Dermalook . La cura dels teus ulls quan es maquillen – Arxiu d'actualitat local\nBy Redacció on 27/06/2017 No Comment\nHola ha passat un temps des de l’últim consell i com l’estiu ja és aquí i els dies comencen a ser més llargs, això fa que tinguem més hores de sol i revisem els calaixos a la recerca de les ulleres de sol de la temporada passada per veure si encara ens fan el pes o no.\nM’agradaria parlar-vos de les novetats més destacades que estan creant més expectatives.La casa GUCCI ha estat adquirida per un dels gegants del luxe i això ha fet que la marca tornes seus orígens pel que fa a exclusivitat i disseny amb uns models molt més Atrevits i glamurosos.\nJordi Labanda tampoc ens deixarà indiferents amb els nous models de la seva línia inspirada en les actrius més seductores dels anys 60.\nAlexander McQueen ha presentat la seva línia més juvenil i boja a uns preus realment assequibles.\nDolce Gabanna continuen influenciats per l’aire i els costums Sicilians i omplen les seves col·leccions de llum i de color.\nEl que s’estrena en el disseny d’ulleres de sol, és l’infant terrible de la moda anglesa, el nou guru de les passarel·les londinencs Christofer Kein.\nUna aposta molt personal que no deixa indiferent i que només es pot trobar en botigues molt exclusives.\nDesprés de repassar una mica les novetats m’agradaria parlar-vos d’uns productes revolucionaris per a la cura dels seus ulls quan es maquillen.\nDermalook juntament amb la Clínica Barraquer han desenvolupat una línia de 5 productes específics per a totes aquelles persones que es maquillen i molt especialment per als que porten lents de contacte o tenen qualsevol tipus de sensibilitat.\nTestat en malalts i gent que ha patit operacions en els seus ulls aquesta línia de productes no, només, són al·lèrgics pel que fa a la pell (com prometen molts productes) sinó que estan formulats sense derivats del petroli amb una textura que fa que els residus no entrin als ulls i si entra no, els irriti.\nEs tracta d’ombra d’ull, màscara, llapis, un reforçant de pestanyes i un desmaquillant d’ulls que actua com a crema de contorn d’ulls deixant tota la parpella neta i hidratada.\nAquests productes només els trobarà en òptiques i clíniques oftalmològiques i encara que a darrere hi ha molts anys d’investigació i desenvolupament els preus són totalment assequibles, ja que el producte més car val 20 €.\nEl distribuïdor oficial a la nostra comarca és:\nGaleries Bona 8\nT: 972 82 51 38\n656 42 20 43\nDermalook . La cura dels teus ulls quan es maquillen added by Redacció on 27/06/2017


Jean Leon Vinya Le Havre 2013. Comprar vi de D.O. Penedès.\nInici > Vi>Vi negre>Jean Leon>Jean Leon Vinya Le Havre\nCaracterístiques de Jean Leon Vinya Le Havre\nJean Leon Vinya Le Havre Reserva és un vi negre de la DO Penedès elaborat per Jean Leon. Darrere d'aquest gran vi trobem una humil i emocionant història que ens explica la vida de Jean Leon, un espanyol que va aconseguir triomfar a Hollywood gràcies al seu restaurant.\nDes del port francès de Le Havre, Jean Leon va embarcar com a polissó cap a EUA. No va trigar a ser descobert per un mariner que en un acte de generositat inesperat decidir encobrir la seva presència. Vinya Le Havre és un homenatge a la complicitat silenciosa d'un desconegut que canviaria la vida de Jean Leon per sempre.\nPel que fa al vi, està elaborat amb raïms de la varietat Cabernet Sauvignon i un petit percentatge de Cabernet Franc. Pel que fa a l'elaboració, després de la fermentació en tines d'acer inoxidable, el vi envelleix en barrica de roure francès i americà durant 18 mesos i, posteriorment, madura un mínim de dos anys en ampolla.\nCaça menor, Rostits, Cérvol, Embutits, Caça major, Porc senglar, Cuit\nNota de tast Jean Leon Vinya Le Havre\nTast a la vista Color vermell intens, amb petites pinzellades de rivets blavosos.