Beneficis de deixar de fumar amb el pas del temps\n20 minuts després de deixar de fumar la seva pressió sanguínia disminueix, el seu pols baixa i la temperatura de la sang a les seves mans i peus augmenten.\n2 hores després de deixar de fumar, s’ha reduït la nicotina en el seu sistema.\n8 hores després de deixar de fumar, el nivell de monòxid de carboni a la seva sang disminueix i l’oxígen augmenta al nivell normal d’un no-fumador. Aquesta és una de les ventatges de deixar de fumar, a causa que el monòxid de carboni afecta als seus músculs, cervell i teixits.\nA les 24 hores, les possibilitats d’un atac al cor ja ha disminuït.\nA les 48 hores el seu sentit de l’olfacte ha millorat I el seu paladar cobra vida de nou.\nPassats de 2 a 4dies, totes les restes de nicotina han desaparegut del seu cos. Això significa que no hi ha cap substància addictive física en el seu cervell. sense fumar notarà que es cansa menys i respira millor.\nDesprés de 2 setmanes hi ha grans millories.\nLa circulació sanguínia millora aproximadament entre 2 i 4 setmanes, el que permet caminar amb més energia.\nLa pell comença a hidratar-se i les arrugues prematures, causades pel tabac, desaparèixen. Les substàncies toxiques del fum i del tabac trenquen les fibres de colàgen de la pell, el que provoca l’aparició d’arrugues prematures. Al deixar de fumar la seva pell deixa de tenir aquell aspecto sec, brut i arrugat, coneguda com a "cara de fumador". La pell recupera la seva elasticitat i lluentor natural. Ja no ha de tapar la mala olor de tabac a la seva roba, a la seva casa o al seu cotxe. Ara el seu perfum ja no està mesclat amb el mal fum de tabac. A poc a poc desapareix el color groguenc de les seves mans i ungles. Quin gust!\nA partir d’uns mesos es regeneren els cilis dels pulmons, la qual cosa permet evitar les infeccions perquè tornen a treballar com a autèntics filtres per evitar que entrin partícules estranyes als seus pulmons. Disminueix la tos, la congestió nasal, la fatiga, la falta d’aire i augmenta l’energia en general.\nEntre 2 i 9 setmanes després, la seva circulació millorarà, l’exercici no serà tan agotador i la seva capacitat pulmonar augmentarà. Al deixar de fumar, els homes milloren la seva vida sexual, perquè fumar baixa la líbido i la porqueria del tabac (sobretot els quitrans) obstaculitza les venes dificultant l’erecció.\nAls 3 mesos. La tos, les xiulades involuntàries i altres problemes respiratoris, disminueixen com a resultat d’una millor funció pulmonar, incrementada fins a un 10%.\nDesprés de 3 mesos, millora la seva fertilitat. Aquesta és una raó freqüentment passada per alt quan es busquen bones raons per deixar de fumar. En els homes augmenta la qualitat i la densitat d’espermatozoides i en la dona augmenta les possibilitats de concebre, amb menor probabilitat d’avortament involuntari, o de donar a llum a bebès amb major risc de mort fetal, part prematur o que el nadó tingui un pes baix en néixer.\nLes taques de quitrà en els dits i dents ja no sortiràn.\nEn els primers 9 mesos, s’adonarà que ja no pateix de falta d’aire, tos i la congestió nasal o la fatiga va millorar ràpidament.\nPassat 1 any, el seu risc de patir malalties coronàries es redueix a la meitat que la d’un fumador.\nA hores d’ara i a causa de l’augment d’oxigen, tindrà una notable millora en la seva pell i genives. L’oxigen ajudarà a reparar la pell seca.\nDesprés de 5 anys, el risc de càncer de pulmó es redueix a la meitat. També el seu risc de càncer de boca, gola, esòfag, bufeta, ronyó i pàncrees disminueix ràpidament. I a poc a poc aquests beneficis per a la seva salut aniràn augmentat de forma progressiva.\nEntre 5 a 15 anys, ja no tindrà major risc de patir un accident cervell-vascular que la de qualsevol persona que mai hagi fumat.\nA partir de 10 anys després de deixar-ho, les seves probabilitats de malaltia coronària seran pràcticament les mateixes que les de qualsevol persona que mai hagi fumat. De fet, el risc d’una mort prematura per totes les causes degudes al tabac pràcticament desaparèixen i tornes a sentir-te com les persones que mai han fumat.\nI si s’embarasses la seva possibilitat de tenir un nadó saludable augmenta perquè evites complicacions durant l’embaràs i el part. L’absència de nicotina, monòxid de carboni, quitrans i altres substàncies permeten que l’oxigen i els nutrients arribin al bebè en la matriu per assegurar el seu creixement i augment de pes de manera adequada.\nA més, el tabac produeix en la boca multitud de problemes que van des del tacat de les dents i el mal alè fins al càncer oral. Al deixar de fumar la seva salut bucal millora. Desaparèixen les arrugues al voltant dels llavis. Es normalitza la cicatrització de les ferides. Recuperes el gust. Menor dolor en les extraccions dentals. Major facilitat en els implants de peces postisses. Menor desgast de l’esmalt de les dents. Disminueix dràsticament la inflamació de les genives\nI la seva imatge millora també, recuperaràs el bon alè, la seva roba no farà olor de fum, ni tindrà cremades, els seus petons tindràn millor sabor, la seva casa no farà olor de tabac.\nI la seva autoestima, per fi s’ha lliurat d’aquesta horrible esclavitud, serà un bon exemple per als seus fills.\nInici | Doctor Fum | Consells | Beneficis | El Mètode | Descargar | Contacto | Aviso Legal


Volkswagen afronta el primer gran judici pel Dieselgate\n1 min. Barcelona 11/09/2018 00:00\n651x366 Les carpetes que contenen el sumari del cas Volkswagen, ahir al tribunal. / RONNY HARTMANN / AFP Les carpetes que contenen el sumari del cas Volkswagen, ahir al tribunal. / RONNY HARTMANN / AFP\nEl grup automobilístic alemany Volkswagen va iniciar ahir el primer dels grans judicis que haurà d’afrontar pel trucatge de milions de vehicles per haver amagat les seves veritables emissions contaminants, l’anomenat Dieselgate. En aquest cas són els inversors, amb Deka Investment com a principal accionista, els que han demandat el consorci. Reclamen indemnitzacions per danys i perjudicis per un import de 9.000 milions d’euros perquè consideren que Volkswagen va informar massa tard el mercat de la manipulació.\nEl cas el dirimirà el Tribunal regional de Brunsvic, que haurà de determinar si Volkswagen hauria d’haver informat de l’engany davant dels mercats financers per evitar pèrdues als accionistes. Deka no només denuncia el grup Volkswagen, sinó també el seu accionista i marca del grup Porsche. El que es pretén amb el judici és rebre una compensació per la caiguda de l’acció patida per VW arran del Dieselgate. El cost per al grup -amb diverses marques tocades per l’escàndol- ascendeix a 27.400 milions d’euros, entre les multes i la crida a revisió de vehicles. Volkswagen nega haver comès un error en matèria de divulgació.


Bombolles gegants – Trivium Gestión Cultural\nCom és possible?!! Una bombolla de sabó més gran que el teu cap!! Vols fer-ne amb les teves pròpies mans?\nHo omplirem tot de bombolles de sabó de diferents mides! Les farem ballar i volar!\nAnima’t a descobrir aquesta tècnica tan peculiar.\nAprendrem a preparar la mescla idònia i com utilitzar diferents aparells per tal d’aconseguir increïbles bombolles en constant moviment! Els/les talleristes faran demostracions i ens guiaran en l’aprenentatge de l’art de fer bombolles mitjançant diversos aparells en contacte amb aigua i sabó. Ens endinsarem en un món de formes i colors que aprendrem a manipular segons el nostre desig!\n· Taller de temporada, es recomana realitzar-lo a l’exterior, utilitzar roba còmoda i calçat que es pugui mullar.\n· És necessari un punt d’aigua al costat (preferiblement amb manguera).\n· És necessari un punt de llum per a l’equip de so (propi de la companyia).\n· El número de talleristes dependrà del volum de participants.


"Com que ja no pot servir-se de l'exèrcit, l'Estat ha activat altres peons amb la mateixa tasca: el jutges, les policies i les clavegueres dels diversos ministeris"\nper Ramón Cotarelo 24 de setembre de 2019 19:06\nL'Estat espanyol es troba en guerra contra Catalunya. Com sempre, des de l'invenció d'Espanya al segle XVI. Una relació originalment colonial ha evolucionat fins a fer-se... més colonial i amb un grau de conflictivitat sense precedents. Preocupat per l'efecte que la seva incompetència pugui tenir sobre la governabilitat d'Espanya, l'Estat intensifica l'atac.\nContra Catalunya, l'Estat actua en dos fronts, l'interior i l'exterior. A l'interior fa valer dos tipus d'aparells, descrits per Althusser el segle passat: els represius i els ideològics. Pel que fa als represius i com que ja no pot servir-se de l'exèrcit, ha activat altres peons amb la mateixa tasca: el jutges, les policies (GC i PN) i les clavegueres dels diversos ministeris, poblades de delinqüents al servei de l'Estat.\nEls jutges estan encarregats d'aplicar el dret penal de l'enemic i sostenir un horitzó penitenciari per a qualsevol activitat independentista que es veu criminalitzada fins assolir l'utopia repressiva de l'Estat: la il·legalització dels partits independentistes.\nLes policies, si no actuen com a cossos autònoms amb o sense direcció dels serveis secrets, són de fet policíes polítiques al servei dels partits unionistes. La seva missió sembla ser "descobrir" i "neutralitzar" possibles activitats terroristes i, si no n'hi ha cap ni una, inventar-les, imaginar delictes, fabricar les proves. Fer muntatges. La finalitat òbvia: acovardir a la gent, difonent un clima de terror psicològic. Inventar-se les raons per justificar no només el 155 sinó un estat d'excepció sense subterfugis.\nPel que fa als aparells ideològics de l'Estat, els mitjans de comunicació públics i privats rivalitzen en catalanofòbia. Sentir Ana Rosa Quintana dir "mamarratxo" al MHP Torra dona la mesura de la militancia repressiva i la manca d'ètica profesional dels mitjans.\nNo cal parlar del centres de fabricació d'ideologia: les universitats i els afamats intel.lectuals "sotasignants", revells encaixonats en càrrecs públics, semi-públics o privats. Tots coincideixen en que viuriem en el millor món panglossià a Espanya si no fos pels maleïts independentistes encaparrats a ignorar la sana veu de la raó unitària.\nEls capellans espanyols, braves gents, com sempre, a l'avantguarda. El primat d'Espanya diu que el separatisme és un pecat contra l'Esperit Sant. Res més a afegir a l'anatema.\nAl front exterior, la propaganda sense vergonya. Munts de fons públics per "contrarrestar" el relat independentista, font segura de corrupció i "trinque". La seva funció: recolzar la visió edulcorada, falsa, d'un fals estat de dret fabricada per ideòlegs mediocres al servei del ministeri d'Afers Exteriors. En la patriotica tasca col·laboren tota mena de xarlatans pseudoacadémics, comissaris polítics, gents del régim i Carmena, que aportarà la legitimitat d'una esquerra zombie.\nDavant l'atac de l'Estat, interessat més que mai a aniquilar Catalunya, què contraposem per defensar-nos? Dos projectes per decisió expressa no ja d'ERC o els seus òrgans de decisió sinó per la voluntat de Junqueras, que es va oferir immediatament per encapçalar la llista d'ERC. Així es curtcircuita qualsevol possibilitat de llista independentista unitària.\nAquesta obstinació en trencar la unitat independentista i imposar una lógica de partit a un esperit nacional afebleix la resistència independentista i obre el camí a una proposta de retorn a alguna forma d'autonomisme. Per això, la resta d'independentistes catalans hauran de cercar una forma unitària d'acció si volen resultats dignes a les eleccions espanyoles. En tot cas, tampoc és un assumpte greu, ja que les eleccions del 10N no són significatives per a Catalunya. Sigui la que sigui la quantitat de diputats catalanistes al Congrés, Catalunya no hi pintarà res.\nEl que ens interesa és l'escenari català i les properes eleccions catalanes. I ací si que cal bastir una candidatura independentista unitària, al marge dels partits, cívica, encapçalada pel MHP Puigdemont, transversal i compromesa amb la independència a les 24 hores de les eleccions.


