’habitatges i de les comunitats la seva experiència i als seus professionals. Els aparelladors, com a tècnics de capçalera, són la figura indicada per ajudar a assessorar en la tramitació de la documentació, realitzar la ITE i la certificació als edificis que encara no la tinguin i dur a terme qualsevol de les intervencions i actuacions que es sol•licitin en la petició de subvenció. Per aconseguir més informació de les ajudes i dels serveis del COAATT és imprescindible visitar la web www.apatgn.org\nRedacció TT - 11/08/2014 - 11:46h\nEls requisits de accesibilitat i certficat de eficiencia energética entenc que limiten molt les opcions d'edificis d ela Part Alta. Una llàstima.\nau senyor R.Font aprofiti ara ja pot fer el que vulgui mitjançant les subvencions hotel is comming...


Les persones en busca activa de feina al febrer se situen en 412 mentre s'oferien 1.770 llocs de treball per part del Servei d'Ocupació - Poble Andorrà\nLes persones en busca activa de feina al febrer se situen en 412 mentre s’oferien 1.770 llocs de treball per part del Servei d’Ocupació\nA banda, del total de persones inscrites, 85 van trobar feina pels seus propis mitjans\nEl Servei d'Ocupació.\nLes persones en busca activa de feina al país al febrer se situaven en 412. Així es desprèn de la nota publicada aquest dilluns pel departament d’Estadística, en la qual indiquen la xifra és tímidament inferior a les que hi havia inscrites al Servei d’Ocupació el mes anterior, amb una variació del 4,6% (20). Tanmateix, ressalten que si es compara la xifra amb les dades de fa un any, la diferència incrementa fins a un 68,9%, ja que hi havia 1.323 ciutadans inscrits.\nEn relació amb els residents que busquen millorar la seva posició laboral, Estadística informa que n’hi ha 438, un nombre que representa una variació mensual del 0,9% respecte al gener i d’un 39,8% respecte al mateix mes de l’exercici anterior, quan hi havia 727 inscrits. El nombre de demandants de serveis és de dotze. D’aquests, exposen que quatre són demandants en situació de baixa mèdica superior a sis mesos i vuit ho són en situació d’ocupació. La variació respecte al mes anterior és d’una davallada d’un 20% per ambdós casos. Un total de 27 persones són beneficiàries de la prestació econòmica per desocupació involuntària.\nAl Servei d’Ocupació s’oferien un total de 1.770 llocs de treball al febrer, un període en el qual es van realitzar 25 contractacions a través de l’organisme i dinou mitjançant programes de treball temporal. A banda, del total de persones inscrites, 85 van trobar feina pels seus propis mitjans.\nLa C-14 a Coll de Nargó en sentit la Seu d'Urgell queda restringida per obres


Els productes, la manera d'eixugar-lo o altres hàbits que duem a terme de forma incorrecta\nper Redacció dissabte, 25 de juny 2016 - 13:23h\nCal anar amb compte per lluir cabellera. Foto: Cedida\nÉs força habitual que, per manca de temps, fem les coses més rutinàries de pressa i corrent. Ens dutxem de pressa, esmorzem a cuita-corrents, ens eixuguem el cabell a tota pressa... Això últim, segons el Huffington Post, pot afectar el nostre cabell i que no llueixi com hauria de fer-ho. Tot seguit tens el 7 trucs que t'ajudaran a dominar l'assecador.\n1. Fes servir un bon xampú i condicionador: El xampú i l'condicionador tanquen la cutícula dels cabells, ajudant a donar forma. A més, els productes de baixa qualitat poden fer que el cabell sigui aspre al tacte pel trencament de la queratina.\n2. Passos previs a l'assecador: No corris a l'hora d'agafar l'assecador. Primer de tot, cal eliminar la màxima quantitat d'aigua possible. Cal passar la tovallola, els dits i una pinta entre els cabells abans d'entrar en acció.\n3. «Potenciar el que ja existeix»: El gerent del Salón 44 de Madrid, Xavi García, explica que no es pot pretendre lluir una cabellera voluminosa si tens el cabell llis. A més, comenta que cal saber definir molt bé la temperatura: la més baixa per a cabells fins i danyats, la mitjana per evitar que els cabells tenyits perdin color i la més alta per a cabells forts i sans.\n4. L'ordre dels factors, en aquest cas, altera el producte: A l'hora d'eixugar el cabell cal fer-ho de l'arrel fins a la punta i amb l'assecador proper al cabell, sense arribar a cremar-lo. A més, caldria fer ús d'un protector tèrmic.\n5. Treballa per seccions: És molt millor dividir el cabell en seccions que no eixugar-lo de forma genèrica. Segons expliquen, el broquet que molta gent desa i no fa servir des que es compra l'assecador, pot ser molt útil.\n6. L'acabat: L'aire fred de l'assecador no serveix per fer menys malbé el cabell, sinó per fixar-lo. Així, per acabar podem passar l'aire fred que ens ajudarà, també, a aportar brillantor.\n7. Els consells finals: Pel que fa al raspall, els experts recomanen que, en el cas dels cabells llisos, cal fer servir un raspall pla. En canvi, en el cas dels cabells arrissats el millor és utilitzar el difusor per repartir l'escalfor. A més, si deixem una mica humits els cabells, evitem que es ressequin.


