Observem! | Activitat d'animació lectora\n← Jugar a inventar personatges\nEls personatges fantàstics de l’escola Les Deveses →\n16 respostes a Observem!\n11 Desembre 2015 a les 12:25\nHola Anna, encara que em retard, però ja fa dies que ho tenim fet, t’enviem algunes pràctiques d’observació dels alumnes de 4B de La Farga:\n– Un senyor que observava els ocells.\n– Una senyora que plorava.\n– Un nen saltant a corda amb una nena.\n– Quatre senyores i cinc senyors estaven parlant.\n– Sis nens i nenes fan una cursa.\nÉs un exercici que l’hem repetit diverses vegades i ens agrada molt. Gràcies per donar-nos idees Anna Manso!!!\n11 Desembre 2015 a les 14:48\nMoltes gràcies nenes i nens de 4t B de La Farga.\nI m’alegro molt que us hagi agradat l’exercici.\nUs ajudarà a l’hora d’inventar-vos la vostra història pel Cove, i també per descobrir petits tresors al vostre voltant.\nAnthony Josua Osorio Rosales ha dit:\n1 Desembre 2015 a les 18:03\nSoc un alumne de 4tB\nJo hem dic Anthony\nAquest es para la activitat de la observacio\nHe observat aixó :\nUn día quan estaba al carrer vaig veure a un gos que estaba en el volant d’un cotxe com que estigues conduin.\n1 Desembre 2015 a les 18:37\nGràcies Anthony! Quina gràcia aquest gos!\n30 Novembre 2015 a les 18:12\nEns ho estem passant d’allò més bé llegint el teu llibre, ja tenim ganes d’arribar al final I veure com acaba la història de la Sandra i els seus amics monstruosos.\nLes paraules que hem escollit aquesta vegada són: maleït, terror, rotundament, misterioses, cataplasma, maledicció i cantussejar.\nDurant la setmana passada tots vam estar molt atents amb les coses del nostre entorn i llavors ho vam posar en comú. Ens vam adonar que molts havíem repetit algunes idees, com per exemple, parlar sobre el vent, ja que la setmana passada va ser molt ventosa. Bé, aquí et deixem alguna de les històries, esperem que t’agradin.\n– A mi m’ha sorprès un carrer que estava ben brut de xiclets i ple de pintades. La veritat és que no m’ha agradat gens.\n– Avui travessant el pas de vianants un cotxe volia passar sense aturar-se sort que el meu pare m’ha agafat de la mà i m’ha parat perquè no ens atropellés. Això m’ha fet sentir protegit.\n– A mi m’agrada molt Salt però he estat observant i he vist que la gent no respecta el seu entorn, he vist el carrer ple de deixalles i m’agradaria que no fos així perquè quan el cuidem, Salt és preciós.\n– El que m’inspira més quan vinc al cole és una casa abandonada, aquesta casa em transmet moltes idees fantàstiques i m’imagino històries meravelloses ,com la d’en Ramon, el gos zombi.\n– M’agraden molt els arbres del carrer major i les formes que fan els núvols.\n– El que m’agrada més d’anar a l’escola és veure els cabells de la gent despentinats i com volen els paraigües de la gent quan plou perquè és divertit.\n– Avui m’he adonar que quan passo per davant d’un pis altíssim em sento molt petita.\n– Una de les coses que m’agraden són els pisos col•locats en fileres i també els arbres del carrer major.\n– El que més em sorprèn es veure com es mouen les fulles..\n– Jo m’he fixat en una de les llúdrigues que hi ha a la plaça.\nFins ben aviat! Petonets!!!\n30 Novembre 2015 a les 18:35\nGràcies nenes i nens del Pompeu Fabra!\nHeu observat moltes coses i de molt interessants. Encara que siguin petites, com el moviment de les fulles, o adonar-se que al costat d’un edifici molt alt nosaltres som petits, petits. O que la gent no respecta la ciutat, i que si ho fes Salt encara seria més bonic.\nMoltes d’aquestes històries o detalls podrien estar a la història de la Sandra. Perquè ella viu a una ciutat molt semblant a la vostra.\nPer això volia que anéssiu pel món amb ulls d’escriptor observador.\nL’enhorabona… i seguiu! Ja falta poc per acabar!\n30 Novembre 2015 a les 10:05\nAl llarg de la setmana els alumnes de 4t A de l’escola EL PLA hem estat treballant de valent per fer tota una col•lecció d’observacions del dia a dia. En llegir-les a classe ens hem divertit moltíssim i t’expliquem les que ens han agradat més:\n– La Harmit en acabar l’entrenament de bàsquet a l’escola va veure tot una colla de nens amb instruments de música i va quedar molt sorpresa de veure’n tants instruments junts.\n– En el carrer de la Diana es va trencar una canonada de gas. Immediatament van venir els bombers, policies, ambulàncies i els operaris de la companyia del gas. Els propietaris del pis quan van arribar no els van deixar entrar perquè era perillós.\n– La Fatoumata va trobar pel carrer un ocell que no podia volar perquè tenia una pota trencada. Un home el va veure i se’l va emportar a casa seva per curar-li les ferides.\nEn Mario va sortir al balcó de casa i va veure ambulàncies. En saber que recollien al seu amic, es va posar a plorar.\n– La Gabrielle i els seus pares van veure aquesta setmana la Lluna plena i discutien entre ells perquè no es posaven d’acord amb el color de la Lluna.\n– En Yassine mentre esperava a l’estació de tren va veure que el tren que havia d’agafar estava ple de dibuixos i graffitis. Era tan lleig que li va fer vergonya pujar-hi.\n– En Jawad mentre feia l’entrenament de futbol va veure sortir del riu uns núvols que pujaven de l’aigua. Era la boira del capvespre.\n– L’Othmane mentre comprava amb la mare pel Mercadona es va topar amb el seu tiet de França. Va ser tota una sorpresa!\n– En Yadi va acompanyar a l’hospital a la seva mare embarassada. A la consulta va poder veure a la pantalla de l’ordinador el bebé que la mare portava dins de la seva panxa.\n– La Sara es va adonar que en el bloc de pisos on viu no té tretze pisos, sinó catorze.\n– En Tarik ens comenta una observació que va fer la setmana de Fires de Girona. Va veure passar uns avions molt ràpid pel cel llençant un líquid vermellós. Al migdia a la televisió va escoltar que s’havia incendiat un bosc.\n– L’Aissatou va veure en el camp un arbre que tenia una mandarina de color lila, es va acostar i va veure que estava podrida.\n– En Younes li ha cridat l’atenció que al costat del supermercat Consum trobés una grua enorme que portava un tractor al damunt.\nLes paraules que ens han cridat més l’atenció aquesta setmana són: feta un flam, l’any de la picor, petar de riure, sense dir ni piu, ànima en pena, fer la punyeta, picada d’ullet i estrafolària.\nEstem molt contents d’haver llegit el teu llibre. Ens ho hem passat fenomenal llegint les aventures dels amics monstruosos de la Sandra.\n30 Novembre 2015 a les 12:11\nHola nenes i nens de 4t A del Pla. Heu fet una feina sensacional observant i apuntant tot el que observàveu. I heu pogut descobrir que en fer-ho tot canvia. T’adones de detalls estranys com el color lila que té una mandarina quan es fa malbé, o que el teu edifici té un pis més del que sempre havies pensat, o que el riu és ple de núvols… no sé si us adoneu però veieu la poesia que hi ha al vostre voltant. No està escrita, l’heu mirat i ara l’heu de convertir en paraules, en històries, en poemes, en cançons, en dibuixos…\nTenir lectors com vosaltres em fa molt, molt feliç i fa que ser escriptora sigui molt més fàcil i molt més bonic.\n28 Novembre 2015 a les 19:22\nHola bon dia Anna.Com estas?Espero que estiguis be perque jo ho estic.T’han agradat els nostres dibuixos de la classe?La semana que be, pot ser que envio la historia de el meu personatge fantastic,que es el Gall Fada Bromista.\nAdeu Anna Fins El Proper Comentari.\n28 Novembre 2015 a les 21:12\nOh, Massine, quina gràcia el teu Gall Fada Bromista! És genial! Fa riure molt.\nJa saps que m’agrada moltíssim que m’escriguis, o sigui, que si m’envies la història del teu personatge saltaré d’alegria.\nLes Deveses de Salt ha dit:\n27 Novembre 2015 a les 9:03\nBon dia tot el diaaaa!!\nEn aquesta ocasió les paraules que hem trobat i que ens han cridat l’atenció , bé xq no les coneixíem o xq ens han semblat divertides són.\nFLEUMA, CATAPLASMA,BROSSA,ESVENTATS, ARREBOSSATS ,ESBRINAR,BARRA ,PASSARELL, LLIMBS ,RUMIANT I CABIOLA..\nAlgunes d’elles quan hem sentit , el que volien dir, hem fet… ohhhh siiiii!!!\nPerò d’altres eren ben noves x nosaltres!!\nBeeenuuuu Anna, que estem molt enfeinats treballant les anècdotes de les coses que ens passen observant de camí a casa i de casa a l’escola…\nSaps?..alguns han confós anècdotes amb tragèdies i expliquem cada una… que Deu n’hi Do!!\nUna abraçada x tu i per tots els que llegiu el blog!\nEls nens i nenes de 4t A de les Deveses.\nPD.. Anna, Et van agradar els nostres dibuixos d’ éssers fantàstics?\nHo publicareu? Ens ho diràs , si finalment és q si? ..és que estem superemocionatsssssssss!!!!!\n27 Novembre 2015 a les 9:07\nHola escola les Deveses!\nI tant que publicarem els dibuixos. Ara hi estic treballant.\nTeniu raó quan expliqueu perquè us heu fixat en les paraules. Algunes ens hi fixem perquè no sabem què volen dir, però d’altres perquè quan ens les mirem amb ulls de lector observador, de sobte les trobem divertides o boniques o misterioses.\nPassa exactament el mateix amb l’activitat d’observar. El que tenies davant del nas i no t’hi fixaves, ara et sembla divertit o dramàtic o emocionant.\n25 Novembre 2015 a les 9:32\nEns ho hem passat súper bé mirant el món amb ulls d’escriptor 🙂 🙂 🙂 A alguns ens ha sorprès molt descobrir que per on passem cada dia hàgim trobat coses que no havíem vist mai. La Nora no s’havia adonat mai que just davant de la porta de casa de la seva àvia hi ha un arbre. En Bilal ha descobert que a l’escala del seu bloc de pisos, al 3r pis, hi ha un quadre de tres gossos. La Júlia s’ha adonat que la seva amiga té els ulls blaus en lloc de verds. L’Emma ha trobat un niu d’aus davant de casa seva. En Marc C s’ha fixat amb que el seu veí té la terrassa plena de flors. La Sònia ha descobert que a la caixa dels auriculars hi ha un cavaller a l’etiqueta. La Paula ha vist que al semàfor de vianants que és davant del bar de la seva tia hi ha el dibuix de llum d’una nena en lloc del d’un nen. Segur que a partir d’ara encara descobrirem més coses interessants.\nAquesta vegada les paraules que ens han agradat més són: “picar-li el crostó” (de vegades a nosaltres també ens el piquen…he he he), “feta un flam” i compungit. Hem descobert que a la Nuri li agrada molt la paraula xiuxiuejar.\nAdéu!! Fins la propera!! OXOXOXO\n25 Novembre 2015 a les 10:28\nOstres, m’he emocionat en llegir tot el que heu descobert. M’he emocionat perquè sé que mai més tornareu a mirar el món com abans, i que a partir d’ara trobareu tresors amagats en qualsevol racó. Jo, ahir, mentre era a la terrassa de casa estenent la roba, em vaig fixar en un petit ocell, una cuereta, que jugava entre unes enfiladisses. Vivim a ciutat, però la natura també hi és present si la busques, igual que totes les vostres troballes.\nHehehe, i a mi també em piquen el crostó de vegades! No cal patir!\nFins a la propera, i seguiu llegint fins al final!!!!!\n25 Novembre 2015 a les 9:18\nLes observacions i experiències anecdòtiques que ens ha agradat són:\n– Esperant per anar a l’escola a classes d’àrab vaig anar al parc de la Massana , estava jugant amb els nens de JUGUEM (activitats extraescolars) , hi havia un parc de gossos i la tanca estava oberta, llavors un gos gran es va escapar i va començar a perseguir a la gent. Com que tenia molta por vaig començar a córrer, em vaig ajupir i el gos va saltar a sobre meu.\n– Quan tornava de l’escola vaig veure a un nen que havia trobat un carro de la compra. I el va agafar i va començar a córrer i va xocar amb mi, i li vaig preguntar perquè ho havia fet i em va contestar que era el meu germà, no l’havia reconegut.\n– Un dia anava a l’escola a les 15:00 i vaig venir puntual, vaig seure en un banc de pedra i sense voler vaig donar una puntada de peu a un gos que estava a sota. Llavors em va perseguir i es va aturar fins que es va obrir la porta de l’escola.\n– Anant cap a l’escola vaig veure a un senyor que s’estava acostant a mi amb mala cara. Aleshores no sabia que fer i em vaig quedar quiet. Quan ja estava al meu costat li vaig dir: “ Què vols? i em va respondre que era una broma.\n– Un dia caminant cap a l’escola em vaig trobar molt de gel pel carrer. Vaig anar a patinar sobre el gel i vaig caure de culs a terra. Finalment em vaig aixecar però em feia molt de mal el peu.\n– Molts alumnes de la classe passem per l’edifici “Gratacels” de Salt i comptem que hi ha 15 plantes, a més a més hi ha 84 habitatges i té tres escales A, B i C. Aquest edifici és l’edifici més alt del nostre poble.\n– Sovint em trobo amb una senyora que em saluda i em regala llaminadures.\n– Un dia a principis d’estiu tornant de l’escola em vaig trobar a un noi pujat a un monocicle, no m’ho podia creure, ja que no es veu cada dia i menys al carrer sinó al circ, en les atraccions o en els espectacles…\n– Un dia a l’escola ens van ensenyar com treballaven els gossos dels policies. Una gosseta anomenada Blanca seguia totes les ordres del policia. Dies després tornant de l’escola vaig veure a la Blanca en acció.\nLes paraules que ens ha cridat l’atenció són:\nPinxo rematat, siamesos, fleuma, maldestra, vampiritzar-te, llimbs, remugant, desvetllar, passerells, esventrats, eufòrica, escalforeta, cataplasma, ultratomba, remugant i cabriola.\nEl comentari enviat per l’Anna desitjant… petonets que aviat menjarem bombonets!\nRoger, Oussama, Samar, Adrià, Maysae, Serena, Asmae, Oriol, Ivan, Sara, Osama, Danna, Lidia, Mohamed, Adam, Siseh, Adil, Jihan, Mariam i Eva.\n25 Novembre 2015 a les 10:32\nMare meva quantes aventures, i sense sortir de Salt! No cal anar a l’Amazònia perquè ens passin coses que es poden convertir en part d’un llibre. I no només us heu fixat en tot el que us passa, també ho heu escrit i heu fet molta, molta feina.\nM’ha fet molta gràcia quan heu explicat que tothom es fixa en l’edifici Gratacels. Ha de ser impressionant i una mica misteriós amb tantes cases, finestres, escales… quantes històries podrien passar-hi!\nI bravo per totes les paraules que heu anat triant. Sou uns molt bons lectors i això és com anar en bicicleta, un cop s’aprèn ja no s’oblida mai. A partir d’ara llegireu amb uns altres ulls i sabreu trobar les paraules més boniques, curioses o estranyes als llibres… visca!\nPetons per a tots i totes!!!!!