Nova política per a la confluència -@RevistaTreball\nNova política per a la confluència Revisat per Revista Treball a set. 26 . La divisòria entre la vella i la nova política ha emergit amb força en els darrers anys, superposant-se a les clàssiques clivelles esquerra-dreta i catalanisme- La divisòria entre la vella i la nova política ha emergit amb força en els darrers anys, superposant-se a les clàssiques clivelles esquerra-dreta i catalanisme- Rating: 0\nEsteu aquí: Home » Opinió » Nova política per a la confluència\nNova política per a la confluència\nPublicat per: Ismael Blanco Data: 26 setembre 2014 A: Opinió | Comentaris : 1\nLa divisòria entre la vella i la nova política ha emergit amb força en els darrers anys, superposant-se a les clàssiques clivelles esquerra-dreta i catalanisme-espanyolisme. El panorama polític se’ns ha fet més complex, la qual cosa comportarà, segons indiquen totes les enquestes, més fragmentació i, per tant, més necessitats de pacte, però també més dificultats per assolir-lo.\nExisteix un debat emergent sobre el significat de les categories de la nova i la vella política, un debat que obre molts interrogants. Quins són els principis fonamentals de l’una i de l’altra? Com ubicar els diferents actors polítics en aquest eix? No hi ha vella política en els nous moviments? No pot haver-hi nova política en els partits tradicionals? No és la nova política, en part, una reinvencióde pràctiques polítiques molt antigues? No està predestinada la nova política a esdevenir una “nova-vella política” amb el temps?El que és evident a hores d’ara és que les clàssiques divisòries són insuficients per entendre la complexitat de l’escenari emergent. La crisi del bipartidisme, l’entrada en escena electoral de moviments com Podemos o Guanyem, l’expansió de la comunicació política horitzontal a través de les xarxes socials… són senyals inequívocs d’una profunda mutació, i no el simple resultat d’una conjuntura particular.\nUn aspecte crític de la “nova política” serà la seva institucionalització, és a dir, la seva capacitat per penetrar les institucions i per transformar substancialment els seus principis de funcionament. Noms com “Podemos” i “Guanyem” expressen clarament la voluntat d’aquests moviments de superar el resistencialisme i d’ocupar posicions de poder institucional com a pas necessari per a la regeneració política i social. A l’hora, els nous moviments són conscients que la consecució d’aquesta fita depèn en bona mesura de la seva capacitat perteixir aliances. La confluència no és només un requisit per a la victòria. La confluència serà també una exigència per a la conformació de majories de govern i per al seu exercici. És fonamental, doncs, que es pensi una estratègia consistent per a fer-la possible.\nEn els usos polítics de les categories de la nova i de la vella política es corre el risc de caure en el maniqueisme, entès com aquella “actitud derivada de la convicció que totes les coses es divideixen en dues parts, l’una completament bona i acceptable, l’altra dolenta i rebutjable” (Diccionari de l’Enciclopèdia Catalana). La nova política tendeix a ser assimilada amb la “bona política”, i la vella política tendeix a ser desqualificada com la “mala política”. Analíticament, l’argument es pobre; políticament, pot ser molt injust; però sobretot, estratègicament, pot ser contraproduent. Sovint a la “vella política” se l’insulta, i des d’aquestes bases resulta molt complicat establir la confiança necessària. Sens dubte, el mateix podria dir-se a l’inversa: la “vella política” tendeix a menystenir els nous moviments, o pitjor encara, acostuma a englobar-los sota la categoria pejorativa del “populisme”. La vella política es mou sovint entre la desqualificació i la voluntat d’instrumentalització dels nous moviments. Això és molt propi de la vella política.\nDins dels múltiples valors i principis de la “nova política”, caldria remarcar la importància de la lògica de la confluència. La nova política hauria de ser capaç de transcendir la vella lògica del partidisme desaforat. Prioritzar els objectius de transformació social per sobre dels objectius organitzatius propis. Ser capaç de reconèixer els mèrits de l’altre així com els propis errors. Ser crític i exigent, a l’hora que comprensiu i generós. Totes aquestes serien, sens dubte, actituds polítiques molt noves. Són, en tot cas, actituds que necessitem per fer avançar la nova política en l’escenari institucional.\nInvestigador Ramón y Cajal a la UAB


El jugador que no es va voler baixar el sou i va precipitar la marxa de Messi - XCatalunya.cat\nEl jugador que no es va voler baixar el sou i va precipitar la marxa de Messi\nL’elevat sou de Coutinho i la seva oposició frontal van ser claus\nLeo Messi va abandonar el FC Barcelona entre llàgrimes. El ‘fair play’ financer imposat per la Lliga de Javier Tebas impedia la seva renovació i, per tant, la seva inscripció. Diversos jugadors de l’equip, com Gerard Piqué, Sergio Busquets, Sergi Roberto i Jordi Alba, van exercir de capitans i van decidir rebaixar-se el sou per poder encabir l’astre argentí, que també veuria disminuït el salari.\nLa sortida del defensa Samuel Umtiti, també era clau. Malgrat ser un dels pitjors jugadors de la plantilla, és un dels futbolistes que cobra més, ja que el ‘gran’ Josep Maria Bartomeu així ho va decidir. L’altra peça és el davant Philippe Coutinho que, a més de ser el jugador més car de la història, és qui cobra més de l’equip.\nD’aquesta manera, la sortida o la rebaixa salarial del jugador brasiler era clau per evitar la no renovació de Leo Messi. Tot i això, sabent que aquesta era una possibilitat, ho va permetre i es va oposar a totes totes a una disminució del seu sou. L’argentí ho sap i ho considera una traició.\nL’argentí jugarà, com a mínim, dos anys a París. La família ja està perfectament instal·lada a la capital francesa i llogarà un palauet que costarà 150.000 euros al mes. Consta de 7.000 metres quadrats de terreny dels quals 2.000 metres quadrats són construïts.\nTags: Coutinho, sou


Diumenge passat es van dictaminar els premis del prestigiós Saló internacional de fotografia 68è Trofeu Pell d'Igualada, concurs organitzat per l’Agrupació fotogràfica d’Igualada i patrocinat pel Gremi de Blanquers d’Igualada, que atorga el premi al millor autor del Saló.\nEl jurat (els Premis Nacionals de Fotografia, Miguel Parreño i Frederic Garrido, juntament amb Manel Caballé, mestre de la Federació Internacional de Fotografia FIAP, van fallar 3700 fotografies d’arreu del món sota l’atenta mirada del “Chairman” Ramon Mascaró, responsable de dirigir el fallo d’acord amb les normatives de la FIAP, PSA, CEF i FCF. El Premi “Trofeu Pell 2018” otorga una dotació en metàl·lic de 500 € i un Pin Blau FIAP al Millor autor del Saló; que enguany és per a Huib Limberg dels Països Baixos; a més de Medalles d’Or de la FIAP, PSA, CEF, FCF, AFI i Mencions Honorables de la FIAP i la CEF.\nEl concurs també compta amb dos premis especials atorgats per Josep Maria Godó i Josep Maria Pomés en memòria dels seus pares, fundadors de l’Agrupació fotogràfica d’Igualada (AFI): El Premi Especial Ramon Godó i Franch al Millor paisatge, que enguany és per a, Jiongxin Peng de Nova Zelanda, per la foto “Greensward in the setting sun”, i el Premi Especial Josep Pomés Jorba al Millor contrallum, que és per a, Gorka Elarre Sastre d’Espanya, per la foto “El guardián de la habitación". Tots dos premis dotats amb 300 €.\nEls organitzadors destaquen del concurs d’enguany l’alta participació d’arreu del món i l'alta qualitat de les fotografies. El lliurament dels premis tindran lloc el pròxim dia 30 de desembre al local de l’Agrupació Fotogràfica d’Igualada, a la plaça de la Creu. Podeu consultar tots els premiats al web de l’agrupació, http://afi-igualada.fotogenius.es/


Alberg Juvenil sa Vinyeta - Decolònies - Central de Reserves\nL’edifici principal és una antiga casa de de pagès restaurada i compta amb un annex de nova construcció. Disposa de zona d’aparcament, wifi, zones comuns àmplies com ara jardí, zona de jocs infantils, terrassa i un saló amb àrea de lectura i televisió.\nPeríode de funcionament: Sa Vinyeta funciona com a alberg juvenil des de mitjans d’abril fins a mitjans d’octubre, aproximadament\nS’ofereix la possibilitat de contractar dinar i/o sopar.\nServei de picnic platja: Picnic en nevera per poder gaudir d’un dia de platja.\nInformació turística amb possibilitat de contractació d’activitats extra, amb descomptes en aquelles activitats que ofereixen les empreses col·laboradores de l’Institut de la Joventut de Menorca.\n07769 – Ciutadella de Menorca (Menorca)\nLa torre: Es tracta d'una antiga casa de pagès menorquina del S. XVIII. No està adaptada per a persones amb discapacitat.\nL'Annex: És un edifici de nova planta que compta amb un total de 12 habitacions amb lliteres, amb capacitat per a 4 o 6 persones. Totes les habitacions disposen de bany complet.\nn vehicle propi o be en transport públic. En el cas de transport públic, una vegada a la parada del bus de Ciutadella, caminar fins el port antic,, creuar el pont i pujar per Costa de Sa Quintana. Seguir recte fins a la Ronda Nord i des d'allà agafar el Camí Vell de Sa Farola fins arribar a l'alberg. Consulteu horaris dels transports públics a TIB.\n07760 - Ciutadella de Menorca (Menorca)\nCiutadella de Menorca (Menorca) , Illes Balears\nSa Vinyeta és un alberg juvenil situat el terme municipal de Ciutadella, a uns 10 minuts caminant de


tens un racó dalt del món: Naufragi a la neu, d'Esperança Camps\nCristina admet la seua derrota quan puja al tren que la portarà a un refugi de muntanya reconvertit en residència per a joves creadors. Fins ara ha dut una vida desordenada i tot el que ha intentat per a sortir-se’n ha fallat. L’opció d’escriure la novel·la que fa temps que porta dins és la taula de nàufrag a què s’aferra per a tornar-ho a provar. Envoltada només del blanc de la neu, la veu de la protagonista s’entrecreua amb els fragments de la novel·la que pren vida a poc a poc: la història de Paco el Moix, un pinxo que planeja l’atracament a una sucursal bancària, el gran colp que li permetrà retirar-se.\nNaufragi a la neu, Premi Blai Bellver de Narrativa, convida el lector a pujar al tren amb la protagonista i a acceptar el joc narratiu que se li planteja. Amb la lectura de les primeres frases, es posa en marxa l’engranatge d’una història dins de l’altra. Així, a mesura que avança la novel·la que escriu Cristina, es trenquen els límits que separen realitat i ficció i se’ns van descobrint les claus per a conéixer la jove i els fantasmes que l’habiten.\nEnmig d’un naufragi ens agafem amb força a l’últim tros de fusta que sura, sabem que no tenim gaires oportunitats més, però quan l’amenaça d’ofegar-nos no prové del mar, sinó del nostre passat, com podem salvar-nos? La protagonista d’aquest llibre ho intenta exorcitant els monstres del passat a través de l’escriptura; i les paraules, els records i les emocions lliguen el lector arrauxadament fins al final de la lectura. Vol escriure la seva primera novel·la reclosa en un refugi entre la neu, i recrea un personatge que prové del racó més fosc del passat que vol deixar enrere, Paco, el Moix, un pinxo de poca alçada professional i moral, que gaudeix causant dolor, humiliant. La protagonista es revenja, es fa teràpia, s’intenta salvar gràcies a la seva disfressa d’escriptora, ajudada per un personatge molt especial: el narrador que, de forma excepcional, ens dóna el seu parer sobre la història.\nUs deixo amb un fragment llegit, que també trobareu al meu blog de vídeo lector:


