Cardenal Sistach: “El papa Francesc m’ha dit que continuï” - Arquebisbat de Barcelona\nCardenal Sistach: “El papa Francesc m’ha dit que continuï”\nEl cardenal Lluís Martínez Sistach ha estat entrevistat per Antoni Bassas del diari Ara, en una entrevista publicada el passat diumenge, on ha respost obertament a les qüestions plantejades pel periodista\n-M’ha sorprès. Deien que, quan era cardenal de Buenos Aires, Bergoglio no somreia, però ara somriu contínuament, i riu, o sigui, que ha canviat. Però és fictici, és mediàtic?\n-No. És la gràcia d’estat. Quan Déu dóna una missió dóna també els mitjans per realitzar-la. Les sorpreses ja van començar a la Capella Sixtina, quan ens va dir que es posaria el nom de Francesc, tot un missatge de l’Església austera. Després, al balcó, va saludar amb un entenedor “Buona sera”. Té una capacitat mediàtica enorme.\n-I a soles, el Papa, com és?\n-Un dia li vaig dir que el volia veure i em diu: “Llámame”. “Llámame, jo he escrit moltes vegades als papes, però trucar per telèfon… I ho vaig fer. I a la tarda ja em telefonaven donant-me dia i hora per a sis setmanes més tard. Quan vaig entrar al seu apartament em diu: “Tengo una cosa para ti… A ver, Sistach, Sistach…”, i em treu un paper que era una reflexió sobre la pastoral a Buenos Aires que ell ja havia separat perquè jo li havia parlat d’això. I al final de l’audiència em diu: “Ay, no te he ofrecido ningún café”, i després em va acompanyar i no se’n va anar fins que l’ascensor no va tancar les portes. Francesc practica l’acollida.\n-Com és que gairebé el mateix col·legi cardenalici que va triar un papa com Ratzinger, vuit anys més tard en va triar un altre com Bergoglio, que no tenen res a veure?\n– Els cardenals som la causa segona. La primera és la presència de l’Esperit Sant. Miri, era el meu primer conclave. Em pensava que quan votaria em tremolaria la mà, i no em va tremolar. Per què? Perquè no érem dos o tres que votàvem, érem cent dinou, i sabíem que hi havia molt gent que estava pregant… És una experiència eclesial riquíssima.\n-Francesc ha obert tres fronts simultàniament: el dels diners, el del pecat i el del crim. O sigui, la Banca Vaticana, la pederàstia i la màfia.\n-Els diners són molt importants perquè porten a moltes altres coses. Això de la pederàstia, Benet XVI ja va dir que tolerància zero.\n–Però Francesc ha demanat perdó pels pecats d’omissió de l’Església…\n-Sí, sí. És valent i és humil…\n-Ara l’Església d’Anglaterra ordenarà bisbesses. Què en pensa?\n-El món d’avui ho considera una cosa normal, però és un problema ecumènic molt fort, eh?\n-Però fixi’s, són cristians: l’Església anglicana fa vint anys que ordena sacerdotesses, a l’ortodoxa els capellans es poden casar. Per què no és possible a la catòlica romana?\n-No es pensi que sigui tan senzill. El celibat té un valor en si, de més entrega, i la cosa pràctica de tenir més temps perquè no tens una família concreta. I em deien els anglicans que als pastors a vegades els costa de trobar esposa, perquè per ser dona d’un pastor s’ha de tenir una vocació especial. ¿Això el Papa ho tocarà? Ja es veurà, no?\n-I com li explicaria vostè a una nena que s’estigui preparant per fer la primera comunió que no podrà ser mai capellà?\n-Entenc que és molt difícil explicar això, i sobretot a una noia, a una dona… Ara, aquí hi ha el document de Joan Pau II, ara sant Joan Pau II, en el qual deia que Jesucrist es va escollir uns apòstols que eren homes… En vint segles de Tradició, en majúscules, no s’ha tocat això. L’Església té l’assistència de l’Esperit Sant… Escolti’m, això és molt seriós. Costa d’entendre perquè no estem en el nivell de drets i deures, sinó que estem en el nivell de funcions, i hi ha funcions que estan repartides. De fet, un home nio té dret a ser capellà pel sol fet de ser home. Dependrà de si està capacitat per fer-ho.\n-Però quan diuen que l’Església ha de llegir els signes dels temps, què són, per vostè, els signes dels temps?\n-Els signes del temps innoven, però s’han de veure en el si de tota la tradició de l’Església, dels vint segles. És el document de Joan Pau II, que ja dic que no és fàcil d’acceptar, jo ho entenc, però ho va posar molt fort i molt seriós.\n–Vostè es va ordenar l’any 1961. Quants eren a la seva promoció?\n-Ara a les promocions quants són?\n-Poden ser set, deu, tres, quatre, dos…\n-I això no és un signe del temps?\n-Sí, sí, jo no dic que no, i l’Església ha de pensar aquests signes i ho ha de veure.\n-¿Pot continuar subsistint una Església com la de Barcelona al ritme que van ordenant seminaristes?\n-Penso que sí. Ara podem proveir totes les parròquies. I, pel que fa als joves que ordenem, no mirem la quantitat, mirem la qualitat. Perquè un sacerdot que no en tingui la vocació ni serà feliç ni farà felices les comunitats, ni ajudarà. Dit això, estic molt content de Barcelona perquè és una diòcesi que treballa moltíssim. Per això volem sortir per oferir Jesucrist i l’Evangeli. Oferir una persona que és Déu i home, l’únic que pot donar sentit a la vida per a tota l’eternitat. Déu vol donar la fe a tothom, però no sempre encaixa amb la nostra vida perquè portem una història. Hi ha menys gent a missa i menys celebracions dels sagraments, sí. Però Déu treballa el cor de les persones més dels que ens pensem,\n-On el veu, Déu?\n-Recordo que quan era bisbe de Tortosa anava a veure els malalts. Aquella senyora, relativament jove, que tenia els sogres malalts a casa, que no sortia gairebé ni el diumenge… Escolti’m, aquí hi ha Déu. Fixi’s, ara amb la crisi hi ha més voluntaris i donacions. ¿I això no és la presència de Déu? Per mi, és claríssim.\n-Un dia el bisbe Joan Carrera em va dir, amb aquell humor fi que tenia, que la diferència entre un creient i un no creient és que el no creient en el moment de morir-se pensa “I si Déu existeix?” i el creient pensa “I si no existeix?”\n-La fe supera la raó i aquest és el misteri, no? Però en la cultura dominant a la nostra societat li interessa que la gent no es plantegi aquestes qüestions i ens distreu contínuament amb tot el consumisme…\n-Veu agressivitat contra l’Església?\n-D’agressivitat n’hi ha, sí. A vegades no som prou respectuosos amb la llibertat i el pensament dels altres.\n-Teresa Forcades va sempre amb l’hàbit i no veig que tingui cap problema pel fet de ser monja.\n-Més aviat jo crec que l’hàbit li dóna una certa preeminència, perquè si no el portés… De vegades passa, quan un es treu l’hàbit sembla que no és la mateixa persona.\n-Càritas és la joia de la corona?\n-Miri, si a Barcelona no existissin les parròquies, ni les congregacions religioses, ni els cristians, en l’ajuda als pobres, als malalts, als hospitals, a les escoles, hi hauria un buit enorme. És com la mare que treballa a casa, que sembla que ni fa res si no treballa fora. Però el dia que està malalta… Ah!, llavors notem el que fa la mare.\n-El papa va anunciar que al novembre hi haurà un congrés internacional de pastoral de grans ciutats a Barcelona. De qui va ser la idea?\n-Va ser meva. Ho dic amb tota sinceritat. És un tema que sempre m’ha preocupat molt. N’havia parlat amb ell quan encara era cardenal de Buenos Aires, i també li interessava. Al maig ja ho vam estar treballant intensament amb sociòlegs, pastoralistes, teòlegs… I quan acabin les sessions del novembre, el dia 27 a les 11 del matí tenim l’audiència de tots els pastors amb el Papa, a Roma. Li portarem les conclusions.\n-Quina creu que serà la més important?\n-Potser l’acostament a les persones. Hi ha molts patiments a les grans ciutats, molta soledat, por, violència. Esperen de l’Església que els acompanyi, no tant materialment com donant sentit a la vida. Per això crec que la parròquia té present i futur. Potser organitzada en grups d’interessos concrets: la comunitat dels pares i mares que van a batejar els seus fills, per exemple. La parròquia ha d’oferir unes identitats on la gent pugui trobar la seva.\n-Té ganes de jubilar-se?\n-Mentre hi hagi vida s’ha de treballar. I el Papa m’ha dit: “Continuï”. I estem fent una feina molt bonica, no?\n-Deu haver llegit, com jo, que la Santa Seu es planteja primer el relleu de Rouco a Madrid i, després, el seu.\n-La lògica seria aquesta, però… No, no, ja li dic, el Papa m’ha dit que continuï jo. Miri, prefereixo no parlar d’això. Aquí l’important és que la diòcesi continuï treballant. Es canvia quan cal canviar. Capellans i laics fem un servei. Per exemple, hem demanat a la Santa Seu una facultat eclesiàstica a Barcelona, que quan estigui aprovada es dirà Antoni Gaudí. Serà una facultat d’història de l’Església, arqueologia i arts cristianes. D’arqueologia n’hi ha dues a l’Església. Una és a Roma i l’altra a Jerusalem. D’història de l’Església n’hi ha tres: Roma, Mèxic i Polònia. I d’arts cristianes, no em consta, en l’àmbit eclesial, que n’hi hagi cap. Continuem treballant.\n-El periodista Enrique Cymerman va preguntar al Papa per Catalunya i va dir: “La secesión de una nación sin un antecedentve de unidad forzosa hay que tomarla con muchas pinzas y analizarla caso por caso. Toda división me preocupa”. I a vostè?\n-És una situació que ens preocupa a tots, la de l’encaix… Perquè som en un vaixell, i aquest vaixell ens condiciona a tots, no? Les configuracions concretes de l’encaix ja depenen dels ciutadans. L’Església hi té poc a dir perquè toca que prenguin les opcions els ciutadans del país, no?\n-Comparteix la frase de Rouco, que Adolfo Suárez va practicar la reconciliació per “superar la Guerra Civil, las actitudes que la causaron y que la pueden causar”?\n-És molt difícil jutjar una persona, per què ho ha dit i més si es tracta d’una homilia, prefereixo no entrar-hi. Però aquell esperit de la Transició l’hem perdut i és una llàstima. Amb un nombre tan elevat d’aturats, jo he dit des de fa molt temps que aquesta és una qüestió d’estat. Però no m’ha fet cas ni la premsa ni ningú. Si un 25% d’aturats no és una qüestió d’estat, jo no sé què ho deu ser.\n-Acabo amb una pregunta personal. Per quines intencions resa cada dia?\n-Per tota la diòcesi de Barcelona, cristians i no cristians, pels sacerdots, per la família, pels meus pares… Reso per les necessitats concretes de cada dia, per les parròquies, les vocacions sacerdotals, pels religiosos. Ho faig d’una manera una miqueta àmplia perquè, si hagués de fer una llista, a la nit encara hi seria.\nPerfil del Sr. Cardenal, escrit per Antoni Bassas\nSi visiteu la nau principal de la Sagrada Família hi trobareu un marbre que recorda en llatí que el papa Benet XVI va dedicar la basílica el 2010, quan era arquebisbe de Barcelona Lluís Martínez Sistach (Barcelona, 1937). Al cardenal se l’il·lumina el rostre quan ho recorda. Va ser el seu gran moment: avançant al costat del bisbe de Roma a les pantalles de tot el món. Per contra, se li enfosqueix la mirada quan li pregunten pel seu relleu. No té ganes de plegar, se sent ben connectat amb el papa Francesc i té projectes. Sistach considera que el soroll és un descrèdit per a la diòcesi, sobretot per a la de Barcelona, castigada el 2004 amb una partició les raons de la qual també tenen a veure amb els agres debats que van envoltar la substitució del cardenal Carles. I a aquest doctor en dret civil i canònic, de posat i verb cautelós, el soroll no li agrada.