Volum de fusta - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nVolum de fusta\nEl volum de fusta és el procés d'avaluar el volum de fusta (fins i tot a peu, o més generalment a terra després del tall, se'n diu també quadrats). En l'àmbit de la silvicultura, s'utilitza per avaluar el "volum de comerç" o "duramen volum"fusta utilitzable. L'estimació no té en compte a l'hora de l'escorça o l'albeca. S'utilitza per calcular el valor de la fusta, és lleugerament perfilada longitudinalment (rolls, troncs, etc.) o que té forma just després del tall o en l'emmagatzematge de la fusta (quarts, encenalls, etc .).\nLa inicial NC significa « no en cubs »\nEl mòdul Field-Map Analyst Stem s'utilitza per estimar el volum de fusta en funció de la qualitat dels arbres en peu, suports i fins i tot masses forestals.\nL'operació es facilita quan els troncs de dalt o al cub de rolls de terra són rodons i rectes. És més complex per les fustes tortes i irregulars o foradats. Seguidament es procedeix a aproximacions que poden variar considerablement en funció del mètode utilitzat o Cubicador.\n1 Mètodes i materials\n2 Unitats i expressió dels resultats\nMètodes i materials[modifica]\nEl volum de fusta tallada:\nMesuraments de diàmetre amb el compàs forestal\nLa immersió de la fusta\nPer obtenir mesures precises i necessàries en alguns protocols, per exemple requereixen experimentació del volum de la corona, el petit bosc queda en el seu lloc, o la fusta morta, és possible submergir la peça de fusta, obligant-la a fluir en una piscina d'aigua i per deduir el volum de la fusta sòlida mesurant l'augment induït de nivell d'aigua. Altres mètodes d'avaluació aproximada són objecte d'estudi o desenvolupament. Aquest és un dels indicadors de la biodiversitat que es poden tenir en compte per les etiquetes ecològiques forestals o per alguns estudis sobre la biodiversitat forestal.\nNota : la densitat i el contingut d'humitat de la fusta pot tenir un impacte significatiu sobre el resultat del volum. No es té en compte en aquest documents, en el qual informa l'estat de la natura a influir en el volum o els resultats.\nVolum de fusta:\nPerfil d'un tronc: mesuraments precisos amb dispositius electrònics que s'utilitzen per obtenir el volum exacte (i preu) del tronc. (En aquest cas, els mesuraments efectuats amb la tecnologia Field-Map)\nPer obtenir mesuraments precisos de volum de fusta en peu, es pot utilitzar la tecnologia Field-Map. El visor òptic s'utilitza per calcular el diàmetre de distància i el programari calcula el volum exacte del tronc. Fins i tot és possible "tallar" el tronc en funció de la qualitat i l'estimació de cada subvolum (qualitat i preu) del tronc. Es tracta d'un mètode de '6-punts' - es necessiten 6 mesuraments del diàmetre per modelar el perfil del tronc. Perfil es modela i el volum es calcula directament a terra.\nUnitats i expressió dels resultats[modifica]\nEl resultat es dóna generalment:\nen metres cúbics per fusta treballada,\nen metres cúbics per llenya o filera i algunes fustes destinades a la indústria,\nen tones (pesat sobre camió o emmagatzematge de fusta) per a la indústria de la fusta (indústria del paper/cel·lulosa) o per la indústria de la llenya\n↑ Field-Map, un outil de terrain pour estimer les peuplements forestier, Pecheur, A-L; Bartoli; M, Müller, P; La forêt privée, No 315 setembre - octubre 2010\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Volum_de_fusta&oldid=14197881»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 oct 2014 a les 21:47.


MANUEL ALONSO: «‘Jarana’ vol apropar Mèxic arreu a través de la música» - El Periòdic d'Andorra<meta property="og:image:width" content="600" /> <meta property="og:image:height" content="600" />StartFragment\nAlonso és el primer i únic mexicà al món amb el títol en guitarra flamenca. El portava a Andorra un projecte grupal per arrelar-hi un restaurant típic del seu origen que, malgrat no haver fructificat, l’han conduït a desenvolupar una altra de les seves originals iniciatives: versionar des de copla fins a trova, passant per la rumba. El projecte és diu Jarana i no és l’únic en què l’artista Manuel Alonso es troba immers: juntament amb el pianista andorrà Jordi Barceló, clausuraven l’últim Eurojazz a Mèxic. El duo, a més, s’uneix en ocasions per crear a través de la guitarra i el piano sonoritats flamenques i llatines. Alonso compleix el somni de molts artistes: es dedica al 100% a la guitarra.\n–Toca en un restaurant mexicà.\n–És un projecte que va sorgir fa tres anys de la mà de la comunitat mexicana a Andorra. Es volia obrir un restaurant, projecte que finalment no es va concretar. Aleshores vam formar un equip, el Grup Gong, en què cadascú té un rol; ara compta amb tres restaurants. Jo sóc l’encarregat de la direcció d’espectacle.\n–Toca en tots?\n–Només puntualment. Al darrer que es va obrir, per exemple, hi vaig actuar juntament amb el pianista Jordi Barceló, fent jazz flamenc. Però ha estat una de les úniques vegades.\n–No només toca jazz-flamenc.\n–Tot el que es pugui tocar amb la guitarra, ho interpreto.\n–On n’ha après?\n–Vaig fer la meva carrera a Mèxic, a l’Escola Nacional de Música, tot especialitzant-me en guitarra clàssica.\n–A banda dels estudis més acadèmics... L’afició quan i d’on li ve?\n–Ja des de nen adorava la guitarra. Però el què realment em va dur a professionalitzar-me va ser escoltar Paco de Lucía. Ara fa 10 anys vaig arribar a Barcelona per especialitzar-me en guitarra flamenca a l’Escola Superior de Música de Catalunya (Esmuc).\n–Mexicà i guitarra flamenca, curiosa barreja.\n–Sóc el primer i únic mexicà al món amb aquest títol.\n–Què el va portar a Andorra?\n–Doncs precisament el tema mexicà. En un dels projectes de restaurant que finalment no va sorgir, em van trucar per una substitució. Mai no havia estat en un restaurant mexicà tocant i cantant ranxeres. I aquí estic.\n–Les ranxeres no són el seu estil preferit, però.\n–Si no hagués inclòs el registre entre les meves peces, no hauria sorgit un dels meus principals projectes.\n–De què es tracta?\n–De fet, va ser el meu projecte final a l’Escola. Tracto la relació entre el flamenc i la música mexicana.\n–Durant segles d’intercanvi mercantil, des de la conquesta i principalment a la colònia, també va viatjar música: instruments, lletres i també músics. Les relacions amb Espanya van ser sopa primitiva per al naixement de sons com el flamenc però també el son jarocho o el huasteco. Són branques d’aquest ancestre en comú que es va donar al segle XVII.\n–Com anem de cultura musical mexicana, a Andorra?\n–De la música mexicana, el que es coneix –en general, no només Andorra sinó també els voltants- és la música de les pel·lícules: Pedro Infante, Jorge Negrete... Als anys 50 van ser un boom i la gent s’hi va quedar. Quan toquem a Lleida, Girona o Pamplona, si vols, sempre ubiquen aquesta mena de cançons.\n–Abans parlava de projectes, en plural.\n–Precisament intentant donar la volta a això, utilitzant l’estructura musical instrumental del mariachi, una agrupació musical amb la qual pots tocar el que sigui, intento apropar-vos la música mexicana. El mariachi es presta a fer de base de qualsevol altre estil: tradicional, de banda...\n–On el podem veure fer-ho?\n–Ja tinc algunes peces gravades, ara al setembre sortirà a la llum. La idea és fer música amb la qual la gent d’aquí s’identifiqui, però a partir de la instrumentació mariachi.\n–He agafat alguna copla, La bien pagá, alguna rumba de Camarón de la Isla, el Mediterráneo de Serrat... Tot plegat adaptat al mariachi. El projecte es diu Jarana.\n–Amb Jordi Barceló també unifica estils.\n–Toquem latin jazz i flamenc. Ens vam trobar casualment a Andorra després d’haver-nos conegut a l’Esmuc, quan estudiàvem.\n–Pot viure de la guitarra o té un treball complementaris?\n–M’hi dedico al 100%.\n–Això és un somni complert.\n–Amb els seus alts i baixos, però no em puc queixar.\n–A quin escenari vol acabar?\n–He tingut l’oportunitat de participar en varis festivals importants del món amb escenaris increïbles. Però clar, El Carnegie Hall de Nova York, a Sidney, el Teatro Real de Madrid, el de les Belles Arts de Mèxic... Jo crec que estic en el camí; sempre vaig fent coses noves i millorant en tots els sentits: musical, personal... H