L’Antic Ajuntament de Terrassa es convertirà en una Casa de l’esport\nL'edifici de l'antic ajuntament de Terrassa tornarà a cobrar vida\nL'edifici neoclàssic ubicat al centre de la ciutat estava desocupat després de la marxa de l'empresa Teixidors\nReunió de l’alcalde de Terrassa amb Hockey per Terrassa | A.T.\nL’alcalde de Terrassa, Jordi Ballart, acompanyat del tinent d’alcalde de Promoció econòmica i projecció de la ciutat, Isaac Albert; i del regidor d’Esports, Miguel Ángel Moreno; s’ha reunit aquest dimecres amb el president de Hockey x Terrassa, Francesc Salvatella; el president del Club Egara, Pere Marcet; el president de l’Atlètic Terrassa Hockey Club, Josep Maria Biosca; la presidenta del CD Terrassa Hockey, Lídia Martí; i el president de Línia 22 Hockey Club, Raul Galí. Durant la reunió, que ha tingut lloc a la seu d’Alcaldia, s’han abordat temes com el Pacte de Ciutat per l’Hoquei o la candidatura de Terrassa al Mundial Femení d’Hoquei 2022, entre d’altres.\nUn dels temes que s’ha tractat és la futura Casa de l’Hoquei. Aquest projecte s’ubicarà a l’antic edifici de l’Ajuntament de Terrassa, al mateix Raval de Montserrat. Però l’immoble, actualment desocupat després de la marxa de Teixidors i que tot just s’ha recuperat ara fa un parell de setmanes, no només es destinarà a la Casa de l’Hoquei sinó que anirà molt més enllà. Segons ha explicat el regidor d’Esports a Món Terrassa, Miguel Ángel Moreno, l’objectiu és “donar vida a l’edifici”, per la qual cosa està previst que allà s’hi traslladi tot el servei d’Esports de l’Ajuntament de Terrassa. A més, també hi haurà un punt d’informació de Turisme esportiu i una finestreta dedicada a ajudar en tràmits i gestions a les entitats esportives de la ciutat.\nActualment, Moreno explica que “ens trobem en la fase inicial de redacció del projecte. Després s’haurà de licitar i executar”, així que no es preveu pas que estigui enllestit fins al 2021. L’edifici caldrà rehabilitar-lo en bona part, “la zona de baix es troba en bon estat, però la part de dalt caldrà reformar-la i adaptar-la a les necessitats del departament i a l’accessibilitat”.\nL’edifici de l’antic ajuntament de Terrassa tornarà a cobrar vida | Lluïsa Tarrida\nL’Antic Ajuntament de Terrassa és un edifici neoclàssic del Centre de Terrassa, protegit com a bé cultural d’interès local. L’immoble és a la cantonada entre el Raval de Montserrat i el carrer Cremat. Edifici construït inicialment com a Casa de la Vila de Terrassa, va mantenir aquesta funció fins a l’any 1898. Conserva a la façana principal, com a testimoni del seu primer ús, dos relleus que reprodueixen les torres de l’escut de la ciutat. L’Institut Industrial de Terrassa, fundat el 1873, va traslladar la seva seu a aquest edifici l’any 1898, fins al 1952, que l’Institut Industrial es va traslladar a la nova seu del carrer de Sant Pau (antic magatzem Pasqual Sala).\nL’any 1981, l’edifici va allotjar la seu del Centre Excursionista de Terrassa. Després s’hi va instal·lar una botiga de roba de la Cooperativa Teixidors, ara al Centre Cultural.\nÉs un edifici de planta rectangular que consta de planta baixa, pis principal i golfes, amb coberta de teula a quatre vessants. Totes les obertures són allindades, llevat de les corresponents a les golfes, que són ovalades. La façana principal, al Raval de Montserrat, té cinc obertures a cada pis, amb balconades de ferro fos. Damunt els balcons dels extrems conserva, com a testimoni del seu primer ús, dos relleus que reprodueixen les torres de l’escut de la ciutat. Al primer pis hi ha el saló principal, que havia estat decorat amb plafons pictòrics d’Alexandre de Riquer. L’edifici es corona amb una cornisa.


Amics del Tren Igualada (Anoia): d’agost 2010\nVacançes Estiu 2010\nBones vacançes a Tots !!\nPlenes de Trens !!\nEns Veiem al Setembre !!\nen 5:54 Cap comentari:\nFa temps que un grapat de Socis volen fer un Modul per sortir a les trobades de Mòduls ferroviaris que es fan per tota Catalunya, Espanya i França.\nLa cosa no es fàcil Peró amb voluntat i poc a poc l'idea va agafar forma i avui en dia ja tenim la base de la maqueta i el que volem fer.\nL'idea es fer l'estació D'Igualada una mica variada per les condicions dels Mòduls us recordem que l'idea es fer una Gran Maqueta ajuntant Mòduls i fer-la ben gran per poder fer córrer els Trens.\nGeneralment cada Associació representa al Modul la cosa que mes els representa Ferroviari-ament parlant.\nPodem veure paisatges, ponts o estacions.\nA Igualada tenim la primera estació Intermodal de Catalunya ara esta molt de moda dir això de Intermodal pero penseu que a l'època va ser una innovació ajuntar el Tren i l'Autocar en un mateix edifici.\nHem d'agrair als Socis que col·laboren en aquest projecte que a la llarga pot ser molt important per la nostra Associació podent fer una gran trobada de mòduls a Igualada o la comarca de l'Anoia.\nLes fotos son del principi i de l'actual forma que te on ja es pot reconèixer l'estació D'Igualada.\nen 4:46 Cap comentari:\nUna de les novetats a la nostra Associació es la construcció d'una maqueta amb escala N.\nTenim Socis amants d'aquesta escala i amb aquesta maqueta podran gaudir d'una estoneta fent córrer els seus Trens al nostre Local.\nS'ha de donar les Gracies al Joaquim que es qui dedica el seu temps en la construcció de la maqueta (de segur que algú més l'ajuda per que de bojos per els Trens en miniatura en tenim uns quants)\nen 4:38 Cap comentari:\nEl mateix dia de l'excursió al Berguedà a igualada va caure un aiguat degut a una tempesta.\nEl nostre Local es va inundar i dies després varem anar a treure l'aigua.\nLa zona mes afectada va ser la del taller amb escombres, cubells i un motxo vam poder treure l'aigua.\nLa foto mostra com vam trobar el taller.\nen 4:27 Cap comentari:\nSeccion Altres, Local\nAnunciada l’excursió pel Berguedà, tot i els temps que estem passant, prop d’una trentena d'Amics ens vàrem apuntar a fer-la. A les 8 del matí del diumenge ens trobàrem al davant del nostre local per pujar amb un autocar tot contemplant uns grans núvols negres que rondaven pel cel. El presagi va ser que posiblement tindríem aigua, però com que teím un pacte desde fa catorze anys amb Sant Pere, confiàrem en que el pacte continuaría.\nNomès pasar per Manresa ja ens queia aigua pel damunt i cap a la zona nord era més negre, ai quin dia... aquest potser no hi hauría pacte. Un cop arribats a Berga deixà de caure el gotellam prim i pujant cap a Sant Corneli amb una vista preciosa de la vall amb el pantà de la Baells sortia un sol que enamorava, el pacte, el pacte...Esmorzar una mica i començà la visita amb un audiovisual explicant la vida pasada a les mines, molt didàctic. Tot seguit muntàrem al tren miner i cap a dins la mina de Sant Romà que te 7km de llarg. Nomès ens vàrem fer 300mts. però ens poguèrem fer una idea del que havia estat. Molt ben explicat i a peu sortírem cap a fora per anar a dinar al Santa Bàrbara patrona dels miners. Bon mengar i bona armonia i tiparrons i amb un bon sol pujàrem a l'autocar que ens portaría al Clot del Moro, a Castellar de N'Hug. Passant per la Pobla de Líllet, aigua per l'amor de Dèu, quina manera de ploure, però al arribar a la fàbrica de ciment dèixar de ploure i podem baixar de l'autocar sense paraigües, el pacte.\nEl Tren arrivaba més tard per culpa d'unes pedres que havien caigut a la vía. Pujem i avall cap a la Pobla. Amb una olor a verd i un paratge preciós poguèrem admirar de reull l'obra de Gaudí dels jardins Artigues i final de trajecte. Quina aigüada baixaba per el jove LLobregat, era ben roja dels patecs.\nArribats al final, exposició de Trens petits, 60 i 100cm d'amplada, de Catalunya. per cert màquina cremallera de vapor de Montserrat i vagó Reial. tot molt ben pressentat i una historia dels nostres Trens, Quatre gotes més. pujem a l'autocar per tornar a casa nostra. sense més pel camí, però si que al arribar al nostre local, tota la plaça dels autobusos estava anegada d'aigua. Ara, ho vàrem poder fer tot i amb el cap aixut... el pacte, el pacte.\nAMICS TREN D'IGUALADA.\nen 3:23 Cap comentari:


Fitxa de l'immoble 1 dormitori + pk i piscina a Finques Llena: venda i lloguer d'immobles a Terrassa\n1 dormitori + pk i piscina\nMolt proper al Parc de Vallparadís i a Mútua Terrassa. Zona molt ben comunicada caminant amb el centre, així com amb autobús i tren FGC. Tenim plaça de PARKING a la mateixa finca.\nEs tracta d´un pis de 45 m2, distruïts al saló amb cuina americana. El pis NO ESTÀ MOBLAT, però la cuina està EQUIPADA. Habitació independent, amb bany suite i petita zona de vestidor. Terres de parquet, aire condicionat i calefacció elèctrica. Pàrquing a la mateixa finca, amb ascensor I TRASTER INCLÒS. A més consta de zona comunitària amb porxo i PISCINA.\nNO S´ADMETEN GOSSOS\nPreu: 675€ + escombraries.


Sala I Calp Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nSala IBenicolada 4 G, Centre de Calpe, Calp, Espanya, 3710 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en1comentariSala IVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\n8 llits individuals, 3 llits dobles\nAl visitar Calp, vosté es sentirà com a casa a Sala I, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Sala I també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Calp. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Sala I és una selecció idònia per a la vostra estada a Calp.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Calle Bacallar 12\t, 03720\tBenissa\t. Cal que informeu el Sala I de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: AT-419751-A


Activitats a la Xarxa Territorial » Dominant el mig camp a internet. Cicle “Descobreix… el posicionament a internet”\nDominant el mig camp a internet. Cicle “Descobreix… el posicionament a internet”\nEscrit per UOC el setembre 10, 2013 - 12:08 4 comentaris\nA la pràctica de qualsevol esport les tàctiques de control del terreny de joc són tan importants o més que les habilitats dels esportistes. Saber situar-se, ocupar un espai i negar-li el seu ús al rival, estar a la millor posició per aprofitar l’oportunitat del remat o atrapar un rebot, triar la trajectòria que et permet esgarrapar mil·lèsimes de segons al crono i dificultar que t’avancin… el domini de l’espai és la clau de la victòria!\nIgual que un equip o un esportista estudia i elabora tàctiques per a dominar el terreny de joc, hem de fer amb el nostre negoci. En un món cada cop més digital dominar l’espai d’Internet és clau: aconseguir que ens trobin a nosaltres abans que a la competència, controlar les crítiques que poden arruïnar la nostra reputació i associar el nostre negoci a una imatge de competència i solvència són vitals per a sobreviure.\nEls dies 10 d’octubre a Tortosa i 17 d’octubre a Terrassa, el docent col·laborador de la UOC Antoni Albert ens donarà les claus perquè puguem elaborar una estratègia de posicionament a Internet per al nostre negoci. Es podrà participar en aquestes sessions indistintament des de les seus de la UOC a Tortosa i a Terrassa, que estaran connectades per videoconferència. A la primera sessió (presencialment a Tortosa i per videoconferència des de Terrassa) Toni Albert ens parlarà dels conceptes i estratègies per a elaborar el nostre pla; a la segona sessió (presencial a Terrassa i virtual des de Tortosa) aprofundirem una mica més mostrant algunes eines que ens poden ajudar en aquesta tasca.\n– 10 d’octubre a les 19 h. Seu de la UOC a Tortosa (presencial). C/Alfara de Carles, 18\n– 10 d’octubre a les 19 h. Seu de la UOC a Terrassa (videoconferència). Vapor Universitari de Terrassa, carrer Colom 114\n– 17 d’octubre a les 19 h. Seu de la UOC a Tortosa (videoconferència). C/Alfara de Carles, 18\n– 17 d’octubre a les 19 h. Seu de la UOC a Terrassa (presencial). Vapor Universitari de Terrassa, carrer Colom 114\n- cicle descobreix…\n- Conferència “Mesurament d’audiència a Internet: aplicació de l’analítica web a serveis digitals d’informació”\n- Seminari “Com captar i mantenir clients”\n- Amplifica el teu negoci o la teva professió: descobreix les possibilitats de les xarxes socials\n- “Qui utilitzi només internet de forma festiva, quedarà al marge del canvi”\n- Assegura el clic, internet, xarxes socials, reptes i riscos\noctubre 8, 2013 - 18:10 a les 18:10\nLa xerrada m’interessa, però aquests dies seré lluny i no hi podré assistir.\nEm pregunto si no hi hauria manera de veure la conferència on-line?\noctubre 9, 2013 - 10:08 a les 10:08\nEstic exactament igual que el Pep: m’interessa molt la xerrada però hem serà impossible d’assistir. Hi ha alguna possibilitat de que ens la feu arribar amb soport digital, o bé penjada a YOUTUBE o similars???\noctubre 9, 2013 - 16:01 a les 16:01\nPep, Pau, malauradament no està previst enregistrar la sessió en vídeo. Salutacions.\njuliol 13, 2014 - 2:40 a les 2:40\ntahnks for this post i like this