La plataforma FEMVallès s’ha reunit recentment amb representants del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya per tractar les al·legacions al nou pla de mobilitat del Vallès.\nFEMvallès fa dies que treballa en un conjunt d’al·legacions que pretenen enriquir el pla per assolir una mobilitat eficient i sostenible al Vallès. Tot i que no es faran públiques d’aquí a uns dies, avancen que les seves demandes inclouen quasi tota la tipologia de transport i seran una oportunitat perquè el PEMV acabi sent una transformació real i eficaç de la mobilitat vallesana.\nSobre FEMvallès: La plataforma FEMVallès és una iniciativa promoguda per Cecot, Consell Intersectorial d’Empresaris de Sabadell i Comarca (CIESC), Unió Empresarial Intersectorial Cercle d’Empresaris (UEI) i Via Vallès. A més a més han subscrit la seva adhesió a la plataforma: Associació d’Empresaris de Castellbisbal, Baricentro, Cambra de Terrassa, CCOO Vallès Occidental i la Catalunya Central, CCOO Vallès Oriental, Maresme i Osona, Cerdanyola Empresarial, Circuit de Barcelona-Catalunya, Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers de Barcelona (delegacions del Vallès Oriental i Occidental), Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (Delegació del Vallès), Col·legi d’Enginyers Industrials de Catalunya (Delegació del Vallès), Sant Cugat Empresarial, Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i UGT Vallès Oriental i Vallès Occidental.\nLa plataforma FEMvallès s’uneix al debat sobre l'ampliació i la governança de la regió metropolitana de Barcelona


Biblioteca Municipal Pere Caner - Calonge - Sant Antoni - Dossier de premsa - Milloren l'espai del Collet de Sant Antoni\nMilloren l'espai del Collet de Sant Antoni\n09 de febrer de 2012 | El Punt\nL'Ajuntament de Calonge ha començat les obres del projecte de millora dels accessos i l'adequació de l'espai públic del Collet de Sant Antoni, al sud del nucli urbà. Els treballs inclouran canvis en l'ordenació actual de l'àmbit, proper al jaciment arqueològic d'una antiga vil·la romana.\nEls operaris el pavimentaran amb sauló i una trama de lloses per senyalitzar els aparcaments de vehicles. A més, hi plantaran una dotzena d'arbres i habilitaran una duna verda que servirà per separar la zona de trànsit de vehicles de la reservada per als nous jocs infantils.\nEl pressupost inicial de l'actuació és de 42.126 euros i el govern municipal preveu que tingui una durada aproximada de quatre setman...\nDisponible en linia [36 KB/x-pdf]


Un nou Sant Jordi de la mà de la Fundació Portolà - Turris\n22 Apr 2021, 21:14 noticies Tags: Sant Jordi, Fundación Portolà, Turris, RSC, rosas, leyenda, diada de sant jordi, roses, diada, llegenda\t0 likes 845 visites 0 comentaris\nSegons la llegenda de Sant Jordi, a la vila de Montblanc, un ferotge drac tenia atemorits als habitants de la ciutat. Per a socórrer a la població, els habitants li anaven donant de menjar fins que no hi va quedar res. Va ser llavors quan van arribar, fins i tot, a oferir-li a la filla del Rei. Però, quan la princesa anava a ser devorada, un brillant cavaller va matar al drac i de la seva sang van brollar roses. D'aquesta llegenda neix la Diada de Sant Jordi, el patró de Catalunya, i una de les festes més populars i estimades per grans i petits.\nRealment, l’encant de la nostra Diada del 23 d’abril resideix en què els ciutadans regalen a la gent que estimen una rosa, o un llibre. A Turris, ens encanta aquesta tradició, per això, any rere any ens apropem als nostres obradors per oferir a la nostra gent una rosa per a agrair el seu treball diari.\nAquest any, la bella tradició que adornarà els obradors amb roses, s’uneix a la nostra tasca solidària, que aquest cop va de la mà de la Fundació Portolà.\nQuina és la missió de la Fundació Portolà\nAquesta Fundació va néixer fa més de 30 anys per atendre a les necessitats d’integració social i laboral de les persones amb discapacitat intel·lectual i/o malaltia mental. El seu equip humà lluita amb il·lusió per facilitar el desenvolupament personal i la igualtat d'oportunitats. Tot per a aconseguir augmentar la seva autonomia i el seu creixement personal.\nEn paraules de la seva presidenta, la Sra. Teresa Giralt Yglesias: “Parlar de la Fundació Portolà és parlar de la inclusió social i laboral de persones amb discapacitat intel·lectual i el suport de les seves famílies”.\nLa missió de la Fundació Portolà es concreta a través de 3 objectius fonamentals:\nOferir llocs de treball dignes i remunerats.\nPotenciar les habilitats i competències laborals a través de la seva formació\nSuport social i acompanyament a la persones amb discapacitat i el seu entorn familiar.\nAixí doncs, les persones beneficiàries de la Fundació tenen la formació i competències per oferir productes o serveis relacionats amb les activitat de jardineria, neteja, manipulats industrials o promocional i confecció. Tot, amb la intenció de ser un referent de bones pràctiques i amb criteris de valor social, proximitat, qualitat i sostenibilitat.\nVols fer un regal inoblidable? Serà únic, fet amb materials sostenibles i realitzat a mà. Visita la seva botiga online www.detalling.com i deixa’t sorprendre. Aquest any, tan difícil per a tothom, podem gaudir de la Diada de Sant Jordi des de la nostra llar -o treball- sense la necessitat d’omplir el carrers de gentada. La Fundació ens ha preparat roses artesanals, solidàries i sostenibles que ens sorprenen per la seva originalitat. Unes roses socials i ecològiques com cap d’altres. Si vols conèixer més el projecte de la Fundació web.\nDes de Turris volem cooperar amb la inclusió laboral, i per això col·laborem amb la Fundació Portolà fent arribar les seves roses als nostres companys. Celebrem aquest Sant Jordi tan especial omplint de colors els obradors de Turris amb les seves roses fetes artesanalment.\nPerò no oblidem que a més a més, el treball artesanal que fan aquests artistes, té també el valor de contribuir a fer més gran aquest gran projecte. Volem formar part d’una societat responsable on tothom es comprometi a facilitar el desenvolupament de les persones amb discapacitat, perquè la feina és el millor element d’integració social.\nAnimem a tothom a contribuir amb aquesta obra social i laboral comprant les seves roses ecommerce o qualsevol dels seus detalls 100% solidaris.\nGaudeix del Sant Jordi!


2014 septiembre « Argelaguer Vall del Llierca\nEl regidor de CiU de Tortellà plega decebut amb CDC\nGarrotxa: Tortellà R. Estéban (El Punt-Avui)\nL’únic regidor de l’oposició a l’Ajuntament de Tortellà, Ricard Camó (CiU), ha deixat el càrrec aquesta setmana. En l’escrit en què feia saber la seva decisió al consistori, amb data de dijous, hi argumenta “motius personals”. Camó ha explicat a aquest diari que també ha demanat la baixa de CDC, el partit en què milita, i que les raons personals argüides en la versió oficial tramesa a l’Ajuntament responen al fet que se sent “decebut, desenganyat i desmotivat” pels casos de corrupció que afecten la federació nacionalista. “El cas Pujol m’ha destrossat; ja no em sento a gust en el partit”, ha assegurat. En el ple ordinari de setembre, que es va celebrar divendres al vespre, Camó ja no hi va assistir i CiU no hi va tenir representació. L’alcalde, Joaquim Pagès (IdT-PM) va llegir l’escrit del fins aleshores regidor de l’oposició i la secretària va explicar que, seguint les instruccions de la junta electoral, s’havia avisat la persona que anava en el segon lloc a la llista de CiU de les municipals del 2011, Jeremies Puig, però que aquest –ara té el domicili en un altre municipi– havia declinat assumir la regidoria vacant. Aleshores –va continuar la secretària– va mirar de posar-se en contacte amb la tercera persona de la llista de CiU, Rosa Maria Campsolinas, però no l’havia localitzat.\nL’Ajuntament de Tortellà demana l’edifici de la depuradora a l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) per fer-lo servir de magatzem. Joaquim Pagès, alcalde de Tortellà per Independents Progrés Muncipal, va explicar: «Tots sabeu que la depuració de les aigües ja fa temps que funciona a Argelaguer, per tant aquest edifici està obsolet». Es va dirigir als regidors i al públic que va assistir al darrer plenari. Va continuar: «Nosaltres ja gairebé fa anys que el demanem a l’ACA, perquè si no es va degradant».\nManté va posar sobre la taula la situació de les negociacions. «Hi ha la voluntat tant per part del Consorci de Medi Ambient i Salut Pública de la Garrotxa (SIGMA), com per part de l’ACA i de totes les institucions de fer-ho». Va oposar a la Predisposició del Sigma i de l’ACA » una sèrie d’històries legals que ho impossibiliten». Va precisar: «Es veu que una cessió de l’ACA ha de passar pel Parlament de Catalunya.\nVa avancar: «Doncs, hem arribat a un principi d’acord que l’estan elaborant». Va explicar la solució. «Mentre no hi hagi posicionament del Parlament -va assenyalar- demanem que aquest edifici, en caràcter provisional, passi a l’Ajuntament de Tortellà».\nSegueixo les notícies sobre El Bulli, i la cosa està que bull, els ecologistes defensen la llei de costes i que no se segueixi fent mal al paisatge tan destrossat de la costa, els propietaris defensen la modificació i ampliació del que ja tenien per seguir el negoci, penso que ara disfressat com una fundació, ara un munt d’empresaris i persones conegudes donen suport que es faci el que demanen els propietaris, no sé si els convidaran a dinar després si poden tirar endavant el projecte, suposo que per fer la manifestació d’empresaris, polítics, i coneguts, algú va prendre aquesta iniciativa i va «convidar» a fer la trobada, però devia ser feta segons la «selecció» del manifestants, perquè no vaig veure cap cartell que convidés a tothom, esclar, no és tan «apreciada» l’opinió d’un Sr. que surti per la Tele, que la d’un «pobre pelat» que mai hi podrà anar a dinar, i jo pregunto: A Roses tenen un Pla General fet i aprovat? El que volen fer s’ajusta al pla? És legal el projecte? Perquè no entenc tantes manifestacions, si es pot fer que ho facin i si no es pot fer, doncs no.\nEl Tarzan d’Argelaguer aconsegueix la Caracola a la 46ª Mostra Cinematogràfica de l’Atlàntic\nPosted by lejarza en 14 septiembre, 2014\nLa reivindicació de “la resistència com a opció de vida” que tanca la selva al costat de l’Autovia A26 ideada pel Tarzan d’Argelaguer conquista la Caracola més desitjada a la 46ª Mostra Cinematogràfica de l’Atlàntic.\n«Per la seva capacitat de relectura poètica d’una història que reivindica la resistència com a opció de vida», segons la valoració del jurat, el cineasta de Torelló (comarca d´Osona), Jordi Morató ha aconseguit els 6.000 euros concedits per l’Ajuntament de Cadis. Amb la seva cinta, Morató convida l’espectador a apropar-se a Josep Pujiula conegut com el Tarzan d’Argelaguer o com El Garrell- i a la selva que ell mateix ha construït amb les seves mans utilitzant fustes, laberints naturals i edificacions entre arbres, al costat del pas de l´Autovia, i que li serveix de pretext per ambientar les seves pel·lícules sobre la vida de Tarzan.\nLes l’Administracións, l´Ajuntament d´Argelaguer (CiU-ERC) i l´Agencia Catalana d´Aigua (ACA) han obligat en els darrers mesos a desfer-ho tot\nEls arbres d´Argelaguer\nPosted by lejarza en 1 septiembre, 2014\nQuim Curbet, Editor\nEncaixat entre els quatre carrils de la carretera orgullosa que mena d’Olot a Besalú i del riberal del Fluvià a una altura on encara porta aigua, queda un poble de la Garrotxa cobert de boires i de llums, apartat de la gran història que no descansa i de la ploma etèria de la literatura, tan lleugera que no li ha fet ni pessigolles.\nTerra de múrgoles, de guixeres i argelagues, el riu l’ha nodrit amb les seves pedres i la seva força per poder bastir els murs de les velles cases i per alimentar l’infinit moviment dels seus molins.\nTerra solcada per rieres i canals, l’aigua de la vida corre per les seves venes. Vora el Fluvià creixen pollancres drets com bigues i en el seu escut hi llueix una branca florida de l’arbust de Genista que l’anomena.\nArgelaguer, terra de sants i de moliners, de gent endreçada i discreta. Darrere les portes i les finestres s’estenen cortines de fil i en els horts de les cases s’hi cultiven arbres fruiters, tomates de cor de bou, cols setsemaneres i escaroles de cabell d’àngel.\nPer Argelaguer hi passava la Via Annia que comunicava el port d’Empúries amb el Coll d’Ares, i just per aquesta vereda se’n va anar en Damas, el fill del moliner, abans de fer-se sant, per a convertir-se en el 37è Papa de Roma. Després d’ell altres argelaguencs van seguir el camí de baixada, molts d’ells per no tornar mai més. És el que tenen els camins, que fabriquen molta pols i que s’empassen les petjades.\nEl camí que passa per Argelaguer un dia també s’empassà els arbres que li donaven ombra i recés, potser algun dia els argelaguencs en plantaran de nous.


