'El procés deu molt a milers de conversos com tu', carta de Francesc-Marc Álvaro a Toni Comín\t'El procés deu molt a milers de conversos com tu', carta de Francesc-Marc Álvaro a Toni Comín\nAra sí: comença el judici contra Llarena a Bèlgica\tAra sí: comença el judici contra Llarena a Bèlgica\nNoelia Bail substitueix Domènech com a secretària general de Podem Catalunya\tNoelia Bail substitueix Domènech com a secretària general de Podem Catalunya\nLa colla dels Xiquets del Serrallo dedica un pilar a Forcadell per Santa Tecla\tLa colla dels Xiquets del Serrallo dedica un pilar a Forcadell per Santa Tecla\n[VÍDEO] Xiulada i crits de 'Ballesteros dimissió' durant l'entrada del Braç de Santa Tecla a la catedral de Tarragona\t[VÍDEO] Xiulada i crits de 'Ballesteros dimissió' durant l'entrada del Braç de Santa Tecla a la catedral de Tarragona\nJunqueras descarta un tripartit d'esquerres a Barcelona i Maragall diu que Valls és el 'candidat dels rics'\tJunqueras descarta un tripartit d'esquerres a Barcelona i Maragall diu que Valls és el 'candidat dels rics'\nHilari Raguer: 'Som en un franquisme maquillat'\tHilari Raguer: 'Som en un franquisme maquillat'\nPérez de los Cobos admet que la policia espanyola va fer servir la força a la 'immensa majoria' de centres l'1-O\tPérez de los Cobos admet que la policia espanyola va fer servir la força a la 'immensa majoria' de centres l'1-O\n[VÍDEOS] Milers de persones omplen l'esplanada dels Lledoners en la cantada pels presos polítics\t[VÍDEOS] Milers de persones omplen l'esplanada dels Lledoners en la cantada pels presos polítics\n[VÍDEO] La presó itinerant que simbolitza la repressió espanyola s'instal·larà a Brussel·les\t[VÍDEO] La presó itinerant que simbolitza la repressió espanyola s'instal·larà a Brussel·les\nRoger Español: ‘Les boles de goma, els cops i les càrregues van valer la pena per posar en dubte l’estat a l’exterior’\nFa un any en Roger Español era músic, pare i independentista no activista. Des de l’1-O ha perdut la visió en un ull i està més implicat que mai en la lluita per la independència. Una pilota de goma disparada per un policia espanyol a uns quinze metres de distància i en trajectòria horitzontal va impactar-li directament a l’ull dret. Diversos dies hospitalitzat, mesos de recuperació i l’esforç per compaginar la seva vida anterior amb l’actual a partir d’aquest setembre, el fan estar convençut que aquella jornada de lluita a l’escola Ramon Llull, en ple Eixample barceloní, ‘va valdre molt la pena”, tot i la pilota de goma, els cops i les càrregues policials, per ‘posar en dubte” la imatge de l’estat a l’exterior. ‘Posar en dubte tot això a través de l’1-O crec que val la pena; no ha acabat de fer el fet que m’hagués agradat, sobretot de cara a Europa, però crec que sí que va servir per alguna cosa, i servirà’, assegura.\nEn una entrevista amb l’ACN pocs dies abans del primer aniversari d’aquells fets, Español es mostra tranquil, animat i esperançat. ‘Aquell dia em vaig adonar que al meu barri de tota la vida hi ha molta gent que no coneixia i que pensa igual i vol el mateix que jo, que té els mateixos objectius’, explica. La resistència a l’actuació policial va suposar ‘fer poble’, diu. Español pensava que aquell dia seria complicat, però no hagués imaginat mai ‘que arribessin fins aquest nivell de violència policial, i menys que poguessin venir amb escopetes de bales de goma, prohibides a Catalunya, i fer-les servir per intentar impedir el referèndum, quan les urnes ja les havien tret’.\n‘Tot això no ho van fer només per impedir el referèndum, sinó per castigar la població, marcar paquet’, relata.Per això, la seva intenció quan tingui una sentència ferma, que està segur que li serà favorable, és reclamar responsabilitats a un nivell més alt, als polítics. ‘Una espina que tinc molt clavada al cor i que realment fa molt mal és el crit de “a por ellos”‘, explica.\nPer arribar a tenir una sentència que l’absolgui a ell, ja que està sent investigat per llençar una tanca metàl·lica contra uns agents, i condemni l’agent que va disparar-li la pilota, probablement ja investigat però encara no identificat, compta amb el suport del Centre Irídia per a la Defensa dels Drets Humans, que l’assessora legalment i psicològicament. Els agraeix la tasca que fan, i també a Stop Bales de Goma, sobretot per l’experiència que tenen després del cas d’Ester Quintana. També agraeix l’actitud de la Generalitat i l’Ajuntament de Barcelona, que s’han interessat per ell, han interposat querelles per l’actuació policial i donen suport a Irídia.\nEn canvi, ningú del govern espanyol s’ha dirigit a ell per interessar-se per la seva situació i lamenta que la fiscalia el dia que van declarar testimonis de l’acusació particular al jutjat d’instrucció número 7 no va ni comparèixer a la vista oral. De fet, creu que quan la investigació avanci i hi hagi policies senyalats com els autors d’algunes males praxis, li buscaran les pessigolles a ell. ‘Estic molt tranquil perquè no tinc res a amagar de la meva vida privada, ni antecedents, em poden treure el que vulguin, puc donar explicacions sense problema de tot el que he fet’, diu convençut. A més, durant el judici creu que l’estat ‘farà tot el possible per excusar la seva policia’.\nPoques setmanes després dels fets la seva parella ja el va animar a tornar a conduir el cotxe. Com que li falta l’ull dret ha de portar un retrovisor central més ample, però de seguida va conduir sol i sense problemes. Li va costar una mica més tornar a mantenir l’equilibri amb la bicicleta, i també va haver de tornar-se a acostumar a bufar l’embocadura del saxòfon, perquè al principi els metges li va prohibir per por que la pressió de l’ull quedés afectada, i després perquè ha perdut sensibilitat a les dents.\nEl retorn a les classes al Conservatori del Liceu li haurien de permetre recuperar bona part de la normalitat perduda. Però aquesta normalitat diària topava al principi amb el fet que passava gairebé cada dia pel davant de l’escola Ramon Llull, al carrer Marina amb Diagonal de Barcelona, i per la vorera on la pilota de goma el va colpejar, al carrer Sardenya entre Gran Via i Diputació, cosa que li recordava el dolor viscut. No obstant això, de seguida va habituar-s’hi, perquè és el seu barri de sempre.\nAra compagina la música i el seu fill amb els actes dels CDR o dels familiars dels presos polítics, a favor de la independència i contra la repressió. No ha estat mai un home de moltes paraules, i per això combina les seves intervencions amb la interpretació de peces musicals amb la seva parella, pianista. De fet, sap que ara sovint és al focus perquè va ser el lesionat més greu d’aquell dia i li demanen que participi en molts actes. ‘Ho visc amb respecte i orgull, perquè representar més de dos milions de persones i explicar el que elles no poden davant les càmeres és una responsabilitat, però un orgull perquè tots els que eren allà s’ho mereixen’, diu.\nEn Roger toca en diversos grups de música, cosa que l’ajuda a evadir-se de la situació, però amb el que estava més implicat, la resta de músics van deixar de tocar durant mesos mentre ell es recuperava. ‘Podrien haver buscat un substitut, però van parar per solidaritat’, cosa que agraeix. També agraeix l’ajuda del seu entorn, de qui lamenta el patiment causat, i explica que el seu fill de nou anys al principi es va quedar impactat en veure’l amb la cara inflada, però després del suport psicològic de l’escola i de no amagar-li la realitat, ‘sense intentar inculcar-li cap idea’, el nen ho ha acceptat plenament.