IniciLa VilaNotíciesSubvencions per al pagament de lloguer. Convocatòria 2019. Oberta fins el 7 de juny!\nLa Generalitat de Catalunya ha obert la convocatòria 2019 de subvencions per al pagament de lloguer adreçat a persones que siguin titulars d'un contracte de lloguer que constitueixi el seu domicili habitual i permanent al territori de Catalunya i compleixin els requisits de la convocatòria.\n6. Que la unitat de convivència tingui uns ingressos iguals o superiors a 0,6 vegades l'IRSC (4.780,638€/any) i que no superin els límits establerts a les bases de la convocatòria (vegeu la base 5).\n7. Pagar el lloguer de l'habitatge per mitjà de transferència bancària, rebut domiciliat o rebut emès per l'administrador de la finca, com a mínim a partir del mes següent a la data de presentació de la sol·licitud.\nLes sol·licituds es poden entregar a l'Oficina d'Habitatge del Consell Comarcal de la Selva a Santa Coloma de Farners abans del dia 07/06/2017.


Bach Faig, Anna | Transferència i Innovació a la UOC\nInici / Mapa del coneixement / Grup interdisciplinar en alimentació, nutrició, societat i salut / Bach Faig, Anna\nL’activitat d’R&I d’Anna Bach Faig és tant en el camp de l’alimentació i la salut pública com en el de l’alimentació i l’activitat física en el marc del grup FoodLab. Farmacèutica, màster i doctora en Salut Pública Nutricional. Ha estat implicada en projectes de promoció i de recerca sobre alimentació i salut, la major part multidisciplinaris, tant nacionals com en el marc de projectes de la Unió Europea. Professora dels Estudis de Ciències de la Salut de la UOC en els màsters oficials de Nutrició i Salut i d’Alimentació en l’Activitat Física i l’Esport. Vocal d’Alimentació del COFB i coordinadora dels cursos de nutrició d’Agora Sanitària. Disposa de l’acreditació de professora lectora de l’AQU Catalunya.\nHa estat directora del grup de recerca Fundació Dieta Mediterrània del CCNIEC i és membre del grup d’experts del PAAS de la Generalitat de Catalunya, del Comitè Científic de la Vocalia Nacional d’Alimentació del CGCOF i de la Taula de Diàleg de TCA de l’Agència Catalana de Consum.


Rambla i Barri Gòtic – ruta a peu privada | BarcelonaGuideBureau\nL’idioma que demanis\nInicio > Minivacances i visites privades > Rambla i Barri Gòtic – ruta a peu privada\nVine al centre de la ciutat on tot va començar 2000 anys enrere. Descobreix l’elegant i inspirador barri gòtic català, gaudeix dels seus racons i places amagades en antics carrers estrets amb el seu encant característic. Des de l’era romana fins als nostres dies, els habitants han deixat la seva empremta en aquestes pedres i la història hi és impresa. No perdis temps fent cua per entrar als museus, el teu guia oficial et conduirà directament a l’interior.\nPunt de trobada: En el centre de la ciudad o al teu allotjament, a l’hora que vulguis.\nTransport: Recorregut a peu, no cal transport.\nGuia: Guies oficials de Catalunya, experts i amables en la llengua que tu tries.\nEl preu no inclou entrades.\nItinerari: Plaça de Catalunya> Ramblas > Carrer Petritxol> Plaça del Pi> Catedral > Plaça del Rey >Plaça de Sant Jaume> Mercat de la Boqueria.\nEl mercat de la boqueria, com moltes botigues i comerços del gòtic, tanca els diumenges.\nPlaça de Catalunya i la Rambla es troben just al centre de la ciutat; la Rambla és un bulevard conegut arreu del món. Recorregut mediterrani i pur en la seva naturalesa, que condueix als visitants fins al mar a través d’una varietat de contrastos: botigues d’estil antic, cafès avantguardistes, edificis emblemàtics com el Liceu i en el centre de l’avinguda hi ha artistes de carrer, quioscs de diaris o parades de flors.\nEl Mercat de la Boqueria: és el mercat més popular i exòtic de Barcelona, que es remunta al segle XII, quan els agricultors van començar a vendre fruites i verdures al Pla de l’Os. Més tard, al segle XVI, van aparèixer els primers establiments de flors. Obert de 8 a 20 h, el mercat ven productes frescos de qualitat procedents de tot el món.\nPlaça Reial: inspirada per l’arquitectura neoclàssica francesa urbana, al centre de la plaça porticada hi ha la Font de les Tres Gràcies i les 2 fanals dissenyats per Gaudí. Carrer Ferran: aquest va ser un dels principals centres comercials en el segle XIX. No hi ha arbres als carrers i els fanals pengen dels edificis, així que no hi ha res a bloquegi la vista dels aparadors.\nPlaça del Pi: bonica plaça amb la bella església gòtica de Santa Maria del Pi, amb una rosassa de 10 metres de diàmetre. Observa l’esgrafiat a les façanes de les cases.\nCarrer Petritxol: Un dels carrers més estrets de la ciutat. Està plena de galeries d’art i cafès on es pot tenir un “suis” (xocolata calenta amb crema). Les rajoles de ceràmica representen esdeveniments històrics que s’han succeït en aquest carrer.\nPlaça de Sant Jaume: Històricament, les dues principals vies romanes de la ciutat, el cardus i el decumanus, es creuaven aquí. Aquesta plaça és el centre de l’activitat política de la ciutat amb l’Ajuntament davant del Palau de la Generalitat, la seu del Govern Autònom Català.\nLa Plaça del Rei: Just al centre de Barcelona es troba el barri gòtic, una meravella medieval, que inclou una torre de planta rectangular i 5 pisos d’altura, construïda pel rei Martí l’Humà en 1555; la capella de Santa Àgata (segle XV), construïda per Bertran de Riquer i al Saló del Tinell (saló medieval, 1359-1362), construït per al rei Pere el Cerimoniós. La plaça és gran (35 metres de llarg per 17 d’ample i 12 d’alçada) i es va utilitzar per rebre els ambaixadors, així com per a la celebració de banquets. Es diu que els Reis Catòlics, Isabel i Fernando, van rebre a Colom aquí al seu retorn d’Amèrica.\nPlaça de Sant Felip Neri: Una de les places més belles de la ciutat, lluny del circuit turístic. Està emmarcada per l’església barroca de Sant Felip Neri, i les façanes de les cases del gremi de fabricants de calçat (ara el museu de la sabata) i l’Aliança de fabricants de calderes (ara una escola pública).\nLa Catedral: Catedral gòtica amb 3 naus, construïda al damunt d’una basílica paleocristiana (segle IV). Es va iniciar al segle XIII i es va acabar 6 segles després, la porta de Sant Iu marca la part més antiga i la façana, la més nova. No et pots perdre les capelles i el claustre del segle XV custodiat per les oques. Es recomana visitar la catedral entre les 8 i les 12 am; i entre les 5 pm i les 7 pm en un dia laborable, si no hi ha celebració que ho impedeixi.\nPublicat per Jason C - 5/5 stars - 03 Apr 2016


El temporal provoca una esllavissada que talla l’accés a Can Carreras | Ràdio Calella Televisió\nEl temporal provoca una esllavissada que talla l’accés a Can Carreras\nEl temporal Glòria ha deixat acumulacions d’aigua de més de 250 litres per metre quadrat a la comarca del Maresme, amb un episodi de forts vents que va clarament a la baixa i tempestes que s’han deixat sentir i molt aquesta passada nit i matinada. Hi tornarà d’aquí a unes hores, per la qual cosa s’ha decidit activar l’emergència del Pla INUNCAT, especialment als sectors nord i sud del país. Continua preocupant i molt la situació del riu Tordera, que s’ha desbordat provocant greus afectacions en camps i vies de comunicació.\nA Calella, el temporal de pluja i vent d’aquesta passada nit i matinada ha provocat diverses esllavissades que han deixat alguns sectors de la població afectats. L’efecte més important s’ha registrat a l’accés a la urbanització de Can Carreras, que s’ha hagut de tallar al trànsit. Ara només es pot entrar i sortir per la banda de Pineda de Mar.\nAixí ho ha explicat el portaveu del govern, Josep Torres, en declaracions al programa La Ciutat.\nHi ha arbres, terra, ha baixat una part del talús… Ara la brigada hi està treballant per netejar i sanejar tot el sector, i es preveu que els treballs durin tots els dies. Per tant, l’entrada i sortida de la urbanització s’ha de fer per la banda de Pineda de Mar.\nTambé s’ha hagut de tallar la carretera d’Hortsavinyà, a l’alçada del quilòmetre 1, limitant l’accés a la urbanització Sant Quirze. Allà també hi ha hagut una esllavissada del terreny que ha provocat la caiguda d’elements sobre la via.\nHem tingut una esllavissada de terra i ha caigut un arbre, terra, pedres… S’ha hagut de tallar la carretera d’Hortsavinyà i s’ha fet un bypass perquè la gent es pugui moure, entrar i sortir de la urbanització Sant Quirze.\nEl portaveu del Govern ha explicat que dins del nucli urbà s’han produït diverses incidències, sense que s’hagin de lamentar ferits. Una de les més destacades ha sigut la caiguda d’una paret mitgera d’un edifici del carrer Sant Joan que ha obligat a tallar la circulació de vehicles en el tram d’Església a Jovara.\nHa caigut una paret mitgera sobre la teulada del número 23 i han caigut coses al carrer ,que s’ha hagut de tallar (…) S’ha tancat pels cotxes però s’ha fet un pas per als vianants. La circulació de persones està garantit, però hem d’intentar sanejar-ho el més aviat possible per evitar nous despreniments.\nCalella s’ha salvat dels efectes del temporal marítim, amb onades de 6 metres d’altura que han provocat veritables estralls a moltes poblacions del litoral de les comarques de Barcelona i Girona.\nJosep Torres s’ha referit als desperfectes que s’han registrat a la guingueta de la Platja de Garbí, no per les onades sinó com a conseqüència del vent.\nHi ha un corriol de fusta que amb el vent ha donat un cop al vidre de la guingueta i això ha fet que entri sorra a l’interior. No ha sigut un efecte directe del temporal, sinó que hi havia aquest element.\nAl Maresme es continua en alerta per l’evolució de la borrasca Gloria al territori. Es preveu una nova tongada de pluges abundants que podrien complicar encara més la situació, sobretot en rieres i al riu Tordera, que ha superat el seu cabal màxim. Ho ha explicat el responsable del Servei Meteorològic del Maresme, Quim Serra.\nDe les nou del vespre fins les sis de la matinada arribarà nova línia de tempestes que podria complicar encara més la situació (…) El vent ja és història, encara pot bufar moderat però baixa del llindar de risc. Demà podrà millorar la situació però aquesta matinada descarregarà amb força.\nEl vicepresident del Govern de la Generalitat, Pere Aragonès, ha visitat aquest matí les poblacions de la llera del Tordera, que aquesta nit s’ha desbordat provocant importants afectacions i fins i tot obligant a desallotjar alguns veïnats. A Malgrat de Mar, la força de l’aigua ha provocat l’esfondrament parcial del pont per on passen els trens de la línia R1 i RG1 direcció Blanes i Maçanet. Això ha provocat la interrupció del servei ferroviari.\nEl primer tinent d’Alcaldia de l’Ajuntament de Malgrat de Mar, Jofre Serret, ha explicat que totes les administracions competents s’han coordinat des del minut zero amb l’objectiu de reestablir la circulació de trens el més aviat possible.\nLes comunicacions les haurem de restablir d’alguna manera. Ara mateix estan interrompudes. Entre Malgrat i Blanes són de les més importants i haurem de veure com resolem la situació (…) No és una gestió de l’administració local i per això, des de minut zero, estem aquí per veure com hem d’actuar amb màxima celeritat.\nAcompanyats del vicepresident Aragonès i el delegat del Govern, els alcaldes de les poblacions afectades pel desbordament de la Tordera han fet avui una inspecció sobre el terreny dels desperfectes ocasionats. No es descarta fer la declaració de zona catastròfica.\nEstem en contacte amb la resta de municipis de la llera i haurem de fer una valoració conjunta per si fem el comunicat i decidit que els desperfectes són catastròfics.\nA aquesta hora preocupa també el subministrament d’aigua potable a l’Alt Maresme per la inundació de l’estació de Palafolls. Es demana fer un consum responsable de l’aigua perquè, en cas contrari, l’aigua potabilitzada per consum es podria acabar aquesta matinada.\nSegüent Fitur acull la presentació de les proves IRONMAN d’aquest 2020\nAnterior Alerta pel creixement del riu Tordera\nEl govern adjudica el projecte de reparació de la balustrada del Passeig Manuel Puigvert\nEls floristes preveuen un bon Sant Jordi, i cada any amb varietats de roses més “estrafolàries”\nL’Ajuntament convoca un minut de silenci dilluns pels atemptats a París