febrer | 2006 | mònica batet\nSorprèn trobar punts de contacte amb la tradició en una primera novel·la. Potser perquè cada cop és més freqüent llegir iniciacions mancades de referències literàries, com si el passat no només fos innecessari sinó refutable. Res, però, més lògic que descobrir la petjada dels seus mestres, de les seves lectures, en un escriptor o escriptora que comença.\nAquest sembla ser el cas de Mònica Batet (el Pont d’Armentera, 1976) i de la seva primera novel·la, L’habitació grisa, que ve avalada pel premi Just M. Casero, un dels pocs que deixen de banda les lleis del mercat literari i es concentren en el descobriment de nous autors.\nMònica Batet pren com a referència indiscutible la narrativa de Mercè Rodoreda, tot i que pel tractament dels temes podria estar més a prop d’una autora com Montserrat Roig, més moderna a l’hora d’establir una consciència moral.\nDe la Rodoreda, doncs, agafa la complexitat de la trama, que gira al voltant de tres generacions d’una família de llibreters. Les insatisfaccions personals, una visió del món literari potser massa entusiasta per als temps que corren, i el símbol de l’habitació grisa com a únic indret on les dones de la història poden conjugar els seus somnis, són alguns dels eixos que s’hi fan servir.\nPerò una escriptura més que correcta, i per tant una lectura àgil i engrescadora, no sembla l’única arma necessària per conduir una trama tan ambiciosa.\nBatet encerta en el plantejament, en la descripció dels personatges, però tot plegat ens acaba semblant una mica escàs. És possible que L’habitació grisa tingués més volada si l’autora hagués dedicat més temps als canals interiors que relacionen les històries; si el treball, lloable, a l’hora de polir el llenguatge no ens donés la impressió d’influir negativament en el progrés de la trama.\nAl capdavall trobem que un dels millors intents dels últims anys per construir una novel·la ha esdevingut imperfecte. Però això no hauria d’aturar l’autora que, si aprofundeix una mica més aquest camí, pot donar obres notables a la narrativa catalana.\n[Article de Xulio Ricardo Trigo extret de l’Avui amb data de 8 de març.]\nSant Google no ho resol tot, però gairebé\nA l’autora debutant Mònica Batet (el Pont d’Armentera, 1976), la confiança cega en el Google li va jugar una mala passada. Va escriure un llibre i li va posar com a títol El ventre de la balena, ignorant que Javier Cercas ja tenia una novel·la titulada precisament El vientre de la ballena.\n«Vaig buscar El ventre de la balena al Google i no em va sortir res», m’explica Batet. No va preveure que vivim en un país bilingüe, on fins i tot dubtem que la literatura catalana sigui la que s’escriu en català. Tot i que no seria un mal camí seguir les passes de Cercas (en conec uns quants que donarien el braç dret per emular l’èxit de Soldados de Salamina), l’editorial ha optat per evitar malentesos i rebatejar l’obra, guardonada amb el XXV premi Just M. Casero. Dos possibles títols descartats: L’olor del guix i Tres quarts de set. La novel·la, publicada per Empúries, es diu finalment L’habitació grisa.\nApunto una dada amb vista a la futura traducció a l’anglès: el Google m’informa que ja existeix el llibre The Grey Room, d’Eden Phillpotts.\n[Article d’Eva Piquer extret de l’Avui amb data d’1 de febrer]\nYou are currently browsing the mònica batet blog archives for febrer de 2006.


Mònica, al pati de butaques per la porta gran\nArticles d'Opinió | 13 de maig de 2016\nMònica Querol ha estat presidenta del PP local des del 2001. / Arxiu\nHan passat trenta anys des d’aquell octubre de l’any 1986, tots dos una tarda plomosa d’aquella tardor ens afiliàvem a la vella Alianza Popular. Tu, sense poder-ho fer per edat, ho vas fer, un simple canvi a la teva data de naixença ho va permetre, a mi em sobraven anys i voluntats. Plegats hem recorreguts estadis diversos, camins, carreteres, autopistes, places, carrers, ciutats, afinitats i discrepàncies, per què no? D’aquests trenta anys la meitat has estat a l’ombra, una ombra on la lluminositat de la teva aura menjava l’ombrejat de la mateixa, aquesta esberla de temps has estat suant en primera persona, sense reconeixements, ajudant al pare i a tants altres. Treball sí, lluentor no. La teva eclosió en l’àmbit local uns pocs la posaven en dubte, uns molts no. Ments preclares com Saül Gordillo, avui director de Catalunya Ràdio, ja ho deixaven entreveure a diferents articles dels anys 2001 a les planes del Punt Diari, previsions que el temps ha confirmat, també altres dels mitjans locals.\nDurant el teu mandat, Rubí ha estat vaixell insígnia del PP català. Per aquí ha passat tothom: Vidal Quadras, Fernández Díaz, Piqué, Sánchez Camacho, Sirera i altres directius d’àmbit estatal, Zaplana, Esperanza Aguirre i Rajoy, acompanyat de dotze presidents autonòmics de la formació popular. Qualsevol representació, qualsevol acte, qualsevol expressió partidista a Catalunya, es feia a Rubí amb garantia d’èxit. Tot i ser difícil, mai es va donar un fracàs, mantenies els gegants en dia de vent i en sorties amb nota de les difícils revàlides que, un cop si i un altre també, es donaven a la nostra ciutat. La simbiosi Mònica/militància era un fet, el Castell, el Casino, el Dadá inclòs el pati de Can Mir s’omplien de gom a gom a la crida de Mònica.\nRecordaré sempre la lliçó donada per tu l’any 2001, l’enterrament del teu avi matern es donava –imprevisions del destí– el mateix dia que al Castell presentaves la teva candidatura per presidir la junta local. La teva responsabilitat va fer mantenir l’acte, quasi del cementiri al Castell, cor encongit i ulls plorosos, però veu ferma i missatge clar. Acabat l’acte, ploràvem a l’avi, segur que ell des d’altres contrades, aplaudia la teva valentia i la teva responsabilitat.\nDel primer mandat que vaig compartir amb tu a l’Ajuntament, en venen records impagables, aquell dia de juny que tots dos a la Sala de Plens juràvem els principis constitucionals i sortíem investits com a regidors del nostre municipi... Recordo també i de manera inesborrable les teves ganes, les teves voluntats, les teves capacitats, la teva dedicació... Si portes endins havies estat, tot i la teva joventut, el suport i l’ànima del Partit Popular de Rubí, era segur que, després d’un temps curt de pràctiques, portaries a bon port les regnes de la mecànica municipal. I així va ser, sovint en política la lluentor dialèctica no és difícil, però conjuminar lluentor i rigorositat sí i tu ho has aconseguit.\nEl maig de 2011, juntament amb el teu equip, vas aconseguir una fita inimaginable a Rubí. Aquella nit de maig el recompte definitiu et donava sis cadires a l’Ajuntament, el Grup Popular es constituïa en la primera força de l’oposició i tu com a líder de la mateixa. El revés del 2015, va portar la teva renúncia. Els resultats del PP de manera generalista van ser un fracàs, els efectes Bárcenas, Rato, Madrid, Balears i València els pagàvem molts que res tenien a veure i deixaven al partit amb situació precària a molts ajuntaments. Només tu, aquella nit, vas renunciar a l’acta de regidor, únic cas en tota Espanya, demostraves que no sols els homes, les veritables dones també es vesteixen pels peus. Dies després t’acompanyava Rafa Páez.\nFa unes hores has dit adéu a un lligam de trenta anys, quinze d’ells a l’escenari. Segur que per la teva anàlisi han passat moments, situacions, institucions, fets i persones, més llums que ombres, més donar que rebre, però amb la tranquil·litat de la consciència i el deure complert. Partit, Ajuntament, Diputació són testimonis fefaents del que dic.\nAvui passes a ser una més, un membre, un militant del Partit Popular amb petjada inesborrable i ferma defensora del mateix. Aquest liberalisme conservador que has pregonat fins a l’extenuació et seguirà acompanyant, no hi ha divorci, no hi ha canvi, no hi ha defugida, deixes la casa endreçada, la bugada feta i la roba planxada i el teu esperit de servei com sempre a disposició de tothom, però des de la darrera fila del pati de butaques del grandiós cinema Popular, la humilitat dels teus inicis polítics l’exerceixes al final i això només és potestat dels elegits.


SR-31 | Alt Empordà - Girona - Més de - SomRurals.com\nRabós Empordà Más\nCasa rural acollidora i gran, en un poble de l'Empordà.\nCasa rural ubicada a la província de Girona, a la comarca de l´Alt Empordà. La casa té 2 plantes i una àmplia terrassa amb barbacoa.\nA la planta baixa hi trobem una agradable cuina, totalment equipada, a l´estil americà, que connecta amb el saló de la casa. Hi ha accés directe a la tarrassa amb barbacoa.\nLa casa disposa d´un total de 4 habitacions. Una d´aquestes està a la planta baixa i les altres tres a la superior. Totes disposen de bany propi, menys dues de dalt en què s´ha de compartir. Tres són dobles amb llit de matrimoni i una altra és doble amb llits independents.\nDescorades amb gust, conjugant un estil rústic amb tocs de modernitat, sobretot pel que fa referència al color de les parets.\nLa casa està molt pròxima a les principals zones de platges de l´Alt Empordà, si desitja fer una capbussada. La visita dels encantadors pobles, és també una activitat freqüent entre els visitants.\nPer A Mar / Costa Econòmica Rústica\nRabós d'Empordà està situat al peu del Parc Natural de l'Albera . És un poble molt tranquil, vorejat pel riu Orlina i voltat de vegetació i natura. La tranquil·litat i el descans són la nota predominant.\nRabós té el privilegi de trobar-se a 15 km de Figueres, a 15 de Llançà, a 18 km de Roses, a 20 km del Parc Natural del Cap de Creus, a 8 km de Peralada, a 20 km de la frontera francesa, a 20 km del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà i a 1del Parc Natural de l'Albera.\nRegistre Turisme: PG-000340\n(Rabós Empordà). Alt Empordà, Girona. MAS


Biblioteca al casal d'avis de Balsareny ~ Biblioteca Pere Casaldàliga\nBiblioteca al casal d'avis de Balsareny\nLa Biblioteca al Casal d’avis és un servei que permet que els avis dels dos casals de Balsareny puguin llegir llibres, mirar revistes, mirar pel•lícules, etc. durant les seves estones de lleure.\nAquesta activitat es duu a terme un cop cada mes: al “Casal Els Ametllers” s’hi porten llibres el segon dilluns de cada mes i al “Casal Verge de Montserrat” es fa el tercer dilluns de cada mes. En cas que sigui festa s’avança o s’endarrereix una setmana. Quan el material es retorna a la biblioteca s’ha d’endreçar.\nEs selecciona tot tipus de material per portar al casal:\n CD’s de música\n Revistes de tots els temes, sobretot revistes de costura.\nSempre es mira que el material sigui adient per al públic que l’ha d’utilitzar. Per tant es tenen en compte criteris com per exemple que les novel•les tinguin la lletra grossa.\nAl “Casal Verge de Montserrat” que és on hi ha els avis més grans es porta un material diferent que el que es porta al “Casal els Ametllers”.\nLa finalitat és oferir diversió als avis que estan al casal, ja que a vegades no saben com passar el seu temps lliure. D’aquesta manera aprenen coses amb tot el material de la biblioteca a més a més de passar una bona estona.\nUna altra finalitat és fer arribar el material de la biblioteca a gent que per diverses raons no pot venir a la biblioteca.


