Aquest cap de setmana hi haurà menys ruixats de tarda, però baixen les temperatures aquest dissabte per tornar a pujar diumenge\nper Marc Gassó divendres, 29 de maig 2020 - 21:00h\nEl temps millorarà lleugerament durant aquest cap de setmana. Dissabte, es repetiran els ruixats de tarda, però quedaran més restringits a la meitat nord de Catalunya. Tot plegat, amb una lleugera baixada de les temperatures diürnes pràcticament arreu. Diumenge, els termòmetres recuperaran els valors que hauran perdut dissabte, però hi haurà xàfecs i més tempestes que de nou tornaran a ser intensos al Pirineu a la tarda. La setmana que ve, sembla que amb l'entrada del mes de juny, tindrem més primavera que no pas estiu.


CAMP DE LA BOTA *. UN ESPAI I UNA HISTÒRIA. MONFERRER I CELADES, JOSEP M.. 9788499212470 Librería Nollegiu\nSi la història, tant la global com la local, la llegim només des de la centralitat de la societat benestant i del poder, no l?entendrem mai del tot.\nAquest llibre és un intent d?explicar la història d?un barri tan important i simbòlic com va ser el Camp de la Bota des de dins mateix, des de la seva perifèria. I es llavors quan el seu espai i la seva història aporten nova llum al que ja sabíem. I, sobretot, reflecteixen la lluita per la dignitat que milers de persones van dur a terme per poder sortir del forat negre en què el franquisme les havia ficat.


està priya mann casada? què val la seva quantitat neta? la seva pèrdua de pes - Biografia\nFets de Priya Mann\nInstagram Priya Mann Mann\nVeure més / Veure menys Fets de Priya Mann Mann\nPriya Mann és una periodista canadenca que serveix de contadora i reportera de notícies a Michigans Local 4 WDIV. Ha guanyat un premi per a periodistes electrònics per haver tractat la història d'un soldat candià.\n1 Priya Mann està casada?\n2 Quant val Priya Mann i salari net?\n3 Priya Mann va perdre Wight?\n5 Carrera com a periodisme\nPriya Mann està casada?\nPriya Mann encara s'ha casat amb la seva especial. No ha evitat la seva vida personal, incloent cites, relacions, nòvio, etc. en el públic, les xarxes socials o les entrevistes. Ha mantingut el seu estat de cites en la forma que fa que la gent no tingui coneixement dels seus assumptes personals. Fins ara, ella no ha format part de rumors i controvèrsies.\nSense cap anunci oficial del seu estat de relació, és una possible dona soltera. A partir d'ara, Priya probablement estaria esperant l'arribada del seu nuvi o marit perfecte.\nQuant val Priya Mann i salari net?\nEl periodista canadenc Priya Mann té un valor net aproximat 1 milió de dòlars a partir del 2020. Ha recollit aquesta quantitat important de la seva carrera professional. Priya està definitivament enamorada de la seva feina, la seva dedicació al treball és real.\nEl seu apassionat i creatiu esperit de narració l’ha convertit en una famosa periodista, i se li paga un sou superior a$ 67,000 pel seu treball.\nA causa del seu increïble treball, va obtenir un prestigiós RTDNA premi per 'Recordar l'Afganistan la història d'un soldat canadenc perfilat al servei a l'estranger.\nPriya Mann va perdre la pèrdua?\nMirant al seu físic, es troba a l'alçada mitjana de 5 peus 5 polzades. Té els cabells de color negre que coincideixen amb la seva sorprenent personalitat.\nSegons moltes fonts en línia, ha perdut el pes per semblar més atractiu, però no hi ha novetats confirmades. És una persona molt bonica i amb un cor bonic, ja que exerceix de periodista, que és el més important per obtenir èxit en aquest camp.\nPriya Mann va néixer 30 de desembrei pujat a dins Toronto, Canadàpels seus pares. Sol celebrar el seu aniversari cada 30 de desembre. El nom dels pares Priyas és Taj home. Va créixer amb el seu germà,Shawn. Segons l'enquesta, ambdós pares són de fons sikh. Com Priya té ascendència índia, però pertany a l'ètnia indo-canadiana.\nTítol: Priya Mann amb la seva família\nDes de ben jove, Priya volia ser periodista. Va completar la seva llicenciatura a la Universitat de Brock en Comunicacions. Després d’això, ella se’n va anar Humber College per a formació més avançada i va obtenir un Postgrau en Periodisme Avançat.\nCarrera com a periodisme\nPriya va començar la seva carrera com a reportera voluntària Rogers Television Peel, a Mississauga. El 2008, va produir una sèrie política de cinc parts, va acollir diversos programes i va ajudar a donar suport a organitzacions benèfiques vitals de la seva comunitat durant la seva etapa a Rogers. Més tard, es va mudar a Kamloops, B.C.. Va treballar com a videògraf Notícies CFJC\nEl 2010, Priya va ser promoguda i transferida a Internet CTV Londres redacció Es va convertir en una àncora de seguretat i especialista en clima CTV Londres.El 2011, va ser reclamada com a primera periodista de televisió a les portes posteriors Goderich Ontario.\nTítol: Priya Mann amb el seu gos\nEl 2012, Priya es va presentar com a periodista de vídeo Cuina de TV on va treballar com a periodista de vídeo. Com a periodista de vídeo, va incloure diverses històries, entre elles Saló de l'Automòbil Internacional Nord-americà\nEl 2013, Priya es va convertir en periodista en una part d'una estació WDIV-Local 4. Actualment treballa com a historiador i àncora per a Local 4 WDIV Detroit. Va guanyar un prestigiós premi RTDNA per 'Recordant l'Afganistan ',que tractava la notícia d'un soldat perfilat canadenc que havia tornat recentment a Canadà després de servir a l'estranger.


Despengen el llaç groc de la façana de la l'Ajuntament | betevé\nRedacció | dijous, 14 de març del 2019, a les 08.49\nUn grup de persones han despenjat aquest dijous a la matinada el llaç groc de la façana de l’Ajuntament de Barcelona, i també han intentat fer-ho amb el del balcó de la Generalitat, però no ho han aconseguit. L’acció l’ha difós en una piulada el compte Los de Artós, favorable a la unitat d’Espanya. Segons fonts policials, els fets s’han produït a dos quarts de dues de la matinada.\nACTUALITZACIÓ: L'Ajuntament de Barcelona torna a penjar el llaç groc després de la bretolada\nEstira-i-arronsa entre agents i encaputxats\nEn les imatges es veu com els agents de la Guàrdia Urbana els interpel·len i els autors repliquen que el llaç no pot ser allà perquè “ho ha ordenat un jutge”, en referència a l’ordre de la Junta Electoral Central. Els agents els diuen que el llaç és propietat de l’Ajuntament i que no se’l poden emportar. “No defensem res, no podeu emportar-vos això”, se sent que diu un urbà. “Això és desobediència a un jutge”, insisteixen els autors del vídeo. S’ha produït un estira-i-arronsa entre el grup de persones i els agents, que finalment han recuperat la lona, que ha quedat estripada.\nLa Guàrdia Urbana i els Mossos d’Esquadra han identificat cinc persones que integraven aquest grup i els ha confiscat el pal. Pel que fa a la lona amb el llaç groc, la policia també l’ha recuperat i l’Ajuntament l’ha tornat a col·locar. Remarquen que l’Ajuntament no ha rebut cap requeriment de la Junta Electoral Central.\n— Ajuntament de Barcelona — eleccions generals 2019 — eleccions municipals 2019 — Guàrdia Urbana\nDenuncien un tercer jesuïta per abusos al Col·legi Sant Ignasi\n“El sistema de protecció de menors està en fallida des de fa molt de temps”


La tecnologia Flaix Streamer de Daikin beneficiosa per a les persones amb al·lèrgia als àcars de la pols\nMadrid, 29 de març de 2017.- Amb l'arribada de la primavera apareixen per a molts les temudes al·lèrgies. Segons les últimes dades registrades per la Societat Espanyola de Alergología i Immunologia Clínica (SEAIC) al voltant del 25% de la població espanyola es veu afectada per l'al·lèrgia al pol·len.\nDaikin, com a companyia capdavantera de l'àmbit de la climatització i tractament d'aire, recomana a més de prendre les mesures bàsiques tals com mantenir les portes i finestres tancades durant el dia, ventilar l'habitatge de forma ràpida o reduir les activitats a l'aire lliure, ajudar-se de la tecnologia.\nLa companyia disposa de la seva avançada tecnologia japonesa, Flaix Streamer. Aquesta tecnologia és beneficiosa per a les persones amb al·lèrgia als àcars de la pols ja que gràcies a que emet ions negatius neutralitza les substàncies tòxiques contingudes en l'ambient, creant una atmosfera confortable i pura. Concretament, purifica l'aire, descompon les males olors i gairebé el 100% dels virus, bacteris i agents al·lergògens.\nAquesta innovadora tecnologia està dsiponible en les unitats interiors Sèrie M, una bomba de calor de disseny senzill i elegant equipada amb control wifi per al seu maneig via Tablet o Smartphone i funciona amb R-32, la qual cosa redueix el seu impacte mediambiental i augmenta l'eficiència energètica dels equips.\nA més, Daikin compta amb Emura II amb R-32 que incorpora filtres antialergénicos d'apatita de titani que ajuden a capturar els àcars de la pols i eliminen els bacteris de l'ambient garantint a tot moment la qualitat de l'aire interior.\nDaikin és en l'actualitat el proveïdor capdavanter en solucions integrals de climatització. Com a resultat de la seva nova estratègia de diversificació més d'acord amb un mercat en ple canvi, a més de “Aire condicionat”, comprat en el qual és líder indiscutible, ha ampliat la seva oferta penetrant en nous mercats: Calefacció, Refrigeració i Sistemes Hidrónicos (enfriadoras, climatizadores i fan coils). La companyia va començar a operar a Espanya en 1982, donant resposta a la creixent demanda d'equips de climatització d'alta qualitat que es donava tant a Europa com al nostre país. En aquest temps, s'ha convertit en una de les filials de vendes més importants de la signatura japonesa. Avui dia, Daikin ofereix una àmplia cobertura de solucions i serveis en tot el territori nacional. Vuit delegacions són les encarregades de portar els seus productes a qualsevol punt de la geografia nacional. Daikin Industries és un símbol de cooperació entre Orient i Occident en atendre les necessitats dels nostres clients a través de 81 oficines i 38 plantes de producció (8 en USA, 10 a Europa i 20 a Àsia). http://www.daikin.es\nBeatriz Crespo / Marta García


Ves al dentista un cop l'any!\nEl Col·legi Oficial d’Odontòlegs i Estomatòlegs de Catalunya estrena la nova campanya de promoció de la salut bucodental “Ves al dentista un cop l’any”, protagonitzada pel reconegut músic i compositor Manu Guix.\nEl Col·legi Oficial d’Odontòlegs i Estomatòlegs de Catalunya estrena la nova campanya de promoció de la salut bucodental “Ves al dentista un cop l’any”, protagonitzada pel reconegut músic i compositor Manu Guix, acompanyat de la cuinera Ada Parellada, la periodista Elisenda Camps i la jove Paula Alòs, guanyadora del concurs “MasterChef Junior 2017”.\nPer visualitzar les avantatges d’anar al dentista i que la salut bucodental ens implica a tots, Manu Guix ha composat una alegre cançó a ritme de rumba que interpreta juntament amb les altres tres coprotagonistes de la campanya #vesaldentista.\nEl jingle es difondrà a través de la ràdio i tindrà presencia gràfica al metro i als autobusos.