Milos Teodosic hauria arribat a un acord amb Los Angeles Clippers per fer el salt a l'NBA - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nMilos Teodosic hauria arribat a un acord amb Los Angeles Clippers per fer el salt a l'NBA\nL'equip californià ha reaccionat ràpidament a la marxa de dos dels seus titulars de la passada temporada, Chris Paul i JJ Redick, amb les arribades de Teodosic i Gallinari\n07/07/2017 - 00.03\nMilos Teodosic, Danilo Gallinari i Blake Griffin (Foto: Reuters)\nSegons ha avançat l'ESPN, el base Milos Teodosic hauria arribat a un acord amb el Los Angeles Clippers per fer el salt a l'NBA. Amb 30 anys, el base serbi no podia esperar gaire temps més abans de fer el seu debut als Estats Units.\nEl CSKA de Moscou li va fer una gran oferta per intentar retenir-lo, 12 milions d'euros en 3 temporades, cosa que l'hauria convertit en el jugador més ben pagat del continent europeu. Teodosic, però, hauria preferit els 10,8 milions d'euros que l'ofereixen els Clippers en dues temporades, amb la possibilitat de marxar lliure al final de la primera.\nL'equip californià s'ha mogut molt ràpid després que dos dels seus titulars de la passada temporada han marxat, el base Chris Paul traspassat als Houston Rockets i l'escorta JJ Redick que ha fitxat pels 76ers de Filadèlfia. El de Teodosic, considerat un dels millors jugadors de fora de l'NBA, seria un primer fitxatge per encetar una nova etapa després de renovar el tercer titular en perill de marxar, l'aler pivot Blake Griffin, i, si es fes, en un traspàs amb l'aler italià dels Denver Nuggets Danilo Gallinari. Els tres seran el nou "Big Three" dels Clippers.\nEs dona la coincidència que Teodosic coincidiria a Los Angeles amb el base Patrick Beverley, que va arribar als Clippers en el traspàs de Paul als Rockets. Tots dos van compartir vestidor la temporada 2009-10, a l'Olympiacos grec.


La flor de noviembre - Diario de Mallorca\nVaig conèixer un home que conreava un tros de terra preservada del vent per una paret de pedra seca. Hi arribava l´aigua d´una font a través d´una síquia que travessava guarets i camins i brollava en un racó del seu terreny, entre canyes. Cada any hi sembrava unes tires d´esqueixos de crisantem i era una delícia veure com s´ocupava d´aquell hort -un hort de crisantems-, i com hi aplicava les tècniques d´horticultura que sabia de molt antic: entrecavava la terra, eliminava els capolls secundaris, protegia les plantes dels caragols i dels llimacs, acariciava els botons més vigorosos fins a convertir-los en borles vegetals com els dos punys. Aquell home sabia que els crisantems del seu hort -blancs, grocs, liles- serien els millors de la Rambla, els més vigorosos. Sabia que en trauria un bon guany.\nM´agradava observar el seu treball dirigit al conreu dels crisantems i l´esforç que posava a fi d´aconseguir que rebentassin de manera puntual, per a que començassin a obrir-se dins la darrera lluna d´octubre i arribàs l´esclat dia primer novembre, per la festa de Tots Sants. Així, aquell home controlava el grau d´humitat i, si el temps venia sec, els regava amb esment. A vegades de nit, amb l´aigua tèbia, a fi d´accelerar-los. O els escatimava l´aigua, si la tardor era càlida, no fos cosa que s´obrissin abans d´hora. També, aquell home controlava la llum de tardor, quan els dies s´escurcen. I sabia dosificar la pressió del sol sobre les plantes, la intensitat de la claror, perquè sabia que és justament la força del sol allò que es concreta en cada flor oberta.\nHe sentit a dir que vingueren d´Orient. I sabem que mil cinc-cents anys abans de la nostra era es cultivaven a Xina i que el nom d´una antiga ciutat xinesa dita Dj-Xian es podria traduir per "la ciutat del crisantem". També he sentit contar que al Japó li fan festes i que és tingut per una flor emblemàtica. I m´agrada llegir els versos que dedicà al crisantem el poeta àrab Ibn Khafaja, nascut a Alzira, a la Ribera Alta del País Valencià, traduïts de manera exquisida al català per Josep Piera i Josep R. Gregori. El poeta, que va cantar els jardins mediterranis i es va fascinar per la natura ens hi parla d´unes roses estranyes, vingudes de lluny. I Pau Riba, alternatiu i transgressor, escriví un poema al secret del crisantem guardat per dues fileres de guerrers. I el cantà. I l´enregistrà en un dels seus discs. Però quin és el secret tan amagat? El cantant es dirigeix a la flor només per dir-li: "Fes-me llarg el temps / de la infantesa..." Per què?\nSovint, emperò, assimilam els crisantems a l´experiència de la mort. Som a novembre i els cementiris se n´omplen. Hi ha qui parla de la bellesa freda dels crisantems. Hi ha qui diu que fan olor de tomba. Però és el sol que es concreta en cada flor oberta. Un pessic de sol damunt cada pètal.\nFeia molts d´anys que no havia sentit tocar de mort. Potser, des que era un infant. Llavors, per Tots Sants, tocaven durant tota la nit. I les campanes acompanyaven el son i la pregària. Deien que les ànimes dels difunts acudien a visitar els espais on havien viscut. Fa pocs dies, a mitja tarda vaig sentir que les campanes s´alçaven com en aquell temps en què portava calçons curts i jugava pels carrers plens de pols. Eren les mateixes campanes que tornaven a voltar, els mateixos sons, les vibracions que coneixia d´ençà de molts anys. Les mateixes campanes que estenien els seus planys sobre les teulades, entre els carrers tortuosos del poble, més enllà de les últimes cases, fins als pinars.