La forja a la Bisbal d’Empordà | ..:: Rosa Mª Masana i Ribas::..\nPortada > Pobles > La Bisbal d'Empordà > La forja a la Bisbal d’Empordà\nLa forja a la Bisbal d’Empordà\nTreballant a un taller de la Bisbal (Rosa M. Masana)\nDes de fa temps col·laboro amb el diari digital Totbisbal aportant algun reportatge que pot ajudar a omplir una part de la tasca divulgadora d’aquest mitjà periodístic, sovint tractant temes relacionats amb la història de la Bisbal i pobles veïns, així com també algunes entrevistes.\nEl dia 25 de març de l’any 2010 vaig publicar un reportatge titulat Balcons, reixes, baranes i portes de forja a la Bisbal d’Empordà que anava acompanyat d’un vídeo on es mostraven diversos elements de la vila fets amb forja, en especial els balcons, titulat La Bisbal també és terra de forja.\nMentre em preparava l’article, vaig contactar amb l’Associació de Forjadors de Catalunya (AFoC), concretament amb la senyora Gullermina Morales, secretària i fundadora de l’esmentada associació per si podia lliurar-me algun tipus d´informació al respecte.\nGuillermina te el seu propi taller de forja al barri del Raval de Barcelona i porta a terme diverses activitats relacionades amb la tècnica de la forja, com pot ser la realització de cursos, col·laboració en l’organització de trobades i festivals bé siguin nacionals com internacionals. També aporta els seus coneixements i ajut en algunes àrees científiques relacionades amb l’arqueologia, de peces de metall i, en definitiva, ajuden a projectar i promocionar la forja autòctona a altres parts del món.\nDisposen d’un web especific de temes relacionats amb aquest ofici: tallerdelaforja.net. De segur que a les persones interessades en aquest tipus d’especialitat la consulta d’aquest web els aportarà una valuosa informació, bé sigui pel que fa a coneixements sobre la matèria com també temes d’actualitat, trobades i congressos.\nDes d’aquí vull agrair-li que hagi incorporat a la seva pàgina l’article Balcons, reixes… que es va publicar a Totbisbal, perquè considerem que també ajuda a donar a conèixer la nostra vila, que a més de la seva especialitat ceramista, també disposa d’excel·lents forjadors. Alhora volem felicitar-la per la tasca que porta a terme i per la parcel·la professional que ha sabut desenvolupar dins d´un ofici fins no fa gaire, poc practicat per les dones.\nAquest més de maig del 2021 he vist que l’article que parlava dels ferrers i de la forja de la Bisbal amb un vídeoincorporat, ara han estat retirats degut que el diari digital Totbisbal va deixar d’estar actiu. El text no l’havien guardat però sí les imatges que ara refetes les adjuntem. forja-bisbal-13-mb\nRevisant el codi (r.m.)\nForja 1890 (r.m.)\nForja del 1881 (r.m.)


Terraferida demana urgentment al Consell de Mallorca que desclassifiqui 2.000 hectàrees de sòl edificable\nSegons els ecologistes, el Pla territorial permet edificar prop d'un milió de places noves, "un creixement inassumible per a l'illa"\nConstrucció a Maioris, Llucmajor. TERRAFERIDA\nPalmaEl col·lectiu ecologista Terraferida sol·licita al Consell de Mallorca que desclassifiqui 2.090 hectàrees de sòls edificables i aturi l'edificació del sòl rústic. Segons expliquen en un comunicat, la institució insular disposa de les competències urbanístiques però "no ha protegit ni un metre quadrat susceptible de ser urbanitzat, tot i el compromís del president Miquel Ensenyat en el discurs d'investidura". D'aquesta manera, assenyalen, a Mallorca quedaria sòl per edificar prop d'un milió de places residencials i turístiques, fet que "aboca l'illa cap al col·lapse".\nSegons l'entitat, aquesta legislatura ha estat nefasta per al territori, però "podria valer la pena" si el Consell protegeix el sòl rústic, desclassifica el sòl vacant sense serveis i baixa les densitats d'edificació a certs sòls urbans consolidats.\nEls ecologistes s'han basat en un estudi de la Conselleria de Territori en què es diu que "queda sòl vacant urbà i urbanitzable per edificar 112.620 habitatges, mentre que en sòl rústic queden prop de 102.000 parcel·les edificables", expliquen. D'aquesta manera, la suma dels dos permet construir 214.620 habitatges a tota l'illa.\nSegons afirma Terraferida, "el Govern xifra en 2,5 els habitants potencials per habitatge, cosa que implica un creixement de 536.550 habitants". Aquest fet es contradiria si es revisa l'estudi sobre zonificació encarregat pel Consell en què, com asseguren des de l'entitat, "es qüestiona aquesta xifra, que s'hauria de revisar a l'alça, perquè la ràtio per edifici de lloguer turístic és de 6,1 places". És així com interpreten que si els nous habitatges acollissin 3,5 habitants cadascun, "el creixement es dispararia fins als 751.170 habitants".\nTot i això, creuen que aquestes no són les úniques vies de creixement, atès que "caldria sumar tot el creixement potencial del sòl urbà ja edificat, com les plantes baixes, a més de les places turístiques il·legals i els habitatges il·legals a foravila", encara que no existeixen dades al respecte.\nDesembre, data clau per aturar o generar més creixement\nLa nova Llei d’urbanisme (LUIB) insta els ajuntaments a decidir si desclassifiquen el sòl vacant sense serveis abans del 29 de desembre de 2018. A partir d’aquí, una part d’aquests sols podrien esdevenir urbans, "cosa que generaria una nova allau urbanística", afirma Terraferida. Segons les seves estimacions, situen la capacitat de creixement urbanístic al sòl urbanitzable no desenvolupat en prop de 40.000 habitatges potencials, que "podrien ser desclassificats a cost zero".\nEn l'opinió dels ecologistes, els municipis, per manca d’interès o de mitjans, no han modificat els seus plantejaments, amb l’única excepció de Valldemossa, on es van desclassificar tres hectàrees, "una petit exemple que mostra que amb voluntat es pot eliminar creixement a cost zero", asseguren.\nFinalment, creuen que el Consell no pot continuar sense prendre cap decisió "mentre la construcció i la població van augmentant fins a posar en perill els recursos naturals i la capacitat de les infraestructures, i cal redirigir el sector de la construcció cap als espais que ja estan urbanitzats, abans de dispersar més habitatges", afirmen.


Demanem garantir la llibertat de consciència dels infants en la commemoració del 112è aniversari de l'afusellament de Ferrer i Guàrdia - Fundació Francesc Ferrer i Guàrdia\nDemanem garantir la llibertat de consciència dels infants en la commemoració del 112è aniversari de l'afusellament de Ferrer i Guàrdia\nPublicat el 13-10-21\nLa Fundació Ferrer i Guàrdia hem commemorat aquest dimecres el 112è aniversari de l'afusellament de Francesc Ferrer i Guàrdia amb una ofrena floral davant del seu monument a la muntanya de Montjuïc. Coincidint amb la data de la seva execució, s'ha rendit homenatge a les idees i el projecte educatiu del pedagog català.\nEn el discurs de benvinguda a l'acte, el president de la Fundació Ferrer i Guàrdia, Joan-Francesc Pont, ha demanat a l'administració mesures més ambicioses per garantir la llibertat de consciència dels infants. En aquesta línia, ha celebrat que el govern de la Generalitat de Catalunya hagi decidit acabar amb els concerts educatius de les escoles que segreguen per sexe, però avisa que "queda molt per fer" i ha preguntat "quantes escoles a Catalunya i a Espanya no respecten la llibertat de consciència i les estem subvencionant generosament?". Pont també ha remarcat que la llibertat de consciència és la base de l'educació i que "Ferrer i Guàrdia va ser assassinat perquè volia formar persones amb aquest tret individual d'autodeterminació".\nEn aquesta edició de l'Ofrena Floral també s'ha celebrat el 120è aniversari de l'obertura de l'Escola Moderna, el projecte educatiu de Ferrer i Guàrdia. Inaugurada el 8 de setembre de 1901, aquest model d'escola es basava en el foment del pensament crític a través d'un ensenyament laic, amb coeducació de sexes i classes socials, i que propugnava l'aprenentatge a partir de la descoberta de l'entorn. En l'acte hi ha participat l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, qui ha reivindicat el projecte educatiu de Ferrer i Guàrdia com "un dels llegats pedagògics més importants a casa nostra". També ha defensat el "dret dels infants a créixer en llibertat contra tots els fonamentalismes". Precisament, ha demanat reflexionar sobre l'augment dels discursos d'odi com el masclisme, l'homofòbia i el racisme entre la població jove.\nL'última intervenció de l'acte ha estat a càrrec de Nazanín Armanian, escriptora i politòloga, qui ha alertat sobre la "crisis del secularisme". En el seu discurs, ha afirmat que "s'està dividint a la societat en grups religiosos" arran d'una multiculturalitat mal entesa i que està provocant la "reducció de l'espai laic i el retorn de normes enterrades". En la seva visió, l'estat laic està donant pas a estats multireligiosos on es vulnera la llibertat de consciència a les escoles.\nEn l'Ofrena floral han participat més d'una vintena associacions, partits polítics i sindicats. També han assistit Ferran Pedret, primer secretari de la Mesa del Parlament de Catalunya, Núria Mora, secretària de Transformació Educativa de la Generalitat de Catalunya, Jordi Rabassa i Pau González, regidors de Memòria Democràtica i Educació de l'Ajuntament de Barcelona respectivament, i Elisabet Vilaró, regidora de Cultura de l'Ajuntament d'Alella.


Notícies - Martorell va encarregar informes d'Amador i Recasens quan eren a l'equip de govern\nMartorell va encarregar informes d'Amador i Recasens quan eren a l'equip de govern\nMartorell declararà com a testimoni en el cas d'espionatge dins el Barça ( 6/abr/13)\nel 9/abr/13 Josep Gimeno Política PDF\nXavier Martorell va encarregar a l'agència Método 3 espiar els regidors d'UDC Joan Recasens i Xavier Amador quan els tres formaven part de l'equip de govern de Lluís Recoder. Segons 'El Periódico' i 'El Mundo', l'aleshores regidor de Seguretat Ciutadana i treballador del FC Barcelona hauria carregat a l'entitat esportiva el cost de la investigació, 11.600 euros. Els documents inclouen comptes i propietats dels dos càrrecs d'UDC, i posen sota sospita la concessió del complex de Mira-sol, pendent de construcció.\nSegons la documentació a la qual ha tingut accés 'El Periódico', l'agència de detectius va facturar al club, sota el concepte 'departament presidència senyor Laporta', 5.800 euros per cada informe, que porten l'epígraf de 'molt confidencial'.\nTrajectòries laborals i propietats, investigades\nEn l'informe d'Amador, s'hi inclou la seva trajectòria laboral i també la de la seva dona. A l'espai de propietats, hi consta una casa a la Floresta, de la qual comparteixen la titularitat a mitges, i també especifica quants cotxes té la família. La investigació detalla que aleshores Amador només tenia els ingressos com a regidor del consistori, que tenia dos comptes corrents 'amb bons saldos' i que la seva dona havia rebut una important herència de la seva família.\nEl dossier de Recasens recull dades personals, l'historial laboral i les propietats que té l'extinent d'alcalde i actual diputat (una casa a Sant Cugat amb hipoteca de 150.000 euros, un terreny, un edifici industrial i una nau magatzem a Rubí). Els detectius consideren normals els ingressos elevats que rebia pels lloguers de les seves propietats.\nDubtes sobre la concessió del complex esportiu de Mira-sol\nSegons 'El Periódico', l'agència de detectius mostra sospites sobre la concessió del complex esportiu de Mira-sol, pendent de construcció, i recomana una investigació de la societat Lleure Esportiu Illa, concessionària del projecte pressupostat per sis milions d'euros. Tot i que Amador era regidor d'Esports en aquell moment, el text no hi estableix cap relació directa, però sí que indica que la concessionària és una societat dependent d'uns advocats de Sabadell amb suposada vinculació al despatx de Roca i Junyent.\nXavier Amador i Joan Recasens van denunciar el presumpte espionatge quan es va donar a conèixer als mitjans que Martorell havia rebut informes de l'època en què eren regidors. Aleshores, els mitjans de comunicació només provaven que l'exregidor de Seguretat Ciutadana havia recepecionat els treballs, però no aclarien si els havia encarregat ell mateix.