gestió del temps de la pantalla: nens de 3 a 11 anys\nEstratègies de gestió del temps de la pantalla\nEl temps de pantalla pot formar part d’un estil de vida saludable per als nens quan s’equilibra amb altres activitats. Però això no sempre és fàcil d’aconseguir.\nfebre glandular en nens\nPer això és possible que en necessiteu alguns estratègies per gestionar el temps de la pantalla i l’ús de la pantalla. Per a nens de 3 a 11 anys, les estratègies de gestió del temps de la pantalla poden incloure:\nRegles familiars per al temps de la pantalla i l’ús de la pantalla\nLes normes familiars sobre el temps de la pantalla poden ajudar el vostre fill a comprendre els límits i les expectatives de la vostra família.\nAquí n'hi ha preguntes per ajudar-vos a negociar el temps de la pantalla i l’ús de la pantalla a la vostra família:\nVoleu directrius sobre l'horari de la pantalla? Què passa amb els caps de setmana, els dies festius, els 'dies de malestar' i els dies sense tecnologia?\nQuan els nens poden utilitzar les pantalles? Per exemple, no fins després dels deures o no durant els àpats? El vostre fill o filla necessita preguntar-lo primer?\nOn els nens poden utilitzar les pantalles? Per exemple, a les habitacions familiars, però no a les habitacions?\nRealització de les normes\nÉs important implicar tots els membres de la família quan feu normes de la família sobre l’ús de la pantalla. Les vostres normes han de ser prou flexibles per cobrir els dies escolars, caps de setmana i vacances. Les regles també han de tenir en compte les necessitats i els interessos canviants del seu fill a mesura que creix.\nÉs una bona idea revisar les normes cada pocs mesos i sempre que introduïu un dispositiu nou a casa vostra. Això us ajuda a assegurar-vos que les normes segueixen complint les necessitats de tothom.\nDe vegades, el vostre fill pot incomplir les normes que heu acordat. Per exemple, el vostre fill pot jugar a la tauleta sense preguntar primer. Podeu planificar algunes conseqüències per a aquestes situacions. Per exemple, la conseqüència d’utilitzar la tauleta sense preguntar pot ser que no hi hagi cap tablet durant un dia.\nRutines i temps de pantalla\nLes rutines ajuden els nens a saber què fer, quan i amb quina freqüència. Això vol dir les rutines poden ajudar-vos a incorporar el temps de la pantalla a la vostra vida familiar de manera que us convingui.\nPer exemple, si voleu posar límits de temps al temps de la pantalla, podeu fer aquesta part d'una rutina. És possible que el vostre fill pugui veure la televisió o utilitzar la tauleta, però només entre les 17 i les 18 hores. O la vostra rutina pot incloure només un programa abans de sopar o qualsevol cosa que convingui a la vostra família.\nLes rutines també us poden ajudar minimitzar els conflictes sobre l’ús de la pantalla. Per exemple, si no voleu que el vostre fill utilitzi pantalles al cotxe, potser tingueu una rutina de cotxe que impliqui escoltar música o jugar a “espio” abans que el vostre fill llegeixi un llibre.\ncompartir per a nens\nTransicions de temps de la pantalla\nEl vostre fill pot costar deixar de veure la televisió o jugar a la tauleta, sobretot si s’ho passa bé. Planificar transicions de temps de pantalla a altres activitats pot facilitar les coses.\nEstableix les expectatives del teu fill sobre una sessió de temps de pantalla abans de començar la sessió. Podríeu dir: 'Podeu veure un programa' o 'Podeu veure fins que sigui l'hora del bany'.\nTrieu la vostra temporalització. Si podeu, aconsegueu que el vostre fill deixi d’utilitzar suports digitals a un descans natural. Per exemple, proveu de planificar l’hora de bany per quan el vostre fill hagi acabat un nivell en un joc o al final d’un programa de televisió.\nAvisa al teu fill quan gairebé arriba el moment d’aturar-se. Per exemple, 'Sam, és el moment d'apagar el televisor al final del programa' o 'Sam, teniu cinc minuts més a la tauleta'.\nDoneu temps al vostre fill per estalviar el que fa. Podeu oferir ajuda, per exemple, podríeu dir: “Ali, és hora d’aturar-vos a l’ordinador ara. Voleu que us ajudi a estalviar el que esteu fent?\nEleccions sobre l’ús de la pantalla\nSi el vostre fill té opcions sobre l’ús de la pantalla i l’introducció a les regles d’hora de la pantalla de la vostra família, ho serà més probabilitats de cooperar amb les normes i els límits.\nA més, prendre opcions entre una varietat d’opcions saludables i de gran qualitat ajuda al vostre fill a aprendre a gestionar el temps de la pantalla de manera independent en el futur.\nPodeu oferir opcions al vostre fill sobre:\nquè heu de veure o fer, per exemple, 'Voleu veure-ho? Escola de jocs o carrer sesam avui? ' o 'Voleu treballar amb la vostra animació o reproduir l'aplicació de trencaclosques?'\nquan heu d'utilitzar pantalles (per exemple, 'Voleu tenir el vostre temps després de l'escola o després de sopar avui?'\ncom es pot desglossar el temps de la pantalla (per exemple, 'Voleu utilitzar un temporitzador o fer una pausa en acabar el nivell?' o 'Vas a canviar de lloc o fer salts d'estelades quan acabis el nivell?'\nUna de les claus és animant el vostre fill a prendre decisions sobre l’ús de la pantalla en funció de la qualitat. Per fer-ho, podeu:\nparleu amb el vostre fill sobre contingut de bona qualitat\npregunteu al vostre fill si creu que està triant bones opcions.\nAplicacions, jocs, YouTube, TV i pel·lícules de bona qualitat per a preescolars i aplicacions, jocs, YouTube, TV i pel·lícules de bona qualitat per a nens en edat escolar poden donar suport a l’aprenentatge del vostre fill i fomentar un comportament positiu.\nEls nens en joc


ARAMULTIMÈDIA - Alejandro Soler, etern\n3 | Jordi 07/04/2018 17:03\nEn l'artícle de 'El Nostre' Ramón Climent ho explica ben clar\n2 | Paco 07/04/2018 11:48\njo he pensat el mateix... hauran col·laborat activament espere?...\n1 | Jordi 07/04/2018 8:29\nI la família, on està la família de l'artista?.\nUn moment de la inauguració de l'expo\nEquip AM - 06/04/2018\nPotser és una de les motres més interessants i que millor parla de la Cultura alcoiana de les últimes dècades. Pintura, Cartelleria, Cinema, Escultura, Creació per a attrezzo i dissenys de Moros i Cristians. Tot això és el que feia Alejandro Soler, l'artista més polivalent de la Història de la Cultura alcoiana, que va faltar fa 5 anys. Ha hagut de passar aquest temps perquè es posara en marxa aquesta iniciativa -no sense dificultats-, de la mà de la capitania de la Filà Navarros, i la regidoria de Cultura de l'Ajuntament d'Alcoi. Tenim dos mesos al davant per admirar l'espectacle. Emoció continguda, molta història i moltes històries al darrere i personalitats d'ara i de sempre del món cultural alcoià. La Llotja Sant Jordi s'ha quedat xicoteta aquest dijous per inaugurar la Mostra sobre Alejandro Soler, organitzada per la capitania de la Filà Navarros i l'Ajuntament d'Alcoi. Novament, Festa i Cultura de la mà. I amb l'excusa de la vessant festera (dissenys de 'boatos') d'Alejandro, han esta capaços de recopilar material molt valuós relacionat amb el Cinema i les pel.lícules en les quals Soler va participar en el vestuari, les localitzacions o l'attrezzo. La més coneguda, 'Hèctor', amb l'Ovidi Montllor. Especialment interessant ha estat el treball recopilatori de Gilberto Dobón, casant fotogrames dels films amb fotos de la localització dels llocs on es rodaven les escenes. No ha faltat a l'acte Quico Carbonell, un dels col·laboradors més entregats a aquesta exposició; especialista i professor de Cinema, qui s'identificava entre els panells explicatius amagat en papers secundaris de les pel.lícules en què participà Alejandro. Un dels llocs més visitats de l'exposició ha estat el destinat a la Festa de Moros i Cristians, on es pot trobar tot el guió de l'entrada de la Filà Realistes de 1997, dissenyat per Soler, o els vestits del capità i favorita d'aquell any, Rafa Palmer. Cartells anunciadors de la Festa del 9 d'octubre, de la Mostra de Teatre, ingredients del Betlem de Tirisiti (també dissenyat i construït per Alejandro), fotografies (autoretrat) i molts més objectes i detalls de la vida i obra de l'artista completen una exposició redona i amb molt material inèdit rescatat pel capità dels Navarros, José Jornet i un nutrit grup de persones que han estat en contacte directe amb a família de l'autor. Entre d'altres, el mateix regidor de Cultura, Raül Llopis, Gilberto Dobón, Enric Soler, Quico Carbonell, Miquel Santamaria o Lucía Romero, comissària de l'exposició. Entre els assistents a la inauguració de l'exposició, l'alcalde Toni Francés, el president de l'ASJ, Juan José Olcina, Toni Miró, responsables de la Universitat d'Alacant, el que fos alcalde d'Alcoi, Pepe Sanus, l'ex regidor de Cultura i vicerector de Belles Arts de la UMH, Josep Sou, Manuel Solbes Arjona, Octavi Masià, el primer Tro dels Navarros, Tono Arques, i un nombrós grup de festers navarros, a banda de regidors actuals. La Mostra, única, es podrà visitar fins als primers dies de juny, a la Llotja Sant Jordi.


Un centenar de consultes sobre ètica als CAP - Diari de Girona\nUn centenar de consultes sobre ètica als CAP\nEl comitè de l'ICS atén un dubte al mes de professionals de l'atenció primària sobre la seva pràctica diària\nEl Comitè d'Ètica Assistencial d'Atenció Primària ha atès més d'un centenar de consultes de professionals de l'Institut Català de la Salut (ICS) relacionades amb la bioètica en la pràctica diària. Aquest òrgan consultiu, plural i multidisciplinari, recull les consultes que fan els professionals quan tenen conflictes o dilemes ètics en el desenvolupament de la tasca d'atenció a la ciutadania o en la pràctica assistencial. Els dubtes més habituals tenen a veure amb l'atenció a la cronicitat i el final de vida, en relació amb la voluntat dels pacients de seguir les indicacions dels professionals en tractaments o derivacions a d'altres especialistes. Altres temes que tracten són la confidencialitat en el registre de dades o les conseqüències que tenen els canvis organitzatius en la tasca diària.\nEl comitè està format per onze persones -vinculades a l'ICS i a la Facultat de Filosofia de la Universitat de Barcelona- que tenen inquietuds relacionades amb la bioètica. Perfils de professionals sanitaris que aporten la seva visió clínica, docents vinculats a l'àrea de l'ètica i, també, altres especialistes en aspectes jurídics.\nPer donar respostes ben ajustades a cada cas se segueix una metodologia deliberativa en grup i, si es considera convenient, les conclusions es fan extensives com a recomanacions generals que es publiquen al blog, on qualsevol professional de la institució que es trobi davant d'un dubte ètic pot adreçar la seva consulta.\nEl Comitè atén una consulta al mes aproximadament, un total de 109 des del seu inici el setembre de 2003. Montserrat Espuga, la seva presidenta, explica que «cada cop que rebem una consulta, la fem arribar a cada membre del Comitè i tots afegim els nostres comentaris». La preparació de la resposta la lidera un membre o un altre, d'acord amb la seva formació i amb la temàtica del cas.


101 Activitats De Competència Audiovisual de Breu Pañella, Ramon 978-84-9980-592-4\nEl llibre presenta múltiples idees actives al voltant del cinema i la cultura audiovisual, per poder triar-ne d´acord amb realitats educatives diverses. Más información\nFormación docente | Escuelas secundarias\nDónde encontrar "101 Activitats de competència audiovisual"\nSinopsis de: "101 Activitats de competència audiovisual"\nEl llibre presenta múltiples idees actives al voltant del cinema i la cultura audiovisual, per poder triar-ne d´acord amb realitats educatives diverses.\nActivitats preliminars. La primera vegada que vaig anar al cinema... Construir una ficció · Activitats sobre el precinema. Una sessió d´ombres xineses. El cinema de terror i les fantasmagories. Què és un foliscopi? Un llibre que es mou! · Activitats sobre elspioners del cinema. Dels còmics al cinema. Animem objectes! El cinema de Segundo de Chomón · Activitats sobre el llenguatgeiles tècniques audiovisuals. Enquadrar amb les mans. Un guió al revés. Fer una auca d´una pel·lícula. La fotogènia. Fem un pla-seqüència (amb un carret de supermercat). Crear una banda sonora. Sonorització d´una pel·lícula. El muntatge. Amunt i avall en el temps! L´escenografia cinematogràfica. Localitzant exteriors. Inventem errors! · Activitats sobre recepció i anàlisi del cinema. Ser un bon espectador de cinema. Els personatges més representats. Estructures narratives o històries que es repeteixen. Una pel·lícula per explicar el pas del mut al sonor. Versió original o versió doblada? Escriure sinopsis crítiques. Publicitat dins de les pel·lícules? Les millors pel·lícules de la història del cinema. Editar una revista de cinema. Els museus del cinema\nMás títulos de Breu Pañella, Ramon