Per unes Humanitats amb futur. | Cathalaunia. La Catalunya abans de Catalunya\n← La bella espasa àvar.\n2014-gener a cathalaunia.org →\nEl passat dijous, dia 16 de gener de 2014, en una atapeïda sala Prat de la Riba de l’Institut d’Estudis Catalans, tingué lloc entre les 7 i les 9 del vespre la presentació del manifest: Unes Humanitats amb futur.\nL’acte, d’una sòbria elegància, estigué presidit per una taula amb el director de l’IEC, en Joandomènec Ros fent d’amfitrió, n’Armand Puig, degà de la Facultat de Teologia de Catalunya i en Salvador Giner, ex president del mateix IEC, com a promotors originals del manifest, i el secretari d’Universitats n’Antoni Castellà i la consellera d’Educació de la Generalitat de Catalunya na Irene Rigau i Oliver en qualitat de representats del govern.\nNo pretendré narrar l’acte, tota vegada que difícilment li podria fer els honors deguts i que es pot visionar lliurement en el canal de comunicacions del propi IEC. El que sí crec que he de fer, és reproduir el text del manifest aquí ( també es pot descarregar en format PDF en el web del propi IEC ) , i limitar-me a adjuntar-hi un parell d’apreciacions personals al final.\nLes darreres transformacions en el món de l’ensenyament, els vastos processos culturals de canvi i les convulsions en la situació econòmica i política, amb el predomini de la lògica del mercat capitalista, són factors que incideixen en el conreu de les que, en els països occidentals, es coneixen com a «humanitats». Les humanitats han configurat la cultura occidental des dels seus inicis (Atenes, Roma, Jerusalem) mitjançant un lligam amb les ciències i la tècnica, el qual es manifesta sobretot en el Renaixement i es perllonga fins a la modernitat. Aquesta es fonamenta en l’esperit crític i dialogal, la democràcia, la tolerància, el respecte a la ciència, el pluralisme de creences i el coneixement filosòfic. Allunyar-se de les humanitats empobreix i aïlla. Occident ha forjat una visió del món en la qual l’autonomia i la dignitat de la persona i la seva constitució espiritual són a la base d’un sentiment comú.\nLa intensa preocupació, plenament justificada, dels governs i de la societat civil pel foment de la ciència, la tecnologia i les noves formes de transmissió del coneixement i de la informació, ha anat acompanyada d’una minva en l’atenció envers les humanitats. Igualment, altres factors, com la pèrdua dels grans relats històrics i dels referents col·lectius, han contribuït a afeblir el conreu de les humanitats. Les dificultats amb què es troben les humanitats s’inscriuen en una crisi més general del saber, també del saber científic, sovint valorat tan sols per les seves aplicacions pràctiques i sense que se’l relacioni amb la pregunta pel sentit.\nLa minva de la cultura humanística comporta l’empobriment del pensament, la precarietat del discurs ètic i la pèrdua de la cohesió de la nostra civilització. En aquest sentit, és urgent sortir de l’analfabetisme funcional i simbòlic, que deixa grans buits en el sistema de referències personals i col·lectives i permet submissions i manipulacions. Cal una recuperació del símbol, començant pel llenguatge mateix, en els seus horitzons filosòfic i religiós, com un dels senyals distintius d’una cultura humanística completa. La cultura humanística és una inversió necessària.\nLes humanitats són percebudes com a mancades d’atracció, com si fossin poca cosa més que un llegat arcaic i sense interès. Tanmateix, porten dins d’elles la passió per la bellesa i per un món més humanitzat, lliure i feliç. Les humanitats són interessants i útils, perquè ajuden la persona humana a examinar-se a si mateixa i a valorar i admirar el que rep d’altres persones, perquè contribueixen a articular críticament el propi pensament i a expressar-lo de manera intel·ligible, perquè discernir i tenir criteri és imprescindible per viure i per orientar-se. Cal, però, recuperar l’entusiasme per totes les creacions de l’esperit humà i restablir i potenciar la figura del mestre que conrea i comunica les humanitats amb passió.\nL’educació s’ha erigit en un repte cabdal en un món que tendeix a l’individualisme i a la desvinculació de les responsabilitats compartides. La transmissió del saber i de la saviesa no pot quedar al marge de la societat del coneixement. Més aviat la tecnosfera ha de permetre una circulació àmplia de la cultura humanística. Igualment, en els mitjans de comunicació, les propostes de tipus humanístic han de trobar-hi un ressò rigorós i de qualitat. Les humanitats formen part del «nucli dur» de les formes espirituals de vida, més enllà del materialisme i de l’utilitarisme.\nLes llengües i la literatura, la filosofia, la història i les arts són els pilars fonamentals de la civilització i la cultura. Per això, és imprescindible garantir que tothom sàpiga parlar, llegir i escriure correctament. En relació a Secundària, els escriptors clàssics, grecs i llatins, i els grans relats de la Bíblia (l’antiga «història sagrada») han de ser referents culturals que han de trobar el seu lloc en el currículum escolar. Per això, cal impulsar l’aprenentatge de les llengües modernes i de les llengües clàssiques (grec i llatí), les quals s’han de mantenir com a matèries optatives però no residuals. D’altra banda, pel que fa a la literatura, cal establir un cànon obert d’autors i d’obres que resumeixi els fruits del coneixement humanístic que tothom hauria d’assimilar. En no poques cultures europees, tot emulant la familiaritat dels grecs amb Homer, es tendeix a promoure el coneixement dels clàssics respectius durant la Secundària. Aquesta tendència ha de ser mantinguda en el cas de la cultura catalana, que no ha de menystenir els grans valors de la literatura universal, entesa com a patrimoni de la humanitat.\nLa Universitat ha de combinar l’especialització amb una consideració global dels sabers. La connexió i la transversalitat es fan, doncs, especialment necessàries. Cal plantejar fórmules intel·ligents que facin presents les humanitats a l’interior dels currículums de les carreres tècniques. Concretament, en els currículums escolars i universitaris s’ha de trobar l’equilibri entre les disciplines tècniques i les humanitats. No es poden confinar les humanitats a les «carreres de lletres». Les ciències necessiten les humanitats, i les humanitats no poden desvincular-se de la ciència.\nLes humanitats han de procurar establir aliances estratègiques amb les ciències, amb les tecnologies i amb el món de la comunicació. La cultura humanística s’ha de valer de tots els aliats possibles per tal de contribuir eficaçment a l’esperit del temps. És convenient, per exemple, que la cultura humanística empri les noves tecnologies sense abandonar del tot els formats tradicionals, sinó fent veure la complementarietat entre tradició i innovació, i buscant la millor manera de difondre i impulsar allò que és essencial al món del pensament: l’autoritat de la raó. Les humanitats necessiten una discriminació positiva. En aquest sentit, seria convenient fomentar el gust per la lectura, l’escriptura i el coneixement dels clàssics.\nEls mitjans de comunicació –també aquells que utilitzen els nous codis comunicatius– són vehicles potents de difusió cultural, i en darrer terme han esdevingut«educadors», sobretot de les generacions més joves. La cultura humanística ha d’entrar dins el món de la comunicació, i cal receptivitat per part dels mitjans perquè això sigui factible. Les humanitats tindran futur en la mesura que siguin enteses com a factor d’humanització, de responsabilitat moral i cívica i de creixement de l’esperit humà.\nQui hagi llegit quelcom d’aquest bloc, haurà pogut comprovar la sintonia entre el manifest aquest i les opinions sovint expressades en aquestes pàgines – més enllà de les naturals matisacions personals -. Vaig subscriure el document original tan bon punt me’n vaig assabentar de la seva existència i com no podia ser d’altre manera, havent rebut la invitació corresponent, vaig procurar assistir a la seva presentació oficial. Encoratjo des d’aquest apunt a presenciar l’esdeveniment – crec sincerament que s’ho val -, i tan sols hi voldria fer dos breus comentaris, un sobre el primer parlament, el d’en Joandomènec Ros i l’altre, a rel del de cloenda de la consellera Irene Rigau.\nL’actual president de l’IEC, biòleg de formació, parlà des de l’experiència de qui no sent especialista en Humanitats, és però ben conscient de la seva importància, que expressà amb la metàfora de la xinxeta: on l’especialització tècnica correspondria a la imprescindible agudesa de la punta de l’agulla, però que mal podria fer la seva funció sense l’ampla cabota de la que neix. Comparteixo plenament les seves apreciacions, i potser hi afegiria en clau personal, que sols els que des d’un aquests dos extrems (el que en diem col·loquialment ciències o lletres) han fet l’intent, l’esforç sincer, de mirar de copsar l’altre, tenen l’oportunitat d’intuir experiencialment la profunditat de la petita infinitud de la comprensió humana.\nLa consellera Rigau, fidel al seu càrrec i en el ben entès que el text que es presentava no era pensat per ser considerat de cap manera tancat, sinó precisament més aviat com un punt d’inici per assegurar unes Humanitats amb futur, aprofità per demanar incloure un punt sobre el rol cabdal dels mestres en l’aprenentatge. No sols ho vaig trobar molt encertat, sinó que també em provocà una sèrie de pensaments ben curiosos…\nEn aquest bloc s’ha parlat alguna vegada de la necessitat, en l’estudi de la història, d’ajuntar a un esforç objectivador, un altre paral·lel per mirar de comprendre les societats antigues, sovint basades en la transmissió oral, i els seus sistemes conceptuals. Una de les diferències bàsiques entre una societat oral i una alfabetitzada – el mite de Licurg ho explicà molt bé – és el rol cabdal que tenia en les primeres, el mestratge, la transmissió personal de coneixements – i especialment de sentits – entre el coneixedor i el neòfit. Doncs bé, hem de convenir que fins i tot en una societat altament alfabetitzada com és la nostra, continua sent el mestre, la peça essencial en la formació de les noves generacions. Abans de l’escriptura, sense la relació personal mestre-alumne el coneixement moria; ara, amb tota l’escriptura, la ciència i la tecnologia al nostre abast, sense bons mestres, sense mestres bons, constatem que tampoc podem formar a bones persones. Paradoxes a part, no és això mateix un manifest explícit en favor de les Humanitats?\n En una de les moltes versions del mite, el viatge sense retorn del legislador és precisament per evitar que la llei finalment acordada es posi per escrit i que refiats de la lletra oblidin amb el temps el sentit original, quelcom que la transmissió oral, al ser personal, fa força més difícil. El concepte és universal i encara es pot trobar en certs contexts, per exemple, l’iniciàtic.\nAquesta entrada s'ha publicat en Antoni Castellà, Armand Puig, Facultat de Teologia de Catalunya, Humanitats, IEC, Irene Rigau i Oliver, Joandomènec Ros, Salvador Giner i etiquetada amb Antoni Castellà, Armand Puig, Facultat de Teologia de Catalunya, Humanitats, IEC, Irene Rigau i Oliver, Joandomènec Ros, Salvador Giner. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n4 respostes a Per unes Humanitats amb futur.\ngener 23, 2014 a les 11:24 pm\nEm sap greu, Joan, però un manifest en el que es demana recuperar “l’antiga història sagrada”, és a dir, els relats de la Bíblia, per al currículum de Secundària, no em representa el més mínim. Entenc la defensa de la cultura clàssica, de la lecturas dels autors grecs, romans, medievals… però em negue a acceptar que s’extrapol·li a un conjunt de textos què, literalment, expliquen la intervenció directa de Déu en la Història. I més encara veient que ni fan el menor intent de dissimular-ho dintre d’un concepte global d’estudi de les religions, no; així, ben directament i amb el degà de Teologia de valedor. Ni és el que jo entenc per Humanitats ni crec que amb aquesta deriva calga defensar-les en absolut, més bé, que desapareguin i ben aviat.\ngener 24, 2014 a les 10:15 am\nNo te’n sàpiga, de debò. Que el manifest està carregat d’ideologia catòlica, és un fet ben notori – entre els convidats hi havien una colla de bisbes sense anar més lluny (igual que fa mil anys 🙂 )-. Ara, una cosa és estar d’acord amb un manifest, i altra limitar el pensament de l’acordant al text; en el meu cas, per exemple, el meu pensament desborda el contingut. Per a mi, l’esbiaix catòlic, és un mal menor, miro d’explicar-me.\nNo crec que es pugui separar el llegat religiós, en totes les seves variants, de qualsevol altra manifestació cultural. De fet, jo diria que podem convenir que el propi terme ‘religiós’ és equívoc, parcial, esbiaixant, però crec que seria un error ignorar la influència d’un llegat per no estar-hi d’acord, i no conec altra manera que mirar de conèixer-lo per tal de poder avaluar el seu impacte, el seu rol; si ho ignoro, m’enganyo, i en la mesura que ho desconec debilito el meu raonament.\nEntenc el sentiment de rebuig i la natural aversió a les manipulacions interessades, però entenc que cal també vigilar les desviacions sistèmiques. Per exemple, constato una manca de coneixements simbòlics profunda; no que sigui quelcom nou, però sí potser especialment acusat en les noves generacions, que filles d’una visió del món bàsicament materialista creuen que les altres concepcions del món són ‘equivocades’ o ‘irrellevants’. Crec que això és degut a una manca de formació Filosòfica, fa molts anys que miro de lluitar-hi.\nEl manifest s’erigeix en contra de l’analfabetisme simbòlic. Per a mi, estem en un punt tan greu, que temo que moltíssima gent no sàpiga ni tan sols entendre el concepte; és per això que crec que s’ha de voler corregir aquesta deriva, i no veig altra manera que no sigui potenciant les Humanitats – en el sentit més ampli – en la formació. De manera que sí, els bisbes miren de potenciar les seves fonts, però, sincerament, crec que el desconeixement és molt pitjor. En altres paraules, personalment, jo hagués preferit un manifest que apostés més per la Filosofia, per això he posat en el text – més enllà de les naturals matisacions personals – però estic d’acord amb la seva direcció global i crec que és peremptori lluitar contra aquests altres ‘analfabetismes’. De manera que t’agraeixo sincerament el teu comentari i que hagis posat el dit en la nafra, ja que m’has donat la oportunitat d’explanar-me en el fons del manifest, quelcom que vaig preferir obviar en el cos de l’apunt per no desviar l’atenció del lector del fet de la presentació del text. Mercès!\ngener 24, 2014 a les 10:12 pm\nEstic bastant d’acord en el que comentes ara ampliadament. Nogensmenys, vull remarcar que la meva crítica no era al coneixement de les cultures i semiòtiques religioses, tot el contrari. Em repugna un manifest en defensa de les Humanitats que es declara obertament catòlic, tot menyspreant altres llegats culturals igualment importants. M’explique. Crec que la formació de la nostra societat ha estat fortament influenciada per la religió i per la simbologia relacionada amb ella, pel que crec necessari incloure una història de les religions dintre dels continguts curriculars. Però aquesta hauria de presentar la influència que aquests sistemes d’articulació i control social, des de les deïtats iberes, gregues, romanes, paganes, fins als tres grans monoteismes mediterranis, han tingut sobre la gent al llarg de la Història. Recorde que la religió i la cultura islàmica van ser dominant a parts de la Península entre 5 i 8 segles. En el cas de Granada, això és pràcticament el mateix temps que el catolicisme, i a més de forma continuada. Esta clar que la influència és menor a Catalunya, més encara a la Catalunya Vella, però a tota la Península, amb un, cinc o vuit segles de presència de l’Islam, aquesta religió ha deixat una herència força important en la nostra societat. Bé, no vull fer aquí tampoc una defensa d’una altra religió, per molt que sigui del meu interés, sino més bé de la manca de pluralitat que mostra aquest manifest. Una pluralitat que si mostra la nostra Història i que seria necessari defensar amb un manifest. Amb un que de veritat es preocupés per les Humanitats i no pas per ‘recatolitzar’, qual Wert l’espanyolitzador.\ngener 25, 2014 a les 4:40 pm\nCompletament d’acord, però és que sincerament, no crec que cap dels signants ni proponents del manifest tingui la més mínima voluntat de recatolitzar res, per més bisbe catòlic que sigui. És un manifest per a les Humanitats, no pas per les Catolicitats; ningú amb dos dits de seny hagués signat quelcom tan esbiaixat com el que tu pressuposes. El manifest tan sols posa al mateix nivell la necessitat d’aprendre els clàssics grecollatins i els relats bíblics. És sols una simplificació d’un programa de mínims; el menyspreu que dius jo no l’he sabut veure per enlloc, ans bé el contrari. Creus que jo, que acostumo a fer-me pesat remarcant la necessitat de recuperar el nostre passat semita i el llegat politeista, m’apuntaria a quelcom tan esbiaixat? Prego…! 🙂