\nTast al nas En nas destaca per l'elegància de les seves aromes a fruita madura que marida perfectament amb els aromes de torrats i especiats fruit de la seva noble criança en barrica. Tast a la boca En boca destaca per la seva elevada estructura que permet una suau entrada i un llarg desenvolupament. De postgust franc, on es perceben encara els torrats i especiats que van perdent intensitat lentament.\nTast a la vista Bonic color vermell robí intens, amb rivet violaci. Net i brillant. Tast al nas En nas destaca per l'elegància de les seves aromes a fruita madura molt ben conjugades amb les notes torrades i agradables especiats, producte de la seva noble criança en bóta. Tast a la boca És un vi negre amb una gran estructura. Mostra una suau entrada i un desenvolupament llarg. És de postgust franc, on es perceben encara els torrats i especiats que van perdent intensitat lentament.\nTast a la vista Color vermell brillant, amb rivets ocres, senyal de la seva criança en bóta. Tast al nas Intensa aroma varietal, complexa, amb notes de confitura de codonyat i pruna pansa, reforçat per les aromes de criança en roure (vainilla, torrats, fum...). Tast a la boca En boca presenta un atac carnós i vellutat. Bona estructura amb tanins dolços, acompanyats de notes de codonyat i fruits secs (avellanes torrades); conserva un bon potencial d’envelliment, amb un postgust llarg, persistent i agradable.


Nou advertiment de la UE a Espanya pel nefast manteniment de les carreteres La República\nNou advertiment de la UE a Espanya pel nefast manteniment de les carreteres\nEls auditors constaten una reducció del 50% en el pressupost de manteniment pel pagament a les concessionàries\nEl Tribunal de Comptes de la Unió Europea alerta que el manteniment “insuficient” de les carreteres a Espanya pot posar en risc la xarxa. En un darrer informe sobre les ajudes de la UE per construir aquestes infraestructures, els auditors europeus constaten que entre el 2008 i el 2017 el pressupost de l’Estat per mantenir les carreteres es va reduir un 50% a causa del pagament d’uns 300 milions d’euros a les concessionàries de les autopistes sense peatges físics. Espanya ha rebut uns 390 milions d’euros de fons europeus en els últims sis anys per fer carreteres, una xifra que se suma als més de 3.000 milions d’euros que va obtenir entre el 2007 i el 2013 per aquestes infraestructures.\nEl Tribunal de Comptes lamenta que la construcció de noves carreteres promocionada per la UE no hagi anat acompanyada d’un finançament estatal que les mantingui.\nL’Estat dedicava uns 1.000 milions d’euros per mantenir carreteres el 2007, però deu anys després només hi destinava la meitat, uns 500 milions d’euros.\nTot i que els auditors europeus reconeixen que l’estat de les carreteres espanyoles és “en general bo”, avisen que les restriccions pressupostàries estan retardant algunes tasques de manteniment. Així, recorden el risc d’accidents i d’un augment de la congestió si empitjora el seu estat.\nEl Tribunal de Comptes veu problemàtic que els estats membre de la UE no estiguin obligats a informar a Brussel·les sobre els seus plans de manteniment i que, per tant, no hi hagi una anàlisi exhaustiva de l’estat general de la infraestructura.\nD’altra banda, els auditors celebren que Espanya hagi finalitzat el 100% dels nous corredors vials finançats per la UE, mentre que els altres països analitzats a l’informe (Polònia, Bulgària, Txèquia) encara no els han acabat. Les autoritats espanyoles asseguren que gràcies als nous trams s’ha millorat el servei, la velocitat dels desplaçaments i la seguretat viària.\nEls auditors europeus conclouen que el finançament i les mesures de la Comissió Europea han contribuït positivament a ampliar la xarxa d’autopistes i a reduir els temps de desplaçament dels viatgers a Europa. Tanmateix, lamenten que la majoria d’estats de l’Europa de l’est i central presenten retards en la construcció de les noves carreteres i es queixen del manteniment insuficient en general als estats analitzats.