espai mundà: Desconcert i cansament.\nDesconcert i cansament.\nEl President Pujol, va dir no fa gaire que els Catalans estem desconcertats i cansats.\nUs explicaré una història d’un home, en Pepito, al qui sempre admiraré i a qui recordo molts cops per mantenir-me més ferma a la vida. Va estar condemnat a mort per el bàndol republicà, i surt fins i tot al llibre dels condemnats. Però mai el van executar. I només perquè tenia les claus de l’esglèsia, fet, per altra banda gens estrany, hi vivia al davant. M’explicava que mentre era al camp de concentració i s’anunciava l’execució d’un company , el company plorava, i ell plorava més. En Pepito pensava, almenys ell ja sap quan és la seva fi, jo encara no.\nUn home que va pujar 10 fills junt amb la seva esposa Elvira després d’una guerra civil. Que va ser traït per algú que vivia al costat de casa, nom que no va revelar mai als seus fills, perquè pensava que era passat i el passat que pot provocar rencúnia no cal recordar-lo. I perquè ell ja havia perdonat.\nUn home que es va comprar sempre les mateixes sabates, en tenia unes, clar, i comprava les següents quan les necessitava, jo crec que mantenia al fabricant, però això ja és un pensar meu. Un dia em va tocar anar a comprar i al agafar la llista vaig llegir i mirar per si faltava alguna cosa més. A la llista hi havia escrit, pernil, pollastre...(anava llegint) i de cop vaig tenir que mirar dues vegades, posava: “unes sabates noves pel Pepito”. –Elvira? On les he d’anar a buscar? , al final de la vila hi ha un sabater, ell te les donarà. I és que en realitat de veritat, com deia ell, collonsos, si em van bé perquè he de canviar.\nQue tenia una col.lecció de monedes de tots els països del món. Treballava a Barcelona, al port. Allà la gent que arribava li donava monedes, xavos …al jovenet que venia de Martorell cada matí. Ell les guardava i col.leccionava. Jo el vaig conèixer mirant-les cada tarda amb una lupa, les acariciava i tornava a posar-les on corresponia. Les ordenava cronològicament i per diàmetre; Les que tenia repetides les posava en paper, en feia rols d’algunes i després ben posades les guardava en caixes de ferro. Les trobava bellíssimes, te les ensenyava, les sospesava, se li veia una brillantor als ulls quan parlava d’elles i no era pel valor, sinó moltes vegades pel què significaven. Totes tenien una història totes les cares tenien un perquè. Pensar en la història que les va fer ens pot ajudar a pensar en el què som i perquè som. El passat marca però el futur es construeix.\nJo tinc una filla adolescent, i penso, si li pogués traspassar tot el que jo sé! Si en faria de coses diferents la nena... i si recordéssim el que els nostres avantpassats eren , van fer, van tirar endavant amb adversitats molt diferents, però no per això adversitats i es van revelar amb el què l’època els deixava...\nNo hi ha res als gens que traspassi aquest esperit de treball, d’honradesa, d’humilitat, de generositat, d’amor a la nostra terra. D’amor a unes monedes, a unes cares i a unes creus... d’amor a Catalunya pel que era, pel que és i pel que volem que sigui pels nostres fills.\nA cada generació li toca alguna cosa, per anar construint País, a nosaltres aguantar per la generació que bé i intentar de totes les maneres possibles que Catalunya sigui i torni a ser respectada.\n“Ya no tengo ninguna esperanza en el futuro de nuestro país, si la juventud de hoy toma mañana el poder, porque esa juventud es insoportable, desenfrenada, simplemente horrible.” Hesíodo ( 720 A .C.)\nI si ja es deia això al 720 A.C. perquè hem de pensar que és veritat?\nPublicat per Cristina Trias a 11:01\nDes que l'home és home, i a través de diferents escrits, es fa palés el cicle del que els grecs en deien "hybris". I ara hi som de plè. Heidegger també va dir fa 50 anys, que "Occident està cansat". En Pepito ens va ensenyar quin és el camí per recuperar-nos, tot i que som tan pocs divagant pel desert... ;)\nNomés volia dir-te que m´agrada el teu escrit. Jo, com Hesíodo, penso el mateix d'aquesta juventut, ma mare de la meva, i, probablement, els meus fills de la següent. És llei de vida, penso, i hem de tractar de guiar-nos, com en Pepito. Gràcies per ajudar-me a recordar a algú que també pensava que jo era un jove insoportable, li agradaria veure que ja no ho sóc.\nPreciós article. Fa pensar...i fa ratificar-nos en els valors que l'exemple de les generacions, ben properes, "massacrades" per la guerra civil i per la duríssima postguerra ens van trametre, silenciosa, però de manera exemplar. I, cert, a l'adolescència dels nostres fills/es ens amoïnem...gairebé sempre sense necessitat. Pocs anys després, superada l'etapa , te n'adones que, com nosaltres, també han assumit els valors i maneres que han vist i captat, sense necessitat d'escoltar-ho, per casa. I, nacionalment, són 300 anys de resistència front l'ocupació i l'adversitat, amb èxit. Sóm i serem. Sóm, i no es mèrit nostre sinò dels d'abans, un cas extraordinari i insòlit. No hem desaparegut com a poble ni com a nació. Sempre hem renascut i tornat a albirar 'alliberament. I, ara, no ens podem queixar massa...perquè, la generació del Pepito, dels pares, dels Benet, Pujol, Raimon Galí, Coll Alentorn, etc....no es van queixar, només. S'hi van posar.....i van tornar a véncer. Perquè resistir en condicions terribles és véncer.I durar i seguir. Tornarem a véncer, segur, i si no som nosaltres serà l generació seguent, o la seguent. Però tornarem a véncer, com van véncer les generacions de la posguerra.\n4 de maig de 2010 a les 13:01\nMolt colpidor, com tantes històries anònimes de GENT amb majúscules. Desconexia la frase de Hesiodo, pero la subscric fil per randa. Com sempre, Cristina, magnífica.\n4 de maig de 2010 a les 20:18


Noticies de Intel - Diari de Girona\nUn Sónar (encara) més intel·ligent\nCom va succeir amb moltes altres tecnologies, les més recents, les que formen part de l'anomenada quarta revolució industrial, poden estimular l'esperit creatiu. Així ho han sostingut a la capital catalana del 17 al 20 de juliol Robert del Naja, del gru\t2019-07-22\tIntel·ligència artificial. Nombroses veus han alertat del perill que poden comportar per als artistes els sistemes informàtics capaços de compondre cançons, acabar quadres i elaborar relats que no poden distingir-se dels confeccionats pels éssers humans. No obstant això, el corrent\nÀngel Caldas\t2019-07-20\tHi ha un petit llibre de Joseph Ratzinger titulat En el principio creó Dios. Els francesos no deixen de subratllar, quan és el cas, el currículum intel·lectual dels seus polítics i el nom de Les grandes écoles que els han format. El papa\nagències/ddg\t2019-07-19\tEl PSOE recorda que l'excap de la intel·ligència espanyola ja va donar explicacions sobre l'imam de Ripoll\nÀngel Caldas\t2019-07-13\tEls responsables de l'ensenyament, a França, estan pendents d'elaborar els programes d'història dels cursos superiors de Batxillerat. Pierre Vermeren, que imparteix història contemporània a la Sorbona, ha escrit recentment sobre el tema en un article d'especial\nJ. badenes\t2019-07-06\tEls avenços permeten l'optimització de processos de fabricació per mecanització, que permet reduir sobrecostos El sistema aporta innovació en indústries d'alt valor estratègic de sectors de l'energia, el naval, el ferroviari i l'aeronàutic\nMor Eduardo Fungairiño, ex-fiscal en cap de l'Audiència Nacional fins el 2006\nEuropa press/ddg\t2019-07-02\tL'ex-fiscal en cap de l'Audiència Nacional i fiscal del Tribunal Suprem Eduardo Fungairiño Bringas va morir diumenge als 73 anys. Fungairiño va ser destituït del seu càrrec en l'Audiència Nacional l'any 2006 propiciat per «exigències» de la\nDDG\t2019-06-28\tL'empresa gironina Tecalum i el centre tecnològic Eurecat (membre de Tecnio) han desenvolupat el prototip d'una peça d'alumini intel·ligent realitzat mitjançant electrònica impresa, el funcionament del qual demostra la viabilitat tècnica d'imprimir sobre\nddg\t2019-06-26\tMés de 320 alumnes han participat en alguns dels quinze cursos que ha ofert la Uned a Olot, Figueres i Salt. Els primers cursos Uned Sènior es van impartir a Olot durant el curs 2011-2012 i set anys després el Programa Sènior s'ha estès a Figueres, a Salt i algun\n2019-06-22\tL'any 1998 arribava als cinemes Esfera, film de ciència-ficció dirigit per Barry Levinson, el mateix de Rain Man i Sleepers, obra menor que resultava ser prou entretinguda i que, a més, comptava amb el trident interpretatiu format per Dustin\na.c.\t2019-06-20\tLa iniciativa, nascuda a la UdG, aposta per la innovació per crear un test mèdic no intrusiu\nSebastià Roig\t2019-06-20\tEls tastets surrealistes d'enguany s'han estrenat amb una notícia boníssima: la subvenció d'1,3 milions d'euros, procedents del Pla Feder, per continuar rehabilitant la casa natal de Dalí. Cal felicitar l'equip que ho ha aconseguit, perquè el futur equipament serà fonamental per\neuropa press/ddg\t2019-06-18\tLa directora de l'APDCAT, Maria Àngels Barbarà, alerta del risc de donar les dades a les empreses\neuropa press/ddg\t2019-06-16\t?El magistrat indica que hi ha raons suficients per considerar-lo com l'autor intel·lectual, qui va organitzar i va ordenar l'atac a la casa quarter


Art & Cultura, Museus a Barcelona: MNAC - Museu Nacional d'Art de Catalunya\nLovento.com » Llocs » Barcelona » Art & Cultura » Museus » MNAC - Museu Nacional d'Art de Catalunya\nEl Museu Nacional d'Art de Catalunya, també conegut per les seves sigles MNAC, està situat en la ciutat de Barcelona (Espanya). Destaca per la seva col·lecció d'art romànic considerada com una de les més completes del món. Va néixer en 1990 amb la unió de les col·leccions del Museu d'Art Modern, creat en 1945, i el Museu d'Art de Catalunya, inaugurat en 1934. A les peces procedents d'aquests museus se'ls van afegir una nova secció de numismàtica, altra de gravats així com els fons de la Biblioteca General d'Història de l'Art. Més tard, en 1996, es va afegir un nou departament dedicat a la fotografia. En l'actualitat (2006) el fons del museu posseïx gairebé 250.000 obres en les diferents col·leccions.\nParc de Montjuïc s/n, 08038 Barcelona (Montjuic) Espanya\nPropers esdeveniments i promocions @ MNAC - Museu Nacional d'Art de Catalunya:


La Sagrada Família és una de les mostres més espectaculars del modernisme català, un autèntic símbol de Barcelona i, probablement, el monument inacabat més visitat del món. En aquest post t’expliquem més coses sobre l’arquitectura i el simbolisme de l’única façana construïda en vida de Gaudí: la façana del Naixement de la Sagrada Família.\nLa façana del Naixement de la Sagrada Família\nSimbolisme de la façana del Naixement de la Sagrada Família\nLa façana del Naixement de la Sagrada Família té el seu origen en el moment que Antoni Gaudí finalitza la cripta i l’absis del temple, i es planteja un projecte més complex, amb un component simbòlic important i ple d’audàcies constructives de caràcter formal a partir de l’arc parabòlic.\nSegons va explicar ell mateix, «si en lloc d’aquesta façana decorada, ornamentada i turgent, hagués començat per la de la Passió, dura, pelada i feta com d’ossos, la gent s’hauria fet enrere».\nGaudí va decidir, doncs, que la façana de la Nativitat fos un llibre de pedra dels detalls de la infantesa de Jesús.\nPer consolidar la façana del Naixement de la Sagrada Família, el 1893, es van excavar a mà uns pous fins a la profunditat necessària per assolir la capa calcària, més resistent.\nGràcies a un gran donatiu d’entre 500.000 i 800.000 pessetes, segons les fonts, Gaudí va augmentar la monumentalitat del projecte aconseguint, el 1896, només tres anys després, que la façana arribés als 9 metres d’alçària i ja s’haguessin col·locat les columnes que separen els tres portals que la formen.\nLa façana del Naixement de la Sagrada Família està formada per tres portals dedicats, d’esquerra a dreta, a l’esperança, la caritat i la fe, i quatre campanars, de planta quadrada a la base i cilíndrica a partir de la quarta part de la seva alçària. Aquests campanars fan 107 metres d’alçària els dos centrals i 98 metres els exteriors.\nCada campanar mostra l’estàtua de l’apòstol assegut al qual està dedicat, just per on els campanars canvien d’estructura quadrada a circular, la qual cosa permet crear uns balcons que serveixen de base als espais triangulars resultants.\nEl 1905 el donatiu inicial s’havia esgotat i les obres de la façana del Naixement de la Sagrada família van començar a alentir-se, concentrant-se en els campanars, que el 1908 ja feien 48 metres, gairebé la meitat de l’alçària projectada.\nFaçana del Naixement, 1899. Autor: Aleu. Imatge: Fundació Junta Constructora del Temple Expiatori de la Sagrada Família\nEl campanar de Bernabé, a la banda de mar, va ser el primer en completar-se, i Gaudí va poder veure’l sense bastides, el novembre de 1925, pocs mesos abans de morir.\nFaçana del Naixement, 1920. Autor: Arxiu Mas. Imatge: Fundació Junta Constructora del Temple Expiatori de la Sagrada Família\nDesprés de la mort de Gaudí, el 10 de juny de 1926, les obres de la Sagrada Família van passar a mans de Domènec Sugrañes, que havia estat la seva mà dreta.\nEntre els anys 1928 i 1930 es van acabar els campanars que faltaven, mentre que el xiprer central de la façana del Naixement es va acabar el 1932. Fins el 1936 es van anar acabant diversos grups escultòrics, com el de Jesús treballant de fuster, el de Josep i Maria al temple, els dels apòstols, la barca de Sant Josep i la Coronació de Maria.\nDesprés de la Guerra Civil Espanyola, les feines de la façana del Naixement es van centrar en acabar els grups escultòrics que l’havien de completar, de la major part dels quals Gaudí havia deixat models en guix, destruïts durant la guerra.\nL’escena principal del pessebre, obra de Jaume Busquets, es va col·locar el 1958, i les escenes de l’Adoració dels pastors i l’Adoració dels Reis d’Orient, de Joaquim Ros, es van col·locar els anys 1981 i 1982, respectivament.\nMés endavant es van col·locar els àngels músics i cantaires, obra d’Etsuro Sotoo, que va seguir els models de guix de Gaudí. El mateix equip va dissenyar el darrer element de la façana del Naixement: les portes de bronze d’accés a el temple.\nJust al centre de la façana del Naixement, sobre la porta principal, hi ha un xiprer que representa l’arbre de la vida, coronat per una creu en forma de T, que és la inicial de la paraula grega Theus (‘Déu’), amb unes línies diagonals en forma d’x, que representen l’abraçada del Pare al Fill. Sobre la T reposa un colom amb les ales obertes, en referència a l’Esperit Sant.\nEl xiprer, doncs, està rematat per la Santíssima Trinitat (Pare, Fill i Esperit Sant), i els coloms que troben protecció entre les branques representen els homes i les dones salvats per la redempció de Crist.\nFaçana del Naixement, 1995. Imatge: Fundació Junta Constructora del Temple Expiatori de la Sagrada Família\nLa façana del Naixement de la Sagrada Família està formada per tres portals i quatre torres. Els tres portals estan dedicats, d’esquerra a dreta, a l’esperança, la caritat i la fe:\nPortal de l’Esperança\nEstà dedicat a Sant Josep, i hi trobem, entre d’altres, escenes de la Mare de Déu i Sant Josep, la família de Jesús i la barca de Sant Josep. Els treballadors del temple van homenatjar Gaudí després de la seva mort, creant a Josep a partir de la fisonomia de l’artista. També hi ha referències a la fauna del Nil i la flora d’Egipte.\nUn gran pinacle, que recorda els penyals de Montserrat, remata el portal de l’Esperança, amb la inscripció Salva’ns.\nPortal de la Caritat\nÉs el més gran dels portals i està dedicat a Jesús. Simula el portal de Betlem i hi ha diverses escenes relacionades amb el naixement de Jesús, com l’Anunciació, l’Adoració dels Reis i l’Adoració dels pastors.\nTambé hi ha l’estrella de Betlem i els signes del Zodíac, tal com estaven col·locats la nit que Jesús va néixer, els àngels músics, el xai (símbol d’innocència), el gos (símbol de fidelitat) i els 59 grans del rosari .\nAl portal dedicat a Jesús destaca l’arbre genealògic del mateix Jesús, amb la serp mossegant la poma, símbol del pecat original.\nDamunt del capitell se situa el grup del Naixement, mentre que el cor d’àngels nens, sosté una inscripció que diu: Jesus est natus. Venite, adoremus.\nEstà dedicat a la Mare de Déu i hi trobem, entre d’altres, escenes de la Immaculada Concepció i la Visitació.\nAixí mateix, destaquen les figures de Sant Joan Baptista i Sant Zacaries, el cor de Jesús cobert d’espines i d’abelles místiques, la Providència, com una mà amb l’ull que ho veu tot.\nLes quatre torres de la façana del Naixement de la Sagrada Família estan dedicades als apòstols Sant Bernabé, Sant Simó, Sant Judes Tadeu i Sant Maties. En els seus terminals hi ha els atributs dels bisbes: el bàcul, la mitra, l’anell i la creu, al costat de la inicial de cada apòstol, tot fet amb trencadís.\nAra que ja tens més informació sobre l’arquitectura i el simbolisme de la façana del Naixement de la Sagrada Família segur que pots veure l’obra del genial arquitecte amb uns altres ulls. Acosta’t a Barcelona per veure-la en directe!\nDescobreix l'interior de la casa Amatller i les col·leccions…


A la vora de Xiamen, a més de 10.000 quilòmetres de casa, s’hi està construint un projecte d’allò més singular: es diu Kadakaisi i pretén ser una rèplica de la vila empordanesa\nTot plegat va començar el 2012 i, a dia d’avui, ja gairebé està enllestit. Només fa falta ultimar un parell de detalls i aquest complex turístic obrirà portes. Ara per ara, és un espai de 800.000 metres quadrats fantasmagòricament desconcertant: cases de parets blanques i teulades vermelles, construccions amb motius dalinians i una església calcada a la cadaquesenca. Hi manca, però, el cel de Cadaqués: blavíssim i clar cortesia de la tramuntana. En el cas que ens ocupa, l’atmosfera ens mostra una de les seves versions més pol·luïdes. L’espai és custodiat per uns guàrdies convenientment guarnits de cowboys. Són els encarregats de vetllar pel benestar de les botiges, ara tancades i tapiades amb fotos de locals clàssics de la iconografia barcelonina (Quimet & Quimet o Granja Viader, per exemple). Mentre desenvolupen aquesta solitària tasca, els fa companyia un fil musical, permanent i immanent.\nD’aquesta estrafolària història se n’ha fet ressò el figuerenc Lluís Galter al documental "La substància"\nD’aquesta estrafolària història se n’ha fet ressò el figuerenc Lluís Galter al documental La substància. Galter, en primícia, ha visitat Kadakaisi de la mà de Tingting, una jove de Xiamen que és propietària d’un apartament a la versió oriental de Cadaqués. Durant un cap de setmana han pogut pul·lular pel complex, cosa que ha permès que Galter reflexioni sobre la comunicació que s’estableix entre rèplica i original. Aquesta estada, comentava en una entrevista recent, l’ha fet rumiar sobre la salut de la vila empordanesa. Si subvertim conceptes, “què té d’original l’un i de rèplica l’altre?”. Kadakaisi es caracteritza per l’aïllament i la solitud, cosa que fa pensar en el Cadaqués d’abans del boom turístic més que no pas en l’actual: desnaturalitzat i gentrificat. Allò en què potser més s’assemblen és en la manca d’autenticitat. L’un per raons òbvies, l’altre per la massificació que el fa semblar un mer aparador. Sobretot a l’agost, quan atreu tantes i tantes mirades que a vegades s’hi ha de restringir l’accés.\nAixò de Kadakaisi no és pas la primera clonació europea que es fa a la Xina. Aproximadament a 900 quilòmetres al nord de Xiamen, hi trobem Tianducheng, semblant a París si fos assolat per un apocalipsi. El lloc, pensat per acollir 10000 habitants, n’alberga poc més de 2000. Aquesta inquietant versió de la ciutat de les llums està una mica en crisi des de la seva obertura, el 2007. Però no totes les còpies són tan míseres, virant cap a un altre continent trobem Cadaqués Bayahibe, a la República Dominicana, una altra rèplica de la vila empordanesa. Això, més que no pas un complex, és un hotel que pretén recrear l’essència de Cadaqués. Tot plegat permet gaudir la vida mediterrània entre platges d’aigua turquesa i aromes caribenyes. Per experimentar-ho més vívidament, desplaceu-vos-hi i expliqueu-nos-ho. Aquesta gent vénen trencant esquemes des del 2010.\nRas i curt, queda clar que això de la clonació, més o menys completa i/o veraç, no és pas res nou. En els darrers vint-i-cinc anys, el sòl urbà s’ha triplicat. La voràgine constructiva ha afavorit l’aparició de llocs cada vegada més genèrics (centres comercials, recintes esportius, centres culturals, etc.). Aquests edificis, més que no pas espais, són enunciats que apunten un significat. La moda de la reproducció, passada de taca d’oli, arriba fins a ciutats completes. La deriva homogeneïtzadora i globalitzadora pròpia dels nostres dies assolant també els paisatges originals.


GALA DE L’ESPORT | La Pobla Televisió\nAdded by redaccio\t15/06/2017\nEl món de l’esport de La Pobla se citava un any més per a celebrar, per dotze any consecutiu, la gala de l’esport. Un acte que val per a que reconéixer l’esforç i els merit dels esportistes locals, siga amb resultats per equips o de forma individual. Però no soles els esportistes tenen a esta gala el protagonisme, les associacions i col·lectius que durant tot l’any donen suport a este important moviment de la Pobla també tenen el seu espai.\nElls foren els primers a pujar a l’escenari, els que van rebre els primers reconeixements de la vesprada. 52 entitats, entre elles el 35 clubs o escoles esportives, més 17 entitats sense els quals no seria possible l’organització dels diversos esdeveniments esportius que s’organitzen. Entre tots ells fan possible que l’esport continue sent una pràctica multitudinària.\nI entre els més destacats, pujaven a l’escenari aquells que durant el passat anys han rebut una de les 21 beques que l’ajuntament ha concedit als esportistes que participen en competicions estatals i internacionals. Una ajuda per a que puguen continuar competint a tot tipus de competicions.\nUna gala que va tenir també moments per a la música, el grup de jazz «Merche Aria i Fauli Quartet Band» actuaren dos vegades amb un repertori de música jazz. I un vídeo resum de l’activitat esportiva durant l’últim any i un altre amb els testimonis dels guanyadors dels premis de l’anterior edició també foren protagonistes.\nAplegava el moment més esperat de tots, el del lliurament dels Premis de l’Esport. Uns reconeixements que l’ajuntament concedeix en 14 modalitats diferents i que guardonen tant als esportistes que de manera individual han aconseguit les millors fites durant l’actual temporada com als clubs i les entitats no esportives que col·laboren.\nLa regidora d’esports va destacar les últimes inversions en instal·lacions esportives, les ajudes als col·lectius més vulnerables i el creixement de l’esport femení al nostre municipi.\nTancava l’acte l’alcalde que va voler destacant la importància del moviment esportiu de La Pobla i la vida de les instalacions a on es practiquen els diferents esports\nAmb estes paraules es posava fi a una gala que compleix 12 anys.