Bretanya | enciclopèdia.cat\nNom bretó deBreizh (br), Nom francès deBretagne (fr)\nBretanya El cap Frehel, a l’abrupta costa septentrional\nPaís d’Europa occidental que s’estén entre el canal de la Mànega i la mar Cantàbrica, del golf de Cotentin al sud de la desembocadura del Loira, i que ocupa la península armoricana al nord-oest de França.\nAdministrativament la Bretanya és dividida en cinc departaments francesos: Costes del Nord (Aodoù-an Hanternoz), Ille i Vilaine (Il-ha-Gwilun), Morbihan, Finisterre (Penn-ar-Bed) i Loira Atlàntic (Liger Atlantel) (34.023 km2; 3.703.384 h ). Els quatre primers constitueixen la regió de programa francès anomenada igualment Bretanya, de la qual el departament del Loira Atlàntic, amb la major concentració industrial del país, ha estat segregat i afegit a la regió de programa del País del Loira.\nGeològicament forma part del massís Armoricà i comprèn dues àrees ben diferenciades: l’Argoad (interior) i l’Armor (costa). Hom en pot considerar l’interior dividit en dues parts per la vall de riu Aon (Aulne), que prolonga vers l’est el canal que uneix Nantes (Naoned) amb Brest. És una àrea de relleu pla amb cadenes de turons, restes d’antics peneplans, que s’eleven fins a 384 m al Menez-Mikael (Mont-Saint-Michel), a les muntanyes d’Arre (Arrée), de constitució granítica, que es prolonguen vers l’est (landes de Menez). Aquests turons són la principal línia de partió d’aigües de la península, que s’escolen vers el nord per unes valls profundes anomenades ries o abers —Leger (Guer), Trev (Trieux), Gouet, Argenon (Arguenon), Rans (Rance)—, mentre que d’altres s’escolen cap a l’oest i el sud vers l’Aon i l’oceà Atlàntic —Oded, Blaouezh (Blavet)—.\nA l’est del país hi ha la conca esquistosa de Rennes (Roazhon) drenada pel riu Vilaine, que travessa les àrees altes d’esquists més durs per gorges estretes. Al sud de les muntanyes d’Arre hi ha les muntanyes Negres (Menezioù Du), cobertes de bosc i separades de les primeres per la conca de Kastellin (Châteaulin). A la costa —1.350 km— es concentren les principals activitats humanes i econòmiques de Bretanya. La costa nord, vorejada pels altiplans granítics i esquistosos —Pays de Leon, Treger, Penteür—, és marcada per forts espadats. Una gran part de la seva superfície és recoberta per dipòsits de loess que daten dels inicis del Quaternari.\nAl sud de Brest la costa és més plana, però més retallada de resultes d’una transgressió marina que inundà les parts baixes de les valls fluvials, excavades profundament en un peneplà, i formà nombroses ries i estuaris —Oded, Laita, Blaouezh (Blavet), Vilaine—, així com badies profundes —rada de Brest; badies de Douarnenez i Audierne—. Aquesta part és vorejada d’illes —Glenan, Groe (Groix), Houad (Houat), Hedig (Hoëdic), Gerveur (Belle-Île)—, la majoria de les quals resultat d’una subsidència, i que sovint no són sinó un amuntegament de roques, fragments granítics units a la costa per un tómbolo —Kiberen (Quiberon)—, o bé bancs de sorra que aïllen estanys i aiguamolls —Le Croisic (Ar Groazig), Grande Brière—.\nUn factor molt important per a la configuració actual de la costa bretona és la constant erosió marina. El clima és oceànic, amb hiverns temperats i estius frescs i les pluges varien de més a menys de la costa a l’interior. Els vents del sud-oest i del nord-est són coneguts a la costa amb els noms de noroît i suroît. Els sòls, rics en humus, que abans del s V eren coberts de boscs, s’han convertit, a causa de la denudació i l’erosió, en un paisatge de landes damunt sòls àcids, impermeables, que només permeten una vegetació escadussera. Per contra, les àrees costaneres tenen un sòl més ric a causa dels dipòsits de loess i de les aportacions de correctors calcaris al segle XIX.\nLa unitat agrícola de base és el bocage, tant a la costa com a l’interior (Kastellin, Rennes), però la modernització de l’agricultura mitjançant la concentració de propietats i l’arrasament dels talussos va transformant el paisatge agrícola tradicional. Els principals recursos agrícoles són encara els cereals (blat, civada, ordi, sègol, blat de moro), que hom exporta —així com les collites primerenques (patates, carxofes, coliflors)— vers la regió parisenca, al conjunt de l’Estat francès, als països del Mercat Comú i a la Gran Bretanya. És també un país gran productor de llet, i la ramaderia porcina —mercat a Pont-'n-Abad (Pont-l’Abbé)— i la cavallina —fires de Kallag i Kastell Paol— són notables.\nLa pesca és industrialitzada a la costa sud (sarina, verat, tonyina, bacallà), on els principals ports pesquers són Brest i sobretot An Oriant (Lorien-Keroman) —segon port pesquer de França—, Kon-Kerne (Concarneau) —primer port tonyinaire de França—, a més de Douarnenez i Gwaien (Audierne), ports sardiners. Els ports de la costa nord —Saint-Brieuc (Sant Brieg), Rosgo (Roscoff), Montroulez (Morlaix)— importen carbó, fusta i material de construcció i exporten productes agrícoles. Des d’aquests ports —Paimpol (Pempoull) sobretot — partien antigament vaixells de pesca vers Islàndia i Terranova. La pesca ha desenvolupat indústries derivades (drassanes, conserves, salaó), que experimenten una forta crisi. Contràriament, les pesqueries de llagosta, gambes, crustacis, l’ostreïcultura i els vivers de musclos són pròspers.\nLa Bretanya és un país poc industrialitzat (tret de l’àrea de Nantes), perquè l’Estat francès ha mantingut el país en una situació de subindustrialització a fi de poder disposar d’una mà d’obra barata per a les indústries de la regió de París i del nord. Així, amb la construcció del ferrocarril després del 1870, molts bretons emigraren vers Anjou, Normandia i la regió de París. Hi ha un estancament de la població i un desequilibri demogràfic (població senil); l’any 1968 la població era de 3.312.000 h, l’any 1975 de 3.529.930 h i el 1982 de 3.703.384 h. L’única àrea pròpiament industrial és la de Nantes - Saint-Nazaire (metal·lúrgia, drassanes, indústries petroquímiques, mecàniques i alimentàries). S'hi ha desenvolupat recentment la indústria electrònica —Brest, Gwened (Vannes), Lanuon (Lannion)—, la fàbrica d’automòbils Citroën a Rennes i d’altres indústries mecàniques i alimentàries —Brest, Gwened, Kemper (Quimper)—.\nEl poblament és dispers —pobles petits, granges—, però també hi ha ciutats grans, com Nantes (Naoned) i Brest, a la costa, i Rennes (Roazhon), capital administrativa, a l’interior. La densitat de població és més alta a l’àrea litoral que a l’interior, i sobretot en certs sectors industrialitzats —Nantes, Saint-Nazaire (Sant Nazer).. Hi ha certs cantons molt despoblats —Kallag (Callac), Mêl Karaez (Mael-Carhaix), Boulvriag (Bourbriac), Uhelgoat (Huelgoat)..\nLes estructures socials de Bretanya es diferencien fortament de les de França, tant per l’origen ètnic de la població com per la situació econòmica actual. La diversitat ètnica es palesa especialment en la seva manifestació més característica: la llengua. Manca un cens lingüístic oficial, però hom pot estimar que hi ha prop d’un milió de persones que parlen la llengua bretona, bé que molts no l’empren habitualment. Una gran part de la joventut no està en condicions de parlar-la, però, amb tot, continua entenent-la. Les ciutats són francesitzades en gran part. Això s’explica pel fet que, segons la llei francesa, l’ensenyament, els serveis públics, la ràdio i la televisió només poden emprar el francès. Encara que des del 1971 ha estat oberta a la llengua bretona una petita porta en l’ensenyament oficial i a la ràdio i la televisió. És per això que hom creu poder afirmar fins i tot que la llengua bretona sembla destinada a desaparèixer en un període més o menys curt, llevat que no siguin empreses reformes vigoroses a favor seu. Cal assenyalar, d’altra banda, que, bé que tota la part oriental del país sigui francoparlant des de fa uns quants segles —a l’est de la línia que va de Saint-Brieuc (Sant Brieg), a Gwened (Vannes)—, això no altera gens la unitat nacional de Bretanya. A més, cal notar el renaixement de l’interès dels bretons d’aquesta part oriental per la llengua nacional del país.\nLa problemàtica social de Bretanya es manifesta tant en les seves estructures internes com en relació amb el conjunt de l’Estat francès. El balanç migratori és desfavorable. Com a conseqüència de la forta emigració del jovent, la taxa de natalitat, que era elevada fins el 1952, ha baixat i la taxa de mortalitat, a causa del gran nombre de vells, és elevada. A més, cal assenyalar que els 240.000 morts de la guerra de 1914-18, en una proporció doble a la mitjana francesa, tingueren una influència desequilibradora sobre la demografia. Des del 1962 el pendent de la disminució demogràfica ha estat aturat, però l’increment ha estat gairebé insignificant, mentre que a França ha estat superior. La població activa no ha augmentat gaire i l’èxode rural ha estat important.\nEl grau de desenvolupament econòmic del país es reflecteix en l’estructura de la seva població activa. El sector primari (agricultura, pesca) és encara el més representat (38% de la població), encara que ha baixat respecte al del 1945 (45%). Amb tot, la mitjana francesa n'ocupa solament el 19% per raó de la industrialització més desenvolupada i de les grans explotacions agrícoles. Per causa de l’escassa industrialització del país, el sector secundari (mines i indústries) només totalitzava el 28% de la població (sobretot en la construcció, en les indústries alimentàries i en la metal·lúrgia de Nantes), contra el 40% de França. El sector terciari (comerç, bescanvis, serveis) comprèn el 36% de la població activa, contra el 41% de França. Aquesta fisonomia de conjunt és característica de les regions agrícoles subindustrialitzades de les regions marginals del Mercat Comú Europeu (com el sud d’Itàlia, per exemple). Pres en conjunt, el nivell de vida és inferior en un terç a la mitjana francesa, tant pel que fa als agricultors com als obrers.\nL’ensenyament és força desenvolupat, per tal com és l’única sortida per als joves. Però aquest esforç fet en el camp de l’educació no beneficia el desenvolupament del país, car els joves (sobretot pel que fa als tècnics) es veuen obligats a emigrar un cop han obtingut els títols, atès que no troben feina. Els ports marítims fluvials estan blocats per aranzels massa elevats i no es poden orientar cap a transaccions més fructuoses, i experimenten així la competència d’altres ports francesos (Bordeus, l’Havre, Marsella). L’agricultura experimenta greus crisis de producció, de comercialització i d’estructures (les petites explotacions són condemnades a desaparèixer). El desenvolupament industrial que, llevat la zona de Nantes - Saint-Nazaire, només té lloc en certs sectors (l’electrònica, per exemple), continua essent un desenvolupament marginal que no impulsa d’altres sectors que podrien crear un major nombre d’ocupacions. La manca de capitals financers disponibles al país també es fa sentir, puix que hom inverteix l’estalvi sobretot en els establiments estatals, que esmercen els diners rebuts en el desenvolupament d’altres regions.\nPer tal de tractar d’aturar el descens demogràfic i d’afavorir el desenvolupament econòmic, el 1951 fou constituït un Comité d’Études et de Liaison des Intérêts Bretons (CELIB), que reunia diputats, consellers de la república, consellers generals i batlles. Aquest comitè elaborà diversos plans de desenvolupament, però el govern francès no n'acceptà cap. La llei programa del 1962, que havia estat votada per tots els diputats bretons, fou promesa pel govern francès, i tot seguit rebutjada. Això donà lloc, a partir del 1962, a violentes manifestacions —Estats Generals d’An Oriant (Lorient), més tard de Pondivi (Pontivy); “batalla del ferrocarril” contra les tarifes ferroviàries; manifestacions camperoles, com les de Montroulez (Morlaix) i de Kemper (Quimper); nombroses vagues obreres arran dels tancaments de fàbriques a An Henbont (Hennebont)—. Aquestes manifestacions populars prosseguiren periòdicament demanant l’elevació del nivell de vida, creació de noves ocupacions i la modernització del país. El CELIB s’ha anat inclinant cap a les tesis governamentals, i el relleu per a la defensa dels interessos bretons ha estat pres pels sindicats, per algunes seccions bretones de partits polítics francesos (el PSU, en particular) i pels moviments polítics nacionals bretons, és a dir, el Mouvement pour l’Organisation de la Bretagne (MOB), creat el 1957, i per la Union Démocratique Bretonne (UDB), marxista, fundada l’any 1964, i d’altres moviments de creació recent i de caire obertament nacionalista, com Sav-Breizh (‘Amunt Bretanya’) i el Comité de la Bretagne Révolutionnaire (CRB), que professa un socialisme de tipus avançat. L’agreujament del malestar fou la causa d’una sèrie d’atemptats contra edificis de l’estat sota la responsabilitat del Front d’Alliberament de Bretanya (FLB) per tal de cridar l’atenció sobre la crisi bretona. Aquest moviment, que aglutina forces socials diverses, es planteja radicalment la problemàtica ètnica, cultural i social de Bretanya, intentant de superar els vells esquemes regionalistes, que difícilment s’han allunyat de la tradició catòlica i conservadora del país, i a la fi del 1969, tot sortint de la clandestinitat, s’ha transformat en un front d’acció política. La població, que fins llavors feia l’efecte de no adonar-se de la seva situació real —bé que la gran majoria de diputats bretons sosté el govern en funcions dins la línia d’una tradicional adhesió electoral a les dretes—, sembla haver pres consciència de la gravetat dels problemes i riscs de ruïna econòmica, social i cultural que pesen sobre el país si els bretons no s’encarreguen, ells mateixos, de llur desenvolupament. Arran del referèndum del 1969 la població bretona es pronuncià majoritàriament per la regionalització, decisió on potser pesà, al costat de la tradició electoral al·ludida, l’esperança que aquesta evolució atorgaria a Bretanya la direcció dels seus propis afers, malgrat l’escepticisme dels sectors nacionalistes. Una gran part dels geògrafs i dels economistes que es consagren a l’estudi de la situació bretona parlen de subdesenvolupament, subindustrialització, colonialisme intern i alienació cultural. És referint-se a aquests esquemes d’anàlisi que cal situar la majoria de les solucions que hom presenta als problemes de Bretanya.\nEvolució territorial de Bretanya\nConeguda amb el nom d’Armòrica fins a les invasions bretones del segle V, tingué durant l’edat del bronze un gran desenvolupament econòmic, amb la potenciació dels seus centres metal·lúrgics, els quals donaren lloc a la desclosa de la gran cultura megalítica —Karnag (Carnac), Locmariaquier, etc.—. Durant l’ocupació romana, els vènets, un dels pobles autòctons d’Armòrica, foren els qui més es resistiren als romans, però foren finalment derrotats per Cras i Brut (segle I aC). Els bretons arribaren a Armòrica procedents d’Anglaterra (450-600). La vitalitat demogràfica més que no pas la pressió anglosaxona en fou la causa, i els bretons assimilaren fàcilment els reduïts grups gal·loromans de la península. La formació, però, a l’est, durant el segle VIII, de l’imperi carolingi posà en perill la consolidació d’uns comtats bretons sobirans. Carlemany intentà, sense reeixir-hi, de recaptar tributs entre els bretons. Nominoe, un bretó establert duc de Bretanya per l’emperador Lluís el Piadós, refusà tota sobirania franca, assumí la direcció única del país i avançà vers l’est. Derrotà els francs a Ballon (845), ocupà les zones de Rennes (Roazhon), Nantes (Naoned) i Gwened (Vannes), l’antiga marca bretona, i organitzà Dol com a seu metropolitana de Bretanya, malgrat les protestes de la seu franca de Tours. Durant els segles IX i X les incursions normandes arruïnaren el país; els bretons lluitaren constantment contra els normands. Durant els dos segles següents, els ducs bretons s’esforçaren a consolidar el domini ducal sobre les sobiranies nobiliàries feudals dels comtats del país. Començaren a formar-se aleshores (segle XII) els estats generals de Bretanya, i, seguint l’esquema administratiu dels Capet, l’autoritat ducal —el títol de duc de Bretanya fou oficialment reconegut pel rei de França el 1297— organitzà el país en batllies de caràcter fiscal i militar. Vers el 1320 fou redactat el Molt Antic Costum de Bretanya, que aplegava per escrit el règim juridicoconstitucional bretó. Les tensions entre els nobles i l’autoritat ducal s’accentuaren sensiblement arran de les rivalitats sorgides entre els Plantagenet i els Valois, reis de França (segles XIV-XV), els quals s’enfrontaren en la Guerra de Successió de Bretanya (1341-64), acabada amb el triomf del candidat anglès, Joan de Montfort, que representà una obstrucció a la influència francesa i el manteniment de les pròpies característiques. Bretanya era un lloc clau per als desembarcaments anglesos; per tant, anglesos i francesos cercaren complicitats i aliances favorables a llur política, que variaren segons les tensions internes bretones.\nMenhirs de Locmariaquier\nAl segle XV, malgrat tot, fou d’una gran prosperitat per a Bretanya; posseïa una força militar pròpia i una activa economia; disposava de ports de gran vitalitat: Saint-Mathieu Lanildut, Nantes, Penmarc'h (Penmarch), Brest, Montroulez (Morlaix), Landreger (Tréguie), Saint-Malo (Sant-Malo), etc, per on exportava blat, faves, porcs, peix sec, cuir, draps de Rennes, teles de Quintin (Kintin), etc. El triomf de França a la Guerra dels Cent Anys posà en perill l’autonomia del ducat. La noblesa bretona ben aviat sentí l’atracció de la cort francesa, i la corona inicià una política matrimonial amb la casa ducal —matrimoni d’Anna de Bretanya amb Carles VIII (1491) i Lluís XII (1499)—, que acabà posant Bretanya sota la seva influència. El 1532 el delfí Francesc fou coronat duc. A la seva mort el ducat fou incorporat a la corona; el rei esdevingué un duc absent més interessat en la sobirania de la corona que no pas en la sobirania ducal. Les classes dirigents bretones (noblesa i burgesia urbana) aconseguiren un Acte d’Unió (1532), que intentava de defensar les atribucions del ducat i de precisar les relacions entre la corona francesa i el ducat bretó. Els bretons es reservaren el dret fiscal, militar, jurídic i constitucional sobre el seu territori i el dret sobre els seus beneficis eclesiàstics. El rei duc, però, envià un governador com el seu alter ego a Bretanya, imposà la utilització única del francès en els afers administratius (1539) i impulsà la creació del parlament de Bretanya a Nantes (1552), que es convertí en un organisme d’assimilació del sistema jurídic bretó. Durant el segle XVI, les lluites de religió dividiren el país. Des del final d’aquest segle i durant el segle XVII Bretanya es distingí per la pirateria enfront d’holandesos i anglesos, per les expedicions al nou món i per les revoltes populars urbanes i pageses contra el règim senyorial propi i la pressió fiscal del rei francès. Des del punt de vista econòmic, els intents de centralització de Richelieu i, al segle XVII, la política mercantilista de Colbert començaren a arruïnar l’economia de Bretanya, així com la necessitat d’utilitzar (segles XVII-XVIII) militarment els ports bretons i de construir vaixells de guerra perjudicà també la seva política comercial i provocà la desforestació de molts boscs bretons.\nLa Revolució Francesa posà fi definitivament al règim constitucional i institucional bretó. L’abolició dels privilegis (4 d’agost de 1789) es convertí en l’abolició dels drets de Bretanya. La divisió de França en departaments (15 de gener de 1790) suprimí el nom de Bretanya dels mapes i documents oficials, i la constitució civil del clericat (juliol del 1790) posà fi a l’organització eclesiàstica bretona. Bretanya reaccionà amb l’aixecament de la Chouannerie (1793-99), moviment de caràcter molt complex, puix que amb els interessos bretons es barrejaren també els interessos contrarevolucionaris de l’Antic Règim. El segle XIX acusà la política de Napoleó; d’ençà del blocatge continental els corrents comercials havien estat desviats. Bretanya havia perdut el mercat anglès i els de la península Ibèrica. El país no tenia carbó, i el sistema proteccionista francès imposava el carbó del nord i impedia a Bretanya de procurar-se'n de més barat, i en condicions de competència, al país de Gal·les. Aquests fets (pèrdua dels mercats, ruïna de la producció urbana tradicional i proteccionisme francès, etc.) impossibilitaren la industrialització de Bretanya. Malgrat tot, encara, al costat de la seva agricultura i ramaderia —aquesta darrera cresqué amb el desenvolupament de les plantes farratgeres—, Bretanya desenvolupà dos tipus d’indústria: la naval de Brest, An Oriant (Lorien) i Saint-Nazaire (Sant Nazer) i la conservera —metal·lúrgica d’An Henbont (Hennebont)—, salvaguardada per la importància de la seva pesca. La falta d’una industrialització completa al país contribuí a fer aparèixer una forta tendència a emigrar per part de la gent més capacitada.\nDurant el segle XIX Bretanya visqué molt marginalment la política francesa, i la seva població, en plena passivitat, es manifestà més aviat conservadora. La noblesa, del tot absentista —posseeix el 40% de la terra—, exercí una notable influència sobre la població pagesa. L’escassa burgesia es mantingué dins la influència francesa, i l’obrer industrial, important sobretot a Brest, tendí més a les actituds anarquistes que no a les socialistes. El govern francès recelà de la fidelitat bretona en les situacions crítiques; així, durant la guerra francoprussiana, Gambetta tingué por d’enfrontar els cossos de voluntaris bretons amb l’ofensiva prussiana, però, per contra, els constituí les tropes més sòlides de repressió dels amotinats de la Comuna de París (1871). Durant les darreres dècades del segle XIX aparegueren les primeres organitzacions politicoculturals bretones, entre les quals destacaren la Federació Regionalista de Bretanya (1911), després Partit Nacionalista Bretó, i el moviment Breich Atao (1918), convertit el 1927 en Partit Autonomista Bretó. Reivindicaven sobretot l’autonomia administrativa i econòmica del país i l’oficialitat de la llengua.\nLa guerra del 1914 representà un desastre demogràfic per al país, i l’impuls reivindicatiu restà molt frenat. Malgrat tot, aprofitant la política europea al congrés de Versalles (1919) a favor de les minories nacionals centreeuropees, els bretons adreçaren una petició de reconeixement de llur realitat nacional, que fou desestimada. Malgrat els estralls de la guerra, durant els decennis dels anys vint i trenta les iniciatives de caràcter cultural i polític es multiplicaren; cal destacar la labor d’Olier Mordrel des de la revista política “Stur” i del grup clandestí Gwenn ha du. Davant el perill d’una guerra immediata, el govern francès suspengué (1939) “Stur” i empresonà els militants bretons més actius. Pel juny del 1940 els alemanys ocuparen Bretanya. Durant la guerra, aquests, un cop hagueren bandejat —amb la complicitat del govern de Vichy (reunió de Montoire, octubre del 1940)— els militants nacionalistes més radicals, practicaren una política d’oportunisme polític envers les actituds culturals del moviment bretó. Malgrat tot, però, grups de bretons passaven a la resistència, i el maquis desplegà una gran activitat, sobretot a partir del 1943, que obligà els alemanys a mantenir a Bretanya una força armada que pel juny del 1944 els hauria estat molt útil a Normandia. Aquest mateix any els francesos iniciaren una repressió indiscriminada del moviment bretó, acusat de col·laboració amb l’enemic, i els processos es prolongaren fins al març del 1947. L’activitat bretona particularista reprengué vers el 1950, de primer culturalment, i després políticament i econòmicament, davant el refús sistemàtic del poder central de votar els crèdits indispensables per al desenvolupament de Bretanya, fet que obligà a emigrar uns 20.000 joves bretons cada any. Les reclamacions legals restaren gairebé sense efecte, raó per la qual es recrearen els grups clandestins, sovintejaren els atemptats simbòlics i s’iniciaren les activitats del Front d’Alliberament de Bretanya.