País Valencià 19/12/2018\nGairebé dos anys després d'obrir, ara la sala aposta pels films comercials en castellà\nValènciaGairebé dos anys ha durat l'aposta dels Cinemes AlbaTexas per la programació de pel·lícules de reestrena doblades o subtitulades al valencià per només tres euros. Així ho ha fet públic aquest migdia a València el seu impulsor, el director Ventura Pons, que juntament amb el programador Josep López ha anunciat la reconversió de la sala, que a partir de despús-demà projectarà majoritàriament pel·lícules comercials en castellà amb preus similars als de la majoria de cinemes. La nova etapa començarà divendres aprofitant la reobertura de les seves portes, que han estat tancades durant un mes per reparar els desperfectes ocasionats pel fort temporal de pluges que el País Valencià va viure entre el 16 i el 19 de novembre.\nA la nova programació dels rebatejats com a Cinemes Las Vegas València, les pel·lícules en català, ja siguin doblades o subtitulades, es mantindran però amb una quota reduïda, un percentatge que Pons ha insistit que podria créixer els pròxims anys si la demanda dels espectadors l'acompanya.\nEl director i impulsor dels Cinemes Texas del barri barceloní de Gràcia i dels Cinemes Las Vegas Figueres ha justificat l'aposta pel castellà per la impossibilitat de doblar o subtitular les pel·lícules d'estrena al valencià, atès que aquest procés requereix un mínim de tres setmanes. "És una feina que ha de fer el nostre equip perquè les distribuïdores no ens ofereixen aquesta opció", ha emfatitzat.\nMés enllà dels impediments logístics, Pons ha admès la dificultat de fer rendible l'aposta pel cinema en valencià, tot i les ajudes compromeses per l'administració valenciana, a qui l'autor ha reconegut el seu suport. Per al director, darrere l'absència de públic hi ha "la dictadura lingüística imposada pel Partit Popular durant anys i la Batalla de València [conflicte polític i lingüístic viscut durant la Transició i la dècada dels 80 al País Valencià amb episodis violents protagonitzats per l'anticatalanisme]".\nTot i les dificultats, Ventura Pons ha reiterat la necessitat de "persistir" i ha defensat que en aquest moment el que ha de fer la sala és ser rendible i "buscar més públic, perquè una cosa és segura, el públic porta públic", ha subratllat el també director, que ha remarcat el seu objectiu que el projecte perduri.\n"Ja existia l'oferta de cinema de reestrena a preus barats"\nPer la seva banda, Josep López ha explicat que el model d'entrades barates no ha funcionat a València a diferència del que ha passat a Barcelona, i ho ha atribuït a diferents motius. "Alguns dels més importants són que a València ja hi havia una sala de reestrena amb preus econòmics, els Cinemes d'Or. Això no passava a Barcelona. A més, la ciutat té menys habitants" que la capital catalana.\nAmb l'objectiu d'incrementar l'assistència d'espectadors, una de les apostes dels nous Cinemes Las Vegas València serà l'ús de les instal·lacions per fer-hi espectacles com actuacions teatrals o musicals. Una via que Pons ha assegurat que "fa falta" a la ciutat, i que permetrà establir un flux d'anada i tornada de creadors valencians i catalans entre la sala de Figueres i la de València. A més, l'espai també té previst organitzar cinefòrums amb la presència de directors i actors perquè puguin intercanviar impressions amb els espectadors i, així, afavorir el retorn dels ciutadans a les sales d'exhibició.


Contes, pessebres i jocs als museus – Godot Barcelona El Museu Etnològic i de Cultures del Món han preparat tot de propostes i activitats.\nAls dos equipaments del Museu Etnològic i de Cultures del Món han preparat tot de propostes i activitats per passar una molt bona estona. I és que el Nadal és una festa amb un alt interès etnològic i antropològic i que, per tant, estigui molt present en les col·leccions i en el programa d’activitats d’aquests dies no és baladí.\nEl Museu Etnològic i de Cultures del Món conserva prop de 10.000 figures de pessebre de les procedències més diverses. Les figures més destacades són obra d’artesans catalans com ara Ramon Amadeu, Domènech Talarn, Castells, Daniel José, Lambert Escaler. També hi ha figures de la col·lecció Serra Graupera i d’altres de la col·lecció d’Apel·les Mestres.\nMuseu Etnològic i de Cultures del Món – Parc de Montjuïc. Exposició permanent.\nAbans que s’inventés la ràdio i la televisió s’explicaven rondalles, contes i llegendes al voltant de la llar de foc. Ara, en Jep Gasulla, un actor i animador que és tot un expert en posar al dia de la manera més fresca i divertida la cultura popular, reviu al voltant d’un foc virtual tot de narracions que han passat de pares a fills gràcies a la tradició oral. Tota una festa de saviesa popular.\nMuseu Etnològic i de Cultures del Món –\nMontcada. 28 de desembre, 2 i 4 de gener.\nDues sessions al dia, a les 11.30 i 12.30 h.\nActivitat gratuïta. A partir de 6 anys. Inscripció: 93 256 23 00 / reservesmeb@bcn.cat\nTaller familiar de jocs que arrenca amb una visita a l’àmbit de l’Amèrica precolombina del Museu que està dedicat al joc de pilota. A partir d’aquí, es podran conèixer els jocs d’Àfrica, Àsia i Amèrica, aprendre’n les regles i jugar-hi.\nMontcada. 27 de desembre i 3 de gener. Activitat gratuïta. A partir de 6 anys. Inscripció:\n93 256 23 00 / reservesmeb@bcn.cat\nAquests dies, pel Pati del Museu Frederic Marès, al cor del barri Gòtic, es pot visitar un pessebre amb diferents escenes. Per arribar al pessebre, però, s’ha de fer una petita passejada per un dels boscos de la zona… I és que l’Associació de Pessebristes de Barcelona, una entitat nascuda el 1863, ha recreat al pati del Museu un bosc on no falten ni el suro ni la molsa ni molts elements vegetals. Com activitats paral·leles, els dies 23, 24 de desembre i 1 de gener, hi haurà en aquest espai una cantada de nadales.\nPati del Museu Frederic Marès. Fins al 3 de febrer. Activitat gratuïta. Activitat gratuïta.\nA partir de 6 anys. Inscripció: 93 256 23 00 / reservesmeb@bcn.cat\nApel·les Mestres\tCastells\tDaniel José\tDomènech Talarn\tJep Gasulla\tLambert Escaler\tMuseu Etnològic i de Cultures del Món\tRamon Amadeu\tSerra Graupera


Pep Vidal: noviembre 2011\nPublicado por Pep Vidal en 19:40 6 comentarios:\nDilluns: 2500m amb molt de treball de pales i transferència a crol\nDimecres: 12km fent enmig 2x3000/3' en 10'24'' i 10'29''\nDijous: 55km en 2h 20' amb una pujada al Coll d' honor amb Juanan i Sergio Brusi // 8,7km fent series de 400 + de 200 + de 100.\nDivendres: 3150m amb un bloc de 2x(6x100/20'' fort )/300 suau entre i entre amb Juanan.\nDissabte: Rodillo: 40' molt suau\nDiumenge: Cross Emilio de la Camara. (veure crònica)\nPublicado por Pep Vidal en 18:56 No hay comentarios:\nNo vos perdeu el Pre-calendari, no és definitiu, del q serà la temporada vinent de Curses per Muntanya amb importants novetats respecta enguany.\nAl enllaç a Sa Milana hi totes les novetats: Clickar aquí\nPublicado por Pep Vidal en 11:43 No hay comentarios:\nDilluns: Després del Duatló de LLubí tocava recuperar un poc així q vaig fer poca cosa. 20' elíptica + Abdominals y tirant musculador\nDimarts: 2500m amb un bloc central de 3x400 pales +5x 100 a ritme\nDimecres: 1h rodillo\nDijous: 65km amb sa TT amb Macca // 7km pes Castell de Bellver amb TOM\nDivendres: 14km fent enmig 4x1500m: 5' 09'' - 5' 11'' - 5' 10'' - 5' 05''\nDissabte: 6,5km en 32' en deyu\nPublicado por Pep Vidal en 19:30 No hay comentarios:\nNo he provat mai es surf però de la meva passió de petitet amb un skate i ja de més gran de fer snowboard el surf és un del esports q m' encanta veure. Admirar com un ti@ aguanta l' equilibri i a més fa "trucos" damunt una ona és flipant.\nIdò en aquest món hi ha un home q ha aconseguit guanyar 11 vegades el Campionat del Món. Enfora queden les seves aparicions a la sèrie Vigilantes de la playa, encara q molts només recordeu a na Pamela Anderson i l' amo den Kit ; ).\nMe queda pendent anar a provar-ho es dia q al meu amic Nico m'hi vulgui dur. De mentres esperaré segut jeje\nPublicado por Pep Vidal en 22:28 1 comentario:\nPublicado por Pep Vidal en 18:11 1 comentario:\nPublicado por Pep Vidal en 20:13 5 comentarios:\nDimarts: Sèries 1x3000 + 2x1000\nDimecres: 42km amb sa TT\nDijous: Rodatje cómode de 11'5km a 4' 29''/km // Gim: circuit CORE\nDivendres: 56km amb sa TT\nDissabte: 3h 30' BTT. Bona volta amb en Juanan i José Guerra explorant camins q no coneixia i putejnat un poc en José a ses baixades.\nÉs una bala, és un velociraptor, no!!!! És en TOM.\nDiumenge: Duatló cros de Llubí. (veure crònica)\nPublicado por Pep Vidal en 19:08 No hay comentarios:\nQüasi a diari mir una plana web q vos recoman a tots:\nAquesta és: www.vitonica.com\nIdò ara la mirava i surten 2 articles interesants. Un és una actualització de la piràmide alimentària de la dieta mediterrànea i l' altre és un estudi de mercat sobre les llets més famoses q tenim al mercat.\nLa 1era s' adapta al actualitat de la societat i l' altre ens sorprendrà amb les conclusions a les q arriba\nPublicado por Pep Vidal en 22:12 No hay comentarios:\nDurant 4km nedant, 120km de bici i 30km corrent un bon grapat de triatletes lluitaven per un somni.\nAmb un dia q pel q m'han contat ha estat una odissea, on moltíssima gent s'ha perdut al igua i amb un vendaval a la bici i corrent. En joc, un Campionat d' Espanya disputat a Orihuela i organitzat en temps record després de la cancelació del HdF.\nEn Charlie lluitant per la victòria i en Manuel i en Blas per aconseguir quedar el més adalt possible en el seu grup d' edat i aconseguir plaça pel Campionat del Món 2012, q es celebrarà a Vitoria.\nAl final ho han aconseguit. En Charlie no ha aconseguit la victòria però sí un Sot-Campionat d' Espanya ( encara q faltaven galls al coincidir amb el Campionat del Món d' enguany q es celebrava a Las Vegas) i q, afegit al 7è lloc aconseguit al Campionat d' Espanya de Mitja Distància fan q aquesta temporada sigui la de la consolidació a l' èlit espanyola i amb ganes de donar més guerra l' any q ve.\nEn Manuel per la seva part, després de donar la temporada per acabada amb la cancelació del HdF se li van encendre els ulls amb Orihuela i la possibilitat d' aconseguir la desitjada plaça per Vitoria. Tb ha estat una temporada plena d' èxits per aquest triatleta incansable. Lanzarote, Doble Olímpic de Cala Millor, Half Ican, i això sense contar les proves sprint i populars son les proves disputades enguany on ha aconseguit meritòris llocs i podiums a la seva categoria.\nEn Blas no el conec gaire però sé q tb ha aconseguit la plaça per Vitoria, així q ENHORABONA A TOTS ELLS!!!!!!!!!!!!!!!!\nAquí teniu en Manuel felicitant-me a l' arribada del Irontrimallorca 2011 on me va guanyar el puta.\nDilluns: Sèries a sa pista d' Inca amb un bloc de 6x 800m amb Guerra's brothers i Juanan\nDimarts: 2 horetes per 57km. A mitja sortida me creuat amb els del Minimax, he vist dins es pilot a en Tito i això q penses q faig?, volt o no volt i ja han passat un parell de segons. Bé, volt i me peg una encalentida per agafar el pilot q ufff, res q arrib i saludo a Tito, berto, asjola, toni swim, niako i un parell més. Anam a 45-50, qualque tros veig 53 al marcador... no coment. Arribam a la rotonda d' Inca i hem despedeixo per fer la tornada cap a cases més tranquil.\nDimecres: 2850m // 10km x es castell de Bellver amb TOM\nDijous: 3h 5' per 91km amb Pep Mª Buendia\nDivendres: Sèries a Inca: 2x2000m + 1x1000. Amb Guerra's brothers\nDissabte: 12km en 1h 30' x muntanya (cami de Coa Negre) amb Migue Coll, Oscar Izquierdo i Joan Carles Miquel. Afegeix-ho 20km en 44' per anar a Se Daria Cuenta i tornar\nFotos de Migue Coll\n50km BTT en 2h 12' amb el Destructor per anar a Llubi a veure el circuit del Duatló de diumenge q ve i tornar. Només puc dir una cosa: dur, dur de coions. Hi ha 2 rampes q fliparem i les hem de fer 6 pics, mare meva, me passarà tot cristo i ja no té dic es tros de torrent ple de pedres...\nDiumenge: Rodillo: 1h suuuuuuau // Gim: Tirant musculador + circuit CORE\nPublicado por Pep Vidal en 12:48 2 comentarios:\nDimecres: Gim: Tirant, flexions amb enestabilitat i exercicis CORE\nDijous: 20km en 2h x muntanya amb Juanan 1280d+\nDivendres: 2400m + 20' cómode per 4,3km\nDissabte: Rodillo: 45' amb sèries de 30''.\nDiumenge: BTT: uns 16km per pujar al Coll de sa Línia i veure un dels atletes i animar als altres\nPublicado por Pep Vidal en 16:28 No hay comentarios:\nAhir es va disputar a la cursa de Massanella la darrere prova de la Copa Balear de Curses per Muntanya. Aquesta prova tb era el Campionat de Balears de l' especialitat.\nDesprés d' un any dificil, en Toni Gran es va possar en contacte amb jo per guiar-li els entrenaments i planificar-li la temporada. Pels q no el coneixen, és un atl·lot un poc bipolar jajajaj però li sobren ganes i entusiame amb el q fa. Varem començar a treballar poc a poc però la qüalitat q té el fa ser molt competitiu.\nPoc a poc les sensacions eren millors i ell es trobava a gust i amb confiança. No varem treballar especificament la muntanya, ja q no hi hem anat cap dia, però si costes, bici, natació i exercicis de treball general d' acondicionament físic.\nSegons Joe Friel, un esportista ha de tenir per sobre del component fisiològic una sèrie de qüalitats:\n- Un proposit\nI després intenvendrà l' aspecta físic, però sense aquests requisits ja es pot tenir un cos excepcional q la cosa no anirà molt bé.\nEn Toni ho té, és un motivat jajja, no es bota un entreno, té canfiança en si mateix, té un objectiu i bé... paciència.... li he turar un poc els peus jajaj.\nNomés vull donar-li sa meva enhorabona, s'ho ha guanyat. Disfruteu!!!!!!!\nPublicado por Pep Vidal en 11:20 2 comentarios:


SABER LA DATA I LA PREGUNTA REFORÇARÀ L'ACORD PER LEGISLATURA. - ELS PATRIOTES\nSABER LA DATA I LA PREGUNTA REFORÇARÀ L'ACORD PER LEGISLATURA.\nEl pacte de legislatura signat per CiU i per ERC, hauria de tenir una vessant d’excel·lència i un altra de lleialtat.\nDeia en Mas que necessitava una majoria extraordinària per portar a terme la proposta, la seva proposta. Els catalans i les catalanes han de tenir la capacitat legal i legitima per decidir el seu futur i en conseqüència el de Catalunya. Mas no va aconseguir la majoria excepcional que demanava i en J. Mª. Puyal és va equivocar estrepitosament amb el seu vaticini.\nDeia en Junqueras, nosaltres hem de garantir el procés, no ens en fiem de que siguin capaços d’anar fins el final, nosaltres serem la garantia. Junqueras sabia perfectament que qui guanyaria les eleccions eren els convergents, l’estratègia objectivament velada era evitar com fos que el President Mas tingues majoria absoluta. La raó de la desconfiança va ser explicada i l’argument, més altres accions van quallar, els de CiU no eren de fiar, i els lligams amb el PP i PSOE i una certa “corrupció” n’eren l’excusa. En Junqueras podia haver donat fiabilitat a la petició i proposta del President Mas, ras i curt, no ho va fer. De res va servir el compromís i nou discurs del President, el partidisme i l’interes per augmentar l’espai va pesar i va ser present en tot moment, potser ho arribarem ha lamentar algun dia.\nEl President Mas va cometre un error tàctic, i si demanava una majoria excepcional, només és podia fer i demanar proposant una candidatura unitària dels sobiranistes. No fer-ho va deslegitimar en el fons la seva pròpia demanda i va abonar el terreny perquè totes les forces d’una forma o d’altra, “unissim forces per impedir que Mas guanyes.\nAra som al davant dels atacs més ferotges que l’estat espanyol pot fer, legalment o des de les clavegueres i ara és quan s’ha de demostrar que el Pacte de legislatura és va fer per Catalunya i no per els partits.\nEl President Mas i el seu govern de moment du la pitjor part, ha de complir la legalitat espanyola i europea i no pot evitar fer les retallades que afecten directament al benestar dels catalans i en surten perjudicats tots els sectors de la societat civil. Sindicats, oposició i unionistes espanyols, no deixen de culpabilitzar al President Mas, amb motius variats, que arriben fins i tot ha demanar la seva dimissió.\nEl cap de l’oposició, Oriol Junqueras de moment porta la millor part. No retalla, no gestiona el dia a dia i el que és més important, no ha de suportar un corco com en Duran i Lleida. Ell és limita ha gaudir de posicionaments de denuncia i reivindicatius, tot i que de moment la lleialtat impera sobradament.\nAra be, ERC pot cometre el seu darrer error si l’objectiu és fer el “sor passo” a Convergència. Fa estona que una majoria de catalans volen decidir el seu futur i possiblement ara com mai. El moment continua sent excepcional, en Mas ha fracassat amb la seva demanda de fer un govern de coalició, la intenció és evident, la unitat ara ens fa més forts. Rebutjar la proposta, amb l’excusa de ser oposició i al mateix temps avaladors del govern, és una situació que cada dia que passa menys s’entén. Tot i que continuar com ara. Sembla que mantenir la situació te una certa rendibilitat electoral i segur que el desgast de govern ho avala. La pregunta del milió però és, serveix mantenir aquest escenari al país?, o no deixa de ser en el fons l’expressió manifesta de que en moments excepcionals som incapaços d’anar a una.\nNo entendre que ens hi juguem el futur i el país, ara si que és podria tractar de deslleial. L’acord per legislatura signat, ara ha de ser un pacte de sang, de fet l’acord hauria de patir una seriosa transmutació, ara el pacte s’ha de reblar amb la pregunta i la data de la consulta. Fer-ho deixarà als d’ERC sense excuses per formar part del Govern i enviarà el missatge més nítid al govern espanyol de que hem pres la decisió i res ho farà canviar.\nPort Saint Lucie Strippers link\n13/10/2013 03:02:57 am


Escorniflaire: No som aquí per buscar un somni\nAquesta matinada la Muriel ens ha deixat. Com no podia ser d’altra manera, les xarxes i els mitjans de comunicació en van plens i tot Catalunya en parla.\nLa Muriel era una dona discreta, respectuosa i generosa, i alhora efectiva i convincent. Convençuda que no som aquí per buscar un somni, creia en la necessitat d’un nou projecte per Catalunya. I, il·lusionada i compromesa, encomanava entusiasme.\nDe mirada franca i aspecte fràgil i senzill, en el si de la nostra família, la Muriel ens recordava l’àvia Tura, la meva mare, una dona que, com ella, es feia estimar. I ves per on, la seva mort també va esdevenir en una UCI per la impossibilitat de superar la darrera patacada de la vida. Simples coincidències potser, però que fan que encara sentíssim més estimació per la Muriel.\nA Olot, el dia 10 de setembre de 2015, la Muriel Casals, encara com a presidenta d’Òmnium Cultural, va pronunciar una conferència que formava part dels actes commemoratius de l’11 de Setembre. En aquell moment ja sabíem que ella era a la llista de Junts pel Sí. Tot i que no coneixia personalment la Muriel, fent honor al meu sobrenom, “Escorniflaire”, la vaig escometre i vaig intercanviar amb ella unes paraules per encoratjar-la i agrair-li la seva implicació. La seva resposta traspuava modèstia i discreció i deixava entreveure que aquella dona d’aparença senzilla era una gran dona.\nLa Muriel era una gran patriota, una gran mestra i un gran model que els nostres polítics haurien de seguir, impregnant-se de l’estil “murielesc” per saber estar a l’alçada del repte que ens hem marcat. La Muriel representava el vessant més humà de l’independentisme, així es reflecteix en les seves paraules la causa de la independència de Catalunya no és contra res ni contra ningú, és a favor d’una vida millor per a tothom.\nEstimada Muriel, nosaltres som el somni i és el nostre deure i la nostra obligació fer-lo realitat. Amb tu ho hem començat i per tu ho acabarem.Gràcies per tot!\nEnllaç “Nosaltres som el somni”, vídeo d’homenatge a Muriel Casals (Vilaweb)\nEtiquetes: Catalunya, independència, persones, record\nAnònim 15/2/16 9:17\nAdriana Llongarriu Castanyer 15/2/16 20:26\nPons007,m'ha sorprès el teu comentari. No sé com va anar l'accident ni em correspon parlar-ne. Com pots veure, no n'he fet esment. Segurament ja hi haurà qui se n'ocupi. Jo només volia fer el que he fet, dedicar un espai del blog a la Muriel.


Ruta de Contacontes a Gaianes i contes per a majors a Penàguila — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nRuta de Contacontes a Gaianes i contes per a majors a Penàguila\nAlmudena Francés i Domingo Chinchilla narraran històries divertides per adults.\nPenàguila estrenarà dijous 9 una nova proposta d'oci per a les nits d'estiu. Es tracta dels contacontes per adults que duran el nom 'A la lluna de...' i el poble corresponent, amb Penáguila com a primera localitat.\nDesprés la consolidació de les 'Rutes de Contacontes. Un estiu de llegenda', per al públic familiar, la Coordindora pel Valencià ha impulsat una proposta novedosa a les nostres comarques. Narració oral per al públic adult.\nL'espectacle tindrà lloc dijous 9 de 20'30 h a 21:30 h, al pati de la Casa Rural Valor, i és d'entrada lliure. Els artistes Almudena Francés i Domingo Chinchilla narraran històries ben divertides per al públic d'adult.\nL'última sessió de les rutes de contacontes, organitzades en col·laboració amb la Mancomunitat, ha tingut lloc aquest cap de setmana a Gaianes, mentre que pròxima serà a Quatretondeta, el 18 d'agost. A més de la Coordinadora pel Valencià, col·labora la Casa Rural Valor, la Càtedra Enric Valor de la Universitat d'Alacant i l'Ajuntament de Penàguila.\nDoble ració de contacontes a Turballos i L'Alqueria d'Asnar\nLa Ruta de Contacontes fa parada a Alfafara\nPenàguila acull una jornada de contacontes amb ambient cultural\nPenàguila serà la capital valenciana dels contacontes\nLa Ruta de Contacontes finalitza la temporada d'estiu\nTrobada de contacontes en homenatge a Enric Valor a Penàguila\nAlfarara s’ompli de contes\nLes nits de contes han arribat a Gaianes\n150 persones en la Ruta de Rondalles per Penàguila\nLa ruta de contacontes arriba al seu punt i final a Cocentaina