8 de març - Dia de la Dona – ESARDI (Escola d'Art i Disseny d'Amposta)\nAcció intervenció efímera\nEl dia reivindicatiu enllaça directament amb el moviment feminista o feminisme social, que té com a objectiu millorar la situació d’inferioritat de la dona i desemmascarar les desigualtats socials, polítiques, econòmiques i jurídiques de la dona respecte a l’home.\nNo es tracta de considerar la igualtat de gènere com a sinònim d’idèntic”, o “igualtat amb” els homes, ja que això significaria situar els homes com a mesura del que és desitjable, sinó com a «equitatiu». Es tracta d’assolir la igualtat mantenint el reconeixement de la diferència. Cal no confondre la reivindicació d’igualtat amb una identificació amb el sexe masculí.\nIgualtat d’oportunitats significa equivalència, equiparació: les dones volem accedir a tots els llocs de la societat en “igualtat de condicions” i no “per ser iguals”, la qual cosa és molt diferent. Les dones som éssers humans de ple dret i les oportunitats que se’ns ofereixen han de ser les mateixes de què a hores d’ara els homes gaudeixen.\nEl 8 de març és un dia que denúncia el sistema de relacions de poder que legitima i perpetua les desigualtats i que està present en totes les estructures de la societat i s’inscriu en la nostra cultura.\nLes dones han mort i morim cada dia igualment que els homes a arrel de totes les tasques que desenvolupem, però hem d’afegir que, per la qüestió de la desigualtat, contra la que lluitem, som objecte directe de les violències.


Comprar Xiaomi 12 | By Mitu Botiga Oficial Xiaomo Capacidad 8+256GB Color Gray\nXiaomi 12 Des de 699,99 /mes o 699,99\nPreu rebaixat Xiaomi 12\nDescobreix el Xiaomi 12 amb la tecnologia més avançada: Snapdragon d'última generació, càrrega ràpida 67W i pantalla AMOLED amb taxa de refresc de 120Hz.\nAmb un pes de 180 g i una ample de tan sols 69,9 mm, el Xiaomi 12 ha estat dissenyat amb tecnologia avançada per a proporcionar un suport suau, uniforme i lleuger. Agradable de sostenir, fa que cada interacció sigui una delícia.\nTé una pantalla AMOLED de 6,28 polzades amb resolució FullHD+, un format 20:9 i una taxa de refresc de 120Hz. A més, t'ofereix compatibilitat amb HDR10+ i Dolby Vision i un panell de 12 bits capaç d'aconseguir fins a 1.100 nits de lluentor màxima.\nAquesta és una pantalla perfecta, difícil de rebutjar, en termes de claredat, color i fluïdesa. DisplayMate, l'agència d'avaluació de pantalles líder del món, ha qualificat al Xiaomi 12 amb un A+.\nCompta amb Gorilla Glass Victus per a protegir el telèfon davant cops i esgarrapades.\nLa pantalla del Xiaomi 12 ofereix una gamma de colors més precisa i àmplia, així com transicions de color més naturals, per la qual cosa destaca en la reproducció d'imatges acolorides, la qual cosa fa que cada imatge sigui agradable a la vista i una festa visual per als sentits.\nDisposa del processador d'última generació Qualcomm Snapdragon 8 Gen 1 que inicia la transició a la fotolitografia de 4 nanòmetres i incorpora nuclis de fins a 3 GHz. Ves un pas per davant en fotografies, jocs o visualització de continguts. Descobreix la velocitat de nova generació.\nGran nucli Cortex-X2: Un nou salt en el rendiment, amb més velocitat que mai.\nGPU Adreno™ de nova generació.\nMotor de IA Qualcomm® de 7a generació.\nGran àrea de refrigeració líquida VC de 2600 mm². El Xiaomi 12 compta amb una placa VC LiquidCool extragrande que incorpora el material VC LiquidCool més fi de Xiaomi, de 0,3 mm, la qual cosa accelera el flux de calor i redueix eficaçment la temperatura central perquè el dispositiu es mantingui fresc en qualsevol situació.\nQuant a la seva connectivitat, disposa de 5G i Bluetooth 5.2, però també incorpora suport per a xarxes Wifi 6 i Wifi 6E.\nXiaomi 12 incorpora una bateria 4.500 mAh i ho acompanya mitjançant una tecnologia de càrrega ràpida de fins a 67W via el port USB-C, de 50W de càrrega sense fil i càrrega sense fil inversa de 10W.\nPel que respecta a la càmera, el Xiaomi 12 té triple càmera amb un sensor principal Sony IMX766 de 50 megapíxels, amb una lent d'obertura f/1.88. Expressa la teva creativitat sense límits.\nSensor teleobjectiu de 5MP\nEl Xiaomi 12 compta amb una nova tecnologia d'enfocament amb algorisme de seguiment i aprenentatge de subjectes. Xiaomi ProFocus permet capturar subjectes en moviment amb major claredat.\nMode Ultra Night Vídeo. Amb l'ajuda d'algorismes per IA i tecnologia d'imatge, el vídeo il·lumina automàticament l'escena i captura més detalls que l'ull humà, fins i tot quan es grava en la foscor, gairebé com si s'afegís un filtre de visió nocturna al telèfon.\nImatges nocturnes per a múltiples situacions. No sols la capacitat de vídeo és potent en condicions de poca llum, sinó que també la qualitat d'imatge és excel·lent. La funció de manera nocturna de la cambra gran angular i ultra gran angular t'ajuda a capturar les llums i les ombres de la nit amb major vivor, perquè puguis fotografiar diferents escenes a la nit.\nMode retrat espectacular. Xiaomi ofereix la manera de retrat nocturn per primera vegada. Retrats nítids fins i tot en condicions de poca llum.\nEmmagatzematge i RAM: 8+128 / 12+256 GB UFS 3.1 LPDDR5\nSistema operatiu: Android amb MIUI 13\nPantalla: 6,28" AMOLED\nResolució: 2.400 x 1.080 px\nRelació de contrast: 20:9\nCàmera gran angular: 13MP\nCàmera selfie: 20MP\nCàrrega ràpida: 67W\nCàrrega sense fils: 50W\nCàrrega reversible: 10W\nLector d'emprempta sota la pantalla\nAltaveus estèreo Harman Kardon\nCompatible amn 5G\nDimensions: 152,7 x 69,9 x 8,16 mm