Recerca amb animals, sí o no? | Consumer\nRecerca amb animals, sí o no?\nEls científics advoquen, cada vegada més, per un postura intermèdia\nNo resulta fàcil decidir quina postura adoptar quan plantegem la recerca amb animals per a diferents usos científics. Podem plantejar que l’objectiu final de la recerca és un bé per a l’home, i donar per bona qualsevol experimentació o, per contra, considerar als animals com a éssers vius que sofreixen i optar per la cerca de mètodes alternatius.\nObjectius de la recerca amb animals\nNo resulta fàcil decidir quina postura adoptar quan plantegem la recerca amb animals per a diferents usos científics. Podem plantejar que l’objectiu final de la recerca és un bé per a l’home, i donar per bona qualsevol experimentació o, per contra, considerar als animals com a éssers vius que sofreixen i optar per la cerca de mètodes alternatius. Actualment hi ha grups que defensen diverses postures que van des d’una defensa a ultrança de l’ús d’animals per a comprovacions científiques, fins als qui consideren que resulta totalment inútil i només respon a interessos econòmics. Entre totes dues opcions, un ampli ventall de posicionaments que modulen aquestes dues postures i que en qualsevol cas tracten de racionalitzar l’ús de l’experimentació. És en aquest mitjà on actualment se situa la major part de la classe científica.\nAnimals de laboratori, sí\nPer a Adela Martín, Catedràtica de la Facultat de Farmàcia de la Universitat de València i membre del Comitè Ètic d’aquesta facultat, l’experimentació científica en animals és “imprescindible perquè no es pot provar en homes directament i els mètodes alternatius no donen la mateixa informació per a conèixer els efectes d’un fàrmac o d’un producte”. Adela Martín reconeix que no es treballa amb animals per gust i que és imprescindible per a treballar amb ells sentir un afecte especial pels animals. D’aquesta manera el propi investigador tractarà de la millor forma als animals.\nReconeix la professora Martín que s’ha produït un canvi en la recerca. En aquest sentit, en els animalarios que depenen d’universitats hi ha unes pautes de comportament regides per una normativa europea i el seu corresponent Reial decret, que regeix el tracte que han de rebre rates, porcs i tots els animals que intervinguin en una experimentació.\nD’aquesta manera, quan un departament de recerca requereix l’ús d’alguna espècie animal ha de presentar una memòria al comitè ètic corresponent en el qual ha de figurar una llista d’informacions que ajudin a valorar la utilitat d’aquest experiment. Així, és imprescindible determinar l’objectiu que aquesta recerca persegueix, quants animals s’utilitzaran, qui treballarà amb ells, si s’utilitzarà anestèsia i el mètode de sacrifici. D’aquesta manera el comitè pot valorar si l’objectiu d’aquesta recerca pot aconseguir-se per altres mètodes alternatius, o per contra, és imprescindible l’animal de laboratori.\nQuant a les condicions de manteniment dels animals, les directives europees estableixen de manera concreta l’hàbitat de cada animal. És obligatori respectar els cicles de nit i dia, les dietes alimentoses, la temperatura i humitat adequada, així com el numero d’animals per estabulario per a evitar l’acumulació. La professora Adela Martín també reconeix que des de la farmacologia s’estan aportant mètodes alternatius que minimitzen l’ús dels animals, encara que manté que existeixen certs experiments que han d’iniciar-se en ells. No obstant això també reconeix que cap fàrmac arriba als consumidors sense abans passar unes proves definitives en humans. Aquest últim pas informa els científics de les dosis necessàries perquè sigui efectiu, de les pautes de comportament del fàrmac o dels nivells d’absorció, entre altres.\nPer contra, Adela Martín s’oposa a les acusacions que certs grups defensors d’animals fan sobre la qüestió econòmica. La professora de la Universitat de València considera que la recerca amb animals no es fa perquè és més econòmic, sinó perquè resulta més fiable.\nQuant a l’ús d’animals com les rates i els porcs per a productes que després deriven als éssers humans, Adela Martín explica que això és així, perquè tots dos animals, juntament amb els humans, tenen pautes d’alimentació similars, ja que són omnívors i, encara que aparentment no sigui així, rates, porcs i homes tenim molt en comú.\nAdela Martín considera, d’altra banda, que no podem traslladar la nostra ment humana, a la ment de l’animal quant a patiment de dolor o de malaltia. També defensa l’ús d’animals en la recerca amb càncer a través d’éssers que s’han seleccionat de manera genètica, perquè eren proclius a desenvolupar determinats tumors. D’aquesta manera, experimentar en ells un fàrmac que curi la seva malaltia no suposa un problema.\nVes a la pàgina següent: Animals de laboratori, no »\nanimals investigación-ca nuestros especiales-ca


Antonio Basagoiti: "No convertim Otegi en un heroi"\nPNB "El PNB està tan nerviós que està boig per fer la competència a Batasuna" Esquerra abertzale "No espero que facin cap gest cap a les víctimes" Dispersió "Si ETA ja no existeix i deixa les armes, imagino que és natural que s'acabi"\nJOAN RUSIÑOL 29/10/2011 00:00\n260x366 El president del PP al País Basc, Antonio Basagoiti, fotografiat a Bilbao. / ARA El president del PP al País Basc, Antonio Basagoiti, fotografiat a Bilbao. / ARA\nAntonio Basagoiti (Madrid, 1969) presideix el PP basc des del 2008 i se'l considera l'home clau per entendre el discurs de moderació de Mariano Rajoy després que ETA anunciés que deixa les armes. Amb un llenguatge fresc i directe, reclama prudència per no cometre cap error en la nova etapa d'Euskadi.\nAquesta setmana li ha demanat al lehendakari Patxi López que no es faci el joc a l'esquerra abertzale. Tem que passi això?\nLi he demanat que aquest moment l'han de liderar els partits democràtics i no les tradicionals exigències de Batasuna. Li he dit que vigilem, no fos cas que els ciutadans arribin a la conclusió que els bons de la pel·lícula són els que han exercit la violència tots aquests anys.\nQuina actitud ha trobat en López?\nReceptiva. Ell és conscient que no es pot precipitar. No pot ser que els abanderats de la pau siguin els que l'han amenaçat durant tots aquests anys i els que encara no han donat garanties d'assumir la pluralitat del País Basc i el respecte a les institucions. Un cop guanyada la pau ara cal que neixi la llibertat: que es pugui conviure, que es respecti la gent que pensa diferent. És el camí de pedagogia democràtica que toca ara.\nLes diferències que s'han vist entre partits demostren que hi ha una pugna entre el PNB i el PSE per qui lidera la nova etapa?\nHi ha molt nerviosisme provocat per l'escenari polític nou i per les eleccions del 20-N. El PNB veu amenaçada la seva posició hegemònica nacionalista per la presència de Batasuna i els socialistes veuen que poden perdre el govern d'Espanya.\nAra cal tenir clar que no podem cometre errors i que els passos per aconseguir que ETA, a part d'abaixar la persiana, liquidi el negoci els hem de fer de la mà el PP i el PSOE. I seria bo que el PNB hi col·laborés.\nTé sentit encara un govern del PSE amb el suport del PP a Euskadi?\nSi em planteja un avançament electoral, la resposta és que no. Ara toca conviure i el govern actual és més necessari que mai.\nIñigo Urkullu, el president del PNB, ha demanat aquesta setmana a Zapatero que acosti els presos d'ETA malalts.\nEl PNB està tan nerviós que està boig per fer la competència a Batasuna. Ja hi ha una llei garantista en què la gent que està malalta té unes condicions diferents, sigui el violador de l'ascensor o l'etarra que ha matat no sé quantes persones.\nÉs partidari que Amaiur, la coalició de l'esquerra abertzale, pugui concórrer a aquests comicis?\nSóc partidari que s'apliqui la llei, i si no han condemnat [ETA] encara se'ls haurà d'obligar que ho facin. El govern espanyol ha de mantenir la fermesa fins que hi hagi la garantia que ETA s'ha desarmat.\nEls il·legalitzaria, doncs?\nNo sóc policia ni jutge ni tinc les proves que tenen ells, però no tinc cap dubte que cal ser ferm.\nPerò podem tenir la paradoxa que l'esquerra abertzale estigui representada a Madrid i no al Parlament de Vitòria?\nPer això és bo que es continuï sent exigent en aquest escenari.\nPreveu algun gest de l'esquerra abertzale d'aquí al 20-N cap a les víctimes d'ETA?\nDe moment no, perquè estan encantats que els hagin deixat rendibilitzar la situació.\nEl PP ha esquivat dir si acabaria amb la dispersió si governa.\nAquest és un debat que els interessa a ells. La dispersió ha estat molt eficaç perquè ETA no pogués controlar ni tenir sotmesos els presos en la dinàmica del fanatisme. Però acabar amb la dispersió no depèn ni del PP ni del PSOE. Si algun dia ETA deixa d'existir i entrega les armes de manera definitiva, imagino que potser tindrà una opció.\nEn aquest supòsit, veuria bé acostar els presos?\nImagino que serà així però no és cap gràcia legal sinó perquè és natural.\nLi semblaria bé, com demanen els nacionalistes, acabar amb excepcionalitats com la doctrina Parot?\nLa societat ha de saber que no es fàcil ni barat assassinar. Per això mantinc que és molt important que no es plantegin canvis legislatius que suposin beneficis perquè les noves generacions podrien interpretar que assassinar per concepte polític no està tan malament.\nOtegi ha de continuar a la presó?\nLes lleis són les que són i si aquest home està jutjat i condemnat haurà de seguir a la presó. Als que diuen que Otegi ha ajudat molt aquest temps des d'allà se'ls pot respondre que, amb aquesta lògica, hi ha qui pot pensar que ja està bé que hi segueixi, doncs. Cal fer complir la llei.\nNo creu, doncs, que Otegi hagi tingut un paper clau?\nNo, el que ha convençut aquesta gent és que s'han vist sense cap oportunitat de poder fer res. Per això és bo que no convertim Otegi en un heroi: ell, sense la llei de partits i sense l'eficàcia policial i la cooperació internacional, estaria en una altra posició.\nVostè és el responsable que Rajoy hagi assumit que ETA no ha rebut cap concessió política?\nNo, però l'entenc i ho defenso. ETA va començar a assassinar fa 45 anys per aconseguir l'autodeterminació, la independència, la territorialitat navarra... i no ha aconseguit res d'això: ni una sola concessió en tota la seva història.\nPerò això no és el que diu Jaime Mayor Oreja.\nEll fa un diagnòstic i Rajoy pren decisions per dirigir un partit i, aviat, un país. Són coses diferents. Al PP hi ha gent que pensa d'una manera i gent d'una altra, no som una secta.\nHa parlat amb Mayor Oreja?\nHi parlo sovint però últimament no.\nAnirà avui a la concentració d'algunes víctimes a Madrid?\nNo, seré al País Basc complint les meves obligacions, però entenc que les víctimes estiguin enfadades i tinguin dubtes. Tot el respecte.