Una enginyera rubinenca, víctima d'un 'segrest virtual' a Mèxic - Societat - Rubí TV\nUna enginyera rubinenca, víctima d'un 'segrest virtual' a Mèxic\nLa dona va ser retinguda en un hotel i l'empresa per la qual treballa va pagar 5.600 euros pel seu alliberament\nSegons informa la Cadena SER, una dona rubinenca va ser víctima fa poques setmanes d'un 'segrest virtual' a Mèxic. La dona és enginyera i treballa a Mèxic. El 2 d'octubre, 4 individus la van trucar per telèfon des de la recepció de l'hotel on es trobava allotjada, a la localitat de Jalopa. Els responsables de la trucada es van fer passar per policies i la van alertar que hi hauria una batuda de droga a l'edifici i que la seva vida estava en perill. Amb aquest argument la van convèncer perquè marxés a un altre hotel, situat a uns 50 quilòmetres del seu. A més, li van prendre el seu telèfon mòbil. El taxista que la va acompanyar fins a l'altre edifici li va donar un telèfon mòbil del país assegurant-li que així podria mantenir comunicació amb la policia. Durant aquest episodi, els falsos agents van treure informació sobre la vida personal de la dona, com ara els noms dels seus familiars, l'empresa per la qual treballa etc. Aquestes dades, posteriorment, van ser utilitzades per enganyar la seva família.\nLa investigació del cas ha permès comprovar que un dels telèfons des del qual trucava un dels segrestadors es trobava a mil quilòmetres de l'hotel i un altre trucava des de la presó. El marit de la víctima va rebre una trucada en què li demanaven 15.000 euros i li advertien que si no els pagava li farien mal a la seva dona. El marit va denunciar el cas a la policia, que va demanar-li que no fes cap gestió. Els agents es van posar en contacte amb les autoritats mexicanes, que van localitzar la dona sense que ella hagués sospitat en cap moment que la seva família estava patint un xantatge per un suposat segrest. L'empresa per la qual treballa la rubinenca sí que va fer una transferència de 5.600 euros a canvi de l'alliberament de la seva empleada.\nPer evitar casos com aquests, des de la Policia Nacional s'aconsella no refiar-se de tothom que diu que és policia, no faciltiar documents ni informació personal a desconeguts i comunicar a les autoritats consulars que ens trobem en aquell país i dir quin serà el nostre allotjament, a més de faciltar dades de contacte.\nEn els darrers mesos s'han donat diversos casos de 'segrestos virtuals' a Mèxic. Un d'aquests va ser el del grup musical Delorean, que va estar segrestat 48 hores. El govern espanyol alerta de l''elevat risc' de patir un segrest a Mèxic.\nRUBITV.CAT / Foto: www.cadenaser.com\nEtiquetes: segrest virutal, Mèxic, policia


b Un testimoni imprescindible de l'Europa de la primera meitat del segle XX, de la mà d'una de les grans veus de tots els temps. BR BR /b Escrits durant la primera meitat del segle xx, aquests textos proven el caràcter inquiet i curiós d'Stefan Zweig, que sempre va pensar que viatjar havia de ser una aventura, un salt al buit atzarós i incert a tot allò que ens és desconegut, una vàlvula d'escapament d'una vida que, cada cop més, s'havia vist automatitzada i reglada, desproveïda de qualsevol mena d'entrebanc. De Sevilla a Salzburg, passant per Bruges, Arle, Anvers i els jardins i horts anglesos, així com pel mític Hotel Schwert o la Foire gastronòmiques de Dijon, aquests escrits esdevenen una crònica sentimental del vell continent, un viatge per la seva geografia, que anticipa l'allargada ombra de la Segona Guerra Mundial. BR BR «Stefan Zweig dibuixa meravellosament l'ideal europeu.» Marta Nin Loscos, i Ara /i BR BR «És com llegir Jules Verne, però a través d'una orquestra coral.» Manuel Mateo Pérez, i El Mundo /i BR BR «Un llibre que adquireix actualitat avui que vivim temps d'incertesa i de canvi.» Manuel Mirat, i El País /i BR BR\nEstambul un gran fin de semana -2016-\nCLIMENT I COSTA, FERRAN / HUGUET I BIOSCA, JOS\nGirona y costa brava guiarama compact -2018-\nBosnia y herzegovina guia petit futé -2018-\nMARTÍNEZ SUBÍAS, ANTONIO PEDRO/PUIG, JORDI\nDelhi agra y jaipur guia fuera de ruta -2020-\nANAYA TOURING/ALBA, EVA\nExplorem girona descobriu la ciutat en família (espiral)\nCáceres guiarama -2019-\nMoscú y san petersburgo guia azul -2019-


142.000 euros per millorar instal·lacions a Felanitx\nL'Ajuntament, tanmateix, haurà de pagar 70.000 euros per un concurs impugnat\nJOAN SITGES Felanitx. Actualitzada el 07/08/2013 01:04\n260x366 142.000 euros per millorar instal·lacions / J. S. 142.000 euros per millorar instal·lacions / J. S.\nL'Ajuntament de Felanitx podrà fer inversions en algunes infraestructures locals i concedir subvencions gràcies a una sentència judicial. Si en un principi la justícia havia condemnat l'Ajuntament a pagar una indemnització de més de 200.000 euros a una de les empreses interessades a explotar el servei de gandules i para-sols de Cala Ferrera, ara la justícia ha rebaixat fins a 70.000 euros l'import de la indemnització. És així que part dels doblers reservats per a aquest pagament es podran utilitzar per fer millores en les instal·lacions municipals i per potenciar el comerç local mitjançant una línia de subvencions "perquè els comerços millorin la seva imatge i perquè els que no s'han modernitzat en dues o tres generacions puguin fer-ho", explicà el regidor de Comerç, Rafel Prohens.\nDes del govern municipal informaren en el darrer ple que "s'invertiran 125.000 euros a millorar la seguretat i l'estètica de l'Auditori municipal i 12.000 euros a comprar terrenys per millorar els accessos al camp de futbol que actualment són perillosos", apuntà el batle Gabriel Tauler (PP). A més a més, 5.500 euros es destinaran a millorar el comerç. La iniciativa va rebre el suport dels regidors del PP i del PSOE. Bloc per Felanitx i la Lliga varen abstenir-s'hi.\nDes de l'oposició, el portaveu del Bloc, Joan Xamena, demanà al batle si havia desistit definitivament de tirar endavant la reforma integral de l'auditori que es plantejà durant el mandat passat. El govern municipal reconegué que la reforma integral que s'impulsà i que disposa d'un projecte arquitectònic fruit d'un concurs convocat per l'Ajuntament està aparcada.\nAntoni Nadal, del PSOE, considerà les obres "molt necessàries" i recordà que "ja havíem sol·licitat al batle durant el passat mandat que utilitzés el pressupost provinent del pla E per millorar l'Auditori".\nL'Auditori és l'antic cine del poble. Té un aforament d'unes 400 butaques, però no disposa d'equips de so i de llum adequats; a més, presenta problemes d'accessibilitat i deficiències a la coberta que generen goteres.\nLes inversions seran possibles gràcies al fet que s'ha pogut generar un crèdit extraordinari del pressupost. La veritat és que el concurs d'adjudicació dels serveis de la platja de Cala Ferrera es concedí en primera instància a l'empresa que demandà l'Ajuntament. Però l'empresa que va quedar en segona posició va impugnar el concurs i finalment va guanyar-lo. És així que l'empresa desbancada del negoci de Cala Ferrera demandà l'Ajuntament i, en primera instància, el jutge va imposar al consistori una indemnització.\n"Es reservaren més de 200.000 euros del pressupost per pagar la indemnització inicial, que finalment el jutge ha rebaixat a uns 70.000 euros", afegí Tauler. Gràcies a aquesta rebaixa, que ha deixat lliures uns 125.000 euros del pressupost, i també gràcies a la reducció d'altres partides, s'han pogut obtenir 142.000 euros.


El cor pensant dels barracons. Cartes des d'Amsterdam i el camp de Westerbork - Solidàries/ el CeDRe, Centre de Recursos per la Pau i la Solidaritat - Coordinadora d'ONG Solidàries\nEl cor pensant dels barracons. Cartes des d'Amsterdam i el camp de Westerbork\nTeixell: 396 HIL\nEl 1942, durant l’ocupació nazi d’Holanda, Etty Hillesum treballa per al Consell Jueu a Amsterdam. Poc després, però, fruit d’una creixent maduració espiritual i una assumpció radical del seu compromís, demana el trasllat al camp de concentració de Westerbork per assumir el destí del seu poble.\nEnmig del dolor personal i la tragèdia col·lectiva Hillesum serà capaç de descobrir la bellesa de la vida, refugiada en l’esperança que, aviat, havia d’arribar un nou món, més just i humà. Mantenint aquesta esperança va morir a Auschwitz el 1943. Tot i que els seus textos no es van publicar fins quaranta anys després de la seva mort, Hillesum s’ha convertit en un referent imprescindible i una figura especial: no és una teòrica, ni una líder activista, sinó una dona amb un profund compromís humà davant una experiència extrema.


Dijous, 25 Setembre 2014 14:10\nOriol Junqueras, arés tubau, Esquerra Republicana de Catalunya, Independència, Consulta, Municipals 2015, candidata, ERC, presemtació,\nLa Sala ha quedat petita per seguir les explicacions de Junqueras sobre el futur de Catalunya i els plans de Tubau per a la ciutat de Rubí.\nEl líder republicà ha fet una encesa defensa de la llibertat dels pobles per decidir el seu futur, des d’un punt de vista polític però també moral. L'economia ha centrat gran part de les preocupacions dels rubinencs. Junqueras ha deixat ben clar que, al seu entendre, continuar vinculats a Espanya és un llast per Catalunya.\nAbans, però, ha pres la paraula l’alcaldable republicana, Arés Tubau, per presentar-se oficialment com a aspirant a succeïr Carme García al consistori. Tubau ha parlat del caràcter de la ciutat. Un caràcter que, assegura, s’ha perdut i cal recuperar.\nL’acte ha tingut lloc a la Sala.


La FEMP concedeix tres ajudes per valor de 24.000 € per desenvolupar programes saludables\nLa regidora delegada de Sanitat i Salubritat, Liduvina Gil, ha comparegut en roda de premsa per informar de tres ajudes que ha concedit al consistori la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP) dins de la Xarxa Espanyola de Ciutats Saludables per un import total de 24.000 €.\nTal com ha explicat Gil, la primera subvenció (7.645 €) s'ha concedit per seguir desenvolupant el programa d'implementació de l'alimentació saludable en els menjadors escolars. Un programa pioner que es va iniciar l'any passat i que està obtenint bons resultats a les escoles.\nLa segona ajuda, ha estat atorgada al programa " Activitat física en família i en l'escola" que fomenta l'esport com a manera de prevenir l'obesitat infantil. Aquesta ajuda té un import de 7.406 €.\nEl tercer programa, que ha estat subvencionat amb 8.458 €, és la consolidació de la tercera etapa del Mapa d'Implementació d'accions locals d'Estratègia. Aquest programa compta amb la col·laboració de diferents col·lectius i associacions de la ciutat amb el qual la ciutadania avalua diferents espais de la ciutat que poden ser destinats a l'ús per part dels joves.\nD'aquesta manera es presenta propostes que, després de l'avaluació per diferents departaments del consistori, poden ajudar a millorar la qualitat de vida.


alcaldes.eu | Perelló advoca per generar més oportunitats de negoci al territori amb el desplegament de la fibra òptica\nLa presidenta en funcions de la Diputació, Rosa M. Perelló, va presidir dijous 6 de Juno la taula ‘Experiències empresarials d’èxit amb clau lleidatana’, que va tenir lloc a la Sala Sant Domènec de la Seu d’Urgell, en el marc de la celebració de la 30a Trobada Empresarial al Pirineu organitzada els dies 6 i 7 de juny. La taula va comptar amb les intervencions del campió del món de 125 cc, CEO de Monlau Competició i representant dels germans Màrquez, Emili Alzamora; el CEO de Zacaris i Yellow, Toni Badias; el president del consell d’administració de Peusa, Ventura Rebés; i el fundador i president de Rotecna, Gener Romeu; moderats per la periodista i directora de Balaguer Televisió, Carla Vilaseca.\nDurant la seva intervenció, Perelló va fer esment a les últimes accions de la Diputació de Lleida a favor de l’empresa i el territori. I ho va fer tenint en compte el posicionament del teixit productiu als mercats local, nacional i internacional, ja sigui des l’obtenció d’una bona xarxa de comunicacions.\nLa presidenta en funcions de la Diputació va voler destacar especialment l’esforç que des de la institució, i d’acord amb la Generalitat de Catalunya, s’està fent en l’àmbit de la connexió territorial i més concretament amb el desplegament de la fibra òptica. En aquest sentit, va parlar de les realitats socials que viuen els centenars de petits municipis i nuclis de població de les terres de Lleida, Alt Pirineu i Aran que necessiten accés a les xarxes i velocitat.\nVa recordar la signatura del Compromís Nacional pel desplegament de la fibra òptica i que ja s’estan portant al territori les infraestructures digitals d’alta capacitat, amb el desplegament de 1.500 km de cable per connectar els 231 municipis i 195 polígons industrials, un fet que permetrà donar més oportunitats de negoci i permetrà ser més competitius.\nCom ja és habitual, la Trobada Empresarial al Pirineu reuneix alguns dels principals representants econòmics i polítics de Catalunya per debatre sobre l’evolució de l’economia a escala local i global i els projectes empresarials d’èxit impulsats des del país.


El padrinatge a l’escola - Escola Betúlia en Badalona\nCada any, a l’Escola Betúlia, els alumnes de 4t d’ESO, els més veterans de l’escola, són els encarregats de rebre els nouvinguts.\nEls més petits tot just comencen el curs de P-3 i per facilitar els primers dies i ajudar-los a integrar-se a ‘escola, els padrins els guiaran i junts passaran estones molt agradables.\nAl llarg del curs aquest vincle afectiu va creixent gràcies a les trobades. Estones de joc, de lectura de contes, de gimnàs plegats… són algunes de les activitats que realitzen.\nAmb el padrinatge pretenem donar protagonisme a dos cursos molt especials. El primer perquè tanca un cicle de 13 anys dins d’Escola i el segon perquè agafa el relleu d’aquests alumnes que en el seu dia també varen fer els primers passos, igual que ells.\nUna unió plena de tendresa i d’afectivitat on els grans mostren la part més dolça vers als seus fillols, a la vegada que aquests gaudeixen de l’atenció rebuda per part dels padrins.