Fes un donatiu per als damnificats del terratrèmol al Nepal – Mans Unides Sabadell\nFes un donatiu per als damnificats del terratrèmol al Nepal\nDesprés del terrible terratrèmol que va assolar el Nepal, a Mans Unides estem en contacte permanent amb els nostres socis locals al nord de l’Índia, que estan avaluant l’emergència i les diferents opcions d’ajuda a la població damnificada.\nNo obstant això, hem buscat la manera de treballar al Nepal i és amb els socis que tenim al nord de l’Índia, perquè siguin ells els que, amb els fons de Mans Unides, puguin fer front a les primeres mesures d’ajuda humanitària.\nL’Organització Nacional de Salut Catòlica de l’Índia (CHAI), un dels nostres socis a l’Índia, està preparant equips mèdics per actuar al Nepal; a aquest soci ja li hem entregat 48.000 € del nostre fons d’emergències per ajudar a portar a terme el projecte de campaments sanitaris d’urgència.\nObjectius del projecte al Nepal\nEls objectius del projecte d’emergència de Mans Unides al Nepal per pal·liar els efectes del terratrèmol són els següents:\nOrganitzar 20 campaments mèdics per als pròxims dos mesos, que es desplaçaran segons les necessitats.\nDonar tractament mèdic a 3.000 persones durant els dos mesos previstos.\nProporcionar aigua potable a 500 persones en els campaments.\nOferir suport psicològic a 500 víctimes, especialment nens.\nEns sumen a totes les mostres de condol i suport que està rebent el Nepal.\n2 de maig de 2015 Mans Unides SabadellSin categoría\nPrevious Post SANT JORDI 2015\nNext Post SANT JORDI 2015


‘Science Needs You!’ plateja nous reptes davant la Covid-19 en una jornada divulgativa a la Ràpita - Canal 21\n‘Science Needs You!’ plateja nous reptes davant la Covid-19 en una jornada divulgativa a la Ràpita\nL’Auditori Sixto Mir de la Ràpita ha acollit, per primera vegada a les Terres de l’Ebre, les jornades de divulgació científica ‘Science Needs You!’, aquest dissabte. El tema tractat d’enguany ha estat ‘Covid-19: reflexions per al futur’, amb l’objectiu de reflexionar sobre què sabem del cert en aquests moments, i que s’espera de cara en un futur proper. L’acte s’ha dut a terme de manera simultània a Figueres via xarxes socials.\nL’IDECE i els Serveis Territorials d’Educació, juntament amb l’Ajuntament de la Ràpita, participen en l’organització d’aquesta jornada de l’Associació Catalana per a la Divulgació Científica (ACDIC). Ha inclòs diverses conferències, destacant la ponència de la directora de l’HTVC, Maria José Rallo, amb la xerrada ‘L’impacte de la Covid-19 a l’assistència sanitària de proximitat’, amb la col·laboració de la directora assistencial de la Fundació Salut Empordà, Àngels Morales.\nDurant la jornada s’han exposat ponències al voltant de la pandèmia, per tal d’abordar reptes en matèria epidemiològica per a la salut pública, així com també noves perspectives socials i polítiques, i comparatives de la situació amb altres regions sanitàries mundials.\nTags: ACDICCiènciaIDECELa RàpitaMaria José RalloMontsià\nAragonès aposta per ampliar la base i una resposta immediata a la possible inhabilitació de Torra\nSandra Zaragoza proposa unir esforços per demanar que es dotin de recursos els centres educatius del Baix Ebre


Cal esbandir els plats abans de ficar-los al rentaplats\nSi ets dels que s'entretenen passant els plats per sota de l'aixeta fins a tal punt de plantejar-te si no és millor acabar la feina amb una mica de sabó i no posar el rentaplats, has de saber que és un gest tan inútil com pesat.\nA més, no coneixes el principi de funcionament dels detergents, que necessiten brutícia per poder netejar. Si la vaixella està gairebé neta, els enzims del sabó rendeixen menys i l'únic que aconsegueix el teu prerentat manual és augmentar la despesa d'aigua i energia. L'OCU s'ha encarregat de demostrar-ho i aconsella prescindir de l'aigua i utilitzar tovallons de paper o una esponja humida per retirar les restes d'aliments. A més, no oblidis que per estalviar, el millor és posar-lo quan estigui completament carregat i amb la dosi justa de detergent. En aquest cas més no és millor.


Els concerts de Zoo divendres i d’Oques Grasses dissabte van donar aquest cap de setmana el toc de sortida a la segona edició del Vibra Festival - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesCulturaEls concerts de Zoo divendres i d’Oques Grasses dissabte van donar aquest cap de setmana el toc de sortida a la segona edició del Vibra Festival\nEls concerts de Zoo divendres i d’Oques Grasses dissabte van donar aquest cap de setmana el toc de sortida a la segona edició del Vibra Festival\nEls concerts de Zoo divendres i d’Oques Grasses dissabte van donar aquest cap de setmana el toc de sortida a la segona edició del Vibra Festival, al Palau Firal de Manresa. I ambdós dies amb tot el paper venut.\nNi la pluja fina que a estones va caure sobre els espectadors al llarg de la nit de dissabte no va fer desistir el públic d’ocupar les seves localitats, separades i numerades fins a prop de 900, tot i que la major part del temps ho van fer a peu dret.\nI és que les ganes de concerts a l’aire lliure es van demostrar amb aquest primer cap de setmana, i amb el fet que altres del cartell, com el concert d’Stay Homas, ja tenen també penjat el soldo out: no hi ha entrades.\nFins al 17 de juliol, pel palau firal de Manresa, just al costat d’on es fa la vacunació, hi passaran Ciudad Jara, Smoking Souls, Els Amics de les Arts, Ana Tijoux o la Ladilla Rusa.\nEl Vibra, un festival que va néixer el primer estiu de pandèmia, amb la intenció de donar una mica de vida a la música en viu, ha demostrat aquest any que va venir per quedar-se.\nA més dels grups consolidats, gràcies al Programa de Suport a la Creació, artistes i bandes novells comparteixen escenari com a teloners , ja que molts d’aquests grups locals han tingut poques oportunitats d’actuar durant la pandèmia, i per això ara és especialment benvinguda aquesta oportunitat