Jove, menja tu! | Crida per Sabadell\nHome | Jove, menja tu!\nJove, menja tu!\n2 de novembre de 2016 Opinió0 comments\nArticle d’opinió de Feliu Madaula, membre de la Crida per Sabadell i del grup impulsor del projecte ‘Jove, menja tu!’\nAquest projecte es va presentar als pressupostos participatius 2017, va ser seleccionat i resultà ser el segon més votat dels projectes socials presentats. Des d’aquí aprofitem per agrair el suport rebut, la implicació de famílies i joves en la seva concreció i difusió.\nQuan els nois i les noies arriben a secundària (formació obligatòria de 12 a 16 anys) no disposen de la possibilitat de menjador en els instituts i gairebé no hi ha beques menjadors per a joves, que sí en tenien quan estaven estudiant a primnària. Aquests nois i les noies adolescents estan en una etapa de creixement, maduració i adquisició d’hàbits. Una alimentació poc cuidada en aquesta edat per la quantitat o qualitat dels aliments tindrà un efecte negatiu en el seu desenvolupament i salut.\nEn un moment com l’actual de crisi alimentària, a Sabadell hi ha força famílies amb dificultats econòmiques o d’altre tipus que impedeixen que infants, noies i nois tinguin una alimentació adient. Sabadell, no disposa de menjadors col·lectius per cobrir aquesta necessitat.\nL’obertura d’un menjador a un institut públic podria cobrir l’alimentació equilibrada d’adolescents i joves en situació de risc, emprant un espai que utilitzen de manera normalitzada per a diferents activitats lectives, esportives, de lleure i relacionals. Un menjador social, si bé podria cobrir necessitats nutricionals, aniria acompanyat de l’estigma associat a aquest tipus d’equipaments.\nUn menjador en un institut a més podria formar als joves en tasques de cuina, cambrer, monitoratge i empoderar-los per a que fossin emprenadors de noves iniciatives autogestiones, replicant aquest servei o possibilitant sortides laborals i professionals.\nEl projecte presentat s’inicia amb la posada en funcionament d’un menjador que garanteixi un àpat saludable diari a adolescents, a partir dels 12 anys, de famílies amb dificultats econòmiques o d’altre tipus (ambient desestructurat, hàbits insaludables, etc.). El servei oferà 30 places/dia entre les 15.15 i les 17.30 h.\nAquest projecte necessita de la implicació de tota la comunitat educativa, joves, famílies, educadors, barri, administració local, servei d’educació, promoció econòmica, serveis socials,… ens agradaria anar pas a pas amb la participació dels diferents actors i agents, un pressupost participatiu no es pot tirar endavant des d’uma de les parts.\nDe moment volem que el menjador estigui obert els dies feiners durant el curs escolar, en un institut d’educació secundària en el nord de la ciutat, que sigui fàcil d’arribar, estigui ben connectat amb el transport públic i que disposi de les instal·lacions necessàries –office i menjador– i sigui d’actuació prioritària, per estar ubicat en zones de la ciutat amb més necessitats.\nEntre els diferents models de menjador col·lectiu –amb cuina, amb càtering calent i amb càtering fred– s’escull per començar el càtering davant la cuina per: demanar molta menys inversió en estructura i equipament, es redueixen els riscos higienicosanitaris i s’externalitza bona part de la gestió (proveïdors i personal). I en fred perquè és més segur que en calent, agrada més als comensals i es redueix despesa en transport ja que no cal que el servei arribi cada dia.\nEn la convocatòria del servei de càtering s’inclouran en el plec de condicions aquests aspectes:\n• Nutricionals (menjar saludable i equilibrat).\n• Seguretat alimentària (condicions higienicosanitàries, equipaments i estructures, gestió d’al·lèrgies i intoleràncies, supervisió col·legiada del menú i altres).\n• Socials (economia social i solidària).\n• Ambientals (producte ecològic, reducció i gestió de residus, producte de temporada i de proximitat).\n• Culturals (diferències per raons religioses i altres) com la utilització de carn halal si hi ha adolescents que ho demanen.\nLes contraparts del servei seran:\n• Servei d’Educació: contractació de l’empresa que porti el càtering i gestió de les autoritzacions administratives pertinents.\n• Consell Escolar del centre educatiu: formació de la comissió de seguiment del servei de menjador.\n• Serveis Socials: derivació dels nois i noies usuàries del projecte.\n• Entitats del tercer sector: detecció d’adolescents en situació de risc i informació a Serveis Socials per a la valoració del cas, i aportació de voluntariat social.\nL’equip gestor del projecte haurà de:\n• Definir els objectius operatius i els indicadors per a l’avaluació.De resultats (nombre d’adolescents que usen el servei, nombre i tipus d’activitats educatives realitzades amb adolescents, nombre de voluntariat implicat etc.De procés (reunions de coordinació i de seguiment i assemblees de valoració amb els i les adolescents implicades en el projecte).\n• Coordinar la iniciativa amb les diferents contraparts, l’empresa proveïdora del servei.\n• Convocar les reunions de seguiment del projecte.\n• Assegurar la qualitat del servei.\n• Fer difusió pública del projecte als mitjans de comunicació local (notes de premsa, articles…) per a la sensibilització de la població i per recaptar fons a través d’un compte corrent específic.\nLa totalitat de les i els adolescents usuaris s’hauran d’implicar i corresponsabilitzar del menjador, participant en torns de neteja, arranjament del local, neteja dels seus estris i altres. Les famílies dels i de les adolescents podran pagar una part del menú en funció de la seva disponibilitat i a proposta de Serveis Socials, ha de ser una experiència oberta al conjunt de joves i famílies, volem evitar la segregació.\nEs farà una crida a voluntariat (d’AMPA, d’entitats del tercer sector i de la resta de la comunitat), per tenir cura del servei dels àpats i responsabilitzar-se de l’educació de valors a l’espai de menjador (respecte, convivència, responsabilitat, solidaritat, cura del medi ambient etc.).


Obligació d'inscripció en el ROLECE per poder contractar amb les Administracions Públiques - Serra Mayans Assessors - Assessoria a Eivissa i Formentera - Fiscal, laboral, comptable, juridic\nObligació d’inscripicó en el Registre Oficial de Licitadors i Empreses Classificades (ROLECE) per poder contractar amb totes les Administracions Públiques (Ajuntaments, Consell Insular, Govern Balear, Govern Central, etc.) a partir del 09/09/2018.\nObligatori en els contractes d’obres amb valor benvolgut igual o superior a 40.000€ i inferior a 2.000.000 € i en els contractes de servei o subministrament amb valor benvolgut igual o superior a 15.000 € i inferior a 100.000 €, els procediments de licitació a tramitar serien el súper simplificat o simplificat segons article 159 Llei 9/2017 8 novembre de Contractes del Sector Públic (LCSP).\nPer poder participar en aquests procediments, des del 9 de setembre de 2018 inclòs, tots els licitadors (siguin autònoms, empresaris individuals, societats de capital, altres entitats) hauran de que trobar-se inscrits en el Registre Oficial de Licitadors i Empreses Classificades del Sector Públic (ROLECE), o registre oficial de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears segons article 96.2 LCSP, màxim en la data final de presentació de les ofertes.\nA dia d’avui no existeix registre oficial autonòmic.\nLa Mesa de contractació comprovarà que el licitador proposat com a adjudicatari estigui inscrit al Registre esmentat. Transitòriament i fins al 8 de setembre de 2018, els licitadors no inscrits es trobaran exempts d’acreditar-ho segons disposició final 16 de la LCSP. En aquests casos, el licitador proposat com a adjudicatari haurà d’acreditar la capacitat d’obrar, aptitud, representació, solvència, no estar culpable en prohibició de contractar, habilitació professional, classificació, si escau, etc. segons els mitjans i requisits previstos en els plecs de cada contracte.\nNo obstant això en els procediments súper simplificats no serà exigible la solvència (tècnica ni financera) ni garantia definitiva.\nLa presentació de certificat de trobar-se inscrit al Registre, d’acord amb l’article 96 i 159 Llei 9/2017, acreditarà el compliment de les condicions d’aptitud sobre personalitat i capacitat d’obrar de l’empresari, representació, habilitació professional o empresarial, solvència econòmica i tècnica, classificació si escau, així com la concurrència o no de prohibicions de contractar. Segons article 139 Llei 9/2017, la presentació de la proposició pel licitador atorga directament autorització a Mesa i a l’òrgan de contractació per consultar dades recollides al ROLECE.\nSi té qualsevol dubte sobre aquest tema no dubti a consultar-nos.\nTagged on: Administración Pública Empresa Nuevas normativas Obligaciones\nFriday August 17th, 2018 Fiscal\n← Horari d’estiu a les oficines Serra Mayans assessors\nCalendari Setembre 2018 →


Xenonas Aiolos Korinthos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nXenonas AiolosKato Trikala, Korinthos, Korinthos, Grècia, 20400 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en32comentarisXenonas AiolosVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 50 fotos\nAl visitar Korinthos, vosté es sentirà com a casa a Xenonas Aiolos, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Xenonas Aiolos és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, servei de bugaderia per garantir el més gran comfort possible als seus clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara banyera hidromassatge, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, insonorització per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, massatge, jardí. Xenonas Aiolos és una elecció inteligents per a viatgers a Korinthos, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Xenonas Aiolos de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Apologia de la curiositat: Defensa sentimental dels pubs anglesos, ara que n’havia après\nDefensa sentimental dels pubs anglesos, ara que n’havia après\nL’última edició de la Good Pub Guide diu que al Regne Unit operen 49.500 pubs, que en pleguen 1.400 cada any i que durant el pròxim trienni en desapareixeran 4.000 per manca d’adaptació al mercat. En comptes d’alarmar-se’n, ho celebra. Insinua que aquesta institució s’ha de posar al dia o morir. L’argument em fa una certa basarda, perquè només retalla per baix. El popular bar de la cantonada a les ciutats i pobles anglesos és una tradició que jo creia solidíssima i a la qual sempre he retut ferma devoció, encara que fos amb moltes dificultats inicials. La primera cosa que vaig intentar acomplir en arribar de visita debutant a Londres l’any 1969 va ser prendre una cervesa bitter o ale a un pub, la segona visitar la tomba de Marx al cementiri del barri de Highgate i la tercera, si em vagava a algun moment, treure el nas als grans magatzems Harrods. La més complicada de totes va resultar la primera. Això em va dur a entendre, sorprès i desarborat, la diferència cultural que ens separava. La lliura esterlina encara tenia 20 xelins i 240 penics, no els prosaics 100 penics imposats per la decimalització dos anys més tard. Les coses es mesuraven o es pesaven a la manera imperial en\niardes, peus, pintes, unces i galons, atès que el sistema mètric decimal no s’adoptaria fins el 1995.\nL’autobús al cementiri de Highgate funcionava amb una flegma sense misteri, a Harrods hi conduïa gairebé espontàniament el corrent, però entrar a un pub era aleshores una aventura indesxifrable per als forasters. Quan l’establiment era d’alcohol “licensed” no era l’hora, i viceversa. Sense l’ajuda samaritana d’un resident no me n’hauria sortit. Ell va aconseguir amb una fabulosa comoditat que ens servissin la cervesa que fins aleshores m’havia resultat inaccessible malgrat els reiterats intents. Las regulació alcohòlica i els estranyíssims horaris legals dels pubs, el toc de queda imposat per les autoritats des de la primera mundial del 1914, es van mantenir fins el 2005.\nAra fa temps que no vaig a Highgate, m’agraden més els magatzems Selfridges i els pubs que no han plegat s’han acostumat a les extravagàncies dels forasters o s’han reconvertit en franquícies multinacionals. Malgrat tot, no deixo d’anar al Hog in the Pound a menjar el pastís de carn, com una tradició personal encetada aquella primera vegada (el fish and chips em refracta una mica més). L’últim cop el vaig trobar tancat i vaig fer la foto que acompanya aquest article. Tornaré a necessitar l’ajuda d’un samarità local per moure’m als pubs d’avui.\nEtiquetes de comentaris: defensa dels pubs