Quan el disseny i la gastronomia es troben - Revista D'estil - Revista de petits grans plaers\nDarrerament, se n’han celebrat esdeveniments i xerrades. Fins i tot, aquest 2017 va arribar a Barcelona, després d’haver passat per ciutats com Tòquio o Miami, Tapas. Spanish design for food, una mostra que pretenia ensenyar que l'art aplicat a la cuina i als aliments existeix des que els humans mengem; és dir, des de sempre.\n“Ara no és només qüestió d'aportar plats d'una gastronomia concreta, sinó també d'aportar aquest ambient real, tangible i rodó per submergir-se en un món d'experiències culinàries i gustatives”\nEls restaurants s’apunten al disseny més que mai\nActualment, la gastronomia viu temps de bonança, experimentació i originalitat. En els darrers anys, a més a més, s'ha apostat per augmentar l'experiència que sempre envolta el fet de tastar les viandes, de menjar-se un àpat. Ara mateix, molts restaurants no només impliquen el fet de dinar o sopar, sinó que també tenen estudiats molts més conceptes al voltant del menjar. Restaurants temàtics i de diversa índole que distribueixen i paren molta més atenció i cura als seus espais, al feng shui, a una ambientació i un context que fan que els comensals se sentin dins d'una nova experiència, un nou ambient, un nou món.\nAra no és només qüestió d'aportar plats d'una gastronomia concreta (plats de de cuina catalana, italiana, nouvelle cuisine i milers de variants més!), sinó també d'aportar aquest ambient real, tangible i rodó per submergir-se en un món d'experiències culinàries i gustatives. Ras i curt: l'ambientació, la distribució del local, cada cop apunta més disseny i estudi previ per tal que els clients assaboreixin els plats de la manera més exclusiva, sensorial i completa. Com si fossin al context mateix de l'elaboració i cocció dels aliments, com si fossin a la Itàlia corprenedora de la Toscana; com si fossin al mateix centre de Tòquio tastant un sushi de primera qualitat...\nSemblava que en l'última dècada hi havia certa tendència a barrejar el disseny més exclusiu amb els plats, amb una gastronomia que guanyava en experiències i en qualitat, i, segons resa la llegenda urbana, perdia en quantitat. Ara mateix, no només els plats se centren a aportar aquella nova experiència diferent, innovadora; ara, no només els plats són els que aposten pel disseny! Cadires, taules, cortines, armaris, lleixes, música i fins i tot els coberts poden arribar a ambientar d'aquesta manera! Restauradors, dissenyadors i decoradors treballen de la mà per aconseguir aquesta simbiosi tan extraordinària que fa que un àpat sigui molt més que un àpat.\nNo hi ha millor manera que aquest nou complement per arrodonir l'experiència del tast. No hi ha millor manera de poder desconnectar de la quotidianitat, del dia a dia, de poder capbussar-se en un racó completament diferent per uns instants. Envolar-se unes quantes hores, poder descobrir un nou món i marxar un moment del nostre és quelcom que es paga a preu d'or... O no!\nAra, els dissenyadors i decoradors d'interiors s'escarrassen cada cop més en preparar i distribuir els espais i una decoració única perquè cada restaurant i hotel tingui la seva pròpia personalitat, per tal que el menjar, l'ambient, la decoració, el local... siguin un tot complet, sencer, i una experiència encara més rodona, més saborosa i més fascinant que mai.\n“El disseny en restauració és ja tan important que existeixen, fins i tot, uns prestigiosos premis de disseny que engloben el sector de l’hostaleria de tot el món: els Restaurant & Bar Design Award”\nEl disseny en restauració és ja tan important que existeixen, fins i tot, uns prestigiosos premis de disseny que engloben el sector de l’hostaleria de tot el món: els Restaurant & Bar Design Award. A casa nostra, han aconseguit guardons el OneOcean Bar, o el Tapas Bona Sort, per exemple. No es queden curts la gelateria Rocambulesc, el Pakta, el Disfrutar o Les Cols, entre molts d’altres. La llista cada cop és més llarga, tant dels que tenen premi com dels que (encara) no, però se’l mereixerien.


Nockhof Mutters Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNockhofweg 47, Mutters, Mutters, Àustria, 6162 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Nockhof\nDissenyat tant per oci com per negoci, Nockhof està situat idealment a Mutters; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nNockhof ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, despertador, aparell de televisió a cada habitació. Esquí, parc infantil, billar, ping pong, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Nockhof és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Mutters.