El cartell de la Festa Major del Pla s’escollirà en un concurs – El Vallenc\nPàgina inicial/Comarques, Portada Destacada/El cartell de la Festa Major del Pla s’escollirà en un concurs\nEl cartell de la Festa Major del Pla s’escollirà en un concurs\nper ElVallenc.cat | 2018-07-01 16:31:3101/07/2018 16:31 | 0 comentaris\nEl cartell de la Festa de les Neus i de la Festa Major del Pla de Santa Maria es triarà per mitjà d’un concurs. El certamen és obert a tots els majors de 16 anys, que poden presentar fins a dues obres cadascú. El text que han de portar obligatòriament és “Festa de les Neus i Festa Major. El Pla de Santa Maria. 4 i 5 d’agost i del 14 al 19 d’agost”, i han d’estar fets en mida A3. Dir que es el segon any que el cartell es tria amb aquest sistema.\nEls originals es poden entregar a l’ajuntament fins al dia 13 de juliol a les 2 del migdia. El premi està dotat amb 250 euros i un sopar per a dues persones a qualsevol dels restaurants del municipi. El veredicte es farà públic durant el mes de juliol. A la pàgina web de l’Ajuntament es poden descarregar les bases completes.


El moviment veïnal per l'AP-7 gratuïta vol informació de contractes i modificacions urbanístiques a l'Ametlla de Mar ! ACN ! directe!cat\nBaix Ebre Dimecres, 20 de març de 2019 14:26 h\nDemanen conèixer també les declaracions patrimonials de tots els alcaldes i regidors del consistori calero des de l'any 2007\nACN L'Ametlla de Mar.-El moviment veïnal Prou! AP-7 Gratuïta Ja ha sol·licitat formalment a l'Ajuntament de l'Ametlla de Mar informació detallada sobre els contractes de serveis municipals vigents per "comprovar de forma documentada" que la construcció de rotondes a la N-340 no s'ha vist "mediatitzada per interessos privats de caràcter mercantil, urbanístic, immobiliari o semblant" i ha estat impulsada des de l'interès públic. Addicionalment, els veïns també han registrat una instància demanant informació sobre la modificació puntual del Pla d'Ordenació Urbanística Municipal (POUM) en relació amb la possible transformació de l'N-340 en un bulevard, a la qual també s'oposen, i l'alliberament de pagar els costos d'obres per la transformació de la via als propietaris de sector urbanitzables pròxims. Per últim, el moviment veïnal ha presentat una sol·licitud reclamant les declaracions de béns i interessos dels alcaldes i regidors de l'Ametlla de Mar des de 2007.


Un cop regades les flors... surt el sol a Andoflora\nUna escletxa de bon temps permet inaugurar sense pluja la 26a edició de la fira, que compta amb divuit estands i se centra en les lletres i la cal·ligrafia\n2 min. La Massana 17/05/2019 18:04\n651x366 Polítics comunals i nacionals amb les lletres d'Andoflora, durant la inauguració. / C. G. Polítics comunals i nacionals amb les lletres d'Andoflora, durant la inauguració. / C. G.\n651x366 Visitants als estands d'Andoflora. / C. G. Visitants als estands d'Andoflora. / C. G.\n651x366 La coreografia de Líquid Dansa durant la inauguració d'Andoflora. / C. G. La coreografia de Líquid Dansa durant la inauguració d'Andoflora. / C. G.\n651x366 Polítics comunals i nacionals durant la inauguració d'Andoflora. / C. G. Polítics comunals i nacionals durant la inauguració d'Andoflora. / C. G.\nUn matí plujós augurava una nova inauguració d'Andoflora, la fira de la planta i de la flor de la Massana, amb males condicions meteorològiques. Però a diferència d'altres anys, on fins i tot la neu havia fet acte de presència (tal com ha recordat el cònsol major de la Massana, David Baró), a les 12 puntual ha sortit el sol per donar la benvinguda a la 26a edició d'aquesta fira. Diverses autoritats, entre elles recents proclamats consellers generals o la subsíndica Meritxell Palmitjavila, no s'han volgut perdre el tradicional tall de la cinta, la volta pels divuit estands, la coreografia de Líquid Dansa (que ha fet un homenatge a Joan Brossa i a la seva poesia visual) i el posterior pica-pica.\nBaró ha defensat que Andoflora és un projecte "consolidat" que dona impuls als comerços de tot el poble, així com també restaurants, que se sumen a la fira fent propostes gastronòmiques relacionades. Per a aquest motiu, l'emplaçament de les Fontetes és l'ideal, ha considerat, i més que créixer, el que es vol any rere any és innovar a través de la temàtica entorn la qual gira cada edició. En aquesta, les flors es barregen amb el món de les lletres i de la cal·ligrafia.\nBaró ha fet una crida a que tot el país visiti Andoflora, per fer compres, contactes i passar una bona estona. Ha recordat que el mal temps no serà impediment perquè es desenvolupin les activitats i tallers programats, ja que, si cal, passaran a fer-se sota cobert dins de les Fontetes.\nUna de les novetats d'aquest any és un 'food truck' amb productes del país, fet que demostra que els "productors locals passen per un gran moment", ha celebrat el cònsol.\nTota la Massana es bolca en aquest esdeveniment, gràcies a activitats paral·leles com el concurs de decoracions urbanes.\nFlors i lletres per a la 26a edició de l'Andoflora


Caigut el registre en línia del joc de la Terra. Jugar Fallen Earth Online\nNoms alternatius: Fallen Earth\nJugar a Fallen Earth\nFallin Earth en línia - un joc d'ordinador amb els elements de shooter i juga amb ell, es pot en primera persona. El seu heroi es fica en el món de la post - apocalipsi al desert deshabitat, on comença el seu viatge.\nJoc Fallin Earth pot alliberar a la pàgina oficial del joc.\nRegistre de Fallin Earth és fàcil i no et donarà problemes, per a això cal:\n1. Visiteu el lloc web oficial del joc Fallen Earth.\n3. A la pàgina principal, feu clic a «aquí» ..\n5. Introdueix el password encunyat.\n6. Introduïu la contrasenya de nou.\n7. Introduïu la data de naixement.\n8. Introduïu la combinació de la imatge.\n9. Marqueu la casella apropiada per indicar l'acceptació de les regles.\n10. Premi «ara» Uneix-te.\n11. Aneu a la safata d'entrada i seguir els requisits establerts en una carta de l'administració del joc.\n12. Descarrega el client del joc.\nJoc Fallin Earth Podeu un dels caràcters estàndard, que s'ofereixen en l'inici del seu viatge.\nJoc Fallin Earth té sis faccions diferents\n• Portadors de Llum;\nChota - el més fosc de fracció nens apocalipsi, causant danys considerables.\nTechs - una fracció de la tecnologia, porta a terme un gran nombre de missions.\nEnforcers - una fracció dels soldats, la seva missió és protegir i lluitar per la vida.\nPortadors de Llum - la fracció de la llum, hi ha svetlonostsy.\nVista - la més misteriosa facció, el seu valor encara no ha estat revelada.\nTravelers - posseeixen grans quantitats d'informació, que la necessiten durant el viatge, ja que deambulen pel món i no es queden molt de temps en un sol lloc.\nCada facció té un enemic pitjor, pot optar per seleccionar dues faccions amb les que vostè tindrà una bona relació. Les fraccions que poden negociar els recursos i els braços junts, la fracció de l'elecció només depèn de tu. I com cada facció serà treball addicional. Clans poden ser tant en anglès i en Rus. Tot el joc que estan acompanyats per la música, que es pot desactivar opcionalment la configuració, així com hi ha una ràdio interna.\nFallin Earth vostè serà capaç de jugar al gran món, i si vols anar d'un extrem del món a un altre, vostè necessita una gran quantitat de temps. Viatjant pel món, és possible que s'enfronten no només amb diferents animals, però amb monstres i enemics, i sempre anar amb compte.\nEl joc té la seva pròpia sala de xat i un fòrum, en el qual no només es pot parlar, sinó també per trobar respostes a les seves preguntes, i tots els problemes que sorgeixin durant el joc es pot discutir amb l'administrador del lloc en qualsevol moment.\nFallin Earth no té cap divisió en classes i subclasses, tota la seva força vostè necessitarà fer per millorar el teu personatge en el seu conjunt.\nL'objectiu principal del joc és sobreviure i llogarets de captura, pobles, recollir les armes i els recursos necessaris per a la vida.\nPer submergir-se en el món de la fantasia i l'aventura, ara comences a jugar Fallin Earth.\nJocs Jocs MMORPG en línia Fallen Earth


Pautes per a vestir a una Fallera Major Infantil - Indumentat\nSergio Esteve ens ensenya com lluir dos estils d’indumentària valenciana: del XVIII i a l’Antiga.\nMónica Antequera 2017-01-12\nQuan Sergio Esteve va rebre la comanda de vestir a Sandra Pozo, Fallera Major Infantil de la comissió Associació Cultural Falla Sant Valerià de Torrent, va rebre una doble alegria. D’una banda per l’emoció de fer-li la roba de valenciana a la filla del seu millor amic de la infantesa, Benito. D’altra pel fet d’haver de preparar dos conceptes d’indumentària: un vestit del XVIII i d’altre un model de valenciana A l’Antiga. Una excel·lent oportunitat de mostrar dos conceptes d’indumentària compatibles dins el vestidor d’una valenciana.\nÉs la primera vegada que una fallera major infantil d’esta Falla va a l’Antiga i estic encantat. És el vestit que va estrenar per a la seua presentació perquè li va demanar la seua Fallera Major, Miriam Belloso, molt orgullosa de la seua decisió – comenta Sergio Esteve.\nRaquel Muñoz és la mare de Sandra. És perruquera des de fa 24 anys, va aprendre quan només en tenia 17 de la mà de Amparo Dasí al carrer Los Centelles de València. Amb ella es va ensenyar a pentinar i a cosir-los. S’encarrega de pentinar la seua filla. Sandra porta rodets laterals però el monyo de darrere li fa a diàri amb les malles.\nEnguany confia poder gaudir de vacances a les Falles per acompanyar i vestir-la. Per això ha acudit a la tenda de Sergio Esteve Essència Valenciana per a rebre una classe pràctica i no oblidar cap detall quan els nervis de les falles arriben.\nLes mares es posen nervioses, sobretot quan cal vestir-se més dies i a tota la família. Ens agrada facilitar la tasca amb un dia d’ensenyament. Per això recomanem repetir l’ordre amb la xiqueta de peus fins el cap. Si cal, fer una llista numerada amb fotografíes. I repassar fins l’últim detall.\nEncetem el primer dels vestits. Sandra porta unes sinagües, regal d’una amiga, amb el nom brodat damunt una camisa llarga de cotó amb randa d’Alençon. El guardapeus d’otomà blau Mediterrani porta un entredós d’encaix de boixets. Damunt un davantal amb 30 anys d’història.\nEl gipó és color xocolate de la firma Santos Textil. Una tela que enamora i hem triat unes cintes blaves. Anem a col·locar ara el mocador de pit. Es nuga i porta un llaç. També hem triat aquest escapulari de la Mare de Déu dels Desemparats, de color morat, com toca per a la Patrona.\nEl devantal i el mocador són de la seua tia Mariví, quan va ser Fallera Major Infantil de la comissió de la falla Sant Amador – Espartero – ens explica Raquel Muñoz – També porta les pintes de quan era menuda, aquest cas com només porta la darrera, li queda molt ajustada al cap. Sergio ens ha aconsellat un canó i espasa amb la bola perquè abans es ficava l’agulla doble de l’adreç.\nUn model del XVIII\nEn el provador, Raquel completa el pentinat amb els tres monyos mentre ens conta que les pintes que portarà Sandra són un regal d’aniversari que li van fer les companyes del col·legi a la seua filla.\nEl color morat cardenal és el segon vestit de Sandra. Porta un cancan amb més vol disseny nostre, explica Sergio Esteve. La tela és un “rayón” de la firma Farinós. Hem preparat dos cossos. Un de mànega curta estreta amb randes i s’ha completat amb unes manteletes de Mercedes Romero.\nPer a l’ofrena del dia 18 de març reserva aquest segon cos de mànega llarga amb cua de peix a la cintura. Un patró molt original que demanen molt les xiquetes des de fa un parell d’anys.\nSandra Pozo Muñoz té 11 anys i és fallera des que en tenia dos. En casa són fallers els quatre per això cal organitzar la roba de tots per a no convertir les falles en un patiment.\nEls consells de Sergio Esteve són molt útils, perquè ens dóna tota la roba i complements ben detalls. Jo sempre li dic que es grave en YouTube i ens envie el vídeo a les clientes (risses) perquè així ho farem perfecte. La veritat és que el dia de la Presentació va ser una tranquilitat comptar amb el tio Sergi, -com el nomenem nosaltres des de jóvens-, a casa.\nSergio Esteve i Benito Pozo compartiren escola al Mont Sion de Torrent i la relació es manté des de xiquets. La confiança es transforma en llibertat per a posar el vestidor del regnat de la seua filla en les seues mans.\nAra que comença l’agenda festiva, hem pres bones notes perquè tot isca perfecte – comenta Benito – com a escola, els apunts de Sergio són els d’un mestre.\nTags:Fallera Major InfantilSergio Esteve Indumentaria ValencianaVestir a l'AntigaVestit segle XVIII\nLa Fallera Major de València i la seua Cort estrenen indumentària la nit de la Gala de la Cultura