RACÓ VIATGER de Mariló: d’agost 2012\nASTÚRIES: poble de CUDILLERO\nUn bonic amfiteatre natural mirant cap al mar, això és Cudillero. Sobre les costeres que té, millor callar, els habitants locals són els que més les han de suportar.\nI arribem a CUDILLERO, quin poble mès bonic! Les cases estan disposades com si fos un amfiteatre. Resulta realment curiós la situació de les cases penjades a la muntanya formant un semicercle mirant al mar. El port pesquer i les cases multicolors constitueixen la part més característica d’este poblet d’uns 5000 habitants.\nEls carrers són la majoria escales estretes per on pugem a la part més alta del poble. Seguim una ruta establerta, la ruta dels miradors, que mostra les millors vistes. Observem, en el nostre fatigós camí cap al casc antic, com estan construïdes les cases aprofitant racons. De vegades es veu una construcció complicada.\nI sense predre detall seguim la nostra ascensió. No és fàcil la pujada. Em pregunte com seran estos laberíntics carreronets i escales estretes per la nit i done pas a la imaginació que es posa a inventar mil històries i situacions. Em pregunte també com serà el dia a dia dels habitants i de sobte s’obri al meu pas una porta d’una casa a la part alta. És una veïna que encuriosida eix al carrer a veure passar els nombrosos visitants que cada dia el poble rep. I aprofite per preguntar.\nLa dona, ja major, em respon que hi s’hi viu “normal”, que això de pujar i baixar escales o costeres és tot acostumar-se, també diu que poc més coneix fora del seu poble, sempre treballant...ara ja quasi ni ix del carrer on té sa casa, i afegeix que quan era més jove baixava més al port. Ara s’hi conforma en mirar des de dalt o en xarrar amb gent com jo que li pregunta, li agrada veure el tràfec continu de gent, perquè això, segons diu, li dóna vida. També li dóna vida al poble. Sense llevar-li la importància marinera que és qui ha donat de menjar des de temps immemorials, actualment este tràfec turístic constitueix una font d’ingressos important al poble que està ple de cases rurals, hotels, hostals, campings, bars i restaurants.\nDes de la part més alta observem la plaça la Marina, com un escenari on estan els transeünts caminant, “grandària formiga”. La imatge és preciosa, i bé que es mereix la catalogació de conjunt històric artístic.\nEns diuen que en Cudillero hi ha un monument destacat: “La Quinta de Selgas”, que és un luxós palau dels segle XIX amb jardins i quadres de Goya a l’interior. No tenim temps per visitar-lo, ni tampoc el veiem per fora...deambulant pel estrets carrerons de Cudillero ha passat el temps volant donant voltes sense rumb fixat. A més esta ruta pels pobles asturians és “exprés”,anem massa ràpid al meu parer, però hem de seguir l’horari i l’itinerari establert.\nFOTO procedent de GOOGLE imatges on s'hi pot veure la disposició de les cases mirant el mar com si foren un amfiteatre.\nQUADERN DE VIATGE: ASTÚRIES 2006\nPublicat per Mariló Sanz Mora a 16:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ESPANYA, LLOGARET AMB ENCANT, PASSEJANT PER POBLES\nLA BRETANYA FRANCESA: SENDA DELS DUANERS per la Costa de Granit Rosa.\nLa Costa de Granit Rosa i la reserva natural de Ploumanach són unes meravelles impressionants: la roca es torna escultura en arribar al mar.\nA la senda dels duaners trobem escultures modelades de manera natural.\nEstem a la costa atlàntica, concretament a Côtes d’Amor, la Costa del Granit Rosat i just a un racó de la Bretanya francesa anomenat Perros-Guirec, un antic poble mariner on actualment la vida gira quasi exclusivament al voltant de prendre el sol i el bany a la platja, així com descansar en algun café a la vora del mar.\nI s’aprecia només entrar a la població de Perros Guirec que el que més abunda són les mines de roca granítica carregada d’òxid de ferro, perquè totes les cases estan fetes amb la pedra rosada que dóna la zona i configuren una totalitat uniforme molt peculiar i agradable a la vista. És el que es veu al primer colp d’ull, però imagine també que este granit decoraria mobles, xemeneies i escalinates de palaus en temps passats.\nHem dinat mirant el mar, a un restaurant situat vora l’aigua i hem descansat en unes gandules respirant l’agradable brisa marítima que ens arribava directament.\nDinem en un lloc privilegiat contemplant a traves de la finestra i el cristall el mar i les roques arrodonides i rosades que trobe molt especials. A la terrassa hi ha unes gandules que conviden al descans.\nDesprés ens hem enfilat per una senda per fer una caminada. Mentre estàvem reposant el bon dinar no érem conscients de la meravella de paisatge que uns minuts després anàvem a veure, no sabíem que gaudiríem com xiquets passejant entre unes inusuals roques, corrent, pujant i baixant-les, i de vegades lluitant contra el vent que ens volia tirar al terra.\nLa platja és d'arena fina i blanca; i molt gran. Tot junt al paisatge que l'envolta fa que esta zona siga molt turística.\nI és que a més de prendre el sol i el bany a les fabuloses platges de la zona, si es vol estirar les cames, s’hi pot anar a donar una volta pel “sentier de Douaniers” entre Perros-Guirec, que porta el nom per un sant bretó, Guirec St, i Ploumanac’h, que va ser una dels primers assentaments celtes i el nom es tradueix com “pantano de los monjes”.\nEns dirigim a un lateral de la platja per iniciar el camí...\nEste és un dels millors trams de la senda costera atlàntica perquè passa per l’espectacular promontori conegut com “Pointe de Squewel”. En este punt i també al llarg del trajecte, pedres apilades i rosades s’amuntonen formant capricioses formes erosionades al llarg dels segles per l’efecte del vent, la intempèrie i el mar. I és tanta la bellesa que no importa saber el nom del que s’hi esta mirant, importa gaudir de cada instant.\nHo explique pas a pas, perquè si algun dia pareu per estes terres bretones heu de visitar este paratge, no s’ho podeu perdre.\nAgafem la senda dels duaners, la que voreja la costa, que es va obrir per als senderistes l’any 1907. Esta ruta (GR 34) és una de les millors maneres de descobrir Bretanya a peu. És una infraestructura per als caminants de a peu, que voreja la costa al llarg d’uns 2000 quilòmetres i on les sendes estan perfectament senyalitzades i separades de la resta de vies. Estan protegides fins l’extrem que si alguna persona té parcel•la privada, ha de deixar pas obligatòriament a tothom. També hi ha al llarg dels que s'estimes al voltant d'un 2000 quilòmetres una xarxa d’albergues i “gîtes d’etape” per poder descansar i dormir.\nI seguim durants uns minuts la ruta , entre vegetació, la ruta marcada. Al fons s'hi veu el blau del mar .\nLa senda té la seua història que es remunta al segle XVIII: Jean Baptiste Colbert ministre del rei Lluis XIV va implantar unes tasses duaneres per als productes d’exportació. Este fet va propiciar el contraban, així que per a lluitar contra este negoci fraudulent, que venia sobre tot de Gran Bretanya, va establir un sistema de vigilància al llarg de tota la costa nord. Els duaners tenien una caseta on resguardar-se amb un determinat tram per vigilar i unes vistes espectaculars cap als imponents penya-segats. Actualment vegem cases, en trobem una molt gran, una mansió senyorial, i altres disseminades al llarg de la senda. Quin privilegi!, Quines vistes!\nDe lluny divisem un far. I enfront una enorme casa edificada en la part alta.\nEstes formacions rocoses estan al llarg de 25 hectàrees. Són Patrimoni Nacional francés i propietat del Conservatori del Litoral. És reserva de la Biosfera, la primera en establir-se en França i per demanda dels habitants del lloc. Les sendes estan marcades per a que no trenquen el normal desenvolupament de la fauna i flora autòctones.\nTotes les vistes panoràmiques són boniques, es mire on es mire. A l'horitzó s'hi divisen illes.\nUn dels trams més afamats són al voltant d’uns set quilòmetres, anada i tornada. Nosaltres no comencem pel principi, i tampoc tornem pel mateix lloc pel qual accedim. Seleccionem la part més espectacular, no obstant això tot el circuit sencer és un tram fàcil que en un matí a pas relaxat i fent parades s’hi pot fer. Ho deixe pendent per a altra ocasió, perquè este és un dels llocs on no m’importaria tornar. Fem la caminada per la vesprada i s’endevina que hores més endavant, a l’hora de la posta del sol, les pedres adquiriran una tonalitat ataronjada diferent que segur li donarà un encís particular.\nEn arribar al far, volem apropar-nos per veure millor els penya-segats i les enormes formes de les roques.\nComencem a caminar i fa calor, molta calor, més de l’esperada en estes terres, però alhora corre un vent que minora la xafogor. En som molts els que anem pel camí, és un lloc turístic de fàcil accés, cadascú camina el que vol, pot fer un tram i tornar-se’n. Nosaltres ens enfilem i anem a seguir durant uns quilòmetres per eixir en altra banda diferent.\nEl camí fins arribar al far és fàcil, altra cosa és que es vulga muntar per damunt de les roques i en eixe cas simplement fa falta un bon calçat. Amb sol és fàcil, tal volta si plou les roques rellisquen.\nEncara que no sóc molt amiga de llocs massificats este m’agrada per ser a l’aire lliure no s’hi nota tant la quantitat de persones concentrada. Perquè de gent hi ha molta, gent gran i gent petita. Els xiquets estan continuament corrent amunt i avall, les persones grans van al seu ritme, parant i avançant i retornant després pel mateix camí pel qual han arribat.\nAl nostre pas van apareixent roques, algunes menudes i altres d’enormes dimensions. Hi ha que arriben fins els 20 metres d’altura. Totes de granit rosat, amb formes modulades ondulades, sinuoses, rodones i allargades, adoptant unes vegades figures fàcilment identificables. Primer crida l’atenció el far i després ja mire amb deteniment les roques i veig una cara i no molt lluny una enorme orella, i una botella, una bruixa, una parella...\nLa naturalesa ha creat figures...\n... que la imaginació humana li pot donar nom.\nDe tant que hi ha no sabem on mirar, el cap va cap a un costat, cap a altre, mirant per davant, per darrere... Hem deixat la senda per anar per damunt les roques, hi ha molts xiquets que busquen raconets per jugar a l’amagatall, altres es tiren per les pedres com si fossin tobogans i mirant-los, cert que dóna ganes de fer el mateix. L’alegria infantil contagia.\nEl vent a les parts altes espenta amb força, s'ha d'anar amb cura per a que no et tombe al terra.\nNo hem fet un trajecte llarg malgrat estar més d'una hora caminant. Tampoc ha estat una caminada seguida, ha estat un passeig relaxat barrejat amb el joc pujant i baixant roques admirant el color dels camps i les pedres. Quin conjunt més harmoniós! Roques grans i xicotetes, sepàrades o amuntegades...camps acolorits.\nHe dit que ha estat un passeig relaxat i pensant-ho bé caldria matisar, perquè és estressant voler mirar-ho tot, no voler deixar res per fotografiar, només impedeix que fem foto quan tenim el sol de cara, perquè sabem que la fotografia eixirà fosca...encara que fins i tot obscura, marcant silueta del contrallum, serà bonica.\nAparentment mirant les fotos pot semblar tot igual, però no ho és.\nEn cap moment resulta un paisatge repetitiu.\nEm recorda Irlanda, em recorda Galicia... És una enorme sensació de llibertat total per la llunyania de l’horitzó, per estar en espai obert amb el vent d’acompanyant, per estar envoltada a més a més per extensions vegetals, com si foren estores de color morat i verd. És el bruc i l’argelaga el que acompanya este paisatge singular donant el seu color que li va perfectament al rosa de la roca i el blau del mar.\nM'agrada el bruc i el color lila esguitant el paisatge.\nEl que hem vist és senzillament bocabadant, magnífic, és un d’eixos paratges que regala la Mare Naturalesa i que hem de valorar.\nAmb la mateixa imatge inicie i acabe.\nS'hi pot apreciar les dimensions de la roca comparant la gent que camina o escala al voltant.\nQUADERN DE VIATGE, BRETANYA FRANCESA, estiu 2012\nPublicat per Mariló Sanz Mora a 14:07 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: BRETANYA-NORMANDIA, FRANÇA, LLOC ESPECIAL, PARATGE NATURAL, SENDERISME\nCircuit fotogràfic per ciutats d’ESCANDINAVIA\nTota manera de viatjar és vàlida. El circuit on es visita molt en poc temps també. És com una degustació en un restaurant, una vegada tastat el menjar ja saps el què més t’agrada. En un circuit una vegada visitat un lloc, pots tornar hi per degustar-lo amb més temps. Jo és el que vaig fer.\nDe Madrid a Copenhage anàrem amb avió i des de la capital de Dinamarca agafàrem un autocar que ens portà també a Noruega i Suècia. Visitàrem un poc de tot, una selecció del millor feta per experts. Un poc amb presses, és cert, és la part negativa. Però té de bo que va ser un primer contacte molt vàlid per a agafar una idea del lloc. Fotos no en conserve moltes, este va ser un dels viatges dels primers anys i la mirada, així com la càmera de fotos, era més rudimentària. Així que les poques fotos que tinc, a més a més no són de molta qualitat. Tampoc en tinc moltes representatives, tanmateix he volgut mostrar solament les pròpies sense agafar-ne de la web que hi ha gran assortiment .\nAjuntament de Copenhage.\nVisitàrem el Palau Reial, al moment del canvi de guàrdia.\nLa "sirenita", assombossament xicoteta, és tothora visitada.\nLa minúscula estàtua del personatge de conte junt a l'autor Andersen, són símbols de la ciutat.\nEl TIVOLI, és un parc d'atraccions per a majors i xicotets: fira, espectacles, música, teatre...\nDe Copenhage en autocar anàrem cap a la península de Jutlandia a HIRSTSHALS on embarcàrem per fer travessia nocturna cap al port de KRISTIANSAND en NORUEGA.\nEn NORUEGA i cap a OSLO\nDe Noruega la visita estrella va ser el fiord HARDANGER, que té capítol a banda.\nDesprés seguírem ruta cap a Bergen i de camí veierem una casa tradicional exposada per al visitant.\nAnàrem al preciós poble de Bergen i no conserve fotos perquè arribàrem amb foscoreta i plovia a cànters, solament en conserve d'un pub, on vam conèixer un holandés casat amb una espanyola que treballava a un buc escola.\nInterior del buc-escola a Bergen.\nVa ser una bonica experiència escoltar les històries d'aquell experimentat navegant que era l'encarregat de la ràdio del buc.\nI seguírem cap a OSLO travessant carreteres, vorejant boscos...\nI una vegada a la gran ciutat ens sorprengué un parc, el PARC VIGELAND, res usual, on enormes figures humanes esculpides s'entrellacen i es barregen formant conjunts sinuosos que no pots deixar de mirar.\nConserve les fotos de l'ajuntament de la capital i altres imatges com el trampolí olimpic o un grup de Hare Krishna en meitat de l'avinguda principal.\nMuseu viking i el KON-TIKI, unes visites que no poden faltar.\nTravessàrem Noruega i entràrem a Suecia per dirigir-nos a la seua capital Estocolm.\nDe camí, encara en Noruega visitàrem unes cases tradicionals.\nL'ajuntament és un edifici simbòlic de la ciutat, el vistàrem per dins.\nHi ha diverses sales destinades a conferències i un restaurant de luxe, on jo, amb el meu pressupost, només vaig entrar per mirar.\nI està la sala "azul", la seu del banquet anual dels premis nobel.\nEstàvem trepitjant el mateix xòl que moltes personalitats mereixedores de tan digne premi!\nLa ciutat té molt més del que ací mostre...açó solament és un tast.\nDel port de HELSINBORG embarcàrem per tornar a COPENGHAGE i agafar l’avió de tornada a Madrid.\nREFLEXIONS POSTERIORS sobre ESCANDINAVIA 1991, estiu.\nPublicat per Mariló Sanz Mora a 11:21 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DINAMARCA, EN RUTA, NORUEGA, PASSEIG PER CIUTAT, SUÈCIA\nTAILÀNDIA: illa de KO SAMET\nLa pressió humana del turisme és molt forta, es prenen precaucions i es dicten normes però de vegades els interessos econòmics van per davant i malauradament alguns paradisos naturals perden l’encís natural.\nKO SAMET és una illa accessible per als habitants de Bangkok, donat que està només a 200 km de distància. També ho és per als turistes que passen uns dies en la capital. Tanmateix vull pensar que esta illa competeix amb moltes altres de la mateixa Tailàndia i no serà de les més visitades, tal volta per no ser la més afamada.\nKo Samet era com l'illa de Robinson Crusoe...però amb diferència: Robinson va arribar a soles...i nosaltres en bandada...\nHi ha una raó. A Tailàndia hi ha moltes illes però esta, malgrat que tothom a Bangkok sap de la seua bellesa, no és de les més visitades perquè el govern tailandès va posar límits restringints al dret a passar la nit. Esta prohibició va deixar de ser efectiva l’any 1981. Eixe mateix any, l’1 d’octubre, el departament forestal tailandès declarà l’illa i es seus voltants Parc Nacional marítim. Tal volta és el motiu pel qual, quan jo hi vaig anar fa més de 10 anys l’illa encara era un indret solitari.\nDe lluny ja s'hi veia que molt poca gent hi havia...\nNosaltres no arribàrem procedents de Bangkok, hi anàrem des de la ciutat costera de Pattaya, on teniem hospedatge i ni les condicions de la platja ni l'ambient de prostíbul a l'aire lliure ens agradaven. Decidirem, doncs buscar altre lloc per passar el dia i buscàrem una platja.\nI va ser un encert. Primer ens traslladàrem en furgoneta i després amb una barca penosa i plena. I és que el vaixell amb el qual anàrem era poc convencional. I em refereisc a que no era un transport turístic plenament. Era una vaixell que transportava viatgers però també sacs de menjar i productes necessaris per a sobreviure a l’illa. Així el recorde ple de fardots amb provisions i garrafes d’aigua per tot arreu. No hi havia espai per poder moure’s. Recorde que mentre els meus peus estaven enredats entre xarxes, vaig estar asseguda el trajecte damunt d’un enorme sac preguntant-me tot el temps què podria haver hi dins. La resta del passatge també estava en les mateixes condicions perquè seients hi havia només uns pocs.\nTal volta arribaren més vaixells, no ho sé...si és així pararien en altre sector de l'illa.\nL’arribada a l’illa va ser una odissea inesperada i divertida. El vaixell no podia apropar-se i una plataforma ho va fer. Així que passàrem del vaixell a la plataforma. Però tampoc esta embarcació arribà del tot a la platja i encara haguérem de caminar un bon tram, amb l’aigua fins els genolls, fins aconseguir tocar arena seca. Ens mullàrem però va ser una graciosa experiència eixa manera d’abandonar el vaixell on ens havíem dedicat a custodiar durant dos hores els queviures dels habitants de l’illa.\nEsta és la segona plataforma que ens va apropar a l'arena...comptabilitze al voltant d'unes quarant les persones que ens quedàrem a l'illa. El meu grup el formàvem uns deu.\nI una vegada al lloc on anàvem a passar el dia...amb poques paraules queda dit: quin inesperat paradís!\nEspanya té platges meravelloses, i parant l'atenció en esta illa tailandesa no vull llevar-li importància a la nostra costa. Espanya és molt gran i variada i racons costaners en té preciosos. El que estic reflexionant és on hem anat a parar. Les nostres platges eren paradisos naturals fa molts anys, quan els interessos econòmics no primaven tant. Només cal mirar fotos antigues o postals quan les costes estaven lliures d'edificis i no s'especulava sobre el terreny. I tot és important, perquè el turisme és un benefici nacional, però s'ha de fer prioritzant l'espai natural, que és qui hi ha estat sempre abans que ningú começara a edificar.\nKO SAMET començava a sofrir una explotació turística però sortosament per nosaltres encara era mínima. Allò que el turisme acabava d’iniciar-se era un fet, nosaltres mateixos hi érem, això significava que pel temps n’arribarien més i més com nosaltres. Aleshores ja vaig pensar que de no parar podia portar a perdre l’encís natural que la caracteritzava i que ja al primer colp d’ull atreia. Però no havia de pensar en el futur, en eixos moments era una illa inhòspita i verge on, vora aigua solament hi havia un bar, uns bungalows i poc més. I no puc evitar fer comparacions i rememore fa unes setmanes la platja de Sant Joan d’Alacant, plena de gom a gom, sense quasi espai ni per moure's.\nEns havien dit que esta illa tenia una microclima especial que feia que fins i tot en època de pluges no plovia quasi mai. Que no ploga molt és un al·licient quan es va a Tailàndia en època humida perquè les pluges encara que solen ser curtes són torrencials i a ningú li agrada estar prenent el Sol a l’arena fina i blanca, o estar banyant-se a les aigües verdoses i clares de la mar, i de sobte veure ennuvolar-se i sofrir la descàrrega impetuosa de l’aigua caiguda del cel.\nI dels quaranta...ja no vaig veure ningú més fins l'hora de tornar, es dispersaren per l'illa.\nVa ser un deliri estendre’s al Sol durant hores, descansar de tots els dies precedents de viatge que ja en sumaven tres setmanes o més...i tindre temps per a molt. No anàrem a l’interior, que ens digueren era verd, amb frondosa vegetació, ens limitarem a estendre la tovalla a l’arena, contemplar les aigües que teníem davant i tot el que la gent local feia.\nEls locals seguien les seues tasques, els pocs turistes no els molestàvem.\nI així entre altres coses, tinguérem temps d’imaginar la vida al passat quan este indret era refugi de pirates, valorant la imaginativa possibilitat de trobar els possibles tresors que deien encara estan amagats; i també va donar temps de reflexionar sobre el present, pensant en la gent amb vida senzilla i sense necessitar quasi res.\nVa ser un dia especial i més encara per haver-lo passat tot el temps sense més gent al voltant, solament nosaltres el grupet de deu companys que portàvem compartint ja moltes jornades de viatge.\nDe nou me’n recorde del dia de platja de fa unes setmanes a Alacant...no ho puc evitar. A Ko Samet estàvem els del grupet i uns habitants locals que passejaven per l’arena oferint fruita fresca, també oferien la possibilitat de fer un tatuatge i el serveis de massatge o perruqueria fent trenetes al cabell. I mira per on!, seguint amb les comparacions, de venedors de roba o bijuteria, perruqueres de trenetes i massatgistes a la carta, a la platja de San Joan d’Alacant, també en trobàrem, però estos vigilant en tot moment l’arribada de la policia que els amonestava.\nVenedors i massatgistes no en faltaren, però sense angoixar, no com a la platja d'Alacant que nomès mirar ja es pensaven que volies un massatge o comprar.\nEspere que les coses no hagen canviat massa a l’illa tailandesa. M’agradaria que tot continuara de la mateixa manera com jo ho vaig conèixer. Però per molt que ho intente no puc imaginar en l’actualitat el vaixell portant els turistes en els vaixells junt els sacs de menjar sense comoditats. No vull pensar que esta illa, que era tan paradisíaca, estiga envaïda per un turisme massificat. Però pot haver passat.\nContinuatà sent Ko Samet aquell paratge privilegiat?\nI em pose en el lloc de qui viu a l’illa i puc entendre que cada turista és un bé potencial que ajuda a l’economia familiar. Però també em pose en el lloc del viatger que busca pau i tranquil·litat.\nREFLEXIONS sobre TAILANDIA 2001\nPublicat per Mariló Sanz Mora a 10:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ILLA, LLOC ESPECIAL, PLATJA, TAILÀNDIA\nSIRIA: la capital DAMASC\nL’horrible present que viu Síria en estos moments no ha de fer oblidar el passat i el seu important paper en la història de la humanitat.\nEstà al Pròxim Orient, limita amb Turquia, Iraq, Israel, Jordània, Líban i el Mar mediterrani. Diuen els entesos de Síria que a les seues terres l’home inicià l’agricultura i va inventar el primer alfabet. Diuen els historiadors que hi s’han desenvolupat grans civilitzacions.\nParlem doncs de Síria, per importància al passat i per estar malauradament en portada actualment. També per recordar així a tothom que no molt lluny d’ací s’està massacrant gent. I a més a més fer pensar que malauradament és només un exemple de les moltes barbàries que passen actualment en un món tan desigual com este.\nUna de les agencies turistiques més importants del país ens organitzà els dies que anàvem a passar en Síria. Com sempre passa quan es disposa de poc i limitat temps, és molt el que no es visita, però els paisatges que vam veure, les ciutats que vam trepitjar i la gent amb qui vàrem parlar, ens va donar una bona visió del país, de la vessant física i de la vessant humana, que sempre serà incompleta i subjectiva, perquè per aprofundir es necessita més temps i perquè sempre s’involucren els propis sentiments. La visió política era tema que es callava, pel que respecta a la visió religiosa, en grups de confiança, els locals expressaven el seu pensar però a cau d’orella.\nDamasc és la capital de Síria i la ciutat més antiga del món encara habitada. Diverses civilitzacions han deixat la seua petjada: l’aramea, la grega, la romana, la bizantina i l’àrab; i cadascuna ha deixat els seus monuments.\nHi està la mesquita de Los Omeyas amb els seus tres minarets i els murs plens de mosaics, i la sala de les oracions. Per a resar els musulmans han de fer tres ablucions: rentar-se les mans, els braços, els peus, cap i coll abans de l’oració. En cas d’escassejar l’aigua, com és el cas del desert, s’hi pot fer en arena. A més a més han de tapar-se el cap, sobre tot les dones i posar-se en direcció a la Meca.\nMesquita de Los Omeyas, és una joia arquitectònica, a més d'importància històrica i religiosa.\nNosaltres per visitar les mesquites de tot el país haguérem de complir amb les seues normes, tapar-nos les cames per davall del genoll, muscles i escot, i deixar les sabates abans d’hi entrar. En el cas d’esta mesquita ens prestaren una capa negra per cobrir-nos tot el cos sencer.\nAbans d'entrar-hi ens deixen una capa per tapar-nos i seguir les seues normes de discreció en la vestimenta.\nL’emplaçament de la mesquita és lloc sagrat, temples de distintes religions s’han superposat contínuament. L’any 635, la guerra santa arribà a Damasc i es va convertir a l’Islam, és quan els Omeyas s’instal•laren al tron i decidiren construir la mesquita més bella del món islàmic com un regal per a Alà.\nInterior de la mesquita: s'ha de respectar el silenci i l'oració.\nVisitàrem també la mesquita de Zayede Zeinab, que és el mausoleu de la néta d’Alí, el quart califa. És un dels principals centres de peregrinació xiïta. Resultava esgarrifant veure com homes i dones cridaven en veu alta els seus laments i es colpejaven front les reixes que protegeixen la tomba. I és que sempre sorprenen les demostracions de fervor, tan se val de quina religió es parle. En tot cas el nostre deure de forasters i visitants, és observar, callar i respectar.\nMesquita xiïta de Zayede Zeinab.\nTambé està el palau Azem construït al segle XVII. Era la residència del governador otomà que dóna el nom al palau. Recorreguérem les tres parts del palau: les habitacions privades de la família, les dependències on els homes rebien les visites i la zona de serveis, cuina i armeria. Quan jo hi vaig estar, imagine que encara continua, era una museu etnogràfic que mostrava com vivien les famílies adinerades síries: de tot el que mostrava el museu ara em ve al cap un maniquí vestit de novia a la manera tradicional.\nPalau Azem, per saber com era la residencia d'una familia adinerada.\nI a Damasc, com totes les ciutats àrabs están els suqs coberts, amb activitat comercial frenètica en sedes, perfums, llanes, especies i dins dels quals hi ha xicotetes esglésies, restaurants i menudes façanes que amaguen a l’interior enormes banys típics. En el suq Al-Hamidiyeh que és el més important de Damasc, hi ha un bany dels de més renom de la capital, en un moment que s’obrí la porta, descobrirem a l’interior un inusitat lloc de confort i plaer.\nTots els zocos àrabs són laberintics, el tancats i els oberts, són oscurs, i sempre estan plens, resultant de vegades angoixants...però alhora quin plaer perdre's en els seus carrers...\nEl recinte Tekiya Suleymaniya és exemple del pas otomà. És el complex religiós més gran construït en Damasc sota el regnat de Suleiman el Magnifico. Era un centre d’estudis religiosos i lloc d’oració i descans per a peregrins en ruta cap a la Meca. Aleshores albergava un museu militar i un centre d’artesania.\nComplex religiós de Tekiya Suleymaniya.\nI també entràrem al museu arqueòlogic nacional per conèixer la gran col•lecció d’antiguitats .\nFaçana del museu arqueològic, endinsar-se en la història passada també és manera de conéixer la història present.\nSíria és molt més que un passeig mirant racons i monuments per la capital. Tot no és descriptible, ni es pot ni ho vull fer. No hi ha paraules per expressar el caos de la ciutat i l’enorme perillositat en voler creuar els carrers, per plasmar els sorolls cridaners del transit, les veus mesclades de la gent als mercats...els olors pul•lulant i omplint l’espai, les crides a l’oració cinc vegades al dia...l’amabilitat de la gent...Si, Siria és molt més.\nI ara em pregunte alhora que escolte les noticies i parlen de la guerra que als seus carrers s’està lliurant, que hi quedarà en peu? Com es mantenen els ànims front tanta adversitat? Perquè malauradament, tot el que es destrueix en una guerra no és sempre material.\nREFLEXIONS POSTERIORS sobre SIRIA 1997\nPublicat per Mariló Sanz Mora a 11:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: PASSEIG PER CIUTAT, SÍRIA, VESTIGI DEL PASSAT\nLA BRETANYA FRANCESA: SENDA DELS DUANERS per la Co...