Els símptomes persistents post-COVID romanen en un de cada cinc diagnosticats de l'àrea del Taulí | Ràdio Sabadell\nEls símptomes persistents post-COVID romanen en un de cada cinc diagnosticats…\n16.06.2021 13:11 Pau Duran\nUn de cada cinc diagnosticats de Covid-19 a Sabadell i l'àrea de referència del Taulí ha tingut símptomes persistents post-COVID. De les 35.000 persones diagnosticades, més de 7.000 poden haver notat simptomatologia física o cognitiva. Més d'un miler d'aquests, requereixen fer-los seguiment, diagnòstic, investigació i acompanyament.\nLa xifra s'ha posat sobre la taula aquest dimarts en la cinquena xerrada del cicle de Cafès Científics d'aquest 2021 a Sabadell, un conjunt de sessions informals que organitzen vuit entitats de la ciutat dedicades a la recerca i a la seva divulgació. Manel Cervantes, especialista en Malalties Infeccioses, president del Comitè d'Infeccions i coordinador de la Unitat Funcional post-COVID del Parc Taulí, creu que cal fer més recerca per arribar a entendre la diversitat de quadres i les diferents evolucions dels pacients. El doctor ha explicat què va ser el primer que van pensar davant aquest panorama:\n"La primera impressió que teníem era que això podia ser que el virus estigués amagat i encara fes mal. I això ho tenim pràcticament descartat. El que sí que tenim en més del 99% dels casos és una reacció inflamatòria, afectant diferents òrgans, que no acaba de millorar a un 10-30% dels afectats".\nEl degoteig de pacients que han anat apareixent ha estat constant, sigui de manera directa o derivada. Cervantes assegura que l'activitat física és beneficiosa per als que tenen símptomes persistents, si bé entén que la sensació del malalt l'empeny a fer just el contrari:\n"L'exercici físic precoç i a demanda, el que es pugui fer, és important. Quedar-se al llit, i quedar-se sense fer activitat física és un factor perquè s'allarguin molt més els símptomes. Això és contradictori, perquè la gent sent que no pot, els primers dies".\nPel que fa a la vacuna, no hi ha evidència que empitjori la simptomatologia. Però tampoc que la millori. La incertesa és un dels aspectes més difícils de portar, pels malalts.


De quan el Bon Jesús i Sant Pere anaven per la vila - Diari Campos\n#DIARIC\tCULTURA\tDe quan el Bon Jesús i Sant Pere anaven per la vila\nDe quan el Bon Jesús i Sant Pere anaven per la vila\nDiuen que devers l’any tirurany, el Bon Jesús, cansat de recórrer món i de discutir amb Sant Pere, va decidir venir a Campos a passar una bona temporada. Li havien dit que això era l’Illa de la Calma i que la vila era la calma de la calma. Com que això mateix era allò que necessitava, no ho va pensar més i cap a Campos falta gent.\nCampos no començava on comença ara. No hi havia més que sementers, ametlers i tapereres fins al molí de Sa Parada. No hi ha dubte que va entrar pel camí de Ciutat. Totes les coses bones vénen de per allà: tots els al·lots saben que per allà arriben el Reis d’Orient – i no hi ha ningú que pensi que allò justament és ponent-. Però molta gent sap que també de ponent hi ve el mal temps. O sigui que, com passa amb les coses de la vida, mai sabem com aniran les coses fins que allò que arriba és aquí, i de vegades ni quan ja ha arribat ens en temem.\nSigui així com sigui, el Bon Jesús amb unes bones presses i Sant Pere més daixo-daixo van arribar a la vila, com sempre amb les butxaques buides i amb el cap ple de bones intencions. El sol encara sortia, però no hi havia cap boira, i tot feia pensar que seria un bon dia assolellat, amb els camins adornats de vinagrella. Els va venir de nou aquella costeta que hi havia a l’entrada del poble, com si fos el pas d’unes vies d’un tren que no havia passat mai per allà. Fent grapades perquè encara no havia tingut aturall, el Bon Jesús ja era a Sa Plaça de Sa Creu quan Sant Pere començava el Carrer Nou. “Quina pressa que teniu”, li deia. “I això que no sabeu ni on anau”.