Exposició - Panorama 21 | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona Panorama 21. Apunts per a un incendi dels ulls\nDel 22 d'octubre de 2021 al 27 de febrer de 2022\nApunts per a un incendi dels ulls és la primera exposició de Panorama, una nova línia d'exposicions entorn de les pràctiques de l’art contemporani a Barcelona i al seu voltant. Com suggereix l’«apunts» del títol, aquesta mostra col·lectiva pretén prendre nota, revelar i connectar sense ser concloent en absolut.\nApunts per a un incendi dels ulls reuneix un grup d’obres encarregades expressament i de produccions recents que s’exhibeixen a Barcelona per primera vegada. Inclou un gran ventall de disciplines, com ara la pintura, l’escultura, el treball amb paper, la videoinstal·lació, la performance, la fotografia i el tèxtil, i la impulsa el desig de defensar i verificar la realització d’exposicions in situ com a experiències que embolcallen el nostre cos com un tot sensible en l’espai.\nEl títol, procedent d’un poemari de Gabriel Ventura escrit el 2020, evoca una potent metàfora que fa que ens qüestionem la dominància de la visió, i ens incita a explorar una definició expandida del veure que impliqui la resta dels nostres sentits i origini noves maneres de navegar el món, de recordar i de produir coneixement.\nLes obres de l'exposició van teixint certes inquietuds i certs motius sorgits de les visites d’estudi i de les converses dels curadors amb la comunitat artística. Entre d’altres, la imatge que té la ciutat de si mateixa, els conceptes de reparació i pertinença, la dissidència de gènere i la nostra relació amb la vida no-humana.\nLa mirada circular cobra vida pròpia en la imaginació de l’exposició, encarnada en uns projectes que exploren teatre o performance, la relació espacial entre escenari i públic i el bucle com a narrativa. Unes perspectives i unes escales que també engloben les connexions establertes pel museu amb el seu veïnat i viceversa, en una època en què potser tots ens preguntem pel nostre lloc al món i el veiem amb nous ulls.\nComissariada per Hiuwai Chu i Latitudes (Max Andrews i Mariana Cánepa Luna) i coordinada per Berta Cervantes.\nLatitudes (Max Andrews i Mariana Cánepa Luna)\nFes-te Amiga / Amic Saber més de "Panorama"\nAna Domínguez és dissenyadora gràfica i directora d’art. Ha treballat fent disseny editorial, digital, de producte i expositiu, així com identitats corporatives i projectes per a cases de moda, artistes i institucions artístiques.\nFormat el 2013 per Mariokissme i R. Marcos Mota, el duo d’artistes que hi ha darrere El Palomar abraça un gran ventall de disciplines, entre les quals hi ha el vídeo, la performance, la música, les edicions limitades.\nLa pràctica artística de Laia Estruch gira al voltant de la veu com a realitat material: com una potència expressiva i un mitjà que el cos exhala. En l’última dècada, el seu treball ha ampliat els límits de l’art contemporani, la paraula parlada i el teatre experimental.\nArash Fayez investiga amb el seu treball les condicions del desplaçament i els conceptes com la apatrídia i la no pertinença. La seva exploració d’espais liminars, geogràfics o d’una altra mena, pren forma de textos, performances i vídeos.\nAntoni Hervàs proposa exploracions entusiastes i coloristes de les possibilitats del dibuix, desafiant els rols de gènere i sovint tractant aspectes subestimats dels espectacles populars subversius: des del carnaval i el cabaret fins a la natació sincronitzada i els parcs d’atraccions.\nPer a Rasmus Nilausen, pintar és tan intuïtiu i instantani com parlar, però també tan deliberat i editable com escriure. Nilausen es delecta elidint pinzellades amb textos, imatges, paraules, símbols i citacions.\nNyamnyam, format el 2012 per Ariadna Rodríguez i Iñaki Álvarez, és un col·lectiu artístic i potència col·laborativa centrada en els modes de treball per damunt i més enllà de la realització d’obres creant context i processos abans de (o en lloc de) producció o presentació. Pedro Pineda dissenya el que ell descriu com a «experiències físiques holístiques i intencionades».\nAmb les seves creacions, Claudia Pagès traça una xarxa lingüística de micronarratives, poesia queer i discurs rítmic que explora les possibilitats de la veu en escena a través de la música i la presència de cossos. Li interessen especialment els sistemes de distribució, circulació i consum.\nL’obra artística d’Aleix Plademunt parteix de la fotografia i l’edició. Endut per la seva ànsia d’observar, descobrir, qüestionar i entendre, va recollint mentre estableix vincles insospitats entre tots els habitants del planeta i més enllà.\nMarria Pratts és una artista multidisciplinària. Les seves creacions desprenen una aura desinhibida i espontània en tot un ventall de formats molt variat. Dibuix, pintura, escultura, catifes, mobiliari i fanzins combinen la seva energia festiva amb una paleta de colors brillant i optimista.\nFormada inicialment com a arquitecta abans de dedicar-se a l’art, Stella Rahola Matutes segueix tractant en la seva obra la creació d’entorns i les trobades situacionals en l’espai. Explorant tècniques artesanals (sobretot, el vidre bufat), el seu treball, enalteix la capacitat humana primordial de produir coneixement amb les mans.\nA través de l’escultura, el vídeo, la paraula oral, la fotografia i la performance, el treball meticulós d’Eulàlia Rovira ha explorat nombrosos terrenys, com ara la percepció, l’etimologia i l’arqueologia.\nRuta de autor combina tot un ventall de disciplines per investigar la ciutat. Amb els seus recorreguts a peu per espais públics reuneixen persones i generen perspectives crítiques dels relats oficials tot descobrint les múltiples capes de la història de la ciutat des del carrer, l’arquitectura i els monuments.\nAdrian Schindler basa la seva pràctica artística en la performance, l’ètica i l’arxiu. Sovint afronta narratives històriques incòmodes per mirar d’aprendre de les experiències dels altres sense objectivar-los. Actualment investiga el llegat del colonialisme europeu al Marroc i el dominant estereotip orientalista del moro, especialment en el cinema recent.\nImbuïda del seu treball com a dissenyadora de vestuari, Rosa Tharrats s’interessa per la comunicació sensorial i espiritual entre diferents «espècies» de materials animats i cossos. Sovint s’inspira en l’espectacular escenografia natural que envolta la seva casa de Cadaqués, i combina tèxtils, peces de roba, tapisseria, pintura i performance.\nGabriel Ventura és un escriptor polifacètic que ha cultivat la poesia, la prosa, l’entrevista, la ficció, el guió i l’epístola. Les arts visuals i escèniques ocupen un lloc central en el seu pensament i les seves accions, sigui a través de l’imaginari que acompanya les seves publicacions o en les seves col·laboracions.\nMarc Vives és un artista versàtil, educador i productor cultural. Entre 2002 i 2012 va formar part del duo artístic Bestué-Vives. Des de 2013 és codirector de GRAF.cat, una plataforma per a espais de creació contemporània a Catalunya.\nHiuwai Chu va estudiar Antropologia al Barnard College de la Columbia University, a Nova York (1996). Des del 2021 és cap d'exposicions al Museu d’Art Contemporani de Barcelona (MACBA).\nMax Andrews i Mariana Cánepa Luna van estudiar Crítica de Belles Arts (1998) i Història de l’Art (2000), respectivament, i es van conèixer el 2002 cursant estudis curatorials al Royal College of Art de Londres.


Rituals per a Sant Joan: foc, màgia i altres accions per atraure la bona sort\nEls rituals i les supersticions han anat variant i ampliant-se amb el pas del temps i varien en funció del territori.\nLa de Sant Joan és la nit més curta de l'any, però també, per a molta gent, la més màgica. Això, durant molts anys, ha fet que es desenvolupin rituals, supersticions i tota mena de pràctiques tenen com a objectiu atraure la sort, entre altres. Aquests, per descomptat, varien també en funció del territori.\nLa tradició està molt vinculada al nostre país, però també se celebra, de formes diverses, a Anglaterra, Portugal, Noruega, Dinamarca, Finlàndia i Estònia. Pel que fa a Sudamèrica, la commemoració recorda que s'acosten al solstici d'hivern.\nEt proposem alguns rituals per a la nit del 23 de juny.\n-Demanar un desig a les estrelles. És habitual passar la Revetlla a l'aire lliure i, per tant, mirant el cel es pot demanar a les estrelles allò que més vols.\n-Encendre fogueres per donar-li força al sol. Potser és la més delicada en aquest 2022 per la situació climàtica de calor i sequedat, però és un clàssic. Tant a les platges com a les ciutats, les fogueres són omnipresents. Com a bonus track pots saltar per sobre.\n-Atraure diners. En un moment de crisi econòmica com el que vivim, qualsevol ajuda és benvinguda. El ritual diu que cal deixar una bossa amb cèntims, un bitllet, un imant i un cascavell funciona. Sempre pots provar-ho.\n-Banyar-se al mar. Aquesta és molt senzilla... sempre i quan visquis en una població de la costa o puguis desplaçar-te a una. Entrar al mar serveix per purificar l'ànima i curar els mals.\n-Cremar objectes. Elimina les males energies i atrau les bones. Escriu tot el que hagis fet malament i el que lamentis en un paper, però també el que vulguis i, quan hagis acabat, posa-ho a dins d'un recipient i crema-ho.


XielaMar, la mar de salada: 2015\nSóc assídua a les patates braves, m'agradem a més no poder, si vaig algun lloc em fitxo si algú en menja, i sempre me'n demano.\nDe agradar-me m'agraden casi totes... bueno va... totes, unes més altres menys.\nHe provat de moltes maneres... amb salsa brava de pot, que no valien res, amb maionesa i kepchup, amb allioli i salsa romesco, un altra que em van dir amb pastanaga i maicena, un altra amb caldo de carn i farina... ne provat moltes.\nVicent Ventura, amic del Facebook e integrant de un grup de cuiners i xefs del Facebook, em va passar esta recepta de la seva escola.\nEs lo que tenen estos grups del Facebook que al final et quedes en uns 15 o 20 de amics, en els que fas amistat realment, fins al punt de arribar a conèixer-te.\nTomata fregida i passada per el colador xinés.\nAigua la mateixa quantitat que de tomata.\n3 bitxos (guindillas)\nSal i pebre negre recent molt.\nMesclar-ho tot, i escalfar fins a reduir, ha de quedar consistència de salsa\nLo bitxo lo partim si no picarà menys.\nPublicado por Xiela en miércoles, octubre 14, 2015\nAvui em encetat la tercera entrega del programa llepoleries, a Clicmania.tv, és la segona temporada per mi, i la primera per a Bernardo Vuelta, pastisser i responsable de la cuina Sabor de México a Amposta.\nBernardo, Berni com li diem tots sols te 20 anys recien fets, a estudiat a l'Institut Escola d'Hosteleria de Cambrils, la rama de pastisseria, però al Restaurant Sabor de México apart de que ell és el que fa les postres, també li toca fer de tot. Cuina carnitas, mole, quesadillas, chilangas, munta tacos, roplega i escura.\nEl que fem al programa, no es res profesional, ho fem per que ens agrada i ems ho pasem be. Les rises les tenim asegurades, i no tenim un guió, anem fent sobre la marxa.\nVos deixo el enllaç per si el voleu veure.\nPublicado por Xiela en jueves, septiembre 24, 2015\n1 paquet de galetes oreo (225 grs)\n400 grs de llet sencera.\n2 sobres de quallada Royal.\n150 gr de sucre per la llet. (podeu fer-ho més o menys dolç aquí, al gust)\n100 gr de sucre per la nata.\nPrimer que tot s'ha de obrir la oreo i llevar-li la cremeta i reservar-la.\nEn la part de oreo de color marró, la farem pols... amb una Thermomix, amb una picadora, amb un molinet de cafè.\nAgafarem el pols de galeta i el mesclarem amb una mica de mantega a punt de pomada ho barrejarem tot molt be, no ha de quedar líquid, ha de quedar una massa compacta. Això ho posarem com a base del nostre pastís, i ho posarem a la nevera mentrestant fem tota la preparació, per que agafi duresa.\nReservarem una mica per a posar al damunt del pastís.\nPosem al foc la llet, reservant una mica, que és on desfarem els sobres de quallada.\nA banda ajudant-mos de un turmix desfem la part blanca de la oreo amb la llet hi afegim el sucre, i ho portem al foc remenant tot el rato. Quant la llet comenci a bullir afegim la llet on em desfet els sobres de quallada, remenem fins que espesi. Ho deixem entibiar i ho tapem en un film, per que no faci costra\nMentrestant semi muntem la nata, quant la crema de llet estigui tèbia mesclem amb la nata amb cura de que la nata no se'n desmonte.\nPosarem esta mescla al damunt de la base, i la deixarem refredar a la nevera, quant estigui freda hi posem al damunt la galeta amb pols que havíem reservat.\nI a la nevera unes 6 hores, però com millor trobo que queda es congelada i la traiem uns quinze minuts abans de menjar-la.\nSi tens la Thermomix, fas tot igual, però la crema de la oreo, la llet i els sobres de quallada tots dins temperatura 90º velocitat 5 i uns 6 minuts dependent de si la llet estava freda o a temperatura ambient.\nPublicado por Xiela en jueves, mayo 28, 2015\nSecret amb melmelada de figues i parmentier de poma a la canyella.\n1 persona, osease per mi i au.\n3 talls de secret.\n1 punta de cullera de mantega.\nMelmelada de figa.\nCanyella amb pols.\nPer fer la parmentier posarem a bullir la patata pelada i sense sal, la aromatitzarem amb la pell de la llimona i uns talls de ceba. Ho deixarem coure fins que estigui feta.\nLa poma la posarem a fer al forn o al microones, pelada amb unes gotes d'aigua.\nQuant tinguessin tot cuit, posem patata i poma a un bol, afegim la canyella amb pols, la mantega, un polset de pebre blanc i ho xafem amb una forquilla.\nAra amb una planxa molt calenta fem el secret salpebrat, posem al plat la parmentier que l'haurem reservat calenta, escalfem la melmelada de figues i la posem al damunt de la parmentier, posem el secret al costat...\nPublicado por Xiela en lunes, mayo 25, 2015\nNo he posat mides, per que esta vegada ho he fet pe mi sola, pero vamos!!! que tu ya sabes...\nPelarem les patates, i amb una puntilla les donarem la forma esta tornejada. Les posarem a fer al vapor, tenim varies opcions... la bateria de cuina de tota la vida, que porta aquella cosa que sembla un colador pla... al microones també hi han trastes que ho fan, la olla pressió o les mes modernes olles programables.\nJo ho he fet a la olla a pressió programable; menú vapor 10 minuts.\nMentrestant netejarem els xampis i els tallarem en 4 trossos.\nEls posarem a una paella amb un raig de oli i els saltarem, quant estiguin cuits hi posarem un gra d'all picat molt petit i julivert, ho saltarem i ho reservarem.\nQuant estiguin les patates les posem a la paella dels xampis, rectifiquem de sal, hi afegim una mica més de julivert, ho saltem una mica i llets.\nPublicado por Xiela en sábado, enero 31, 2015\nEtiquetas: 1º platos, Verduras\nCrema de pastanaga i xampinyons al Oporto\nLa part blanca de un all porro.\nUn rajolí de Oporto.\nNetejarem i pelarem tots els ingredients, i els tallarem en mirepoix..\nA una cassola amb l'oli, posarem a saltar la pastanaga, després la patata, els xampinyons i el all porro.\nHo deixarem a foc lent fins que agafi una mica de coloret. Hi posarem l'Oporto i ho deixarem reduir, per que evapori l'alcohol.\nHo cobrim d'aigua i ho deixen coure fins que estigui tot ben cuit.\nUna vegada cuit rectifiquem de sal i pebre, ho passem per una batedora.\nSi ho fas a una olla a pressió en cinc minuts ho tens fet i sense casi gens d'aigua.\nEl acompanyament es: pastanaga tallada en brunoise i feta amb oli d'oliva que la cobreixi i al microones fins que estigui una mica més que al dente. No se li posa sal, així notem ese punt dolç que te.\nI lo altre es xampinyó també tallat en brunoise i el mateix, fet al micro però deixant-lo casi torrar i si li posem un puntet de sal.\nPublicado por Xiela en viernes, enero 30, 2015\nCamuflatge de xoriç\nDiumenge, t'aixeques tard, bastant tard... que faig a dinar si no he descongelat res?\nMires la nevera... res, res que serveixi per a fer el dinar tal com cal.... uii 2 xoriços de fer llenties...\nAl xiquet no li agraden....\nMama que bo!!!! Auu fill ves a la ronya...\n2 xoriços frescos.\nMitja ceba petita.\nTallar patata a llesques molt primes, salpebrar-les i posar-les a fregir a foc lent per que es vagin daurant i es facin toves.\nMentrestant es fan, a una picadora, posem els dos xoriços sense la pell i els fem ben picats.\nQuant la patata es cuita la escorrem del oli. Posem a la mateixa paella la ceba molt picada i quant estigui daurada afegim el xoriç i li peguen dos voltetes,\nA una safata que pugui anar al forn, posem una base de patata mig xafada amb una forquilla, al damunt el xoriç amb la ceba, i tapem en la patata restant.\nA la picadora, posem unes herbes provençals i pa rallat, ho piquem una mica per a que és mesclen be i ho posem al damunt de la patata... afegim al damunt uns trossos petits de mantega i ho gratinen fins que estigui daurat.\nPublicado por Xiela en domingo, enero 25, 2015\nEtiquetas: 1º platos, NicarneNipescao\nCoc de mandarina\n4 mandarines menudes si son grosses sols 3 (amb pell).\n100 gr de oli de gira-sol.\n125 gr de nata liquida (o un iogurt natural).\nSi tens la Thermomix, estàs de sort, per que el faràs en un tres i nores...\nPosaràs dins al got les mandarines ben netes el sucre i els ous, programaràs 37º velocitat 5 durant 3 minuts.\nPosaràs l'oli i la nata o el iogurt i programes 15 segons amb velocitat 2.5. Ara poses la farina el sobre de la llevadura i la sal i tornes a programar 15 segons amb velocitat 2.5. Obris la tapa i ho acabes de envoltar amb una espàtula.\nAra ho enfornes a 180º durant uns 30 minuts, o si tens la Fussion ho pots enfornar allí també en menú cake uns 30 minuts i 10 de manteniment de calor.\nSi no tens la Thermomix, t'hauràs de solucionar la vida en un bon turmix, batedora o algo semblant, que pugui triturar el sucre i les pells de les mandarines. El demés es tot igual.\nL'adorno del damunt a gusto de cada un, este porta ametlles laminades i un poc torrades, i per que es quedem apegades porta una capeta molt fina de melmelada de préssec diluïda amb suc de mandarina.\nPublicado por Xiela en miércoles, enero 21, 2015\nTapa amb formatge de cabra i melmelada de tomata\nMelmelada de tomata.\nPreparar primer que tot una melmelada de tomata, tallant-la en concassé (talls petits sense pell ni pipetes) i posant-la a una paella amb sucre, deixar-la a foc lent fins que agafi la textura de melmelada.\nLa mida del sucre seria 1kg de tomata neta x 800 gr de sucre (aunque va a gustos això, se li pot posar menys).\nTallarem el pa a la mateixa mida que el formatge de cabra, damunt del pa hi posem el formatge i una mica de melmelada de tomata, un cop de grill i llests!!\nPublicado por Xiela en martes, enero 20, 2015\nTapa de concassé de tomata amb formatge\nFormatge de untar.\nTorrar la llesca de pa al grill del forn. Untar-la en formatge.\nFer una concassé de tomata, amanir-la amb oli d'oliva, all picat petit, i un polsim d'orenga.\nLa tomata guanya si esta unes hores amanida abans.\nTapa de mozzarella amb caviar de tomata.\nCaviar de tomata se li diu al cor a les llavors de la tomata. Esta tapa es per aprofitar les llavors quan fem una concassè de tomata per alguna altra cosa.\nPa de barra.\nLes llavoretes de les tomates.\nTallem el pa a llesques i amb un aro de emplatar li traiem la crosta del pa. les torrem al forn.\nAl damunt posem un tall de mozzarella i al sobre el caviar de la tomata.\nGuarnim el plat amb la terra d'olives.\nPosem olives negres al microones i anem mirant, es van secant. Després sols cal desfer-les en los dits.\nPotatge de la Ro.\n6 talls de cansalada fresca de tocino.\n1 botifarra d'arròs.\n200 gr de cigrons secs.\nRemullar els cigrons en aigua freda durant 10-12 hores.\nDe els 6 talls de cansalada, 2 les tallem a daus i les altres 4 els piquem en una picadora. Amb la carn picada farem unes mandonguilles, sense ou ni pa ratllat ni res.\nEn una olla a pressió posem oli i posem a daurar la cansalada, el xoriço i la botifarra.\nQuan estigui daurat, retirem la botifarra i la reservem.\nA continuació li afegirem 1 bruniose fina de ceba, que la deixarem sofregir fins que estigui ben daurada, hi afegirem els dos grans d'all molt picats, deixarem sofregir a foc lent hi afegirem el pebre vermell dolç, donant unes voltes ràpides al conjunt, perquè es barregi tot, de seguida hi afegim un litre i quart d'aigua, deixem que arrenqui el bull, i llavors afegim els cigrons, tanquem la nostra olla, no sala, es sala al final.\nEl temps a la meva olla exprés és de 40 minuts (cada olla deu tenir uns temps suposo)\nMentrestant està l'olla funcionant, tallem la pastanaga i la patata a dauets, i anem formant les mandonguilles.\nQuan l'olla porti 30 minuts coent, la parem i la obrim, hi afegim la pastanaga, la patata i les mandonguilles.\nControlem l'aigua, rectifiquem de sal (ara si, es sala) i tornem a tancar donant-li els 10 minuts que li fan falta.\nAcabat el temps, obrim l'olla, hi afegim la botifarra i li donem uns bulls a foc fort amb l'olla destapada, perquè engreixi una mica el brou.\nSi et sobra alguna cosa, l'endemà, se li poden afegir uns fideus mitjans i menjar fet una altra vegada.\nEtiquetas: 1º platos, Carnes, Embutidos, Legumbres, Potages, Sopas\nSecret amb melmelada de figues i parmentier de pom...