PREMIS | 22/04/2019 Ruralcat\nEs convoquen els premis per a la ràpida detecció del míldiu de la vinya corresponents a l'any 2019\nEls premis estan destinats als viticultors i les viticultores que localitzin les primeres taques de míldiu de la vinya a les diferents zones vitícoles catalanes.\nMíldiu de la vinya\nEl control del míldiu de la vinya (Plasmopara viticola) exigeix determinar els moments més adients per aplicar els tractaments contra aquest fong, i un factor bàsic per al bon resultat d'aquest sistema és la localització de les primeres taques de míldiu o infeccions primàries.\nEl Departament d’Agricultura ha convocat els premis per a la ràpida detecció del míldiu de la vinya corresponents a l’any 2019. Els premis estan destinats als viticultors i les viticultores que localitzin les primeres taques de míldiu de la vinya a les diferents zones vitícoles catalanes.\nEl conjunt de premis a atorgar està dotat amb un total de 3.180 euros. La quantia de cadascun dels premis és la següent:\n-Barcelona: 1 premi de 190 euros i 9 premis de 70 euros.\n-Catalunya Central: 1 premi de 190 euros i 1 premi de 70euros.\n-Girona: 1 premi de 190 euros i 1 premi de 70 euros.\n-Tarragona: 3 premis de 190 euros i 3 premis de 70 euros.\n-Terres de l'Ebre: 2 premis de 190 euros i 2 premis de 70 euros.\n-Lleida: 1 premi de 190 euros i 5 premis de 70 euros.\nEls premis concedits es faran públics en la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya http://seu.gencat.cat i al web http://agricultura.gencat.cat/beneficiarisajuts, fent ús dels mitjans electrònics establerts.


Pla, delirant i provocador: Llibre 'Espanya en guerra', matant polítics i jutges\nBarcelona. Dimarts, 16 de juny de 2020. 14:42\nActualitzat: Dimarts, 16 de juny de 2020. 14:42\nEscoltar Albert Pla sempre és un plaer. No només quan canta. Quan parla, acostuma a no deixar ningú indiferent. Igual que llegir-lo. El cantautor català treu llibre, amb un explícit títol, Espanya en guerra.\nD'ell n'ha parlat amb la Mònica Terribas a El matí de Catalunya Ràdio. Una conversa indispensable i deliciosa on Pla ha fet de Pla. Una novel·la "gamberra, estripada, que ve a provocar i on riureu molt", segons paraules de la periodista. Soldats nordamericans desembarcant a Catalunya perquè volen esclafar la rebel·lió catalana després d'haver declarat la independència per reinstaurar la democràcia a Espanya... Però no es conformaran només amb Catalunya. Aquesta és la sucosa premissa que permet Albert Pla fer el que li surt millor, esvalotar el personal amb la seva solució al conflicte polític a Catalunya. Després d'España de mierda, el cantant i escriptor tornarà a trepitjar ulls de poll amb la seva prosa. Però que els haters unionistes es calmin, que és ficció, cosa que cal recordar.\nPla s'imagina que aquesta tropa d'americans, "després de matar quatre catalans, que són pocs, voldrien també envair Espanya". A la novel·la queden pocs polítics amb vida, "jo, si fos americà, primer mataria tots els polítics i després els periodistes". Periodistes com Ferreras o Pastor, apareixen mencionats al llibre: "poc s'imaginaven que ben aviat es quedarien sense feina i serien considerats pròfugs". Soldats nordamericans ocupant edificis des d'on emeten les televisions, i un reguitzell de noms: "Inda, Jiménez Losantos, Montero, Cercas, Espada, Sostres, Ussía, Del Pozo, Évole... escrivien els seus últims articles d'opinió... El cadàver de Goytisolo va tornar al Marroc".\nUn llibre delirant com només el podia haver escrit Pla. També amb execucions de presidents de Catalunya il·legítims a ulls espanyols i americans... "És un divertimento, no? Tampoc has buscat fer metàfora de res... Més enllà de riure, has volgut que pensem alguna cosa?", pregunta Terribas. "Riure, sí... Jo entenc que hi hagi molta gent que tingui aquest sentiment". Rep fins i tot l'apuntador. Diga-li apuntador o màxims representants judicials espanyols: "També es carreguen al jefe del Tribunal Suprem, al del Constitucional... que s'estan fotent cocaïna a casa d'un traficant, quan els americans els ametrallen al sofà".\nEl deliri també arriba amb un personatge, el Molt Honorable Senyor Yoda... "Als que no mato els hi poso el nom real. Als que mato, no". "Una tria conscient?", pregunta Terribas. "Una tria de presó", diu Pla sorneguer i previngut. "Aquest llibre l'hi has deixat veure a algun advocat?".... "No té per què passar res". Catalans, espanyols... i monuments històrics aniquilats, com la Sagrada Família: "A mi m'agradaria molt enfonsar realment la Sagrada família. I no només. També la Catedral, el Palau de Justícia, el Camp Nou, la Torre Agbar... no els hi tinc un carinyo especial". Pots escoltar-ho al següent enllaç:


Demà comença la Fira de Primavera de Cala Millor\nEls calamillorers Ke Movida (Chueca 80) actuaran a la Fira de Primavera de Cala Millor\nL’aparcament de davant la plaça Mallorca acollirà actuacions durant tot el cap de setmana\nEl proper divendres 5 de maig comença una nova edició de la Fira de Primavera de Cala Millor, ubicada a l’aparcament de davant la plaça Mallorca. L’Ajuntament ha dissenyat un programa d’actuacions variat durant tot el cap de setmana que completa l’oferta de les entitats presents i de les atraccions.\nAixí, el divendres a partir de les 20 h començaran les actuacions de ball tradicional, amb l’Escola de Dansa Espanyola Satu Jiménez, l’Agrupació Folklòrica Sa Revetla i les sevillanes de la Casa regional d’Andalusia. Tancarà la nit el concert de Chueca Rock 80. Dissabte hi haurà una demostració de Zumba amb Alegria Morales i una de ball amb línia amb Toni Jaen. Les actuacions dels grups Alma del Sur i Es Ca de sa Plaça clouran el programa del dissabte. Finalment, diumenge, com ja és costum, serà el dia dels infants amb animació i tallers des de les 11 del dematí.\nA la Fira de Primavera també hi participen i hi col·laboren la Casa d’Andalusia, la Casa d’Extremadura, l’Associació de Veïnats de Cala Millor, Son Servera Solidària i la delegació local de l’Associació Contra el Càncer, que tenen un punt de venda i d’informació en el recinte firal.


Emergència climàtica: No hi ha solucions dins del capitalisme! – PSUC viu\nEmergència climàtica: No hi ha solucions dins del capitalisme!\nNotícies i Comunicats Comitè Executiu Emergència climàtica: No hi ha solucions dins del capitalisme!\nseptiembre 25, 2019 septiembre 26, 2019 admin\nEns trobem, com a societat i com a planeta, davant d’una Emergència Climàtica i ambiental. Un fet que amenaça la vida mateixa i que requereix d’accions urgents si volem tenir futur. Després de mesos de mobilitzacions i anys d’advertències, els partits tradicionals continuen sords. No volen debatre sobre solucions, o en el millor dels casos, romanen atrapats en les il·lusions del capitalisme verd i les reformes estètiques.\nAquest any s’ha conformat amb força un moviment pel clima impulsat especialment per joves d’arreu del món, des d’Europa als pobles indígenes de llatinoamérica, que ha sortit als carrers per denunciar el que és una obvietat: no podem seguir destruint el planeta amb l’excusa d’un creixement econòmic insaciable que posa en perill les nostres vides. El moviment ha aconseguit situar l’emergència climàtica a l’agenda política mundial i va portar a les organitzacions sindicals a convocar una vaga global el 15 de març. Va néixer la primera vaga climàtica: 1,4 milions de persones es van mobilitzar arreu del món.\nHem de tenir present que aquesta crisi és conseqüència del sistema capitalista i els seus sequaços: D’una banda, les empreses de combustibles fòssils i les grans indústries transnacionals agrícoles, farmacèutiques, militars i de l’automòbil i, per l’altra, els partits que governen en connivència amb aquestes en contra de la majoria social treballadora.\nLa mercantilització de la natura és un dels instruments que utilitza el capitalisme per a afavorir l’acumulació de riquesa, i de vegades, sota la màscara de defensar el medi ambient. Els mecanismes implementats, sovint resumits com a meres operacions propagandístiques, no apunten a resoldre problemes ambientals, i assumint la lògica de pagar per a contaminar, es deixa la capacitat de la Terra per a reciclar carboni en mans de les mateixes corporacions que estan esgotant els recursos i degradant el medi ambient.\nEn aquest sentit, l’intent de penalitzar els comportaments individuals, culpant a l’individu en detriment dels grans grups econòmics, ha estat l’estratègia de capital front els problemes ambientals. Partint dels problemes que el sistema mateix crea, intenten revertir la càrrega de la degradació ambiental i la responsabilitat de la seva resolució. La resposta ha de ser política i social, no només individual.\nPer tant, és realment urgent, a més de l’acció individual, acabar amb aquest sistema depredador i injust. Cal una altra política de gestió de recursos per al desenvolupament i la producció científica al servei de les necessitats climàtiques i socials de la població. Perquè els recursos naturals són finits, però si els gestionem de manera democràtica, responsable, i orientada cap a la justícia social, n’hi haurà per garantir una vida digna per a tothom.\nÉs per això que des del PSUC viu i la JSUC donem suport a les diferents mobilitzacions pel clima convocades per la setmana del 20 al 27 de setembre, i fem una crida a participar a la manifestació a Barcelona del divendres 27S, a les 18h a Jardinets de Gràcia.\nNo hi ha planeta sense canvi de sistema!\nComunicat en suport a les detingudes el 23 de setembre de 2019\nOne Thought to “Emergència climàtica: No hi ha solucions dins del capitalisme!”


Observa i comparteix la Biodiversitat dels parcs de Cornellà | Noticias Baix Llobregat\nInicio Actualidad Observa i comparteix la Biodiversitat dels parcs de Cornellà\nQuè és un “bioblitz”?\nEl Bioblitz Metropolità es fa en el marc de la celebració del Dia Mundial de la Biodiversitat del 22 de maig, amb activitats a les 42 Jugatecambientals que gestiona l’AMB.\nUn bioblitz és una activitat de ciència ciutadana que té l’objectiu principal de fer un recompte d’espècies i obtenir una fotografia de la biodiversitat al territori. Es pretén que el públic pari atenció en la biodiversitat d’aquests espais i en la seva importància per al funcionament correcte dels ecosistemes.\nA Cornellà hi ha dues activitats presencials amb motiu del 5è Bioblitz Metropolità, les dues el diumenge 22 de maig d’11.30 a 13.30 hores:\nTotes les dades obtingudes durant aquesta jornada es bolcaran a les plataformes Ornitho i/o Ocells del Jardí de l’Institut Català d’Ornitologia (ICO), i també quedaran recollides al Visor de fauna metropolità. Els resultats obtinguts també s’utilitzaran per a la gestió integral dels espais públics metropolitans, ja que serveixen com a indicadors per planificar diferents accions, com el manteniment dels prats florits, la instal·lació de caixes niu o l’evolució dels sistemes dunars.\nEl Bioblitz Metropolità forma part del Pla de millora de la biodiversitat de l’AMB: un projecte que recopila un total de 48 actuacions als parcs i a les platges de la metròpolis.\nArtículo anteriorTrobada per valorar la primera temporada de Girem el món\nArtículo siguienteSol·licitades més de 2.200 targetes MarketPrat, per comprar al comerç local amb una subvenció de l’Ajuntament del 40%