\nEl Bon Jesús ho sap tot, i com no havia de saber on anava, és ben clar que ho sabia, i també sabia que feia tard. Sant Pere s’ho sospitava quan veia que no hi havia cap moviment per les cases quan avançava a poc a poc cap a Plaça. I és que la gent era allà precisament, en el cantó del carrer Major, espera qui t’espera. Bé, no hi era tothom. N’hi havia que s’havien colgat tard i que estaven en el primer somni. D’altres que ni pensaven a adormir-se i s’havien passat la nit posant perdons per aquí i per allà (“ametler, t’estim i t’estimaré”, …), un poc a la mala, perquè n’hi havia de posats a cases errades i tot. I això havia sorprès a més d’una fadrina, que no sabia ni per on venia la història i en tendria per més de quinze dies de donar-hi voltes de capoll.\nJa que arribaven en dia principal, el Bon Jesús volia aprofitar per veure si feien bé allò que tocava. El cas és que quan Ell va voler passar a primera fila, la gent que fins a aquell moment havia estat endormissada i tranquil·la, va veure una injustícia evident. “Qui és aquest atrevit que vol passar a davant, i noltros fa més de mitja hora que som aquí. I ara en ve un més darrere que vol fer lo mateix. No en faltaria d’altra! Que haguessin vengut més prest”. I els dos visitants no van tenir més remei que passar darrere i alçar-se de puntetes per si podien veure qualque cosa.\nI amb això, veig no veig, la Mare de Déu amb un vestit blanc i color de cel que feia mirera va aparèixer avançant des de s’Ajuntament, acompanyada pels músics, a ritme de marxa. Ni el Bon Jesús, que tot ho sap, ni naturalment Sant Pere sabien els detalls de com era allò que els havien contat un poc damunt damunt, i per això, varen veure aviat que maldament s’haguessin pogut entreficar una mica entre la multitud, havia triat un mal lloc. Des d’on eren no hi havia manera de veure on havien col·locat a la Mare de Déu, damunt la vorera de la Granja Pomar. “Vatua l’ase” va dir Sant Pere, cansat de rebre empentes i cops de colze, “D’aquí no veurem res”. I el que tenia el cap més clar de tots dos li va dir: “Pere…, Pere…, has de tenir més paciència, i deixar anar ses flastomies. Què no veus que jo som aquí i que ho puc arreglar tot?”. Però Sant Pere no les tenia totes: “Ai, mestre, idò vos torbau massa, perquè ja tenc s’esquena blava i ses cames em fan figa. No sé com acabaré”.\nDespistats com estaven, no varen veure com venia, també amunt però no a l’alçada suficient, un altre pas senzill, amb una figura vestida de bon vermell. Van sentir el tro d’un coet i la gent es va posar a fer mamballetes. Mentrestant diuen que la Mare de Déu pegava tres botets. Amb la discussió que hem resumit abans, fins i tot el qui tot ho sap no va estar a l’aguait a temps i només va veure de part de darrere el Bon Jesús postís que anava enfilat damunt les espatlles de quatre homes del poble. Sant Pere no va poder estar i va exclamar: “Que vos han posat de priiiim!! Ja està que vàreu dejunar quaranta dies, però d’això ja en fa més de tres anys i de llavors ençà a cada casa que heu anat vos han tret bon vi, cocarrois i botifarrons, i amb tot aquest reguitzell de coses no hi ha manera de llevar-vos panxa”.\nNo va dir res el Bon Jesús, perquè va trobar que aquesta vegada Sant Pere tenia part de raó. Aquella imatge d’un Bon Jesús espinzellat, prim i resplendent tenia poc a veure amb el Bon Jesús d’ara, que tal vegada anava sobrat d’unes quantes lliures i que, per molt Bon Jesús que fos, el temps no hi havia passat debades. Però no va poder veure gaire més perquè els quintos es van posar ben al davant per acompanyar les figures cap a l’Església i la gent va partir darrere.