1 Alexandra Prodromos, directora executiva del Chicago Blockchain Center\n2.1 Iniciativa Illinois Blockchain\n2.2 Comunitat Blockchain nacional\n2.3 Chicago Blockchain Center passat, present i futur\n4 Informació adicional\nAlexandra Prodromos, directora executiva del Chicago Blockchain Center\nAlexandra Prodromos ha estat treballant diligentment amb el seu equip per construir Chicago com a el ciutat per a arrencades i recursos de blockchain.\nCom a director executiu de la organització sense ànim de lucre Chicago Blockchain Center (CBC), Alexandra treballa estretament amb els sectors públic i privat per fer créixer i donar suport a la comunitat blockchain a Illinois. Des de l’organització de trobades i tallers de desenvolupadors d’estudiants fins a la lluita contra la desinformació en els mitjans de comunicació convencionals, la CBC ho fa tot.\nA part del seu treball al CBC, Alexandra també és investigadora i estratègia de mercat a Bloq, Inc. i obté el seu màster en sistemes d’informació a la Northwestern University.\nSteven Buchko, de Coin Central, recentment va tenir l’oportunitat de robar uns quants minuts d’un dels dies plens d’Alexandra per obtenir més informació sobre CBC i el seu salt a la criptomoneda.\nAP: En realitat, és una història estranya. No sóc desenvolupador, tot i que actualment estic fent un màster a Northwestern in Information Systems. Inclou també l’administració de bases de dades i algunes codificacions, però aquest no és el meu bagatge.\nEl meu grau era de Ciències Polítiques i volia anar a la facultat de dret. M’interessaven especialment les tecnologies que pensava que podrien canviar o pertorbar l’espai legal: el descobriment automatitzat, per exemple. M’interessava com la cerca de paraules clau en milers de pàgines de documents legals canviaria la manera de facturar els advocats o de trobar-ne precedents.\nCap al 2014, vaig sentir parlar de contractes intel·ligents. El meu pensament immediat va ser: “Com poden ser aplicables als contractes legals?” Vaig començar a aprendre més sobre ells de forma independent i, finalment, vaig descobrir la tecnologia blockchain en el seu conjunt. Un cop ho vaig fer, em vaig adonar que la tecnologia s’expandeix més enllà de l’espai legal. Sabia que afectaria totes les indústries.\nAquest [blockchain] és similar al nivell bàsic d’Internet: un mètode segur per transferir valor que afectarà els processos empresarials de cada indústria en el futur.\nUn cop em vaig adonar d’això, em vaig enamorar. Vaig investigar constantment el tema, que en aquella època passava sobretot per feeds de Reddit i Twitter, i hi vaig llegir alguns llibres. Un dels primers llibres que vaig llegir va ser L’era de la criptomoneda de Michael Casey i Paul Vigna. Tots dos col·laboren al Wall Street Journal i vaig pensar que van fer una gran feina explicant els aspectes criptogràfics en què no havia estat tan implicat..\nA més, vaig començar a anar a conferències i reunions, intentant conèixer tanta gent com vaig poder.\nCom a regal de graduació universitària, els meus pares em van aconseguir un bitllet per a la conferència Consensus a Nova York. Vaig escoltar gent com Matthew Roszak i fins i tot vaig conèixer breument Vitalik Buterin. Només té un mes més que jo i no em podia creure que hagués fet tot el que tenia en aquell moment.\nVa ser en aquella conferència quan vaig escoltar el governador de Delaware presentar la seva iniciativa Delaware Blockchain.\nVaig pensar en mi mateix: “Per què Chicago no pot ser un centre de blockchain? Pel que fa al creixement de les startups, és un espai més habitable que San Francisco o Nova York “.\nVaig imaginar que podríem treballar amb el govern de [Illinois] per crear legislacions i regulacions menys pesants que les que hi havia a Nova York. La BitLicense de Nova York ara és infame.\nVaig pensar que era una gran oportunitat, així que vaig elaborar una proposta i vaig acostar-me al recentment creat Departament d’Innovació i Tecnologia d’Illinois. Vaig acabar treballant amb ells en un grup de treball de blockchain com a únic participant no governamental. Amb l’ajut de moltes altres agències, vam crear el Illinois Blockchain Initiative (IBI).\nA partir d’aquí vaig continuar anant a conferències. Fa aproximadament un any i mig, vaig conèixer Matthew Roszak en una de les conferències i em va portar a Bloq. Des del mes de juny he estat molt involucrat amb el Chicago Blockchain Center que duu a terme el tercer eix de la Illinois Blockchain Initiative: el desenvolupament de l’ecosistema a Chicago.\nEs tracta de crear l’espai físic per a reunions, ressaltar startups específiques i proporcionar recursos educatius. Els recursos educatius no són només per a persones. També són per a entitats específiques del sector que volen obtenir més informació sobre les tecnologies.\nEstem treballant per combatre molts informes enganyosos sobre el tema. Ara que Bitcoin s’ha introduït molt més al corrent principal, la nostra organització és més important que mai.\nIniciativa Illinois Blockchain\nSB: Quin retrocés, si escau, amb la Illinois Blockchain Initiative com a únic membre no governamental del grup?\nAP: És bastant increïble. Quan em vaig acostar a ells, tenien instal·lades les iniciatives tecnològiques “Bringing Illinois into the Future”, i blockchain ja era una petita part de les seves iniciatives. Havia estat al radar, però no van sentir la necessitat de perseguir-lo de manera agressiva, ja que encara eren primers. Encara avui, encara són primers dies per a blockchain.\nEm sorprèn el futur que tenien un cop en vam parlar. Al meu entendre, el sector públic és una aplicació natural del blockchain. Necessita transparència i és una manera de proporcionar un registre fiable als constituents. Un cop parlat d’això, van ser a bord de seguida. No vaig rebre cap retrocés.\nSB: Vostè va parlar d’un enfocament de tres eixos per a la Illinois Blockchain Initiative. Un és l’ecosistema. Quins són els altres dos??\nAP: El segon és proporcionar una regulació no onerosa a l’estat d’Illinois. Una de les agències relacionades amb l’IBI es diu IDFPR, el Departament de Regulació Financera i Professional d’Illinois. Proporcionen orientacions específiques que ressalten les seves lleis existents sobre transmissió de diners i com s’apliquen a Bitcoin i a empreses potencials de criptomonedes.\nTambé educen els legisladors sobre quina és la tecnologia perquè puguin crear una nova legislació que no sigui excessivament restrictiva, però que encara protegeix els components. La part més interessant, al meu entendre, són els programes pilot que fan.