Com crear un entorn segur per al vostre peix | asopazco.net\nCrear un entorn segur per al seu peix és clau per garantir una òptima salut i esperança de vida per a ells. Seguiu aquests senzills passos per garantir que el vostre peix de companyia obté el que mereix viure una vida llarga i feliç sota l’aigua a la seva nova llar.\nDecidiu quins tipus de peix preferiu i trobeu més interessants. Llegiu sobre les seves preferències i d'on provenen. Assegureu-vos que els altres peixos que tingueu en compte amb ells siguin adequats. No es recomana mantenir els alimentadors resistents i agressius amb espècies de retirada tímida que no competiran en el moment de l’alimentació.\nProporcioneu preferències bàsiques sobre química de l’aigua en termes de pH i KH. Els kits de prova són senzills i fàcils d’utilitzar, permetent fer-ho. Comproveu l’aigua de l’aixeta per comprendre què passa al vostre aquari. Ajusteu l’aigua de l’aquari al pH i al KH correctes abans de comprar el vostre peix. Tingueu en compte que les pedres naturals i la grava solen afectar tots dos paràmetres. Una mica d’amortització de KH és beneficiosa i pot significar que el pH es mantingui més alt inicialment, però a llarg termini disminueix lentament. No us preocupeu per les petites diferències, si el pH és, per exemple, millor per a les espècies que preferiu en neutre, fins a 7,5 inicialment sol estar bé quan KH és inferior a 70 ppm (hi ha excepcions, el Discus seria una; de vegades reaccionen molt seriosament a valors de pH més alts). Introduïu sempre peixos de forma gradual, aclimiteu-los lentament durant un període de 30 minuts amb petites addicions regulars fins que el volum de la bossa s’hagi doblat almenys.\nTrieu els millors productes per a la cura de l’aigua. L'aigua de l'aixeta per si mateixa en un aquari és un no. Assegureu-vos de tractar-lo. L’aigua de l’aixeta és tractada amb clor i altres productes químics de vegades, i és dura en les membranes i brànquies protectores de peixos. De fet, fa peixos d’estrès. Nutrafin Aqua Plus és un ampli condicionador d’aigua de l’aixeta que reduirà l’estrès i protegirà el seu peix.\nFer ciclisme a l’aquari és imprescindible. Els nous aquaris no estan preparats biològicament per acceptar els peixos, ja que no estan poblats de bacteris amigables que garanteixen que les toxines generades pels peixos es queden inofensives. Aquests bacteris asseguren que els residus tòxics estan neutralitzats biològicament, proporcionant al peix unes condicions saludables netes.\nLlança una mica de llum al teu aquari. Les plantes de creixement ràpid milloraran entre 3 i 5 watts per galó, com a estimació aproximada de 10 a 12 hores diàries. Les plantes de plàstic volen dir que fins i tot 0,5 watts per galó haurien d’estar bé. Proporcionar una il·luminació forta quan no sigui necessària normalment significa que tindreu un creixement d’algues i més manteniment.\nL’alimentació del teu peix. Per obtenir millors resultats, alimenteu una varietat d'aliments. Els peixos solen preferir múltiples menjades petites diàries. La quantitat que consumeixen en un minut o dos, dues a tres vegades al dia, és òptima. La majoria dels peixos d’aquari que es solen trobar són fàcilment alimentables. Assegureu-vos que els aliments que trieu tinguin un contingut vitamínic important i que no continguin colors artificials ni tinguin una varietat d’ingredients. Els aliments barats, com ara les marques domèstiques de productes massius, solen tenir una gran quantitat de fonts de proteïnes, trieu una marca premium que contingui prebiòtics, fonts de proteïnes riques i ingredients fàcilment digerits que ajudin als nivells de color i activitat del peix.\nAlgunes espècies poden requerir més menjar i tenir hàbits d’alimentació més especialitzats que determinen com es configura un ideal per a l’aquari per a ells, com el discus. Coneix el vostre peix, enteneu què prefereixen, us ajudarà a barrejar els més adequats i us ajudarà a evitar problemes a l’hora de cuidar-los.\nManteniment = vida satisfactòria per al vostre peix. La clau de l'èxit a llarg termini del vostre aquari i dels seus habitants saludables i colorits prosperants són els canvis d'aigua. El 25% mensual és adequat, el 10 al 15% cada una o dues setmanes és preferible. Realment no es tracta de molta aigua, però és suficient per assegurar una dilució constant de qualsevol matèria dissolta que pot comportar condicions desfavorables a llarg termini: una unitat de prevenció val una lliura de cura. Utilitzeu una rentadora de grava per sifonar les restes acumulades fora del llit de grava quan realitzeu el canvi d’aigua i assegureu-vos que l’aigua nova sigui la mateixa temperatura que el vostre aquari (podeu utilitzar un segon escalfador o deixar l’aigua nova a temperatura ambient per escalfar-se. fins)\nPer què he de fer un canvi d’aigua mensualment?\nLa acumulació de nitrats i amoníac pot matar els seus peixos.\nComprendre el peix que guardeu, assegureu-vos que les diferents espècies del mateix aquari siguin compatibles.\nMantenir plantes vives quan sigui possible, ajuden a la qualitat de l’aigua.\nAssegureu-vos que el vostre armari o suport del vostre aquari estigui a nivell abans de col·locar-lo.\nConfigura el teu aquari amb la llum solar directa per evitar el creixement d’algues.\nRealitzeu freqüents petits canvis d'aigua i recordeu que és clau la qualitat estable de l'aigua.\nCom aclimatar el vostre peix a un nou aquariCom afegir peix a un tanc nouCom evitar la síndrome del "nou tanc"Com evitar les trampes comunes en la cura del peixCom enviar i enviar peixos viusCom anar amb bicicleta una peixeraCom aguantar un peixCom salvar la vostra peixera en un desastre naturalCom transportar peixos


Circuits il·legals posen en perill la fauna i flora del Vedat de Llíria - À Punt\nCircuits il·legals posen en perill la fauna i flora del Vedat de Llíria\nTant el Seprona com la Guàrdia Civil no donen l’abast per a perseguir els infractors\nCircuits il·legals posen en perill la fauna i flora del Vedat de Llíria / À Punt NTC\n27 d'abril 2021 - 22:11\nQuan cau la nit al Vedat de Llíria, el silenci de la muntaya es trenca pel soroll dels motors. Nombrosos vehicles tot terreny circulen a gran velocitat per camins forestals del Camp de Llíria. Una pràctica ilegal, segons expliquen els guardes que l'han detectada.\n“Vaig vore passar tres o quatre grups de cotxes, de nit, cap amunt i cap avall” explica Eric Gil, guarda del Vedat de Llíria. “Per les pistes forestals no poden passar vehicles motoritzats: ni 4x4, ni motos, ni res. Només tenen servitud de pas la gent que té propietats, els qui viuen en la zona o gent que està treballant”, aclara Gil.\nCom explica Francisco Miguel Gallart, tècnic de manteniment del Vedat de Llíria, les motos, els cotxes i els 4x4 envaeixen la vegetació i alteren la vida de la fauna d’aquest espai. “A banda del soroll del quads i tot terrenys, molesten la fauna, i ara que estan en procés de cria, moltes avorten o bé els pollets de les perdius es perden per ahí, després sempre maten algun… I si és de nit, pitjor encara”, denuncia Gallart.\nÉs un problema que pateixen molts caps de setmana a l’est del Vedat del Camp de Túria una de les zones més grans de la Comunitat Valenciana, i també en altres parts del territori, com denuncien des de la Federació Valenciana de Caça.\n“Si el vehicle el persegueix durant un quilòmetre, corre sense parar, al final quan para el cabirol, el més probable és que avorte, per la sufocada”, indica Gil, que acompanya un equip d’À Punt a la rambla Castellana, dins del terme de Llíria i mostra les empremtes a terra de les rodes dels vehicles. “Per aquesta rambla no es pot circular habitualment, ja que correspon al riu.”\nEls agents del Seprona i la Guàrdia Civil persegueixen habitualment aquests infractors, però no donen l’abast per a cobrir la zona, com expliquen des de la Federació Valenciana de Caça, que evidencia la necessitat d’ampliar la vigilància a la muntanya.


great dane: perfil complet, història i cura\nEl Great Dane és conegut com a raça de gegants i és una de les races de gossos més grans. Es tracta d’un gos regal, intel·ligent i fidel amb un temperament càlid. Sovint anomenats gegants suaus, els grans danesos són amats pels seus esperits alegres i la seva amant companyia.\nEls grans danesos es relacionen estretament amb els seus propietaris i fan de meravelloses mascotes familiars. Un gos ben entrenat prosperarà a la majoria de les llars. La vostra llar no ha de ser massa gran per adaptar-se a la gran mida del gos, però necessita espai addicional (sobretot a causa de la cua llarga). Malauradament, com altres races gossos gegants, la vida útil d’aquesta raça tendeix a ser menor que la mitjana del gos. Tanmateix, els amants d’aquesta raça us diran qualsevol pena amb un Great Dane.\nAlçada: 28 a 34 polzades a l'espatlla\nPes: De 100 a 200 lliures\nAbric i color: Cabells curts en brota, ras, blau, negre, arlequin (blanc amb pedaços negres) o mantell (blanc i negre)\nEsperança de vida: De 6 a 8 anys\nCaracterístiques del Great Dane\nHistòria del Gran Danar\nEls grans danesos es van originar a Alemanya tot i que alguns creuen que la raça té orígens antics. Probablement van sorgir del llop anglès i del llop irlandès. Malgrat 'Dane' en el seu nom, la raça es va desenvolupar a Alemanya com a caçador de senglars. El poderós senglar requeria un gos igualment poderós per mantenir la presa fins que va arribar el caçador.\nAmb el pas del temps, la raça ja no es va considerar un gos de caça, sinó que es va fer més coneguda com a vigilant i acompanyant. Els criadors alemanys tenien com a objectiu fer-los molt menys agressius i això va provocar que les seves disposicions suaus siguin més habituals en l'actualitat.\nEls grans danesos van aparèixer als Estats Units a finals del 1800 i s’han anat fent popularment gradualment amb el pas del temps. La raça va ser reconeguda oficialment pel American Kennel Club (AKC) el 1887.\nGrans danes encapçala la llista dels Guinness World Records per al gos més alt del món. Un recent titular del registre és Zeus a 44 polzades. En la cultura popular, els dibuixos animats Scooby-Doo i el personatge de historietes Marmaduke són tots dos danesos. La raça també ha estat considerada com a personatge titular en les versions cinematogràfiques de la de Sir Arthur Conan Doyle The Hound of the Baskervilles.\nGran cura de danes\nEls grans danesos tenen un abric curt i gruixut que normalment no necessita res més que una preparació rutinària amb raspallat setmanal. Van caure especialment fort durant la primavera i la tardor. Els grans danesos han de banyar-se habitualment, generalment un o dos cops al mes.\nEls danes amb orelles naturals (disquet) haurien de fer les revisions i netejades rutinàries de les orelles. Tot i que algunes persones prefereixen tallar les orelles quirúrgicament, aquesta pràctica és cada vegada menys habitual i està prohibida en alguns països.\nHauríeu de retallar les ungles del vostre gos cada dues setmanes per mantenir-les sanes i no es podrien dividir ni esquinçar. Per mantenir una bona higiene bucal, raspalleu les dents del vostre gos almenys algunes vegades per setmana. Això ajudarà a prevenir la malaltia de les genives.\nLa formació i la socialització adequades són absolutament bàsiques per al Gran Dà. La grandària gegant d’aquesta raça fa que sigui molt difícil de gestionar si no està formada adequadament. Aquests gossos no s’adonen de les seves grans dimensions, per la qual cosa s’ha de prestar una atenció especial en la prevenció de salts, inclinació i estiraments.\nEls grans danesos són lúdics i enèrgics quan són joves. Per mantenir saludables els ossos i les articulacions, no els permeteu saltar i no els feu córrer fins als 18 mesos d’edat. A mesura que envelleixen, la majoria d’aquests gossos tenen nivells d’energia moderats. L’exercici rutinari, com les passejades diàries, pot ajudar a mantenir el vostre gos en forma i sa. Poden jugar a un jardí tancat, no són propensos a saltar-se de tanques.\nSón fàcils d’adobar i prefereixen estar a l’interior de la família que no pas sols al pati. Molts experts en gossos recomanen l’entrenament de caixes amb una cala de mida danesa.\nEls grans danesos solen ser amables i amorosos amb els nens, tot i que com a gos gran poden assolar un nen simplement colpejant-se en un. Els nens més joves no podran controlar un gos tan gran amb les corretges. Els danesos també es fan bé a les llars de diverses mascotes, sobretot si es crien amb la resta de mascotes.\nCardiomiopatia diluïda (DCM)\nEspondilomielopatia cervical caudal (també anomenada síndrome de wobbler i inestabilitat vertebral cervical)\nHaureu de parar atenció a la dieta adequada per als cadells de Dane, ja que necessiten menjar per a cadells de gran raça per assegurar-se que no creixen massa ràpidament. Discutiu el programa d’alimentació, el tipus d’aliment i la quantitat amb el vostre criat i veterinari. Els cadells s’han d’alimentar tres àpats al dia.\nEls danesos per a adults requereixen molt menjar fins a 10 tasses al dia. És important que s’alimentin dues o més vegades al dia, en lloc de donar-los un àpat més gran o deixar-los menjar lliurement. Aquesta raça és propensa a la dilatació gàstrica-volvulus, cosa que significa que experimentaran inflor quan mengen massa o massa ràpidament. Això pot provocar una torsió estomacal, que disminueix el subministrament de sang i atrapa gasos i és una emergència veterinària.\nS'aconsegueix amb altres mascotes\nExtremadament amorós i amable\nDurada de vida més curta\nMés costós d’alimentar\nRequereix força per controlar les corretges\nOn adoptar o comprar un gran ball\nSi creieu que voleu adoptar un Great Dane, comenceu a contactar amb una associació o rescat de bona reputació:\nLliga de rescat de Great Dane d'Atlàntic Mig\nTambé podeu consultar amb el vostre refugi local per veure si hi ha algun rescat de Great Dane a la vostra zona.\n12 races de gegants gegants i el que els fa especials\nSi creieu que el Great Dane és la raça de gossos adequada per a vosaltres, assegureu-vos de fer moltes investigacions abans d’adoptar-ne una. Parli amb altres propietaris de Great Dane, criadors de reputació i grups de rescat per obtenir més informació. Malauradament, hi ha molts gossos que necessiten una casa nova ja que els seus propietaris originals van trobar que no eren un bon partit.\nPresa canari Breed Profile\nPerfil de raça de Leonberger\nExploreu més de la nostra gran varietat de perfils de races de gossos.