\nSant Pere també partia, però el Bon Jesús li va dir: “On vas, cap buit, no veus que jo a l’Església sempre hi som, i no fa falta anar-hi. D’aquí ja ho veim i no hem de mester anar darrere tothom”. Sant Pere es va quedar amb les ganes de veure aquella església que li havien dit que era de les més elegants de Mallorca. És ver que el Bon Jesús sempre hi era, però ell no. I si el Bon Jesús no li contava, ell es quedaria en blanc…\nVan seguir tots dos cap al carrer de Santanyí, Sant Pere amb el cap baix i remuga qui remuga, i a l’instant van veure que s’acostava un esbart de joves vestits amb camises blanques i mocadors vermells al coll amb una bandera grossa. S’aturaven davant les cases i es posaven a cantar. Bona cosa van veure quan la dona de la casa els va donar un munt de panades, que no cabien a les dues mans ben obertes. “Que ho heu vist?” va dir Sant Pere. “I que no comença a esser hora de pensar amb so berenar?”.\nCom que tenien dins la taleca una tela qualsevol que havia servit de tapament al darrer poble per on havien passat i no l’havien pensada a deixar, la van penjar a un garrot de tomar ametles que van veure a una portassa oberta. I dit i fet. Sant Pere es va posar a cantar davant una casa que pareixia de campanines, amb grans finestrals i bones persianes. Canta qui canta, no va sortir ningú per molt alt que cantàs. Hi posava bona voluntat i de vegades endevinava alguna nota.\nEl Bon Jesús no sabia com podia aturar aquell desgavell, per molt omnipotent que fos. Sant Pere s’havia animat massa i el sentien de per tot. També el van afinar els quintos que eren per Sa Creu d’En Noreta i en lloc de pensar que tenien competència, aviat van entendre amb molt bon sentit que allò no els llevaria ni cap panada, ni cap bitllet que poguessin rebre dels parents i veïnats. El cantaire els va caure amb gràcia i alguns d’ells el van anar a cercar, per convidar-lo a beure i, si s’hi atrevia, per acompanyar-los a recórrer carrers.\nNo s’ho podia creure el Bon Jesús, que passava el rosari mal assegut a aquella cantonada i mirava de reüll aquella feta. Però l’estol de jovençans ja era per devers els Tres Molins, cantant i ballant. I més que cap aquell Sant Pere, que ja ni remugava, ni tenia mal per enlloc.\nLlorenç M. Bujosa i Vadell


Torno a estar per Barcelona i em fixo en si trobo rastres de la crisi. Efectivament, veig molts més taxis en verd que abans, menys gent comprant als grans magatzems, al mercat... etc. L'únic lloc on la bogeria consumista sembla que es manté vigorosa és a la flamant botiga d'Apple de la Plaça Catalunya. Dada interessant... Pujo a l'autobús i em sobta una nova modalitat de publicitat: els sostres, les parets i part de les finestres del 44 estan folrades amb publicitat de telèfons mòbils, tauletes portàtils, i altres artilugis de mida petita i pantalla tàctil. I és aque avui dia, si tens entre vint i quaranta anys i no tens watsapp, una blackberry o alguna cosa per l'estil, no ets ningú.\nL'argument que fa servir la gent de la meva generació és simple: comunicar-se amb aquestes aplicacions és gratuït. El que no diuen, és que evidentment, al cap del mes, la seva factura de telefonia mòbil és molt més elevada que la meva, i que cada pocs anys, la propia tecnologia està preparada per quedar-se obsoleta i haver de comprar un aparell nou, que no te res de barat. Ja som doncs, esclaus d'allò que em creat.\nAmb tot això, no pretenc anar en contra del progrés, ni dels avatatges evidents, de la tecnologia. Però sí que crec que ens estem passant de frenada. Tenim uns estris sofisticadíssims, que fem servir finalment, per comunicar missatges de gran importància com un "estic al bus, ara arribo".\nEl poder dominant, al llarg de la història sempre ha volgut que els ciutadans no penséssin gaire. Ara, les grans empreses del món estan a punt d'aconseguir que tots plegats estiguem cada vegada més atontadets. Viatgem al metro distrets, estem a classe distrets, caminem distrets pel carrer. I és que mentre tinguem les mans ocupades no pensem, ni ens preguntem coses, ni ens fixem en l'entorn. És així com tots anem amb el nostre mòbil supersònic però no en adonem si a la cantonada de la feina hi ha algú que ens està demanant almoïna cada matí.