\nVan fer-ne un l’any passat amb el Registrador de Deeds del comtat de Cook, una de les agències implicades amb el consorci IDF [Departament de Finances d’Illinois]. I també en fan d’altres aquest any.\nUn d’ells serà un solució d’identificació digital que faran servir per fer un seguiment dels certificats de naixement i defunció a la cadena de blocs pública. També en fan un amb els registres dels proveïdors d’atenció mèdica. I també potenciaran els crèdits d’energia verda.\nDonen el pas addicional no només per controlar l’ecosistema i protegir els components, sinó que també “mengen els seus propis allotjaments”. Veuen com aquesta tecnologia pot afectar el sector públic dins de les seves pròpies agències.\nComunitat Blockchain nacional\nSB: Hi ha altres estats i / o ciutats que treballen amb Chicago i Illinois en la creació dels seus propis programes?\nAP: Sí, Illinois ha estat treballant amb Delaware una mica pel que he vist. Fa poc també parlàvem amb algunes persones de Nova York sobre el possible treball amb ells.\nTenim un centre de blockchain germà a DC que realment va influir en la nostra estructura. Estan patrocinats per la Cambra de comerç digital i, més encara, serveixen per educar els reguladors del turó.\nTambé hi ha un centre de blockchain a Los Angeles amb el qual hem estat parlant. Estan en procés de desenvolupar el seu programa.\nSB: Una cosa que sembla haver impressionat la comunitat blockchain és el coneixement que han tingut la majoria dels reguladors quan parlen de tecnologia, especialment en la recent audiència amb la SEC i la CFTC.\nAP: Matthew Rozsak, el fundador del Chicago Blockchain Center i fundador de Bloq, va participar realment en audiències del Congrés sobre blockchain el 2015. La diferència en la manera en què el Congrés en parla al 2018 respecte a l’època és molt divertida.\nAra, hi ha el caucus blockchain al Congrés i representants específics que s’hi ocupen. Ha estat interessant veure l’evolució des que en va parlar fins ara.\nSB: Quins altres canvis heu vist en la indústria del blockchain durant els darrers anys?\nAP: Quan vaig començar per primera vegada, diria a la gent que treballo per a una empresa que ofereix solucions de blockchain i que només obtindria mirades en blanc. Si haguessin sentit res, només era Bitcoin.\nAra, la gent no en pot sentir prou. Parlo amb tots els altres conductors Uber sobre criptografia. Crec que dono més cartes en aquests viatges que a vegades en esdeveniments. És una bogeria: tothom va començar a notar-ho durant l’últim any.\nUna altra cosa que he estat observant és la gana de la comunitat de desenvolupadors estudiantils. Ha estat divertit veure’l perquè m’apassiona molt.\nPer a tota la nova innovació que està passant, és important que continuem mantenint la comunitat de desenvolupadors de codi obert i assegurant-nos que la gent pugui contribuir.\nChicago Blockchain Center passat, present i futur\nSB: Expliqueu-me més sobre els tallers que acull el Chicago Blockchain Center.\nAP: Aquesta és una de les coses que volem fer més el 2018.\nL’any passat vam organitzar un camp d’inici de contractes intel·ligents Solidity de dos dies. Els estudiants havien de presentar una sol·licitud per accedir i superar una determinada competència per poder aprofundir en el codi. Es va allotjar a DePaul en col·laboració amb la Universitat d’Illinois. El professor Andrew Miller, un dels líders de pensament més importants en contractes intel·ligents i Solidity, també hi va participar. Al cap de només dos dies, els estudiants van poder escriure grans contractes intel·ligents a Solidity.\nAquell camp d’inici va ser molt ben rebut. Vam tenir més de 50 estudiants que hi van assistir i més que vam haver de desviar. També vam aconseguir que molta gent es posés en contacte amb nosaltres per dir-nos que volien saber-ne abans. Intentarem fer esdeveniments similars aquest any.\nTambé ens vam associar amb HyperLedger l’any passat per un HyperLedger HackFest de dos dies. Va ser allotjat al mHub i l’equip executiu d’HyperLedger va sortir al servei. El seu equip es va passejar per assegurar-se que la gent sabés utilitzar el programari. També vam rebre molts comentaris positius d’aquest esdeveniment.\nVolem organitzar esdeveniments similars, així com destacar startups específiques a l’espai. Fa poc en vam tenir un parell Blockstack els fundadors surten i donen un cop d’ull al nostre públic darrere del teló de la seva empresa. Va ser molt divertit.\nSB: Quines són algunes de les properes grans novetats del Centre de Blockchain de Chicago?\nAP: Continuarem organitzant les nostres trobades com el Chicago Ethereum Meetup, així com esdeveniments específics de la indústria, com el Chicago Blockchain Real Estate Collective i HyperLedger..\nTambé busquem portar veus més grans a Chicago. Ens col·laborem amb BTC Media per allotjar-lo Mercats distribuïts a Chicago a l’abril. És la primera vegada que ho fan aquí i en tenim moltes ganes. Inclourà un hackathon, un campament de codis i una conferència durant el cap de setmana.\nFinalment, formalitzarem el nostre programa d’incubadora. Hem estat capaços de conèixer i posar-nos en contacte amb molta comunitat d’inici a Chicago, però volem proporcionar recursos més formalitzats i dedicats perquè avancin.\nEstem treballant per aconseguir totes aquestes coses, tot i que també organitzem més tallers de desenvolupadors per a estudiants.\nSB: On veieu la comunitat de blockchain de Chicago d’aquí a cinc anys?\nAP: Això és dur. De vegades em costa mirar fins i tot un any per davant, ja que l’espai canvia tan ràpidament. Qui hauria predit que els ICO i l’economia simbòlica serien tan importants l’any passat com ho van acabar sent??\nSom únics d’altres centres de blockchain, ja que tenim ajuda del sector públic i del sector privat sense ànim de lucre. Seguirem treballant a través de la Illinois Blockchain Initiative per donar suport a aquesta comunitat en creixement d’una manera que no és sufocant. Allà on siguem d’aquí cinc anys, vull assegurar-me que continuï sent una part important de la conversa.