Embolcalls alternatius al plàstic i alumini - 100% eco - The Yellow Bee\nThe Yellow Bee\nCOMPREM A CASA, APOSTEM PER LA COMPRA LOCAL\nCOMPRAR A The Yellow Bee\nEMBOLCALLS ALTERNATIUS AL PLÀSTIC\nEls embolcalls sostenibles The Yellow Bee són fets de cera d’abella i són una de les millors alternatives al plàstic. Com que són reciclables, reutilitzables i lliures de plàstics i tòxics, són el susbtitut ecològic ideal del embolcalls de paper de plata o plàstic. The Yellow Bee és un producte 100% eco-friendly. Els embolcalls de cera d’abella són un producte ideal per conservar aliments. Per exemple: per tapar els recipients oberts, tuppers, pastilles de sabó, fruites i verdures a la nevera, embolicar els entrepans tipus boc n roll…\nTenen una textura modelable gràcies a la cera d’abella que permet aïllar els aliments de cara a influencies externes com els bacteris graciés a les propietats antibacterianes de la cera d’abella. Estan fets de teles 100% cotó i tenen diferents estampats i mides. Tria el que més et convingui!\nPack de 4 embolcalls grans\nLot de 4 embolcalls grans, de mides: 40cm x 40cm.\nIdeal per embolicar pastissos i plats grans\nEstampats: floral, natura, infantil i dibuixos variats.\nPack de 4 embolcalls mitjans-grans\nLot de 4 embolcalls mitjans-grans, de mides: 32cm x 32cm.\nIdeal com a alternativa al plàstic i al paper de plata. Per embolicar entrepans, bols i tuppers.\nPack de 4 embolcalls mitjans-petits\nLot de 4 embolcalls mitjans-petits, de mides: 25cm x 25cm.\nIdeal per embolicar tuppers i bols petits.\nPack de 4 embolcalls petits\nLot de 4 embolcalls petits, de mides: 13cm x 13cm.\nIdeal com a alternativa al plàstic, per embolicar pastilles de sabó, pots amb salses, gots amb qualsevol tipus d’aliment o líquid.\nPack de diferents mides (4 embolcalls diferents)\nEl pack inclou 4 embolcalls de mides i estampats diferents perquè els pogueu utilitzar en diferents recipients, tuppers i aliments.\nEstampats floral, natura, infantil i dibuixos variats.\nMides que s’inclouen en el pack:\nun de 13cm x 13cm\nun de 25cm x 25cm\nun de 32cm x 32cm\nun de 40cm x 40cm\nEmbolcall mitjà-petit, de mides: 40cm x 40cm.\nIdeal com a alternativa al plàstic, per embolicar pastissos i plats grans.\nEstampats disponibles: floral, natura, infantil i dibuixos variats.\nEmbolcall mitjà-gran, de mides: 32cm x 32cm.\nIdeal com a alternativa al plàstic, per embolicar bols, entrepans…\nEmbolcall mitjà-petit, de mides: 25cm x 25cm.\nIdeal com a alternativa al plàstic, per embolicar tupprs, bols petits…\nEmbolcall petit, de mides: 13cm x 13cm.\nCOM S'UTILITZEN ELS EMBOLCALLS?\nCol·loca la tela sobre un recipient o un aliment (fruites o verdures). Amb la calor de les mans, l’embolcall agafarà a forma que sigui necessària. També es pot utilitzar per tapar fermentats, embolicar entrepans (boc n roll) o guardar pastilles de sabó. Després d’utilitzar l’embocall de cera d’abella el pots rentar amb aigua freda i un drap i posar a secar (mai al sol) per reutilitzar-lo.\nQUI SOM THE YELLOW BEE\nSóc la Clara, una jove emprenedora de 22 anys del Vallès Occidental. Us presento el meu projecte The Yellow Bee: una aposta pels embolcalls de cera d’abella, un producte 100% ecològic i que permet embolicar aliments i recipients d’una forma sostenible i tenint cura del medi ambient. Us animo a comprar el vostre pack The Yellow Bee per internet per convence’us que són una fantàstica alternativa al plàstic per tenir a casa i coma boc n roll per als nens. Si teniu dubtes, podeu trobar-me per email, whatsapp i a instagram. Gràcies!\nContacte The Yellow Bee (Clara)\ntelf i whatsapp: 630 98 73 52\nEs fan enviaments a tot Catalunya. El temps aproximat d’entrega és de 3-5 dies. Les despeses d’enviament són de 5€ per comanda.\nEs pot fer devolucions si el producte no compleix amb les espectatives del client abans d’utilitzar-lo.\nCOMPRAR PRODUCTES DEL VALLÈS


Joan Brossa (Barcelona, 19 de gener de 1919 – 30 de desembre de 1998) és el poeta avantguardista català més important del segle XX. Va començar a escriure ocasionalment quan va ser mobilitzat durant la Guerra Civil. Un cop va tornar a Barcelona (1941), va conèixer J.V. Foix, Joan Miró i Joan Prats. Gràcies als seus consells, i dins d’una línia surrealista, va escriure sonets, proses, odes i teatre. L’any 1941 va fer els primers poemes visuals (que ell anomenava “experimentals”), el 1947 va fundar la revista Dau al Set amb Modest Cuixart, Joan Ponç, Arnau Puig, Antoni Tàpies i Joan-Josep Tharrats, i l’any 1951 va participar en l’exposició del grup a la sala Caralt amb tres poemes experimentals.\nA partir del 1950, i a causa dels contactes amb el poeta brasiler João Cabral de Melo, la poesia de Brossa va fer un tomb radical cap al compromís social. Aquesta inclinació també la va manifestar en odes, sonets i obres de teatre d'una estructura més tradicional. A partir dels seixanta aquest interès conviu amb una aproximació més conceptual, que el porta a experimentar a fons amb la poesia visual i els poemes objecte (Poemes civils, 1960; El saltamartí, 1963, etc.) uns gèneres que ja no va abandonar mai més.\nL’any 1960 va participar, convidat per Miró, en l’exposició Poètes, peintres, sculpteurs a la Galeria Maeght de París. Simultàniament començava a col·laborar amb el mateix Miró i Tàpies i, amb el temps, també amb artistes com Frederic Amat, Alfons Borrell, Eduardo Chillida, José Niebla, Perejaume, etc. En tots els casos, en resulten llibres ben singulars com ara Novel·la (1965, amb Tàpies) i Tres Joans (1978, amb Miró).\nA partir de la publicació de Poesia rasa (1970) (selecció de llibres escrits des de 1943, i que va continuar amb Poemes de seny i cabell, 1977 i Rua de llibres, 1980) i els sis volums de Poesia escènica (entre 1973 i 1983), Brossa es va anar imposant com una de les figures cabdals de la literatura catalana contemporània, alhora que començava a ser reconegut internacionalment com a artista plàstic.\nJa des dels anys quaranta havia escrit també accions-espectacle, que més tard van derivar cap a tota mena de gèneres parateatrals, com ara els monòlegs de transformació, els ballets i els concerts, alhora que aprofundia en el teatre de text, els llibrets d’òpera i els guions cinematogràfics. Són remarcables les col·laboracions amb els músics Josep M. Mestres Quadreny i Carles Santos, amb els quals va estrenar Suite bufa amb el primer (Bordeus, 1966) i Concert irregular amb el segon (Saint Paul de Vence,1968).\nPel que fa a la poesia pròpiament dita, Brossa no va deixar mai d’escriure el poema curt de caràcter lúdic, breu i sorprenent (Els entra-i-surts del poeta. Roda de llibres 1969-75). En els seus últims llibres, es constata una continguda i emotiva reflexió sobre la vida i la mort, plena de digressions i (Passat festes, 1995, La clau a la boca, 1997 i Sumari astral, 1999).\nEn el terreny internacional cal remarcar la presència de Brossa a l’Art’20 de Basilea (1989), a les biennals de São Paulo (1994) i de Venècia (1997) i les exposicions individuals a Munic (1988), Nova York (1989), Ceret-Cotlliure (1990), Houston (1990), Londres (1992), Marsella (1993), Malmö (1993), París (1995), Kassel (1998) i Mèxic i Monterrey (1998), entre d’altres. Després de la seva mort, el 2001 la Fundació Joan Miró de Barcelona li va dedicar una gran antològica.\nAl llarg de la seva vida, Brossa va aplegar una quantitat ingent i molt variada de materials. Son cèlebres les fotos del seu primer estudi al carrer Balmes, que mostren els munts de papers que emmagatzemava al terra de totes les estances. Va ser aquesta acumulació la que el va impulsar a llogar, el 1987, un segon estudi en què va continuar-hi conservant documentació diversa fins a la seva mort.\nPer salvaguardar aquest llegat documental, al cap d’un any de la mort del poeta es va constituir la Fundació Joan Brossa, que va assumir la custòdia i catalogació de tot aquest material. Es calcula que l’arxiu personal de Brossa consta aproximadament de 52.000 documents. Es tracta d’un arxiu d’una extensa i complexa varietat de materials, entre els quals s’inclouen els manuscrits de la seva obra artística i literària (esborranys i versions definitives), documents produïts durant la preparació d’edicions (llistes, sumaris, textos, proves d’ impremta, galerades, etc.), facsímils, traducció d’obres literàries, correspondència, una col·lecció de fullets, invitacions, cartells, articles i retalls de premsa, documents de la seva participació política i social (adhesió a manifestos, campanyes, associacions, etc.), i una col·lecció de fotografies. L’arxiu també inclou documentació administrativa (factures, rebuts i comptes).\nLa biblioteca personal de Joan Brossa, per altra banda, està formada per uns sis mil llibres i molts altres números de revistes que configuren un fons ric en obres literàries, catàlegs d’exposició i assajos sobre teatre, màgia, cine i altres expressions artístiques que li interessaven. S’hi inclouen també les publicacions de textos del mateix Brossa, així com els estudis d’altres autors sobre la seva obra. La biblioteca va ser catalogada per la Universitat de Barcelona gràcies al suport de la Fundació Vila Casas, a l’Espai Volart de la qual es podien consultar els materials abans que es traspassessin al MACBA.\nAl gener de 2012 tant la biblioteca com l’arxiu personal de Joan Brossa i la seva col·lecció d’art (entre la que hi havia obres seves, però també obres d’altres artistes com Miró i Tàpies) van passar a la custòdia del Centre d’Estudis i Documentació MACBA, arran d’un acord de comodat a 25 anys firmat entre la Fundació Brossa, l’Ajuntament de Barcelona (que a la mort del poeta havia heretat el contingut d’un dels seus estudis) i el mateix MACBA.\nJoan Brossa i Eloïsa Sendra en conversa +info\npdf — 166.1K\nMonogràfic sobre la trajectòria i el context de Josep Maria Mestres Quadreny, amb els testimonis del músic i compositor Carles Santos i el musicòleg Oriol Pérez. +info\nSelecció musical sobre la producció sonora de Josep Maria Mestres Quadreny des de 1962 fins a l'actualitat. +info