Quatre investigadors catalans, entre els científics més citats de 2015 - Social.cat\nQuatre investigadors catalans, entre els científics més citats de 2015\nEls professionals, vinculats a l'Hospital Clínic i l’IDIBAPS, figuren entre els 3.000 noms més rellavants de diferents camps d'investigació mèdica\nDivendres, 22 de gener de 2016 | 11:30 h\nL'agència internacional Thomson Reuters elabora, anualment, el Highly Cited Researchers. Es tracta d'un treball que evalua els investigadors a nivell mundial que han estat considerats d'especial rellevància entre els seus col·legues. Ho fa en 21 camps de diferents investigacions tenint en compte els articles publicats en revistes científiques i de ciències socials indexats al Web of Sicence Core Collection entre els anys 2003 i 2013.\nD'entre els articles analitzats, s'ha prioritzat 1% dels més citats en cada camp i any del Web of Science, coneguts com els Highly Cited Papers. A partir d'aquest anàlisi, s'ha considerat que entre els 3.000 investigadors que més rellevància han tingut entre els seus col·legues hi figuren quatre investigadors catalans relacionats amb l'Hospital Clínic i amb l'Insitut d'Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer (IDIBAPS).\nEls professionals són: el Dr. Jordi Bruix, cap de la Unitat d’Oncologia Hepàtica de l’Hospital Clínic, de l’equip de recerca en Oncologia Hepàtica de l’IDIBAPS, de la Barcelona Clínic Liver Cancer (BCLC) i director científic del CIBEREHD; el Dr. Josep Dalmau, Professor ICREA, cap del grup IDIBAPS Patogènesi de malalties neuronals autoinmunes i Professor de Neurologia a la Universitat de Pennsylvania; el Dr. Josep Maria Llovet, Professor ICREA, cap del grup IDIBAPS d’Investigació translacional en oncologia hepàtica i director del Liver Cancer Program a la Ichan School of Medicine at Mount Sinai (NewYork); i el Dr. Eduard Vieta, cap del Servei de Psiquiatria i Psicologia de l’Hospital Clínic i cap del grup de Trastorns Bipolars de l’IDIBAPS.\nEn el darrer rànquing de 2014, també hi havia cinc investigadors de l'IDIBAPS entre els més citats en l'ambit de la investigació biomèdica.


dijous, 3 d’octubre 2019 - 09:25h\nL'Hospital de Sant Pau condemnat per negligència mèdica | Barcelona Turisme\nL'Hospital de Sant Pau de Barcelona i la Fundació Puigvert han sigut condemnats pel Jutjat de Primera Instància número 55 a indemnitzar, amb 255.000 euros, a la família d'un home amb càncer de pròstata al qui no se'l va valorar de forma adequada, ni se'l va tractar d'acord amb la seua situació mèdica i que va morir sis anys després a causa d'un ictus.\nEl pacient va ser intervingut el 2008 en la Fundació Puigvert per a traure-li la pròstata en presentar uns nivells elevats de marcadors tumorals, no obstant això, l'operació es va fer sense un estudi preoperatori d'extensió ni un TAC pèlvic. Els resultats de la intervenció van determinar que l'home patia un adenocarcinoma de pròstata, però el centre no li va fer cap dissecció ganglionar ni un tractament concret de radioteràpia coadjuvant a posteriori.\nEl gener del 2009, els metges van comprovar que el pacient havia patit un augment dels factors tumorals i se'l va derivar a l'Hospital de Sant Pau, perquè valoraren un possible tractament terapèutic que no va començar fins al juny d'aquell any, cinc mesos després.\nFinalment el 2013 va començar un tractament de quimioteràpia\nEl 2012, diferents proves van mostrar que el pacient tenia metàstasi òssia de nova aparició i va ser derivada al servici d'oncologia del mateix hospital a on va començar un tractament hormonal que no va tindre èxit. El 2013, després de pràcticament cinc anys, va començar un tractament de quimioteràpia que va conseguir un descens dels marcadors tumorals però, lamentablement, en octubre de 2014 el pacient va morir després de patir un ictus.