La intèrpret del llenguatge dels signes li roba el pla al raper més ràpid\nAmber Galloway-Gallego triomfa amb una actuació en què tradueix rap a la llengua dels signes americana\nBarcelona - Dijous, 22/08/2019 - 18:51\nAmber Galloway-Gallego, una coneguda intèrpret del llenguatge de signes que utilitzen els sords nord-americans, l’ASL, s’ha convertit en la protagonista d’un vídeo viral després que traduís l’actuació del raper Twista, un dels més ràpids del món, en directe durant un concert. La velocitat de traducció i, sobretot, els seus moviments corporals per captar no només la lletra sinó l’essència de la música que tradueix ha captivat els usuaris de les xarxes socials de tot el món. Ella és una de les impulsores d’adaptar l’ASL a la música, fins al punt que el Llibre Guinness dels Rècords l’ha instat a presentar-se a la "intèrpret de signes ASL que tradueix més de pressa".\nWow, Amber Galloway Gallego is one speedy signer!\nWe do have a category for the fastest time to spell the American sign language alphabet - and we'd certainly welcome an application��⚡cc:\n@TWISTAgmg, @fakeshoredrive https://t.co/nBqy4p9mZ2\nFa anys que Galloway, que té dificultats d’audició des de petita, tradueix al llenguatge de signes ASL concerts d’artistes com Eminem, Snoop Dogg i Kendrick Lamar. L’ASL no tradueix paraula per paraula sinó conceptes generals que, a banda, intenta transmetre amb els moviments del seu cos, com una expressió més del que sent. I ho fa tan bé que molts dels músics la truquen per cantar amb ella al costat, com a part de l’espectacle.\nLa intèrpret va explicar a la cadena de televisió Abc que amb prou feines coneixia algunes parts de les cançons de Twista i que no va poder preparar el concert abans, per la qual cosa la traducció va ser instantània.\nTambé va dir que no estava previst gravar cap vídeo sinó que el raper li va demanar al seu mànager que captés les imatges al veure l’actuació de Galloway i la sintonia que tenia amb les seves cançons. Hi va haver un moment que el raper la va desafiar que el seguís en les seves improvisacions. I ella no es va tallar. Va continuar ballant i traduint, i ficant-se el públic a la butxaca, amb moviments que fins i tot els no sords entenen perquè són ben obvis.\nGalloway va explicar a la cadena que els concerts són importants per als sords perquè noten les vibracions de la música, noten l’ambient del públic i se senten inclosos en la màgia del concert i la comunió amb el públic. La seva adaptació de l’ASL inclou també els canvis d’acords.\nLa intèrpret, nascuda a Texas, és una autoritat reconeguda en el seu àmbit que forma futurs intèrprets de la llengua dels signes i treballa per a la inclusió de les persones sordes en la música i la dansa. Graduada en psicologia, ha fet xerrades TED i té un canal a Youtube amb més de 50.000 subscriptors.\nDe fet, el seu somni des de petita, explica, era ser una rapera. Amb Twista ho va aconseguir. Segons el raper, gairebé li pispa el públic.\nAlejandro Landes: «A 'Monos' buscava una experiència sensorial, no cerebral»


Una transició energètica justa a debat\nEl vicepresident de la Comissió Europea i responsable de la Unió Energètica, Maroš Sefcovic, va participar com a panelista\nLa Unió Europea està compromesa en realitzar una transició cap a un món més sostenible, deixant de banda els combustibles fòssils i apostant per les energies renovables\nEl compromís de complir amb els objectius de l'Acord de París (limitar l'augment de la temperatura global en -2 graus, fomentar l'ús d'energies netes, etc.) requereix reformes estructurals tant pel que fa a les polítiques medi ambientals i energètiques com en la implementació de les mateixes.\nS'espera que la transició generi nous llocs de treball i incrementi la sostenibilitat. Tot i així, a curt termini, certes mesures de la transició poden resultar impopulars, especialment en certes regions.\nPer aquest motiu és necessari que la transició energètica sigui justa, inclusiva i equitativa, involucrant als diferents ens locals, regionals i també garantir la participació de diversos grups d'interès. A més, serà necessari reajustar les polítiques en l'àmbit europeu, nacional i regional, i crear nous instruments financers que ajudin a fer front als reptes de la transició energètica.\nEn un estudi elaborat per un think tank europeu que es publicarà en les properes setmanes es recullen tres casos de regions a alemanyes, britàniques i espanyols que estan concloent amb èxit la transició energètica, a través de diversos canvis socioeconòmics.


Dos agents de la Guàrdia Urbana possibles positius i 161 confinats Dos agents de la Guàrdia Urbana possibles positius i 161 confinats – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nDos agents de la Guàrdia Urbana possibles positius i 161 confinats\nEl tinent d'alcaldia de Seguretat, Albert Batlle, ha donat les dades\nRedacció 19/03/2020 3:56 pm\nUn total de 161 agents de la Guàrdia Urbana estan confinats per precaució per coronavirus i dos agents més són possibles casos de Covid-19, la malaltia que causa el SARS-CoV-2, pendents de confirmació quan hi hagi el resultat de les proves.\nSón dades que ha donat el tinent d’alcaldia de Seguretat, Albert Batlle, en la seva compareixença diària per informar de la situació de la ciutat des que va començar l’estat d’alarma.\nParal·lelament, el sindicat CSIF ha denunciat l’Ajuntament per falta de mesures de protecció per als agents. Segons Batlle, però, “s’estan prenent les mesures necessàries, en contacte amb els sindicats”. El tinent d’alcaldia ha volgut “agrair la lleialtat dels sindicats, tot i que lamentablement sempre hi ha excepcions”, en referència al CSIF, arran d’una pregunta del TOT Barcelona.\n8è positiu del brot a l’Ajuntament\nEl consistori també ha informat de l’evolució del brot de coronavirus entre la plantilla administrativa de l’Ajuntament. Ja hi ha 8 positius, dels dels quals hospitalitzats per necessitat logística però sense que estiguin en estat lleu. Els altres sis es troben bé o amb símptomes lleus, ha explicat la regidora de salut, Gemma Tarafa. A més hi ha unes 170 persones en aïllament preventiu a casa, entre els quals 5 regidors i l’alcaldessa Ada Colau. Tarafa ha confiat que alguns d’ells podran ser donats d’alta aviat i passar a treballar de forma presencial.\nTres contagis de coronavirus confirmats a TMB i 68 casos amb possibles símptomes