\nTambé vull assegurar-nos que continuem educant els estudiants. M’encantaria tenir un programa més gran en aquest sentit. Per fer-ho, estem ajudant a un dels nostres socis de fons, la Blockchain Education Network, a créixer també.\nM’encantaria veure Chicago com el centre nacional, si no a tot el món, per a la seu d’inici de blockchain i els recursos educatius blockchain. El cel es el limit.\nSB: Qualsevol altra cosa que vulgueu que coneguin els nostres lectors?\nAP: És important tenir en compte que no tenim ànim de lucre; tots som voluntaris. Intentem ser un recurs dirigit per la comunitat. Amb això, sempre busquem ajuda i suggeriments. El nostre objectiu és ser el teixit connectiu entre les diferents entitats que existeixen a Chicago per fer una comunitat més cohesionada i inclusiva.\nGràcies, Alexandra. No només per dedicar-vos temps a parlar amb nosaltres, sinó també per dedicar gran part del vostre temps lliure al suport de la comunitat blockchain. Esperem veure tot el que vostès i el Chicago Blockchain Center faran per convertir Chicago en una ciutat exemplar per a la innovació en blockchain.


Uns 1.000 maresmencs deixen d'estar a l'atur durant el mes de juny\nActualment, en base a les dades de juny, al Maresme hi ha 23.442 persones aturades, 989 menys que en el mes anterior. La disminució de l'atur ha estat del 4,05% i se n'han beneficiat tots els sectors econòmics i tots els grups d'edat. El descens ha tingut major incidència entre el col·lectiu masculí (5,83%) que entre el femení (2,74%). Del total de persones inscrites com a demandants de feina el 58,41% són dones.\nPel que fa als sectors econòmics, tots registren descensos que oscil·len entre el 2,68% de la indústria i el 6,51% de l'agricultura. La disminució a la construcció se situa en el 4,35% i als serveis arriba al 4,25%. D'altra banda, en el col·lectiu SOA (sense ocupació anterior) el descens ha estat del 3,78%.


Gairebé 2.000 terrassencs ja han rebut les dues dosis de la vacuna contra la covid-19 - Canal Terrassa\nGairebé 2.000 terrassencs ja han rebut les dues dosis de la vacuna contra la covid-19\nRamon VilajosanaData: 01/02/21\nProp de 2.000 terrassencs i terrassenques ja han rebut les dues dosis de la vacuna contra la covid-19. Concretament són 1.920 els habitants de la ciutat que en les últimes 3 setmanes han completat el procés de vacunació. En aquest apartat, l’increment durant el cap de setmana ha estat considerable, amb un total de 1.430 vacunes injectades. Un augment que respon, sobretot, a la segona fase de vacunació del personal sanitari. D’altra banda, però, la manca de vacunes es fa evident amb el fet que, entre divendres i dilluns, només 131 persones han rebut la primera de les dues dosis.\nAmb tot, la situació epidemiològica de la ciutat es manté estable i tots els indicadors semblen demostrar que el pic màxim de la tercera onada ja ha passat. El risc de contagi s’ha reduït en 110 punts durant el cap de setmana i actualment és de 477. També va a la baixa la velocitat de transmissió, la Rt, que és ara de 0,93, fet que suposa el nivell més baix des de cap d’any.\nPel que fa a la xifra de contagiats, aquest cap de setmana s’han detectat a Terrassa 195 nous positius i ja són 14.731 les persones que han estat estat infectades des del principi de la pandèmia. Els hospitals mantenen uns registres molt semblants als de divendres, amb un descens progressiu dels malalts ingressats a la UCI i a planta. A dia d’avui són 181 els pacients de covid hospitalitzats en algun dels dos centres sanitaris terrassencs, gairebé 20 menys que ara fa una setmana.\nTags: butlletiConsorci Sanitari de Terrassa (CST)COVID-19dadesdades coronavirusHospitalingressatsmútua terrassarisc de rebrotvacuna\nJanna Blaya, cinquena al Campionat d’Espanya de Llarga Distància de natació\nL’ONG Vida Significativa treballa en el projecte “Casa d’Acollida”


Els punts violeta combatran les agressions masclistes de la Magdalena | Castelló Extra\nEls punts violeta combatran les agressions masclistes de la Magdalena\nAmb quatre ubicacions en les zones de més afluència de públic, estaran atesos per una treballadora social i una psicòloga\nLa regidoria de Feminismes i LGTBI de l’Ajuntament de Castelló ha fet públic el pla de prevenció de les agressions masclistes que s’aplicarà durant la celebració de les festes de la Magdalena. En aquest pla, desenvolupat pel Servei d’Igualtat d’Oportunitats (SIO), el Patronat de Festes i la Policia Local, destaca la ubicació de quatre punts violenta en les zones de més afluència de públic.\nDes del seu compromís amb la prevenció i erradicació de comportaments i actituds masclistes, el consistori instal·larà aquests punts d’informació, atenció i prevenció d’aquestes agressions per a què les dones, víctimes o no, puguen gaudir sense risc durant les festes.\nPer a la regidora de Feminismes i LGTBI, Verònica Ruiz, «el principal objectiu és treballar la prevenció, recordar que l’ambient festiu no disculpa cap actitud abusiva i, a més a més, explicar a la població, homes i dones, com actuar si presencien qualsevol agressió o situació de risc». Ruiz confia en el fet que «mai més les festes de la Magdalena hagen de ser notícia per una agressió sexual ni de cap classe cap a una dona».\nEls punts violeta estaran ubicats al passeig Ribalta (C/Pérez Galdós amb C/ Historiador Viciana), al costat del recinte de concerts i del Casal del Vi (Bulevard Blasco Ibáñez amb C/ Rafalafena), a la Porta del Sol (Entre Banc Santander i la Font de l’Aiguadora) i a la plaça Maria Agustina (Plaça Maria Agustina, cantonada amb la Subdelegació del Govern). L’horari d’atenció anirà des de les 22.00 hores a les 3.00 hores i estaran operatius des del dissabte 14 fins al dissabte 21 de març.\nCadascun dels punts estarà atés per una treballadora social i una psicòloga amb una llarga experiència professional en atenció social a dones víctimes de violència. Amb aquesta iniciativa, l’Ajuntament de Castelló busca consolidar la consciència col·lectiva sobra la importància de fer front a les agressions sexistes, fent de Castelló una ciutat compromesa amb la lluita feminista.