Francesc-Marc Álvaro - Volíem viure el fet | NacióDigital\n«Encara que alguns ho repeteixin, del Primer d'Octubre no en va sortir cap mandat democràtic aplicable»\nper Francesc-Marc Álvaro , 18 de març de 2021 a les 20:00 |\nFer arqueologia del procés comença a ser imprescindible. Remeno papers antics i trobo una conversa que vam mantenir, l’estiu del 2007, l’Hèctor López Bofill i un servidor, a instàncies de la revista El Temps i de l’amic i excel·lent periodista Pere Antoni Pons, que ens va conduir amb habilitat sota el títol de El catalanisme polític, avui. Han passat gairebé catorze anys des d’aquell diagnòstic i podríem pensar que el que vam dir llavors ha quedat superat. La sorpresa és que no.\nEn un moment de la xerrada, el professor López Bofill diu això: "El catalanisme, avui, es troba mancat d’un full de ruta, no per a anar cap a la independència, sinó fins i tot per a gestionar possibles tensions que provinguin de l’estat espanyol". Sensacional. Canvieu el mot “catalanisme” pel mot “independentisme” i el resum d’aquell moment (Montilla presidia la Generalitat i Zapatero governava Espanya) serveix perfectament per descriure el panorama del postprocés on ara ens hem de moure.\nDesprés de tenir molta pressa i de pensar diverses jugades mestres, l’independentisme (escapçat i amb presos, exiliats i moltes persones encausades) es troba sense un full de ruta clar i compartit i, de propina, està condicionat per fortes turbulències a la política espanyola, cada cop més polaritzada per unes dretes que imiten el trumpisme. Com sabem, l’Executiu presidit per Pedro Sánchez encara no ha concretat les seves bones paraules; si la taula de diàleg no comença a fer feina un cop Pere Aragonès hagi pres possessió, tot agafarà un color molt i molt fosc.\nEn un altre moment d’aquella trobada, un servidor amolla aquesta reflexió: "Una virtut del catalanisme és que, històricament, sempre ha evitat el predomini dels purs. Des de l’any 1900 fins avui, els impurs del catalanisme sempre han acabat essent hegemònics: en són exemples l’ERC dels anys 30, el PSUC sota la dictadura, la Convergència de la recuperació de l’autogovern. I sort que ha estat així, perquè, si no, ara ens trobaríem com a la Bretanya”. Malauradament, sembla que avui alguns han oblidat aquesta premissa, que és essencial per comprendre el pes i la implantació del catalanisme des de finals del segle XIX. Per sort, ha prevalgut dins del catalanisme un concepte obert de les identitats, sobretot a partir de la postguerra, d’acord amb la renovació del pensament occidental i els canvis socials, econòmics i culturals de tota mena.\nGràcies a una concepció impura de les identitats Jordi Pujol va obtenir majories absolutes, i gràcies al mateix ha crescut la nova ERC, també en moltes ciutats del primer i del segon cinturó metropolità. El més desconcertant és que tot això sembla que ha estat oblidat per alguns sectors que, de manera estúpida i frívola, projecten una imatge tancada i antiga de la catalanitat i, de retruc, del projecte independentista. Hi ha veus que, potser sense adonar-se’n, fan un discurs tan rònec que allunya de l’independentisme molts catalans que podrien sumar-s’hi. A vegades, aquest missatge surt d’algunes personalitats de partits com Junts o d’entitats com l’ANC, la qual cosa hauria de ser avortada immediatament per les direccions concernides. No hi haurà creixement del vot independentista si, de tant en tant, apareixen els nostàlgics d'un país idealitzat que no ha existit mai; nostàlgics que -remarco- només parlen per als més convençuts, aïllants en la seva bombolla.\nAmb tot, el que més m’ha cridat l’atenció d’aquell exercici analític a sis mans és una idea que va exposar López Bofill per justificar que calia tirar endavant un referèndum com més aviat millor. La meva tesi era que "si un dia fem un referèndum per l’autodeterminació, jo el vull guanyar". El meu interlocutor em va replicar en els següents termes: “Tu dius que, si hi ha un referèndum, serà només per guanyar-lo. Doncs jo no: el que vull, primer, és celebrar-lo. El Quebec va fer un referèndum i varen perdre. I què? Va passar res? D’aquí a quinze anys en tornaran a fer un altre. I si no, no. Jo el que vull és viure el fet”. És evident que la visió que aquí confessa l’escriptor i professor de Dret és la que va resultar hegemònica durant els anys del procés: més important que guanyar una consulta sobre la sobirania era poder dir que l’havíem fet i, sobretot, que l’havíem viscut. “Vull viure el fet”, proclamava López Bofill l’any 2007 i molts van pensar igual a partir del 2012. Els que defensàvem fer les coses d’una altra manera no vam ser escoltats o no ens vam saber explicar.\nAquest anhel que posa per davant de qualsevol raonament polític l’experiència individual de viure el momentum ha estat nefast per a l’estratègia independentista. Nefast i autodestructiu. Perquè ha menystingut els resultats de l’embat, que havia de ser, en teoria, la creació d’un Estat català independent i reconegut en l’escena internacional. I, sobretot, perquè ha deixat de banda les condicions objectives, la correlació de forces i el principi de realitat, en benefici del voluntarisme, l’autoengany i l’emoció sense filtres. Ens ha devorat el plaer de viure la història en comptes de fer-la de debò.\nEl Primer d’Octubre vam viure el fet del referèndum, però els seus fruits polítics no han estat els que preteníem. Encara que alguns ho repeteixin, d’aquella jornada no en va sortir cap mandat democràtic aplicable; vam demostrar -això sí- que som un país únic organitzant mogudes a gran escala i vam posar en evidència l’autoritarisme tronat de l’Estat espanyol. Però viure el fet -i anar encadenant momentums- no és fer política en un sentit transformador, encara que sigui satisfactori a nivell individual. Cal que ens dediquem a repensar moltes coses, amb urgència.\nPel sapastre del 18:36\nPer Anonim 1 2 3. el 20 de març de 2021 a les 19:32\nOn vols anar carallot, si aqui ja han aprovat la llei de la eutanacia, que no més estan entre els països més lliberals del mon,el que us fot als independentistes es que el mon no us mira, colla de sapastres.\nEt comprènem Alvaro\nPer Pere E. el 19 de març de 2021 a les 18:36\nEt comprènem estimat Alvaro. Comprenem que fas enginyeria literària per enganyar-te i derrotar els ànims del teus " si compatriotes però que donen la cara i no renuncian als seus ideals i ni tu podràs canviar-los, L ' 1 O va ser una demostració de força democràtica. Un triomf en tota regla però al pairo de F VI molts no vau seguir amb la força democràtica al carrer. 1-O, 3-O, 20S éreu davant dels vostres escrits, només això. Incloc també el President del FC Barcelona, el nefast Bartomeu que va ordenar jugar els tres punts. Avui molts seguim que cal vencer a la UE que te Presos Polítics. Només determinades i sòlides justicies democràtiques ensorren i ensorran més la UE i els seus partits R-78.\nPer Nom el 19 de març de 2021 a les 14:19\nDesprés de llegir aquest article, crec que ficaré el cap al forn, però primer hauré de trobar un forn de gas. Ai, la vida, quina miseria horrible i negra.\nWaterloo ha fet molt malt...\nPer Bribenque el 19 de març de 2021 a les 14:14\nAl procès soberanista, a Waterloo tenen el seu palace que tant i tant anel.len molts de Jxcat començan per la Borràs, critiquem que la dreta espanyola es casposa, pero la independentista va pel camí de superar-la, i com diuen i diem de suport internacional no hi es, passen i de llarg de la independencia de uns quans, no de tots els catalans, i es aqui que el mon independentista no vol mirar de cap de les maneres...\nCap recolzament internacional rellevant???\nPer Silvestre el 19 de març de 2021 a les 12:29\nLa Yoko Ono i la Pamela Anderson són recolzaments més que suficients.\nPer Aniriem millor el 19 de març de 2021 a les 10:33\nLa realitat és la que és i el que hem aconseguit com nació des d'octubre de 2017 també. El que voldríem: Reconeixement internacional. Empreses que vindrien corrents a rellevar les que marxaven. El que tenim: Cap recolzament internacional rellevant. Empreses que van traslladar la seu, paguen impostos fora de Catalunya i que de moment no tornaran. Imputats, presos i exiliats polítics. Com a mínim podem qualificar d'ingenus als polítics que van conduir el procés. Haurien hagut de saber a quin rival s'enfrontaven i no exposar la ciutadania a unes expectatives que tenien la obligació de saber que eren inabastables.\nPer Nonembé el 19 de març de 2021 a les 08:24\nDesnacionalitzar Catalunya i desnacionalitzar el procés per tal que gent no independentista i que no se sent catalana voti ERC per presidir no se sap què. Una independència basada només en la millora de condicions econòmiques però que esborri la identitat catalana. Assolir - si l'Imperi ho permet - una independència que faci realitat el somni d'España: destruir Catalunya com a nació.


Grups: 11-16 anys\n(pels més petits d'entre 3-10 anys, tenim també una proposta molt especial CLICK)\nSi tens entre 11 i 16 anys i vols aprendre anglès d’una manera divertida i natural, entra en un món de cine en el que tu seràs director, guionista i protagonista de la teva pròpia pel·lícula! Durant una setmana, realitzaràs un curt i coneixeràs els secrets dels directors de Hollywood.\nInspira't: Comencem el dia amb jocs actius com Dobble, Pictionary, Charades, jocs de rol, jocs de teatre i molts més! Un començament divertit per inspirar l'esperit d'equip!\nAmunt la creativitat! Crearem històries, anuncis, notícies, videoclips, qualsevol cosa imaginable! Crea allò que sempre hagis imaginat.\nA per feina: Pintem, utilitzem materials reciclats, retallem... qualsevol cosa per donar vida a les escenes. Abans de l'acció, ens cal el set! Dissenyem i creem els nostres propis escenaris.\nLlums, càmera, acció! És el moment de gravar. Ens convertim en directors, càmeres, maquilladors i actors! Gravem les escenes i veurem els resultats al dia següent i així.... tornar-nos a inspirar de nou!\nSense adonar-te’n, i d’una manera molt natural, hauràs millorat el teu anglès i practicat en totes les seves vessants: Listening, Reading, Writing, Speaking!\nEl nostre professorat nadiu, format, dinàmic i creatiu t’ajudarà a realitzar tots els passos, i en anglès! Aprendràs sense adonar-te’n i t’ho passaràs d’allò més bé.\nHORARIS: 09:00-14:00 dilluns a divendres (09:00 - 14:00 Dilluns a dijous per Setmana Santa)\nPREU: 115€ / setmana (28,75€/ dia per Setmana Santa)\nFeu la matriculació aquí


Cada mes, la Biblioteca adquireix una selecció de llibres sobre cinema i DVDs de pel·lícules de ficció o documentals que enriqueixen el seu fons i que estan a la disposició de tots els usuaris. Aquí us oferim una petita mostra d’aquestes novetats. El llistat s’anirà renovant quinzenalment amb els materials més interessants que ens arribin.\nThames & Hudson , 2017\nQuentin Tarantino ha esdevingut un dels directors més rellevants de les dues últimes dècades, amb una personalitat que no deixa indiferent a ningú.\nRizzoli Publications , 2016\nEl hongkonguès Wong Kar-wai és considerat un dels cineastes més poderosos estèticament del cinema oriental dels darrers vint anys.\nHéroes de papel , 2017\nEl volum sobre Sen to Chihiro (El viatge de Chihiro) inaugura aquesta col•lecció de l’editorial Héroes de papel dedicada a Ghibli, un dels estudis d’animació més importants del món i pare, entre d’altres, de Tonari...\nWarner Bros , 2015\n"A cambio de nada", guanyadora de diferents premis als Goya i al Festival de cinema espanyol de Màlaga.\nToni Castarnado (ed.)\nComanegra, Ayuntamiento de Barcelona , 2016\nL’In-Edit ha aconseguit en menys de tretze anys, no només assolir, sinó que també consolidar-se com el festival de cinema documental musical més important de l’estat espanyol i uns dels més rellevants da nivell...\nAvalon , 2016\nL’actriu catalana Laia Costa és la protagonista i l'ànima de "Victoria", un dels films europeus més premiats de l’any 2015.