Gravadora De Pantalla Parcel·la Dispersa Amb Ggplot2 Tutorial De Node.js Http Algorisme D'ordenació Per Inserció Cicle De Vida D'errors Gestió D'excepcions De Python Filtra Les Dades A Tableau Enviar Formulari Angularjs Framework Agile A Escala (Safe) Funcions En C.\nAquesta política de privadesa s’ha elaborat per atendre millor els interessats en l’ús en línia de la seva “informació d’identificació personal” (PII). La PII, tal com s’utilitza a la legislació sobre privadesa i seguretat de la informació dels EUA, és informació que es pot utilitzar sola o amb altra informació per identificar, contactar o localitzar una sola persona o identificar una persona en context. Llegiu atentament la nostra política de privadesa per obtenir una comprensió clara de com recopilem, utilitzem, protegim o gestionem la vostra informació d’identificació personal d’acord amb el nostre lloc web.\nQuan feu la comanda o el registre al nostre lloc, segons correspongui, se us pot demanar que introduïu el vostre nom, adreça de correu electrònic o altres detalls per ajudar-vos amb la vostra experiència.\nprogramari de telèfon espia gratuït Windows Mobile\nRecollim informació vostra quan us subscriviu a un butlletí o introduïu informació al nostre lloc.\nPodem utilitzar la informació que recopilem quan us registreu, feu una compra, registreu-vos al nostre butlletí, responeu a una enquesta o una comunicació de màrqueting, navegueu pel lloc web o utilitzeu altres funcions del lloc de les maneres següents:\nPer administrar un concurs, promoció, enquesta o una altra funció del lloc.\nPer enviar correus electrònics periòdics sobre la vostra comanda o altres productes i serveis.\nNo fem servir escaneig de vulnerabilitats i / o escaneig segons estàndards PCI.\nNomés proporcionem articles i informació. Mai no demanem informació personal o privada, com ara adreces de correu electrònic o números de targeta de crèdit.\nNo fem servir cookies per fer un seguiment\nPodeu triar que l’ordinador us avisi cada vegada que s’enviï una galeta o podeu desactivar totes les galetes. Ho feu mitjançant la configuració del navegador (com Internet Explorer). Cada navegador és una mica diferent, així que mireu el menú d’Ajuda del navegador per conèixer la manera correcta de modificar les vostres cookies.\nSi desactiveu les cookies, es desactivaran algunes funcions que fan que el vostre lloc sigui més eficient i alguns dels nostres serveis no funcionin correctament.\nTot i això, encara podeu fer comandes.\nprogramari de gravació de càmeres web windows 7 descàrrega gratuïta\nNo venem, no comercialitzem ni transferim a tercers la vostra informació d'identificació personal.\nEls requisits publicitaris de Google es poden resumir mitjançant els principis de publicitat de Google. Es posen en marxa per proporcionar una experiència positiva als usuaris. https://support.google.com/adwordspolicy/answer/1316548?hl=ca\nUtilitzem Google AdSense Advertising al nostre lloc web.\nRemàrqueting amb Google AdSense\nInformes d’impressions de la Xarxa de Display de Google\nInformes demogràfics i d’interessos\nEls usuaris poden definir les preferències de com us anuncia Google mitjançant la pàgina Configuració d’anuncis de Google. Com a alternativa, podeu desactivar-la visitant la pàgina de desactivació de la iniciativa de publicitat en xarxa o utilitzant permanentment el complement del navegador de desactivació de Google Analytics.\nCalOPPA és la primera llei estatal del país que requereix llocs web comercials i serveis en línia per publicar una política de privadesa. L’abast de la llei s’estén molt més enllà de Califòrnia per exigir a una persona o empresa dels Estats Units (i concebiblement del món) que opera llocs web que recopilen informació d’identificació personal dels consumidors de Califòrnia que publiqui una política de privadesa visible al seu lloc web que indiqui exactament la informació que s’està recopilant i aquelles als inpiduals amb qui s’està compartint i per complir aquesta política.\n- Veure més a: http://consumercal.org/california-online-privacy-protection-act-caloppa/#sthash.0FdRbT51.dpuf\nSegons CalOPPA, estem d'acord amb el següent:\nUn cop creada aquesta política de privadesa, hi afegirem un enllaç a la nostra pàgina principal o com a mínim a la primera pàgina significativa després d’entrar al nostre lloc web.\nEl nostre enllaç de Política de privadesa inclou la paraula 'Privadesa' i es pot trobar fàcilment a la pàgina especificada anteriorment.\nEs notificarà als usuaris qualsevol canvi en la política de privadesa:\nLes empreses següents poden recopilar informació personal quan interactueu amb la nostra propietat digital, incloses adreces IP, identificadors digitals, informació sobre la navegació web i l’ús de les aplicacions i com interactueu amb les nostres propietats i anuncis per a diversos propòsits, com ara: personalització de ofertes o anuncis; anàlisis sobre com interactueu amb llocs web o anuncis; i altres fins comercials. Per obtenir més informació sobre la recopilació, ús i venda de la vostra informació personal i els vostres drets, utilitzeu els enllaços següents\nPublicitat de Rakuten: https://rakutenadvertising.com/legal-notices/services-privacy-policy\nCom gestiona el nostre lloc el seguiment dels senyals?\ncom instal·lar el plugin testng a eclipsi\nHonorem no fer un seguiment dels senyals i no fer el seguiment, plantar galetes ni utilitzar publicitat quan hi ha un mecanisme del navegador No rastreja (DNT).\nPel que fa a la recopilació d’informació personal de menors de 13 anys, la Llei de protecció de la privadesa en línia dels nens (COPPA) controla els pares. La Comissió Federal de Comerç, l’agència nacional de protecció del consumidor, fa complir la regla COPPA, que explica què han de fer els operadors de llocs web i serveis en línia per protegir la privadesa i la seguretat dels nens en línia.\nNo comercialitzem específicament a menors de 13 anys.\npreguntes i respostes sql per a experimentats\nPer tal d’estar d’acord amb les Pràctiques d’Informació Justa, prendrem les accions de resposta següents en cas d’incompliment de les dades:\nNotificarem als usuaris per correu electrònic\nEn un termini de 7 dies hàbils\nTambé estem d'acord amb el principi de recurs inpidual, que exigeix que els inpiduals tinguin dret a perseguir drets legalment exigibles contra els recopiladors de dades i els processadors que no compleixin la llei. Aquest principi requereix no només que els inpiduals tinguin drets aplicables contra els usuaris de dades, sinó també que els inpiduals recorrin a tribunals o agències governamentals per investigar i / o processar l'incompliment dels processadors de dades.\nLa llei CAN-SPAM és una llei que estableix les regles per al correu electrònic comercial, estableix els requisits per als missatges comercials, dóna als destinataris el dret de deixar de rebre missatges de correu electrònic i estableix sancions severes per infraccions.\nEnviar informació, respondre a consultes i / o altres sol·licituds o preguntes.\nVeneu a la nostra llista de distribució o continueu enviant correus electrònics als nostres clients després que s'hagi produït la transacció original.\nNO utilitzeu temes ni adreces de correu electrònic falses o enganyoses.\nIdentifiqueu el missatge com un anunci d’una manera raonable.\nIncloeu l'adreça física de la seu de la nostra empresa o lloc.\nSuperviseu el compliment dels serveis de màrqueting per correu electrònic de tercers, si se n’utilitza un.\nRespecte ràpidament a les sol·licituds de desactivació / cancel·lació de la subscripció.\nPermetre als usuaris donar-se de baixa mitjançant l’enllaç que apareix a la part inferior de cada correu electrònic.\nSeguiu les instruccions a la part inferior de cada correu electrònic. i immediatament l’eliminarem de TOTS correspondència.\nMalgrat qualsevol altra disposició, col·laborem amb tercers que recopilen informació a través de diversos canals, inclosos fora de línia i en línia, amb l'objectiu de proporcionar-vos publicitat més rellevant. Els nostres socis poden col·locar o reconèixer una cookie al vostre equip, dispositiu o directament als nostres correus electrònics / comunicacions, i podem compartir informació personal amb ells si ens heu enviat aquesta informació, com ara el vostre nom, adreça postal, adreça de correu electrònic, o identificador de dispositiu. Els nostres socis poden vincular la informació no personal que compartim amb ells amb la cookie emmagatzemada al vostre navegador o dispositiu i poden recopilar informació com la vostra adreça IP, el tipus i la versió del navegador o del sistema operatiu, i informació demogràfica o d’interès deduït. Els nostres socis utilitzen aquesta informació per reconèixer-vos a través de diferents canals i plataformes al llarg del temps amb finalitats publicitàries, analítiques, d’atribució i d’informació. Per exemple, els nostres socis us poden enviar un anunci al vostre navegador web basat en una compra que heu fet en una botiga de venda al detall física o us poden enviar un correu electrònic de màrqueting personalitzat basat en el fet que heu visitat un lloc web concret. Per obtenir més informació sobre la publicitat basada en els interessos en general i per desactivar-la, visiteu https://optout.aboutads.info . Per desactivar l’ús del vostre identificador de dispositiu mòbil per a publicitat orientada, consulteu https://youradchoices.com .\nUtilitzem empreses de publicitat de tercers per publicar anuncis quan visiteu el nostre lloc web. Aquestes empreses poden utilitzar informació (sense incloure el vostre nom, adreça, adreça de correu electrònic o número de telèfon) sobre les vostres visites a aquest i altres llocs web per tal de proporcionar anuncis sobre béns i serveis que us interessin. Si voleu obtenir més informació sobre aquesta pràctica i conèixer les vostres opcions sobre no fer servir aquesta informació per aquestes empreses, clica aquí\nCategories Java String Replace () Eines De Detecció De Canvis De Llocs Web Programació D'informes Abap\nEines De Prova De Codi Obert\nPreguntes I Respostes Sobre L'entrevista De Cogombre\nEines De Prova De L'api\nInstal·leu Eclipse Java\nIndexació I Segmentació De Numpy\nClau De Comptabilitat\nQuè És Mongodb?\ncom utilitzar realloc a c\nmicrosoft photo viewer descàrrega gratuïta de Windows 10\nconceptes bàsics de Java en profunditat amb exemples en temps real\npython com eliminar l'element de la llista\nreproductor de DVD per a descàrrega gratuïta de Windows 10


Villaggio delle Alpi Pre' Saint Didier Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllee de La Gare, Pre-Saint-Didier, Pre' Saint Didier, Itàlia, 11010 - Veure al mapa\n"Perfect location, very comfortable apartment with nice view...."\nConvenientment situat a Pre-Saint-Didier, Villaggio delle Alpi és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVillaggio delle Alpi també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Pre-Saint-Didier. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, habitació familiar, màquina venedora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Villaggio delle Alpi.\nTots els tipus de viatgers (277) Parelles (104) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (82) Famílies amb infants grans (22) Grups (59)


Igualada convoca colles i famílies a la celebració del Carnaval - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nIgualada convoca colles i famílies a la celebració del Carnaval\nL'Ajuntament d'Igualada ha fet una crida a "les entitats, famílies i colles d'amics, associacions i escoles" a participar en la rua del Carnaval que tindrà lloc el dissabte dia 6 de febrer a la tarda i a la resta d'actes de la festa. Organitzada pel departament municipal de Promoció Cultural, la festa ha concentrat en els darrers anys més de 27.000 persones disfressades a la rua. El cartell promocional d'enguany ha estat elaborat pel dissenyador igualadí Pep Valls.\nLa rua començarà el seu recorregut el dissabte 6 a partir de 2/4 de 7 de la tarda. El punt d'arrencada és la plaça de la Masuca i el punt final, la plaça de Cal Font. En aquesta ocasió, l'entitat encarregada de muntar la carrossa del Rei Carnestoltes i fer el pregó serà l'AMPA de l'escola Pare Ramon Castelltort, que celebra els quaranta anys del centre educatiu.\nPer formar part de la rua, s'ha de dur a terme una inscripció que dóna dret a participar al concurs de disfresses. El període s'obre el dia 18 de gener i hi ha temps fins al dia 29. S'han de formalitzar a les oficines del departament de Promoció Cultural de l'Ajuntament (plaça de Sant Miquel, 12, 2n). Les comparses hauran de tenir un mínim de deu membres i s'atorgaran quinze premis de 500 euros i deu de 200 euros, amb trofeus també per a les tres millors comparses.