Selena Gomez porta una samarreta 'tria empatia' a la classe de pilates - Història\nSelena Gomez porta una samarreta 'Choose Empathy' a la classe de Pilates\nUn missatge als seus odis, potser?\nDeixa-ho a Selena Gomez perquè sembli perfectament elegant i acollidor, alhora que envia un missatge potent amb la seva roba. La cantant i compositora va ser vista el divendres 28 de desembre amb una dessuadora negra amb les paraules 'Choose Empathy' esquitxada pel front, mentre sortia d'un estudi de pilates a Los Angeles. Sempre la fashionista coordinada en color, Sel va combinar la tapa còmoda amb polaines negres i puntes altes negres de la seva pròpia línia Puma.\nNo és la primera vegada que a Selena se l'ha vist que portava roba o accessoris amb recordatoris importants, o potser un missatge als seus propis odisants. A principis d'any, la cantant 'Back to You' portava un clip de cabell enfilat que mostrava la paraula 'UGLY' en lletres escumoses - aparentment com a resposta als danyosos comentaris que va fer el cofundador de Dolce & Gabbana, Stefano Gabbana a Instagram. (El 'Choose Empathy', la samarreta sembla ser una de les preferides personals de Selena, tal com es va veure a Instagram que la portava a principis d'any.) I fa poc, se la va veure balancejar Reputació tour merch: un obvi que fa evident a la seva sempre amistat actual amb la seva estrella pop, Taylor Swift.\nPer descomptat, Selena també és la reina de tenir un aspecte elegant i còmode, i se li ha sabut combinar peces que són l'ambient perfecte del cap de setmana. Si voleu copiar aquest aspecte en particular, us oferim. Consulteu algunes opcions a continuació i prepareu-vos per enviar un missatge als vostres propis enemics ... mentre siguis el més acollidor possible.\nCompra ara: Samarreta Negra de Hillsong Choose Empathy Black, ara $ 20, disponible a la botiga Hillsong.\nmarques de bellesa sostenibles\nCompra ara: Zella Live In Leggings de cintura alta, 54 $ - 59 $, disponible a Nordstrom.\nherpes labial no herpes\nCompra ara: PUMA x SG Defy Mid Sabatilles de dona, 120 dòlars, disponibles a Puma.\nEl vestit acollidor de Selena Gomez és l'únic model de moda d'hivern que necessito\nSelena Gómez em va convèncer que només he de portar cardigans


Accions individuals per protegir-se dels disruptors endocrins | Barcelona Metròpolis\nNúm. 104 > Reportatges\nAccions individuals per protegir-se dels disruptors endocrins\nPer Michele Catanzaro. Periodista científic\nHi ha una sèrie de regles senzilles i ben comprovades per reduir l’exposició d’un habitant de ciutat típic als alteradors hormonals.\nUna aplicació mòbil feta a Barcelona permetrà obtenir, a partir del codi de barres d’un producte, totes les seves dades relatives a efectes sobre la salut, impacte ambiental i responsabilitat corporativa.\n“El problema dels disruptors és global i s’ha de solucionar a escala global: amb una reglamentació a un nivell com més alt millor. Tanmateix, mentre no es disposi d’aquesta normativa, es poden prendre mesures individuals per reduir l’exposició als disruptors endocrins”, afirma el catedràtic de fisiologia d’Elx Ángel Nadal.\n“Les mesures individuals requereixen treball. Llegir les etiquetes és cansat i no pots demanar als ciutadans que siguin experts. A més, alguns productes sense disruptors tenen preus més elevats”, reconeix Ruth Echeverría, que imparteix cursos sobre productes sense disruptors a la Fundació Alborada.\nTanmateix, els experts consultats coincideixen en una sèrie de regles senzilles que poden ajudar a reduir l’exposició als disruptors d’un habitant típic d’una ciutat. Pel que fa al menjar, per exemple, es recomana comprar fruites i verdures de producció ecològica, i rentar i pelar sempre les que no ho siguin; cuinar a casa i fer servir cassoles i paelles d’acer inoxidable (evitar les antiadherents); menjar menys productes envasats en plàstic i llaunes o conservats en tàpers: millor el vidre o la ceràmica; no escalfar el menjar en tàpers ni beure cafè en gots o tasses de plàstic; no rentar el plàstic al rentavaixelles; i, durant l’embaràs, no menjar tonyina o salmó més d’una vegada per setmana.\nEn l’apartat de neteja i cosmètica, és millor evitar els cosmètics (especialment els que contenen ftalats, triclosan i parabens) i reduir l’ús de cremes solars (millor emprar barrets i samarretes) i de tovalloletes humides, especialment en nens petits. Una altra recomanació és rentar els vestits acabats de comprar abans de posar-se’ls.\nVentilar bé la casa i no usar insecticides i plaguicides amb les plantes domèstiques també són mesures contra la presència de disruptors. Si podem triar, és preferible tenir objectes de fusta, paper, metall, cristall o ceràmica en lloc de plàstic (per exemple, pel que fa a les joguines). I cal anar amb compte amb la tinta dels tiquets de la compra.