Ferrocarrils confirma que el cremallera de Montserrat reobrirà demà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nFerrocarrils confirma que el cremallera de Montserrat reobrirà demà\nEl servei està interromput des de dimarts com a conseqüència d'una esllavissada per les pluges\nredacciómontserrat 06.11.2015 | 07:29\nFerrocarrils de la Generalitat va confirmar ahir recuperarà el servei habitual del cremallera de Montserrat demà dissabte, després que la matinada s'hagués de tancar com a conseqüència d'un despreniment de terres sobre les vies per les intenses pluges.\nDurant aquests dies, tècnics escaladors de Ferrocarrils han treballat intensament per enretirar la terra caiguda, condicionar la zona del tram afectat i garantir que el servei es pugui tornar oferir amb normalitat. El servei dels funiculars de Sant Joan i de La Santa Cova, en canvi, no s'ha vist afectat en cap moment i han funcionat amb normalitat tota la setmana.\nL'esllavissada va afectar el torrent de la Maçanera, situat a prop de l'aparcament de cotxes del monestir de Montserrat. A causa de l'acumulació d'aigua, es van desprendre unes roques, amb la qual cosa van fer arrossegar terra, pedres, arbres i vegetació.


DADES DE L’OFICINA DE TURISME - InfoAldaia\nEtiquetes de comentaris: Ebre, infoaldaia, l'Aldea, regidoria Turisme, Terres de l'Ebre, Turisme\nAquest passat any 2015 l’oficina de turisme de l’Aldea ha rebut 133 visites amb un total d’ unes 470 persones aproximadament. La procedència és d’arreu del territori Català, Espanyol i també estrangers. Majoritàriament molta gent de Barcelona i rodalies, també de Tarragona i tot el sud de Catalunya. També hi han passat gent de la Comunitat Valenciana, Madrid, Galicia i estrangers ,Anglesos, Francesos i Alemanys.\nLa gran majoria visiten el Delta i ja han estat, altres ja van a un punt en concret (Riumar o l’Encanyissada) i d’altres necessiten assessorament per començar la seua visita. Amb el recurs de la via verda, aquest any hem acollit molts ciclistes i molta gent que es porta la bici al tren fins l’Aldea i després comença la volta pel Delta al nostre poble.\nEls visitants majoritaris són els de mitjana edat, sense nens, després parelles joves , seguit de les famílies amb nens i per últim les visites de gent gran són les més minoritàries, moltes d’aquestes visites es redueixen a visitar l’ermita, l’església i fer un vol pel voltant. La gran majoria dels turistes que passen per l’ermita pugen a la torre i entren a veure l’església. Els practicants del cicloturisme són els que menys visiten el patrimoni del nostre poble. També hi venen fotògrafs i gent que fa la ruta de les torres de guaita, a més a més d’antics veïns de l’Aldea que ara viuen fora i algun diumenge van a veure l’ermita la torre i l’església.\nPublicat per InfoAldaia a dilluns, de gener 18, 2016\nArxiu del blog de gener (41) de desembre (93) de novembre (105) d’octubre (99) de setembre (95) d’agost (78) de juliol (69) de juny (59) de maig (87) d’abril (80) de març (139) de febrer (83) de gener (73) de desembre (67) de novembre (84) d’octubre (79) de setembre (46) d’agost (36) de juliol (67) de juny (57) de maig (29) d’abril (53) de març (48) de febrer (55) de gener (39) de desembre (35) de novembre (66) d’octubre (47) de setembre (29) d’agost (16) de juliol (36) de juny (53) de maig (60) d’abril (33) de març (44) de febrer (41) de gener (39) de desembre (30) de novembre (56) d’octubre (47) de setembre (30) d’agost (21) de juliol (29) de juny (46) de maig (35) d’abril (25) de març (29) de febrer (18) de gener (21) de desembre (17) de novembre (26) d’octubre (11) de setembre (28) d’agost (10) de juliol (19) de juny (39) de maig (32) d’abril (26) de març (29) de febrer (27) de gener (15) de desembre (29) de novembre (22) d’octubre (30) de setembre (35) d’agost (22) de juliol (30) de juny (35) de maig (29) d’abril (25) de març (22) de febrer (27) de gener (23) de desembre (18) de novembre (25) d’octubre (27) de setembre (21) d’agost (24) de juliol (29) de juny (31) de maig (23) d’abril (29) de març (23) de febrer (17) de gener (27) de desembre (17) de novembre (30) d’octubre (20) de setembre (23) d’agost (9) de juliol (18) de juny (21) de maig (25) d’abril (19) de març (31) de febrer (26) de gener (15) de desembre (24) de novembre (29) d’octubre (47) de setembre (19) d’agost (12) de juliol (24) de juny (39) de maig (19) d’abril (28) de març (37) de febrer (15) de gener (16) de desembre (32) de novembre (24) d’octubre (22) de setembre (12) d’agost (7) de juliol (14) de juny (8) de maig (8) d’abril (12) de març (15) de febrer (29) de gener (9) de desembre (19) de novembre (5) d’octubre (5) de setembre (8) d’agost (11) de juliol (16) de juny (9) de maig (13) d’abril (9) de març (23) de febrer (18) de gener (9) de desembre (10) de novembre (10) d’octubre (14) de setembre (24) d’agost (2) de juliol (11) de juny (14) de maig (27) d’abril (12) de març (35) de febrer (22) de gener (19) de novembre (15)


Com afecta l'estrès a la salut bucodental? | Centre Dental Rodeja\nL’estrès i la salut bucodental\nL’estrès emocional és considerat un factor de risc en la salut de les persones pels problemes que pot causar físicament i psicològicament. L’estrès afecta el sistema cardiovascular i també a la nostra salut bucodental. A més a més, a tensió de la mandíbula pot derivar a molèsties al coll, les espatlles, les orelles o en forma de migranyes. De la mateixa manera, la tensió a la boca pot dificultar menjar bé, menjar o riure.\nNo obstant això, el gran perill que provoca l’estrès a la nostra salut bucodental és canviar de comportaments. És a dir, deixar la dieta sana i els hàbits saludables. Tot això pot provocar diversos problemes.\nConseqüències de l’estrès a la salut bucodental\nA trets generals l’estrès pot provocar diversos problemes a la salut dental:\nIrritacions bucals: Una de les irritacions més comunes són les aftes. Són ferides blanquinoses que es poden formar a les genives o la llengua. Són causades per la falta de vitamines que es pot donar en un període d’estrès.\nBruxisme: Es parla de bruxisme quan una persona estreny les dents, sigui de dia o de nit. Els episodis de “bruxisme” poden ser més freqüents i forts en períodes de molta pressió o estrès. Això provoca un desgast de la superfície dentària amb tots els problemes que comporta això. A més, també provoca dolor muscular a la zona de l’articulació. En els casos més extrems això pot arribar a provocar fractures o despreniment de restauracions. En aquests casos és recomanable fer una visita al dentista per avaluar com actuar.\nXerostomia: Sensació de boca seca causada per la producció insuficient de saliva. A més, la saliva que es produeix sol ser més àcida, cosa que afecta el manteniment de l’esmalt dental. També pot irritar els teixits de la boca, fent facilitar l’aparició de les infeccions i les càries. La xerostomia pot ser provocada per l’estrès i en els casos més greus s’ha de consultar amb el dentista.\nGingivitis: L’estrès fa disminuir la higiene bucal, que provoca problemes en la salut bucodental. Una mala higiene pot fer inflamar les genives.\nPeriodontitis: Com passa amb la gingivitis, una mala higiene bucal pot propiciar una malaltia a les genives. A més, l’estrès hi té una afectació especial, ja que produeix una hormona anomenada cortisol. El cortisol provoca inflamació en el nostre organisme i afavoreix l’aparició de malalties periodontals.\nHerpes: Encara que es tracta d’una malaltia contagiosa, l’herpes també apareix amb l’estrès. Concretament, a una persona que ja ha patit el contagi inicial, les situacions d’estrès, fatiga o emocionals augmenten les possibilitats de la seva aparició.\nCom evitar les conseqüències de l’estrès?\nL’estrès produeix alteracions en el sistema nerviós, que provoquen problemes bucodentals. Així doncs, la millora manera de prevenir aquestes conseqüències és evitar les situacions estressants. No obstant això, es poden intentar controlar les seves afectacions a la salut bucodental:\nRentar-se les dents almenys 2 vegades al dia. Una cura adequada de la higiene dental és la forma més eficaç de controlar els futurs problemes dentals. Si tens més dubtes, consulta el nostre article on et donem 10 consells per rentar-te les dents.\nMantenir una dieta equilibrada, rica en fruita i verdures. Una dieta sana contribueix a no patir inflamacions provocades per la falta de vitamines.\nEvitar el té, el cafè, la coca-cola o la xocolata. De la mateixa manera s’ha de disminuir el consum d’alcohol, tabac o drogues. Tots aquests aliments i productes exciten el sistema nerviós i no són gens recomanables en períodes d’estrès.\nRealitzar visites periòdiques al teu dentista almenys 2 vegades l’any. El control d’un professional permetrà controlar les conseqüències dentals de l’estrès. De la mateixa manera, visitar-lo en cas d’irritacions bucals que no es curin (com les aftes).\nA Centre Dental Rodeja tenim cura de la teva salut bucodental. Demana cita a la nostra clínica dental a Figueres i t’ajudarem a aconseguir el somriure perfecte.\nCentre Dental Rodeja\t2018-09-06T10:27:26+00:00


Magdalena, festa plena?, per Pau Fabregat - Diari La Veu\nMagdalena, festa plena?, per Pau Fabregat\nAvui m'he alçat inspirat! Per això vull compartir amb tots vosaltres una reflexió. Una reflexió, tanmateix, fonamentada amb fets. Després que cada u que extraga les seues conclusions.\nLes festes de la Magdalena a Castelló de la Plana, declarades d'interés turístic internacional, han vingut precedides de dos incidents polèmics.\nLa polèmica per la no-participació del Messó del Vi de la IGP Vins de Castelló. Ara feliçment resolta per la implicació d'una gaiata. Sobre la qüestió només vos diré que mireu d'una banda l'article del company Xavier Ginés, i el de la regidora de festes, Sara Usó. Sense aprofundir en detall, només diré que el Messó del Vi de la IGP s'havia fet durant estos últims 4 anys un lloc en les festes, amb un producte de la terra que genera valor i benefici als nostres cellers, en un ambient sa, un entorn net, i on pots gaudir de l'experiència de tastar el vi de la terra servit i explicat pels mateixos cellers; tot això que dic dista molt, i en tots els sentits, del que per desgràcia s'havia convertit el Messó del Vi durant anys recents, en un alcoholòdrom. També entenc el posicionament de l'Ajuntament, que en tot procediment d'adjudicació ha de primar el criteri econòmic per damunt de tot altre, per a evitar impugnacions que podrien ser un greu contratemps en l'organització de les festes. Tot i això, sincerament crec que en la qüestió també subjau un component de falta de sensibilitat amb els cellers de Castelló. Falta d'entesa. Diàleg. Castelló de la Plana, la capital, tirant pel dret sense mirar el rerepaís. Una altra vegada més.\nEsta altra polèmica, per la volada que ha adquirit, mereix captar tota la nostra atenció des del Maestrat. Pablo Sebastiá va escriure un article al Mediterráneo de títol Magdalena Festa Plena en el qual explica de manera gens afortunada l'incivisme a les festes, apuntant a la gent dels pobles. Si bé és cert, que posteriorment va demanar disculpes, ací, la veritat és que el seu article inicial ja havia fet fortuna a les xarxes, viralitzant-se ràpidament amb tot tipus de comentaris contraris. Fins i tot, va haver de contestar un alcalde del Maestrat, Santiago Agustina, com a alcalde d'Atzeneta del Maestrat (imatge adjunta, curiosament no està l'enllaç al web) en una mostra més que evident del malestar que les paraules de Pablo han generat entre la gent de poble.\nI des del Maestrat què en podem extraure de tot això? Quina lliçó n'obtenim?\nQue Castelló de la Plana, la capital, és una ciutat que des de sempre ha viscut tancada en si mateixa. No ha sabut exercir la capitalitat que li ha atorgat l'organització administrativa centralista, i com a metròpoli no ha sabut gestionar la seua província.\nQue la gent de poble històricament ha sigut objecte de comentaris entre la gent de Castelló de la Plana «els que aparcaven el cotxe més amunt de la via de tren». L'article de Pablo n'és una mostra (per més que s'hi haja retractat).\nQue Castelló de la Plana és un ciutat d'origen agrícola, de poble, i sinó només cal recordar «l'orgull de genealogia» de Pasqual i Tirado. Cal tindre-ho en compte tot això sempre, no només durant 9 dies a l'any.\nQue a la gent del Maestrat ens aboquen contínuament a fer les gestions a la capital. Tot està dissenyat cap a la capital: les autovies, infraestructures, els estudis, l'administració, la sanitat, etc. Ens expulsen amablement dels nostres pobles a fer vida a la capital, quan la capital no sempre acull de la millor manera la gent de poble. Forasters.\nJa va sent hora que el Maestrat actue com un subjecte, amb PLENA consciència, amb sentiment de pertanyença al territori, i reivindicatiu, amb voluntat col·lectiva. Ens hem de coordinar des de tots els àmbits: cultural, social, econòmic, etc. Estes actituds capitalines ens han de reforçar en la nostra voluntat d'existir. Només si ens creiem el Maestrat, i actuem en conseqüència, el futur serà nostre.