El PDC, ERC, la CUP i Demòcrates portaran a les pròximes setmanes a tots els ajuntaments catalans en què té representació mocions perquè els consistoris donin suport a la celebració d'un referèndum sobre el futur polític de Catalunya.\nSegons els textos de les diferents mocions als quals ha tingut accés Europa Press, cada partit ha dissenyat el seu propi text, que després s'ha distribuït entre els diferents grups municipals que tenen respectivament distribuïts per tot Catalunya.\nAmb aquesta iniciativa, les formacions partidàries del referèndum busquen involucrar el món local en la defensa de la consulta, que ja té l'aval del Parlament i del Govern, però que compta amb el rebuig frontal del Govern central i de tres dels quatre grans partits estatals - PP, PSOE i Ciutadans -.\nSegons els resultats de les municipals de 2015, entre PDC, ERC, la CUP, Demòcrates garanteixen que la moció es debati en la pràctica totalitat dels consistoris catalans\nDe fet, si els grups municipals responen a la directriu del partit de debatre les mocions, en un Ajuntament com el de Barcelona es podrien abordar fins a cinc textos diferents amb el mateix objectiu final: la defensa del referèndum.\nLa moció del PDC recull que l'ajuntament manifesta la voluntat de celebrar "un referèndum vinculant sobre la independència de Catalunya al setembre de 2017 amb una pregunta clara i una resposta binària".\nLa moció d'ERC inclou que els municipis impulsaran debats constituents des de l'àmbit local promovent la participació de la societat civil i facilitaran "els recursos i els espais propis necessaris per al correcte desenvolupament del debat ciutadà".\nEl text de Demòcrates compromet els ajuntaments a crear "espais de debat i propaganda electoral que garanteixin la presència dels arguments i prioritats dels partidaris del 'sí' i el 'no' a la independència en igualtat de condicions".\nFonts de la CUP consultades per Europa Press expliquen que treballen una moció en les mateixa línia que encara estan acabant de perfilar, i recorden que la seva presència local els permetrà portar-la fins als 165 ajuntaments en què tenen presència.