Farrukhabad - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFarrukhabad fou un estat de l'Índia governat per la dinastia afganesa Bangash, amb títol de nawabs. La capital era Farrukhabad, ciutat del districte de Farrukhabad avui unida a Fatehgarh.\nMuhammad Khan, un afganès Bangash d'un poble vora la vila de Kaimganj, va reunir dotze mil homes per servir a l'emperador Farrukhsiyar en la seva lluita pel tron i en recompensa va rebre un territori força important al Bundelkhand; el 1714 va obtenir noves terres, entre elles alguns properes al seu lloc d'origen, i va fundar la ciutat de Farrukhabad (del nom de l'emperador); fou governador de la suba d'Allahabad i després de la suba de Malwa però els seus principals serveis foren com a soldat. Va morir el 1743 quan dominava gran part dels futurs districtes de Farrukhabad, Mainpuri i Etah, i parts dels de Cawnpore, Aligarh, Etawah, Budaun i Shahjahanpur.\nEl seu fill Kaim Khan el va succeir fins al 1748. En aquest any (11 de març) Saadat Khan, el wazir de l'emperador Muhammad Shah i governador d'Oudh, fou cridat a Delhi i substituït pel seu nebot Safdar Jang. Vers el 14 d'abril de 1748 l'emperador Muhammad Shah va morir i Safdar Jang va proclamar emperador a Ahmad Shah i va obtenir per a si mateix el títol de wazir. Inicialment va incitar a Kaim Khan de Farrukhabad a atacar als rohilles; Kaim Khan va marxar amb un exèrcit contra aquests i va lliurar una desastrosa batalla a Kadirganj (districte de Budaun) el 22 de novembre de 1748; Kaim Khan fou derrotat i mort i els rohilles es va apoderar d'una part del territori de Kaim Khan, el situat al nord del Ganges.\nSafdar Jang coneguda la derrota va aconsellar a l'emperador d'aprofitar l'ocasió per desfer-se dels nawabs Bangash de Farrukhabad. L'emperador el va escoltar i va reunir forces que van avançar cap a Koil mentre Safdar Khan anava en la mateixa direcció amb les seves pròpies forces. Safdar Jang tenia al seu servei un bakhsi o diwan del clan Saksena Kayasth de les famílies Chakwa i Parasna, de nom Nawal Rai, la nissaga del qual eren qanuqos hereditaris de la pargana d'Etawah, i que havia servit a Ratan Chand Bania, el diwan d'Abdulla Khan i d'Husain Ali, vers 1720, i havia arribat per mèrits a subgovernador de les subas d'Oudh i d'Allahabad. Safdar Jang va ordenar a Nawal Rai sortir de Luckbow per reunir-se amb ell i el 15 de desembre de 1749 Nawal Rai creuava el Ganges amb una poderosa força; els afganesos de Farrukhabad li van presentar batalla però finalment aquests van fer submissió per decisió de Bibi Sahiba, la mare del nawab Kaim Khan, que va acceptar pagar un fort tribut. Nawal Rai per orde de Safdar Jang va ocupar el territoris dels nawabs Bangash i va establir el seu contingent a Kanauj.\nLes opressions del subordinats de Nawal Rai van fer revoltar els afganesos, que van proclamar a Ahmad Khan, germà de Kaim Khan, que vivia retirat. Quan Nawal Rai se'n va assabentar va avançar cap a Khudaganj, a uns 25 km al sud-est de Farrukhabad, amb un fort exèrcit i al mateix temps demanava reforços a Delhi. Ahmad Khan el va atacar a Khudaganj l'1 d'agost de 1750, i fou derrotat i mort. El nawab wazir Safar Jang, va conèixer la derrota quan era a Mathura i va avançar amb les seves forces donant ordes al seu fill Djalal al-Din Haider (després conegut com a Shuja al-Dawla) que era governador d'Allahabad, de matar a cinc ostatges afganesos entregats per Bibi Sahiba el 1748, orde que fou complida. El wazir es va aturar un mes a Marahra i després va avançar i es va fer fort a Ram Chhatauni a uns 3 km a l'oest de Patiali al Ganges. Aquí el 13 de setembre de 1750 fou atacat i derrotat per Ahmad Khan; Safdar va quedar ferit però va poder fugir encara que va caure en desgràcia a Delhi i es va iniciar una conspiració per privar-lo dels seus dominis a Oudh. Ahmad Khan, mercès als bons oficis de Ghazi al-Din Firoz Jang, va rebre un khilat de l'emperador i un decret que el restaurava en tot el territori de la seva família del que havia estat privat el 1748. Ahmad Khan es va sentir prou fort per atacat el fot d'Allahabad que va assetjar.\nEn aquest temps un exèrcit maratha dirigir per Mulhar Rao i Apa Sindhia estava a la rodalia de Kotah, a 420 km al sud de Delhi. Safdar Jang va entrar en negociacions amb aquests generals encara que la seva primera preocupació era recuperar el favor de l'emperador cosa que va aconseguir amb els bons oficis de Nazir Jawaid Khan; poc després l'exèrcit maratha era agafat al servei de l'emperador amb un bon sou i posat al servei de Safdar Jang contra Ahmad Khan de Farrukhabad. Les forces de Suraj Mal, el príncep Jat de Bharatpur, també es van unir a l'exèrcit de Safdar Jang i el poderós exèrcit així format va avançar creuant el Yamuna. El primer combat fou contra Shahdil Khan, amil del nawab Ahmad Khan a Koil (finals de març de 1751). Shahdil Khan es va haver de retirar. Ahmad Khan que era a Allahabad, va abandonar el setge i es va retirar a Farrukhabad.\nDesprés de diversos combats Safdar Jang i Ahmad Khan ven entrar a Farrukhabad al començament del 1752. Pel tractat de pau el deute contret per Safdar Jang amb els marathes, fou transferida a Ahmad Khan i per garantir el pagament es va concedir als marathes 16 dels 33 mahals del territori del nawab. El 1761 Ahmad va ajudar a Ahmad Shah Durrani a Panipat i va recuperar bona part dels territoris perduts però això el va enfrontar amb Shuja al-Dawla d'Oudh que aspirava també a aquests territoris; Ahmad Khan, fort de la seva aliança afganesa no podia ser atacat llavors.\nEl wazir Najib al-Dawla també s'havia vist frustrat per la intervenció rohilla a favor d'Ahmad Khan Bangash el 1762 i el 1770 i va preparar un pla contra el rohilla Hafiz Rahmat Khan: Un exèrcit maratha fou convidat a Delhi per participar en la conquesta de Farrukhabad i després envair Rohilkhand; les forces marathes i de Najib unides van avançar fins a Koil, on Najib es va posar malalt i es va retirar deixant al front al seu fill gran Zabita Khan. Però Zabita no volia combatre contra els afganesos i els marathes ho sabien i el van convertir pràcticament en presoner al campament i van oferir a Hafiz Rahmat Khan el seu alliberament i la pau a canvi de diners, però el preu demanat era alt (la cessió dels jagirs d'Etawah i Shikohabad) i Hafiz Rahmat Khan no hi va accedir; mentre es negociava Zabita Khan es va escapar i llavors es van produir diversos enfrontaments entre marathes i afganesos. El 1771 els marathes van avançar cap a Delhi i van reinstal·lar a l'emperador Shah Alam II, i així foren els amos de l'imperi. Els marathes van recuperar els territoris de Farrukhabad que els hi havien estat cedits i poc després Ahmad Khan va morir i els seus altres territoris van esdevenir tributaris d'Oudh.\nEl 1801 Oudh va transferir els seus drets al tribut als britànics i el nawab va vendre els seus drets a aquests el 4 de juny de 1802 a canvi d'una pensió anual de 108.000 rúpies. El nawab va ser restablert amb plens poders durant la revolta dels sipais (18 de juny de 1857 a 3 de gener de 1858).\nNawab Muhammad Khan Ghazanfar Jang 1714-1743\nNawab Kaim Khan (fill) 1743-1748\nNawab Imam Khan (germà) 1748-1749\nNawab Ahmad Khan 1749-1771 (germà, + novembre de 1771)\nNawab Muzaffar Jang 1771-1796 (fill)\nNawab Imdad Husain Khan Nasir Jang 1796-1802 (fill, + 1813)\nNawab Khadim Husain Shaukat-i-Jang (fill, títol: 1813-1823)\nNawab Tajammul Husain Khan (fill, títol: 1823-1846)\nNawab Tafazzul Husain Khan (cosí) 1846-1858 (sobirà) 1857-1858 (+ 1858)\nNawab Zafar Husain Khan (fill, títol 1858-?)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Farrukhabad&oldid=20799427»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 feb 2019 a les 16:59.