RSS Partners és una senzilla WordPress Plugin per crear una llista de RSS Socis per al seu lloc. Amb uns pocs clics, vostè pot afegir múltiples fonts de notícies / articles dels seus socis i fonts favorites.\nEl connector s'empaqueta amb un codi curt configurable simple i widgets. L'estil del seu disseny amb columnes senzilles i logotip de parella. Dóna-li al teu lloc que vora com altres blogs populars i donar als seus lectors més opcions per triar.\nCodi curt interior\nOrganitzar informació en categories\nPujar logo soci\nFunciona tant amb Atom i RSS. Usos construïda a classe SimplePie.\neCommerce, eCommerce, Tots els Articles, alimentació, à, tom, rss, rss feed, rss feed per a WordPress, socis rss, socis wordpress, rss wordpress


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: Una inquietud sobre la Targeta del Discapacitat\nSi dies enrere parlava de la jubilació anticipada de persones treballadores amb discapacitat avui ho faré sobre la Targeta acreditativa de la Discapacitat, creada recentment i presentada a principis de desembre pel Departament d'Acció Social i Ciutadania en motiu del Dia internacional de les persones amb dispacacitat.\nSegons vaig llegir al seu dia de la nota de premsa del departament, la targeta, que no substitueix el certificat, té d'entrada una doble finalitat: la de facilitar i agilitzar l'acreditació de la discapacitat i la possibilitat, a partir de principis d'abril d'enguany, d'obtenir beneficis i avantantes (llegeixi's descomptes) en l'àmbit de la cultura, la mobilitat, l’esport, l’oci i el lleure. Fins aquí res a dir-hi, doncs naturalment és molt més senzill i pràctic dur una targeta que no pas un plec de fulls per acreditar, allà on sigui necessari, la discapacitat. Pel que fa als avantatges també ho valoro molt positivament i ara les persones amb discapacitat s'afegeixen també als joves, a les famílies nombroses, a les monoparentals i a les persones jubilades, encara que possiblement moltes d'elles ja tinguin també aquests altres carnets...\nHi ha quelcom en aquesta targeta, però, que m'inquieta especialment: hi figuren de manera ben visible el grau de discapacitat, el barem de mobilitat i la necessitat de 3a persona. Conscient que el disseny de la targeta ha estat consensuat amb el Comitè Català de Representants de Persones amb Discapacitat (COCARMI), i no dubtant que en aquest sentit la targeta acreditativa de la discapacitat té l'aprovació de l'Agència Catalana de Protecció de Dades (APDCAT), no acabo d'entendre amb quina finalitat aquestes dades figuren explícitament a la targeta.\nM'explico: per a contractar una persona treballadora amb discapacitat l'empresa li demanarà un certificat de discapacitat, document en el qual ja constarà oficialment aquesta informació, bó i entenent que no serà la targeta acreditativa, o la seva còpia, el document lelal (requisit) necessari per a l'elaboració del contracte laboral. La targeta acreditativa de la discapacitat sí pot ser el document vàlid per obtenir un descompte per un producte de l'àmbit de la cultura, la mobilitat, l’esport, l’oci i el lleure, però no sé fins a quin punt en molts dels establiments i/o serveis que puguin oferir aquests productes aquestes informacions (grau de discapacitat, el barem de mobilitat i la necessitat de 3a persona), més enllà de saber que efectivament la persona acredita una discapacitat, poden ser rellevants. El grau de discapacitat no és un número aleatori i està subjecte també, segons el grau, a uns o altres drets i/o prestacions, com el barem de mobilitat o la necessitat de tercera persona, pero dubto que siguin dades que hagin de figurar, necessàriament, a la targeta d'una manera tan visible.\nAquesta és una inquietud que he compartit amb persones amb discapacitat, algunes de les qual també hi han dit la seva (El gran carnet), com en Quim Bonaventura Ayats.\npd: més apunts sobre la discapacitat en aquest bloc, a l'enllaç.\nPublicat per Roger Casero Gumbau a 16.1.10\nEtiquetes: discapacitat, govern generalitat


El guitarrista Joe Perry, ingressat d’urgència • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl guitarrista Joe Perry, ingressat d’urgència\nEl guitarrista dels Aerosmith, Joe Perry va ser ingressat d’urgència a un hospital de Nova York després de caure desplomat després de participar en un concert de Billy Joel on el guitarrista va ser convidat.\nVa ser en retirar-se al seu camerino, quan el popular músic va patir aquesta caiguda, que segons apunten des de TMZ, va haver de ser intervingut allà mateix pels metges, col·locant-li un tub traqueal perquè pogués respirar. Posteriorment va ser traslladat a l’hospital.\nSegons el comunicat que han emès els seus representants, Perry es troba estable i ha estat tractat adequadament, després de quedar-se sense aire en finalitzar la seva actuació.\nS’espera que el músic segueixi unes hores més a l’hospital i que ben aviat torni a l’activitat habitual que l’ha de portar de gira a finals de mes.\n— Joe Perry (@JoePerry) 11 de novembre de 2018\nL’entrada El guitarrista Joe Perry, ingressat d’urgència ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorHoly Bouncer estrenen ‘Mamihlapinatapai’\nArticle següentDido torna amb disc, gira i nova cançó


Moren un home i el seu fill de 16 anys en un accident a Andorra\nActualitzada 24/02/2018 a les 09:16\nViatjaven en una moto que dijous a la nit va col·lidir contra un turisme a la capital del Principat || Trànsit alerta de les nevades de la setmana vinent\n© La motocicleta, després de xocar contra un cotxe, es va encastar contra diversos arbres.\nUn motorista de 45 anys i el seu fill de 16 van morir dijous a la nit en un accident de trànsit a Andorra la Vella. El sinistre es va produir cap a les 20.30 hores a la carretera general 1, a Santa Coloma (Andorra la Vella), on hi va haver una col·lisió en la qual es van veure implicats un turisme Opel Corsa i una motocicleta Kawasaki ER650, tots dos matriculats al Principat.\nEl passatger de la moto, l’adolescent de 16 anys, va morir a l’acte mentre que el seu pare, de 45, va ser traslladat en estat molt greu a l’hospital Nostra Senyora de Meritxell, on va morir hores després. Tots dos eren residents a Andorra. Per la seua part, els agents de Policia del Grup d’Investigació d’Accidents de Trànsit van obrir una investigació per determinar les causes de l’accident i determinar si hi va haver alguna negligència. La motocicleta va sortir de la via a causa del xoc i va acabar impactant al lateral de la carretera i contra diversos arbres.\nD’altra banda, el Servei Català de Trànsit va participar ahir en una reunió sobre el pla Neucat per preparar el dispositiu pel front de fred i neu previst per a la setmana que ve, que està previst que arribi a partir de la matinada de dilluns a dimarts i en el qual hi podria haver nevades en cotes baixes. Davant la previsió meteorològica de la setmana vinent, van recordar als conductors que, abans d’agafar el vehicle, és aconsellable consultar l’estat del trànsit.\nEl Servei Meteorològic de Catalunya preveu gruixos acumulats de neu d’entre 0 i 5 centímetres en punts del litoral, d’entre 5 i 15 centímetres al centre i d’entre 15 i 30 centímetres al Pirineu i el Prepirineu.\nD’altra banda, la carretera C-14 va registrar retencions de fins a dos quilòmetres ahir a la tarda a Oliana en direcció a la Seu d’Urgell.\nUn ferit greu en una esllavissada a l'N-230 a El Pont de Suert


Peladores o màquina de manicurat, màquina peladora per la collita - Canna-Shops\nBenvinguts a la categoria de la collita\nEines, materials, i accessoris útils pels seus cultius\nEn aquesta categoria, es troben moltes eines que li ajudaran aconseguir els seus cultius sense esforços i, sobretot, estalviar el seu temps alhora de realitzar-la. Descobrirà, també, grans marques i bones eines per la seva collita.\nEn “Canna-Shops” po...\nEn “Canna-Shops” pot trobar varietats de maquinàries per la seva collita, com per exemple: SpinPro, Trimpro, Tumble trimmer....A més, disposem de tisores per a la collita i altres petits accessoris, com ara microscopis de jardineria.\nQuè fer amb les meves petites fulles després de la collita?\nDesprés de la collita, per evitar pèrdues, no tireu les fulles petites que quedaran després de la recol·lecció, les maquinàries que li presenten en la nostra botiga, facilitaran a la seva reutilització i ajudaran a obtenir una resina de bona qualitat.\nPosteriorment al sistema d'extracció, se sorprendrà del que hagués destacat com un bon sistema de recol·lecció.\nFulla d'afaitar plegat a la nansa.\nBisturí, estèril en packaging\nTisores de collita\nTisores pinces fines i consells. Molt convenient per a petits treballs de manicura i la mida de petites...\nTisores One eye\nTisores Un ull, tisores d'alta qualitat i fulla hiper aguda\nTisores per a la collita, i la mida de petites plantes\nTisores per collita i Bonzaï\nTisores bonzaï i multi-propòsit.\nLa poda de cisalla de précion Leef Kleen a fi consells\nClonex Hormona d'arrelament\nClonex hormona, retalls de gel, disponible en 50 o 300 ml.\nTubs de plàstic per a les llavors x 100\nGran quantitat de 100 tubs de plàstic per a l'embalatge de llavors.\n2kg Recàrrega per Filtre de carbó\nNo comprar un nou filtre de carbó quan és suficient simplement per substituir el carbó, que és l'interior.\nGanivet Hemp cutter\nGanivet de Cànem d'acer inxoydable\nXarxa d'assecat de diàmetre 46,5 cm\nCinta reflector d'alumini\nScotch reflector d'alumini\nL'extractor de Spinpro, l'eficàcia de 20 parells de tisores entre les mans.\nFulla per spinpro, venuts o de la unitat per paquet, de 23 de fulles.\nSpinpro recanvi de fulles Cross Blades\nLes fulles per a Spinpro versió Crossblades (estrella), que es ven a la untié o per pack de 10.\nLa Caiguda de retallada, un extractor similar a la Spinpro però amb una coberta transparent.\nAquest pack inclou un extractor, extractor i premeu el pol·len Fer un màxim estalvi per l'elecció d'aquest...\nFulla per Caiguda de Retallada