\nAquests consells es basen en estudis que n’han demostrat l’efectivitat. Per exemple, una investigació de 2011 va mostrar que els indicadors de la presència de disruptors en l’orina en vint individus que van limitar l’ús de menjar en plàstic o llauna durant tres dies es van reduir entre el 50 % i el 100 %.\nLa feina de seleccionar productes lliures de disruptors es podria simplificar aviat gràcies a una aplicació de mòbil feta a Barcelona, actualment en fase de prototipatge, que es llançarà aviat a un mercat més ampli. Es tracta d’Abouit, una aplicació promoguda per l’empresari Tabaré Majem Olivera, que ha comptat amb l’assessorament de l’Institut de Ciència i Tecnologia Ambientals (ICTA) de la Universitat Autònoma de Barcelona, entre altres. L’aplicació escaneja el codi de barres del producte i dona informació sobre aspectes de salut, impacte ambiental i responsabilitat corporativa. La seva base de dades conté informació de desenes de milers de productes, basada en publicacions científiques i experiments fets expressament en el laboratori de l’empresa catalana Inkemia.\nPer molt que s’emprin solucions individuals, la protecció dels disruptors no serà mai completa. Es tracta d’un problema sistèmic: per exemple, el 2011 es van trobar dioxines fins i tot en ous ecològics produïts a l’Aragó.\n“La solució s’ha de basar en una combinació de regulació i accions individuals. La regulació pot produir canvis instantanis i de gran escala. A la vegada, els consumidors poden fer un paper pressionant els productors”, opina Leonardo Trasande, investigador de l’escola de medicina de la Universitat de Nova York. “Els disruptors són un problema, però també una oportunitat per innovar en agricultura, alimentació i química verda: afavoriríem la nostra salut, i també l’economia”, conclou de la seva banda Nadal.\nBarcelona i l’art urbà, l’entesa possible\nDes de l’aparició dels primers grafits a mitjan decenni dels anys vuitanta, Barcelona ha viscut una relació força tempestuosa amb aquestes noves manifestacions artístiques dins del seu espai públic.Tres són els protagonistes principals d’aquesta història: els artistes, les institucions públiques i la ciutadania. A les pàgines que segueixen analitzarem com han evolucionat les seves relacions al llarg d’aquestes tres dècades.\nUna galeria internacional a l’aire lliure\nEl llegat dels artistes barcelonins, alguns dels quals han aconseguit una gran projecció, s’ha enriquit amb contribucions de primeres figures mundials.\nDescontaminar el cos dels habitants de les ciutats\nHi ha una contaminació més subtil i invisible que la de l’aire i de l’aigua: la que és dins del mateix cos humà. Els disruptors endocrins, substàncies contingudes al menjar, als objectes de la casa i de l’oficina, als productes de neteja i cosmètics, etcètera, s’acumulen a l’organisme. L’evidència científica està consolidada, però la majoria dels governs miren cap a un altre costat. La mateixa Comissió Europea s’ha saltat tots els terminis per posar límits al disruptors


Independentisme o independentisme gradualista | El bloc de Francesc Sánchez\n← El govern no està per referendums\nL’assemblearisme de Joan Carretero →\nUna resposta per a “Independentisme o independentisme gradualista”\nJoan Carles Setembre 15, 2009 a 9:44 pm #\nEsquerra ha d’optar per gestionar l’independentisme. O això, o es tirarà de 8 a 12 anys a l’oposició, cosa que serviria per a jubilar d’una tacada els qui defensaven el sí a l’Estatut i els que fa poc han fet bandera d’un finançament que ja es veia que era insuficient. El problema el tindrem els militants, l’any que ve, si la direcció del partit no ha fet un viratge radical cap a l’única opció estratègica vàlida per assolir la independència. Errors com els que assenyales, com d’altres d’anteriors (bandera espanyola a Governació; suport a la candidatura olímpica de Madrid…), han engreixat altres opcions (reforçament de CIU i de les CUP). Per no dir l’error estratègic d’obrir la porta al sector d’en Carretero… i acabar d’empènyer-los cap a fora. I la gent d’EI, bé, perquè no ha picat… Potser m’equivoco, però fa temps que sospito que a la direcció del partit no hi ha cap estrateg, ans al contrari, que la seva política sembla dissenyada per algú que té l’objectiu de dinamitar el partit. de veritat, s’ho creuen, que trauran electorat als socialistes? Si això continua així, només un miracle (tots els moviments que hi ha a la societat civil, l’efecte Arenys), o ensumar l’ensulsiada, pot fer-los rectificar. Encara haurem de veure el president del partit anant al notari per afirmar que no pactarà amb els socialistes. Si no és així, per ell farà. Molta gent que encara a les europees ha votat ERC té clar, a hores d’ara, que amb el seu vot no pot fer, una altra vegada, indirectament, president de Catalunya un socialista espanyol. Abans, quedar-se a casa. Ah, si jo fos president del partit, venint de 21 diputats, i essent jo candidat el partit patís un descens important en vots i escons, no tindria cap problema a dimitir i obrir el pas a qui realment vulgui gestionar l’independentisme.