Cuinant entre llibres: de juny 2016\nTorno a la càrrega després del pont de Sant Joan, us heu animat a fer la vostra pròpia coca?\nJo aquest any per falta de temps he tornat a repetir la de pasta fullada amb cabell d'àngel, senzilla, ràpida i boníssima!!\nI avui us presento un plat dels clàssics, uns calamars amb pèsols, una gran combinació. A més l'atmetlla picada li dóna un toc molt característic de la cuina catalana, a mi m'hi encanta.\n400 gr d'anelles de calamar netes\n250 gr de pèsols congelats\nNetegem les patates, els tomàquets i pelem la ceba.\nTrossegem les patates, ratllem els tomàquets i tallem la ceba a trossos petits.\nBullim els pèsols uns 8 minuts i reservem.\nEscalfem 4 cullerades soperes d'oli d'oliva en una cassola i hi sofregim la ceba durant uns 5 minuts. Afegim el tomàquets i continuem amb la cocció dos minuts més. Incorporem les anelles de calamar, els pèsols i les patates i ho sofregim junt un parell de minuts més removent contínuament.\nSalem i cobrim amb aigua, afegim uns brins de safrà, el llorer, les ametlles picades i una rama de julivert tallat ben fi.\nSeguim amb la cocció durant uns 20 minuts, fins que els calamars estiguin ben tendres.\nPublicat per Eva Macià a 9:00 9 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: carmanyola, celíacs, cuina catalana, peix, verdures\nPaté de pebrot escalivat\nLa recepta d'avui és perfecta per a tenir com a fons de rebost. Podeu utilitzar-la tant per sucar unes torradetes per l'aperitiu com per a salsa d'un bon plat de pasta i si l'envaseu en pots petits i els coieu al bany maria en podeu fer més quantitat i gaudir-ne quan més us vingui de gust. Ha estat un gran descobriment que he trobat al blog Tasta Rutes ;)\n1 cullerada petita de sal en escames\nFiquem tots els ingredients en un pot i els triturem bé amb la batedora.\nTastem, rectifiquem de sal si fa falta i repartim el paté en pots de vidre.\nSi els voleu envasar al buit cal que els pots siguin esterilitzats i un cop plens i ben tancats els fiquem en una olla coberts d'aigua i els bullim durant uns 20-25 minuts.\nPublicat per Eva Macià a 8:30 12 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: aperitius, celíacs, cuina vegana, cuina vegetariana, salses, verdures\nSota aquest nom tan anglès que no he sabut molt bé com traduir trobem un pastís senzill de fer, amb ingredients molt corrents, i amb resultat elegant i deliciós. Contrasta a cada mossegada la part tendra de l'interior amb el cruixent de l'exterior, i a més, queda o no queda maco?\nIngredients (motlle de 24 cm):\n8 fulles de pasta brick rectangulars\n300 ml de llet semidescremada\n60 ml de nata per cuinar\nPreescalfem el forn a 180 graus amb calor dalt i baix.\nDesfem la mantega al microones, a baixa temperatura, i l'utilitzem per pintar, d'una en una, les fulles de pasta brick. Un cop pintada cada fulla l'anem plegant de forma irregular fins aconseguir una tira llarga i més o menys d'uns 3 dits d'alçada. La caragolem en espiral i la fiquem al centre del motlle. Fem el mateix amb la resta de fulles i les anem enrotllant a partir d'on acaba l'anterior. Al final ha de quedar el motlle ple i amb les fulles simulant una ensaïmada.\nFornegem durant 30 minuts.\nMentrestant fiquem en un cassó la llet, la nata, el sucre, la canyella i la pell de la llimona. Ho fiquem al foc i ho escalfem fins just abans que bulli. Reservem uns 10 minuts, després traiem la canyella i la pell de la llimona i hi afegim els ous batuts.\nTraiem el motlle del forn i repartim per sobre la mescla de líquids. Fornegem 30 minuts més a 175º i deixem refredar a temperatura ambient.\nFeu el pastís el mateix dia que l'hagueu de consumir, ja que sinó s'estova.\nUs recomano fer-lo amb un motlle d'uns 24 cm, per tal que al repartir el líquid quedi més baix i tingueu una part cruixent i l'altra tendra.\nLa gràcia d'aquest pastís és que no cal tenir cura en fer-lo, es tracta de donar forma irregular a les fulles, és molt més senzill del que sembla. Animeu-vos!\n* Recepta extreta de: Bocados de cielo\nPublicat per Eva Macià a 9:00 18 comentaris:\nGastroThermalia a Caldes de Montbui\nAquest passat dissabte em vaig llevar ben d'hora per anar a Caldes de Montbui a retrobar-me amb els meus amics blocaires i compartir les activitats de la trobada GastroThermalia organitzada pel Jordi i l'Anna.\nCultura, gastronomia, història, confidències i rialles, va ser un dia rodó.\nVam trobar-nos al Museu Thermalia, on membres de l'Ajuntament, el Consell Comarcal i el Museu ens van donar la benvinguda i ens van preparar un esmorzar amb productes típics de la vila: mongetes de la neu, vi de Caldes, carquinyolis i entrepans amb llonganissa.\nDesprés vam fer una visita guiada cortesia de l'Oficina de Turisme, on vam visitar la Font del Lleó, les Termes Romanes, el menjador modernista de l'antic balneari Can Rius, el safareig termal de la Portalera (encara en ús!) i la Farmàcia Codina, tot seguint les explicacions i anotacions històriques de la nostra guia.\nAcabada la part cultural i històrica va començar la gastronòmica, amb visites a establiments destacats pels seus productes de qualitat.\nA Embotits Pedragosa, que aquest any compleix 100 anys, vam poder provar el xoriço i la llonganissa feta al 100% amb carn de gall d'indi (la única de l'estat!) així com unes salses delicioses que per la tarda vam passar a comprar.\nPastes Sanmartí és una empresa que funciona des de 1700 i durant nou generacions s'han encarregat d'elaborar la pasta de forma artesana i amb producció limitada, tot i això ofereix ni més ni menys que 52 referències diferents!! Molt curiosos els armaris de fusta on deixen assecar la pasta durant 48h.\nL'Espiga d'Or és un forn familiar de 3a generació. L'Esther i la Meritxell ens van parlar dels seus productes i també ens van ensenyar com pastaven i fornejaven. Elaboren els seus productes al seu propi obrador i amb matèries primeres de gran qualitat. A destacar la barra romana, feta amb aigua termal de la vila!\nLa següent visitar va ser al celler La Vallesana, on ens van presentar l'anís de taronja i el licor de Flors del Remei, dos licors tradicionals de Caldes elaborats des del 1918. S'acostumen a prendre com a digestius després dels àpats.\nI finalment i només creuant el carrer vam arribar a la Pastisseria Muntada, on ens vam quedar amb la boca ben oberta gràcies a les delícies que tenien al mostrador. Vam poder provar dos pastissets fets pel mestre pastisser Joan Muntada: una mousse de coco amb pinya infusionada amb anís estrellat i una mousse de xocolata i avellanes amb base cruixent, no sóc capaç d'escollir una preferida...\nLa última parada de la trobada va ser per dinar al restaurant del piemontès Mirko Carturan, on ens van sorprendre amb un menú degustació amb aires informals. Teníem el restaurant reservat per nosaltres i vam poder repartir-nos i seure a l'interior o a la terrassa. La Marta, la Mònica i jo vam agafar el lloc d'honor al sofà, des d'on vam provar i repetir de gairebé de tot en companyia de molts altres blocaires.\nA més el Mirko ens va sorprendre amb un showcooking amb el què va estrenar el nou espai del restaurant, pensat per a fer classes, demostracions, etc. Va cuinar uns macarrons (Sanmartí, està clar!) amb anxoves i préssec que van ser un gran descobriment, un plat típic de la seva terra boníssim pel contrast dels seus ingredients. Podeu veure la vídeo-recepta al blog Decuina.net.\nI per acompanyar el cafè i acabar de rematar la Teresa del blog Com a casa, res! ens va repartir unes dolçaines fetes per ella mateixa. Quin detall!\nDesprés del dinar hi havia la possibilitat de gaudir d'un bany termal que per horari no vaig poder aprofitar, m'ho anoto per la propera visita a Caldes, de la que vaig marxar ben carregada gràcies als detalls de tots els col·laboradors.\nPublicat per Eva Macià a 16:00 14 comentaris:\nPollastre estil Tunísia amb cuscús\nAvui us porto una altra de les receptes del dossier que em van fer les companyes de feina. Després de les ametlles garrapinyades, la coca de iogurt amb poma, la lasanya de verdures i els raviolis amb poma i bacon avui he après, gràcies a la Judith, a fer un pollastre estil Tunísia acompanyat de cuscús.\nUna recepta amb un toc exòtic gràcies a les panses i la cúrcuma, a casa ens ha agradat molt, us animeu a fer-lo vosaltres també?\n100 gr de panses sultanes\n1 vas de vi ranci (opcional)\n2 c/p de cúrcuma\nc/p: cullerada petita (de cafè)\n4 mesures de cuscús\n8 mesures d'aigua o brou de verdures\nopcional: verdures per acompanyar el cuscús\nPosem les panses en un bol i les cobrim amb aigua. Les reservem.\nSalpebrem el pollastre, el posem en una cassola amb oli i el fregim fins que quedi daurat.\nAfegim les dues cebes tallades a trossets petits i coem uns 10 minuts fins que comencin a transparentar. Afegim el vi ranci i el deixem reduir uns 7-8 minuts.\nPassat aquest temps afegim les dues cullerades de cúrcuma, les panses i l'aigua on estaven a remull, continuem coent a foc baix durant uns 30 minuts, fins que s'hagi reduït l'aigua. Si veieu que us quedeu sense líquid podeu afegir-ne una mica més. Uns minuts abans d'acabar la cocció provem la salsa i rectifiquem de sal si fa falta.\nPer fer el cuscús el fiquem en un bol amb una mica d'oli i mesclem bé amb els dits perquè els granets se n'amarin. Portem el brou a ebullició i quan comenci a bullir el retirem del foc i hi afegim el cuscús, remenem una mica amb una forquilla i el deixem uns 10 minuts perquè es begui el líquid.\nMentrestant saltegem unes verdures amb una mica de sal. Jo he ficat les que he trobat per la nevera: 1 ceba, mig carabassó, 1 pastanaga i 1 pebrot verd. Quan estiguin les mesclem amb el cuscús i ja tenim l'acompanyament preparat.\nServim el pollastre amb una mica de salsa i el cuscús com a acompanyament. No us oblideu el pa, en necessitareu per sucar!\nPublicat per Eva Macià a 9:00 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: acompanyaments, carmanyola, carn, cuina del món


Two-Bedroom Holiday home in Herning Herning Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 55 allotjaments a Herning.\nMés informació sobre Two-Bedroom Holiday home in Herning\nBen posicionat a Herning Suburbs, Two-Bedroom Holiday home in Herning és un lloc ideal d'inici d'excursions a Herning. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Two-Bedroom Holiday home in Herning, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Two-Bedroom Holiday home in Herning la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Herning.


Neoplàsies mieloides | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nConeix tot el que has de saber sobre les síndromes mieloproliferatives cròniques.\nIMPARABLE CONTRA LA LEUCÈMIA\nL'Olga va ser diagnosticada de leucèmia mieloide crònica. Gràcies a equips d'investigació com el de la Dra. Zamora, avui conviu amb la malaltia a través de nous medicaments. Coneix la seva història!\nConeix tot el que has de saber sobre la leucèmia mieloide crònica.\nPer què necessitem investigar?\nNecessitem investigar perquè, un cop el pacient ha estat diagnosticat d'una d'aquestes malalties, el seu futur és incert, ja que els medicaments actuals són ineficaços en molts casos. A més, la majoria d'aquests pacients no es poden sotmetre a un trasplantament de medul·la òssia, que és l'única opció curativa existent de moment, per ser massa grans o perquè el seu estat físic no és prou bo per a resistir un tractament tan agressiu. Per tant, moltes persones només reben medicaments per millorar el seu estat general i la seva qualitat de vida.\nAltres vegades sí que existeix un medicament eficaç, però hi ha un percentatge gens menyspreable de pacients que no responen al tractament inicial o tenen efectes secundaris importants que es podrien evitar si es pogués saber per endavant que això ocorrerà, per oferir-los altres alternatives. En aquest sentit, s'estan buscant els factors i proves que ens ajudin a identificar, abans d'iniciar el tractament, quins pacients no el toleraran o no respondran.\nNecessitem investigar per trobar nous tractaments que siguin aplicables a cada tipus de pacient i que siguin eficaços a llarg termini, evitant al màxim la toxicitat d'aquests.\nL’impacte de la nostra feina\nEls malalts amb neoplàsies mieloides (síndrome mielodisplàstica d'alt risc i leucèmia mieloide aguda amb displàsia multilínia) no tenen actualment moltes opcions terapèutiques. La majoria són tractats amb un fàrmac hipometil·lant però el 50% dels pacients no respon a aquest tractament i, els que sí que ho fan, acabaran perdent tard o d'hora la resposta. De la mateixa manera, un subgrup de malalts amb leucèmia mieloide crònica no respondrà al tractament inicial o desenvoluparà efectes secundaris importants que empitjoraran la seva qualitat de vida. En canvi, els que responen al tractament durant un temps prolongat, probablement podran deixar de rebre aquesta medicació i la meitat d'ells no la necessitarà mai més.\nEl nostre equip estudia mutacions genètiques i epigenètiques, polimorfismes i altres característiques d'un tipus de cèl·lules mare d'aquests pacients per conèixer si estan relacionades amb la resposta a aquests fàrmacs, amb el desenvolupament d'efectes secundaris i amb la possibilitat de deixar el tractament en un moment donat sense presentar una recaiguda de la malaltia. En definitiva, gràcies als nostres estudis, coneixem millor les característiques biològiques d'aquestes malalties i això influeix en l'elecció del tractament que donarem al nostre pacient per tal d'aconseguir una resposta millor i prolongada i amb els mínims efectes secundaris.\n- Institut de Recerca contra la Leucèmia Josep Carreras - Genètica i epigenètica en neoplàsies mieloides\nPàgina web actualitzada 29/06/2020 11:25:42


Transports tancarà la línia de tren que uneix Utiel amb Conca - À Punt\nTransports tancarà la línia de tren que uneix Utiel amb Conca\nEl veïnat de Camporrobles utilitza aquesta línia diàriament i l’ajuntament en reclamarà la continuació al ministeri\nEl Ministeri de Transports ha comunicat el tancament definitiu de la línia de tren que uneix Utiel amb Conca / À Punt NTC\n29 d'abril 2022 - 16:31\nEl Ministeri de Transports va comunicar aquest dijous de vesprada el tancament definitiu de la línia de tren que uneix Utiel amb Conca amb l'argument, entre altres, de la falta de rendibilitat econòmica i social.\nAquesta decisió deixa sense servei ferroviari el veïnat de Camporrobles (Plana d’Utiel-Requena), que està en peu de guerra perquè necessita el tren pràcticament per a tot. Per això ja han mostrat la disconformitat mitjançant una concentració espontània a les portes de l’estació.\nL’alcaldessa del municipi, Inmaculada Alemany, ha informat a À Punt que des del consistori ja s’han posat en contacte amb la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat per elaborar un document conjunt en què es defenga la necessitat d’aquesta línia de tren. A més, l’ajuntament presentarà una queixa al Ministeri de forma individual perquè consideren que la falta de rendibilitat econòmica es deu als horaris "poc pràctics" i que no s’ha tingut en compte l'opinió de la ciutadania a l’hora de valorar-ne la rendibilitat social. "És un insult a totes les veïnes i els veïns", ha rematat l’alcaldessa.


periode i freqüència\nCom mesurar període i freqüència\nAprofitant el muntatge i el senyal triangular visualitzat, veurem com podem mesurar el període i la freqüència d’aquest.\nPer tal de poder visualitzar una oscil·lació completa del senyal hem ajustat la Base de Temps a 2 microsegons/divisió. Això ha estat útil per aquest senyal en concret. Quan visualitzem altres senyals haurem d’anar ajustant el valor de la base de temps fins obtenir una o més oscil·lacions completes dins la pantalla de l’oscil·loscopi.\nEn aquest gràfic capturat directament de l’oscil·loscopi no podem saber res sobre la magnitud del període i l freqüència.\nL’oscil·loscopi permet activar varies funcions que ens facilitin la mesura del període i la freqüència donant directament la mesura d’aquestes a la finestra de la part superior dreta de l’oscil·loscopi:


Sunrise Private Villa Nantou Taiwan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.2-5, Shoucheng Rd., Municipi de Puli, Nantou, Taiwan, 54558 - Veure al mapa\nBen situat a la els restaurants, els paisatges, Natura area de Nantou ciutat, Sunrise Private Villa us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 20 km. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nTot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, restaurant, visites turístiques, cafeteria.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sunrise Private Villa és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Nantou.\nTots els tipus de viatgers (12) Parelles (3) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)