Uns 70 directius i tècnics de Recursos Humans de les entitats associades van assistir per conèixer la situació dels principals temes de l'àmbit laboral que afecten el sector\nExposat el nou model de serveis socials bàsics a la comissió social del CSC\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Família ha explicat les bases d'aquest model que d'entrada suposarà un nou decret que definirà més el rol dels serveis socials\nEl SEPPS presenta els resultats dels darrers cinc anys de recerca en integració assistencial a les sessions generals del CSA\nDurant la sessió també es va presentar l'actual estudi del grup, l'estudi COORDENA.CAT, que busca mesurar la coordinació entre nivells d'atenció a través d'una enquesta a metges de gran part del territori català\nEl passat divendres, 24 de febrer, va tenir lloc la primera reunió del grup de treball CreaTalent. Liderat per Anna Vilanova, responsable de Desenvolupament i Progressió Professional de Recursos Humans del Consorci Sanitari Integral (CSI), CreaTalent és un espai on participen els responsables i tècnics de desenvolupament de Recursos Humans de les entitats associades al CSC per afavorir el coneixement, compartir bones pràctiques i posar en comú interessos i inquietuds. En aquesta primera reunió es van definir els resultats a assolir i es van prioritzar els temes a tractar en funció dels interessos i necessitats dels participants.\nUCf presenta la 3a edició d'Update en Geriatria\nUCf ofereix el curs "Update en fragilitat i complexitat: 3a edició d'Update en Geriatria" que se centra en les diferents perspectives en atenció geriàtrica i als malalts crònics en situació de complexitat.\nEl curs profunditzarà en diferents aspectes, des de la prevenció al final de vida a aspectes més clínics i més organitzatius a través de 5 sessions mensuals monogràfiques.\nEl TSJC dicta sentència sobre la retribució en vacances\nLa Sala Social del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha dictat sentència estimant parcialment la demanda de conflicte col·lectiu interposada pels sindicats CCOO, UGT i SATSE i establint que han de formar part de la retribució de les vacances el complement d'atenció continuada, la jornada complementària d'atenció continuada (guàrdies presencials) i el plus dissabte, plus diumenge i plus festiu. En canvi, no accepta que el plus festius especials, la retribució variable per objectius i el recàrrec del 75% per hores festives treballades sense descans compensatori puguin entrar a formar part d'aquesta retribució.\nEl Departament de Salut ha publicat una resolució provisional dels ajuts que atorgarà en el marc de la primera convocatòria del Pla Estratègic de Recerca i Innovació en Salut (PERIS) 2016-2020 per un import provisional de més de 18 milions d'euros, amb què vol estimular la recerca en l'àmbit dels hospitals i dels centres d'Atenció Primària de Catalunya.\nL'experiència de l'usuari en les apps de salut\nAl bloc de l'AQuAS, a propòsit del Mobile World Congress que se celebra aquests dies a Barcelona i on es dedica una part específica a les aplicacions de salut, es fa una interessant reflexió sobre l'experiència d'usuari i les 165.000 aplicacions que ja existeixen relacionades amb la salut.\nAhir es va celebrar el dia mundial de les malalties minoritàries i la Federación Española de Enfermedades Raras (FEDER) va organitzar diferents actes i campanyes per la sensibilització d'aquestes malalties i per donar suport a una major investigació. A través de la seva web es pot repassar tota l'actualitat i informació sobre aquest dia mundial.\nRESOLUCIÓ SLT/294/2017, de 31 de gener, de nomenament de la senyora Maria Pilar Boixareu Gomà com a gerent de Patrimoni i Infraestructures de l'Àrea d'Entitats Públiques, Patrimoni i Inversions del Servei Català de la Salut.\nACORD GOV/15/2017, de 21 de febrer, pel qual s'aprova el Pla d'acció enfront del virus de la immunodeficiència humana i altres infeccions de transmissió sexual 2016-2020.


La Casa de les Vídues encara la tercera fase de la reforma - Diari de Girona\nLa Casa de les Vídues encara la tercera fase de la reforma\nEl cost previst de les obres és de 57.617,78 euros, dels quals 10.000 van a càrrec de la Diputació de Girona\nddg llagostera 03.01.2017 | 09:31\nEls locals del carrer de Sant Antoni de Llagostera. Canal Ajuntament\nLa Casa de les Vídues de Llagostera comença la tercera fase del seu projecte de reforma i ampliació. Durant aquest proper mes de gener s'iniciaran les obres per rehabilitar els dos locals situats al carrer Sant Antoni. Aquests locals estan situats a la planta baixa de Can Roure, un edifici del segle XIX, d'estil neoclàssic, catalogat en el Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic de Llagostera.\nEl projecte preveu una sala polivalent en un dels locals, i un despatx amb sala de reunions per a usos administratius i d'organització de l'equipament en l'altre. El cost previst de les obres és de 57.617,78 euros, 10.000 dels quals estan subvencionats per la Diputació de Girona, i s'hauran de realitzar en un termini de 2 mesos.


Llibres Aprofitables (o no): QUERIDO DEXTER\nSèrie Dexter - 2\nTítol original: Dearly devoted Dexter\nUn cop la inspectora LaGuerta ha estat promocionada a un altre destí, per a dir-ho d'alguna manera, i Dexter descobreix fascinat (és comprensible) que no és únic, les coses tornen a la rutina diària; una rutina, naturalment, que per als "humans" és d'una manera i per a Dexter és d'una altra completament diferent.\nEn aquest segon llibre de la sèrie, Dexter reprèn la seva afició i el seu primer client és un agent immobiliari. És tot un detall de l'autor, Jeff Lindsay: ajuda a que molts lectors se sentin, o bé identificats amb Dexter, o bé poderosament inclinats a intentar comprendre'l millor. Sí.\nÉs clar que, ja se sap, en aquesta vida la tranquil·litat i l'harmonia no duren sempre, i el nostre amic Dexter no triga a veure's importunat per un sergent de policia a qui, ves a saber per què, se li ha posat al cap que a Dexter val mes vigilar-lo de molt a prop.\nMolt habil Jeff Lindsay fent la descripció del seu personatge protagonista, que ara, després de dos llibres, ja és com de la família, malgrat que segurament si és fes una enquesta amb la pregunta "A qui preferiria vostè tenir com a convidat a la seva festa, a Dexter o a la senyora Fletcher?" probablement la majoria diria que a la senyora Fletcher, la qual cosa seria un error, perquè al cap i a la fi Dexter controla, mentre que la senyora Fletcher és com una ruleta russa ambulant.


Atenció Ciutadana - Ajuntament de Montornès del Vallès\nPortada > Àmbits > Atenció Ciutadana\nCITA PRÈVIA: Evitem cues, estalviem temps\nLa via de tramitació preferent amb l'Ajuntament és la telemàtica i, en casos d’impossibilitat, la ciutadania pot fer tràmits de forma presencial a l’OAC, sempre amb CITA PRÈVIA. Per poder accedir a l'atenció presencial s'ha habilitat la plataforma montornes.cat/citaprevia.\nEn una primera pantalla, la plataforma permet ubicar en el mapa les dues oficines d'atenció ciutadana disponibles. També consultar si ja s'ha fet una reserva prèvia o anul·lar-la.\nSi es selecciona "Sol·licitar cita prèvia" s'accedirà a una nova pantalla des de la qual es podrà escollir l'Oficina on es vol rebre l'atenció (OAC Centre al carrer de Sant Isidre o a l'Oficina del barri al carrer Hmnas. de la Virgen Niña) i el tipus de servei desitjat, així com el dia i hora, de les franges que el sistema mostri com a disponibles. També caldrà emplenar els camps de dades que es demanen (Nom, correu, etc.). Un cop clicada la pastilla "Sol·licitar cita prèvia", s'haurà finalitzat la reserva. Posteriorment, el ciutadà/na rebrà un correu amb la confirmació, les dades de la cita i un codi QR. En el cas de les cites prèvies de l'OAC Centre, cal dur aquest codi el dia reservat.\nEl sistema de cita prèvia permet evitar cues i esperes innecessàries i facilita el compliment de les normes d'higiene i seguretat preceptives derivades de la crisi de la Covid-19. La sol·licitud de cita prèvia també es pot fer telefònicament al 93 572 11 70.\nOAC - Oficina d'Atenció Ciutadana Centre\nC. de Sant Isidre, 11 - 13\nFax: 93 568 27 62\nMatí: de dilluns a divendres de 8.30 a 15 h\nTarda: dimarts i dijous de 17 a 19 h\nEstiu (juliol i agost): de dilluns a divendres de 8 a 15 h. Tardes tancat.\n24 i 31 de desembre: tancat\nOAC - Oficina del barri\nC. Hermanas de la Virgen Niña, 2\nMatí: dilluns, dimecres i dijous de 8.30 a 15 h\nTarda: dimarts de 17 a 19 h\nTràmits disponibles a l'OAC\nRegistre general d’entrada i sortida de documents\nAlta al servei gratuït dInternet (Wifi Augusta)\nCita tramitació DNI\nSol·licitud o renovació del carnet dels Casals de la Gent Gran\nSol·licitud de plaça en el programa de vacances per a la gent gran (IMSERSO i TERMALISME SOCIAL)\nInscripció a les activitats d'estiu per a infants i joves (Casal d'estiu i colònies)\nInscripció als cursos i tallers del Casal de Cultura\nInscripció / reserva de plaça a les activitats culturals i/o visites guiades organitzades per l'Ajuntament\nSol·licitud de la targeta de la deixalleria comarcal\nCatàleg de tràmits i gestions de l'Ajuntament\nA Tràmits i gestions trobareu la llista de tots els tràmits disponibles a l’Ajuntament, en format presencial o en línia, amb la corresponent descripció i informació, i els formularis associats.\nPer a tràmits que no disposin d’un model de sol·licitud específic, podeu fer servir la instància genèrica.\nPresentació de documents adreçats a altres administracions\nVídeo-píndoles d'administració digital (AOC)\nCom sol·licitar l'dCAT certificat\nL'app de l'Ajuntament\nPodeu fer-nos arribar comunicacions d’incidències mitjançant l’app de l’Ajuntament.\nLa podeu descarregar des de l'App Store i el Play Store (clicant els enllaços de sota) o fent la lectura dels codis QR:\nCodi QR de descàrrega per a Android\nCodi QR de descàrrega per a iOS\nOberta la convocatòria de subvencions per a les associacions de veïns i veïnes\nL’Ajuntament ha destinat un total de 6.500 euros en ajuts a les entitats. El termini de presentació de sol·licituds romandrà obert fins al 30 d’octubre. El tràmit està disponible a la seu electrò…\nL'Oficina visitarà Montornès el 16 de setembre i s'ubicarà a l'edifici de l'OAC Centre, al carrer de Sant Isidre. Cal demanar cita prèvia al telèfon 93 572 11 70, de dilluns a divendres de 8 a 15 h …\nA partir d'aquest dijous, 23 de juliol, personal de l'Organisme de Recaptació i Gestió Tributària (ORGT) disposarà d'un espai a l'OAC Centre per atendre de forma presencial la ciutadania. L'atenció …\nA partir d'aquest mes de juliol el servei de suport a les comunitats veïnals circumscrit fins ara a l'àmbit de Montornès Nord, s'estén a tot el municipi. El servei facilita assessorament i ajuda a …\nDurant aquest divendres es durà a terme la neteja i desinfecció de la totalitat de zones de jocs infantils del municipi i, un cop finalitzats els treballs, s'obriran al públic. Aquest dissabte, el …\nArxivat a: Ajuntament, Ciutadania, Via pública, Covid-19, Covid-19 i Espai Públic, CuidemnosMontornès\nFase 3: Què es pot fer i què no\nAquest dijous, 18 de juny, Montornès entra en la Fase 3 del pla de desconfinament. Tot Catalunya es troba ja en aquesta fase.\nArxivat a: Ciutadania, Covid-19, Covid-19 i Espai Públic, Covid-19 i Establiments, CuidemnosMontornès\nL'Atenció Ciutadana presencial es reprèn al carrer de Sant Isidre i a l'Oficina del barri amb cita prèvia\nA partir d'aquest dijous, 11 de juny, l'edifici municipal del carrer de Sant Isidre i l'Oficina del barri començaran a atendre presencialment la ciutadania. L'atenció només es farà amb CITA PRÈVIA, …\nArxivat a: Ajuntament, Ciutadania, Covid-19, CuidemnosMontornès\nMissatge de l'alcalde, José A. Montero (25/05/2020)\nFase 1: Què es pot fer i què no\nAquest dilluns, 25 de maig, Montornès entra en la fase 1 del pla de desconfinament.\nArxivat a: Ajuntament, Ciutadania, Promoció de la Salut, Covid-19, Covid-19 i Espai Públic, Covid-19 i Establiments, CuidemnosMontornès\nMontornès farà aquest dijous el seu primer ple municipal telemàtic\nLa sessió es podrà seguir pel canal de Youtube de l'Ajuntament el dijous 7 de maig a partir de les 18.30 h. L'ordre del dia està format per dotze punts, la major part dels quals tenen a veure amb …