Marques | Centre Òptic Anoia\nEn la tardor de 1923, en el 8 ° Districte de París, va néixer una petita botiga d'òptica acústica, sota l'impuls de Louis Lafont. Tres generacions més tard, aquest lloc estil art déco s'ha tornat una referència en el món de la creació d'ulleres. Gràcies a Philippe, el nét de Louis, i la seva dona, Laurence, les ulleres Lafont van arribar a ser un autèntic accessori de moda.\nAquell tàndem va dur a terme moltes innovacions i col·laboracions amb grans cases d'alta costura com Hermès o Chanel. Avui dia, la Casa parisenca posseeix cinc botigues i exporta els seus productes a més de 40 països. A finals dels 70, les elegants i innovadores creacions atrauen als seguidors de la moda del carrer Cambon.\nLafont, òptic parisenc d'excepció amb més de 90 anys d'existència, un coneixement tècnic únic, l'exigència de la qualitat i els valors familiars garanteixen el nostre segell: la marca Lafont. Ulleres Made in France que democratitzen l'elegància parisenca.\nFulgenci Ram era l'avi del fundador de Etnia Barcelona, i l'home que va començar la passió de la família per les ulleres de sol. Fulgenci va treballar durant anys en el taller d'una fàbrica d'ulleres de sol de Barcelona, fins que finalment, en els anys cinquanta, va poder crear la seva pròpia factoria al barri del Poble-sec. Les seves dues filles anaven a ajudar cada dissabte a preparar les factures ia col·locar els reblons dels frontals de les ulleres, alhora que aprenien sobre el negoci. Aquest home discret i treballador va saber transmetre a les seves filles els seus propis valors: disciplina i sacrifici.\nCada diumenge, Fulgenci arribava a casa amb una bossa d'ulleres que havien de netejar per a la setmana següent, i, transmetent així gradualment els seus coneixements i el seu entusiasme a les seves filles, va poder passar la torxa a la següent generació.\nAmb el temps, va néixer una nova empresa; aquesta segona generació dissenyava, fabricava i distribuïa ulleres a tot Espanya. I així va continuar fins a finals dels anys noranta, quan David Pellicer, de 17 anys, nét de Fulgenci, va començar a treballar a la fàbrica. Amb els valors inherents de dues generacions, i una gran abundància de coneixements, David va entrar a l'empresa sense experiència però amb molt d'entusiasme, disposat a crear alguna cosa nova. Així va néixer Etnia Barcelona.\nGermano Gambini, un dissenyador innovador amb una creativitat extraordinària, un personatge eclèctic i fascinant, un precursor en investigació i tendències, combina qualitat i glamour, bogeria de color i línies simples i netes. Un marc signat per Germano Gambini havia d'implicar necessàriament: personalitat en el disseny, cura en la realització i assistència completa per al òptic.\nEl projecte d'ulleres Germano Gambini pretén donar a conèixer a tot el món una història de competència i passió, una realitat amb una llarga tradició, una història que representa el millor de Made in Italy.\nL'ànima de l'estil Gambini viu avui en dia en les seves ulleres.\nEl 2008, l'associació va començar amb Faoflex, una empresa de Treviso que avui també produeix línies Gambini a Itàlia, amb materials d'alta qualitat i tècniques artesanals.\nLa col·lecció italiana Eyepetizer es caracteritza per un disseny modern basat en l'estil retro amb tocs molt futuristes i originals. Són muntures ultralleugeres en colors de metall daurats i plata. Les lents de color liles, verds, blaus i violetes es poden utilitzar tant de dia com de nit.\nSón ulleres que s'ajusten a qualsevol estil i el packaging de la marca amb caixes, fundes i isards ben dissenyades, fan d'Eyepetizer, una marca indispensable.\nEl meu avi tenia molt d'èxit vestint a la noblesa milanesa que freqüentava els millors clubs i teatres de la ciutat, inclòs el famós «Scala».\nEl seu motiu d'orgull era fer que l'elegància dels seus clients fos atemporal.\nUn dia, la seva mirada es va aturar en un home, que sortia del vestidor del sastre, i que portava un vestit molt elegant, però es va posar unes ulleres que li van quedar tan encantadores. Era un famós arqueòleg anglès, amant de la civilització grega i dels fets èpics dels déus olímpics ...\n.. Així que aquella mateixa tarda, assegut a l'escriptori, el meu avi va dissenyar alguns marcs amb formes harmonioses i elegants en els colors més sobris i naturals; ulleres que, igual que la seva roba, haguessin fet sentir orgullós en crear objectes «atemporals».\nNo tenia forma de realitzar aquest projecte, que vaig tenir la sort de trobar i que vaig anomenar «Epos» en memòria del seu il·lustre inspirador, l'elegant arqueòleg anglès.\nEpos és la col·lecció d'ulleres «atemporals» amb noms llegendaris.


Data: 19/07/19 11:38\nNo funciona la comunicació?\nHola, us explico la situació.\nFa 7 mesos que parlo amb un noi que vaig conèixer per instagram. M'agrada molt com és ell (personalitat i físic, igual que jo també a ell) i conectem súper bé junts i no sé, és com queels dos ens complementem i vam quedar per primer cop fa una setmana al Maresme ja que jo sóc del Vallès Oriental i ell de Tordera. Realment és un noi que m'agrada molt però sento que a la hora de parlar per telèfon o quan quedem no funciona molt bé la comunicació entre nosaltres... Que potser són paranoies meves, no ho sé, però no sé de que parlar amb ell més o menys ja que hem parlat gairebé tot per whatsapp i no sé... Realment vull que funcioni això perquè noto que és el noi ideal per mi i m'agrada molt i crec que he de fer que això de la comunicació funcioni per seguir bé.\nQue podria fer per arreglar això? Es que com ja he dit abans, potser són paranoies meves i potser per ell està tot bé però no sé... tinc molts dubtes.\nTambé tinc un altre dubte. Com podria donar el primer pas de dir-li que m'agrada o llançar-me? Crec que els dos sabem que ens agradem però no ens ho hem dit i a mi em fa molta cosa dir-ho però crec que si no faig jo el primer pas ell no el donarà perquè és un noi bastant tímid...\nData: 23/07/2019 12:05\nQue bé que amb aquest noi t'hi entenguis tant bé! A vegades és possible que la comunicació per telèfon o cara a cara sigui més complicada que per whatsapp, així que un bon truc és donar la pista per whatsapp i dir-li que li explicaràs quan us truqueu. D'aquesta manera tindràs un tema de conversa reservat per si no sabeu què dir-vos.\nTambé és veritat que quan comences a conèixer una persona, hi ha molts temes de conversa i que, mica en mica, quan et vas coneixent, acabes parlant del dia a dia. Així que no tinguis por d'explicar-li què has fet avui o les coses que et preocupen amb la teva família o el teu grup d'amistat. Així coneixerà com ets diàriament ;)\nI si et ve de gust dir-li que t'agrada... endavant! Després ja valoraràs la seva reacció i podràs saber si et continua agradant o no ;)


Ryuichi Kaneko ens mostrarà les obres més exquisides de la cultura visual japonesa - FotoColectania\nRyuichi Kaneko ens mostrarà les obres més exquisides de la cultura visual japonesa\n© Osamura Takizawa. Gestation of a Dream. Autoedició, Tòquio, 1981\nEl fotollibre japonès\nJapó és considerat per molts el país dels fotollibres. Aquest fenomen es pot atribuir en gran mesura a la influència de les publicacions japoneses.\nLa rellevància i gran influència del Japó en el món dels fotollibres ha propiciat que un dels capítols de l'exposició "Fenomen Fotollibre" estigui dedicat a les obres mestres d'aquest gènere. Les peces han estat seleccionades pel comissari i col•leccionista Ryuichi Kaneko, qui ens explicarà en una única conferència (a Foto Colectania) i una visita guiada (al CCCB) cinc aspectes dels fotollibres japonesos.\nActivitat en japonès amb traducció consecutiva.\nEn acabar l'acte, s'oferirà una cervesa Damm cortesia de la Fundació DAMM.\nAquesta activitat s'organitza en paral•lel a l'exposició "Fenomen Fotollibre" coproduïda pel CCCB i Foto Colectania i forma part del cicle anual "Photography: In Print | Online" organitzat per Foto Colectania amb la col•laboració de la Fundació Banc Sabadell.\nActivitats relacionades al CCCB:\nDijous 8 de juny a les 18.30h\nVisita guiada de Ryuichi Kaneko a l'exposició "Fenomen Fotollibre" - Entrada gratuïta amb inscripció prèvia.\nDivendres 9 de juny de 18.30 a 21h\nFotollibre en viu és una trobada festiva per donar a conèixer l'escena local generada al voltant del fenomen del fotollibre. A partir de les 18.00h, al hall del CCCB hi podrem trobar una jam session de llibres, un mercat de llibreries, editorials i autoeditors de la ciutat, i també una intervenció artística. A més, hevingutaparlardelmeullibre, un speakers' corner on els autors locals podran donar a conèixer la seva nova obra. L’entrada a Fotollibre en viu és gratuïta.\n7 de juny de 2017 19:00 - 21:00\n2017-06-07 19:00:002017-06-07 21:00:00Europe/MadridRyuichi Kaneko ens mostrarà les obres més exquisides de la cultura visual japonesaEntrada lliure. Aforament limitat. Activitat en japonès amb traducció consecutiva.Fundació Foto ColectaniaFundació Foto Colectaniacolectania@colectania.es