\nLa resolució de la sentència valora l'opinió d'una de les pèrites que va definir en el juí com a actuació «no prudent» la no aplicació d'un tractament de radioteràpia coadjuvant en l'extirpació de la pròstata, «entenent que en el present supòsit exclusivament se li havia dispensat la mitat del tractament exigible». La falta de diligència també s'estima en la sentència com la «causant del resultat de mort, donat que tots els pèrits que van declarar en l'acte de la vista van coincidir en el fet que la causa determinant de la mort del pacient es trobava en l'evolució de la malaltia diagnosticada originàriament».\nLa mateixa pèrita va estimar que en el cas d'haver-se aplicat el tractament mèdic complet, no només s'haurien reduït les probabilitats de recaiguda, «sinó que la malaltia podria haver sigut susceptible a curar-se», segons arreplega la sentència. Per tant, la companyia Zurich Insurance haurà d'assumir els danys i perjuís del cas, ja que és l'empresa asseguradora tant de la Fundació Puigvert com de l'Hospital de Sant Pau, als qui la sentència considera que no van actuar «amb la diligència exigida als seus coneiximents tècnics».\n"Ricky Martin complix el seu somni familiar i tornarà a ser pare" "La suposada aventura entre la reina Letícia i el vocalista de Maná"


Comprar Bruberry 2020. Vi negre del Montsant | enterwine.com\nVi Negre Bruberry 2020\nVi negre del Montsant. Monovarietal de Garnatxa criat amb les mares i amb 12 mesos de repòs a l'ampolla.\nL'anyada 2020 del vi Bruberry, elaborat amb raïm procedent de la part més fresca de la DO Montsant, torna a ser un monovarietal de Garnatxa.\nProduït pel celler Portal del Montsant, el raïm va fermentar i va fer una curta maceració durant 14-18 dies en dipòsits d'acer inoxidable amb control de temperatura. En acabar, va ser criat sobre lies en dipòsits i tines de ciment durant uns mesos abans de ser embotellat.\nUn cop embotellat, Bruberry 2020 va reposar un any a l'ampolla.\nAquest vi negre del Montsant és lleuger i expressiu. Preneu-lo fresquet, sobretot a les xafogoses nits d'estiu.\nEl vi Bruberry és de color cirera amb rivet violaci. Aquest vi negre jove forma àgils llàgrimes lleugerament acolorides.\nLes aromes de fruites vermelles, típiques d'un vi de Garnatxa, es combinen amb notes florals, records herbacis, terra humida i tocs de farigola fresca.\nL'entrada en boca és agradable i fresca, amb tanins suaus i acidesa equilibrada. Aquest vi del Portal del Montsant és llarg, amb un regust de fruita vermella silvestre, tocs florals i una punta balsàmica.\nEl vi Burberry 2020 és divertit, desenfadat i ideal per compartir amb els amics.\nUn vi sense fusta, cosa que de vegades és d'agrair. Tal com raja, de glop llarg, senta la mar de bé.\nOpinat per Pere bis (publicat a 2 agost de 2018)


Paté de tonyina i pebrots del piquillo | Consumer\nPaté de tonyina i pebrots del piquillo\n150 g de tonyina en oli en conserva\n40 g de pebrot del piquillo\n100 g de formatge cremoso\n20 g de maionesa lleugera\nEscorrem la tonyina (pot ser d'una conserva amb oli o d'escabetx) i col·loquem en el bol de la batedora, juntament amb els pebrots del piquillo escorreguts, el formatge cremoso, unes gotes de suc de llimona i unes gotes de tabasco. També agreguem una gran cullerada de maionesa lleugera juntament amb una cucharadita d'oli d'oliva verge extra.\nTrituramos fins a obtenir una barreja de consistència homogènia. Col·loquem la barreja en un recipient per servir en la taula i per poder picotear. Servirem acompanyat de panets o colines per untar.\nEs prepara el paté amb tonyina, un peix amb un contingut destacat en vitamina I i B3, és també font de nutrients com el iode, ferro, calci, potassi, zinc, fòsfor i vitamines A, B9, B12 i D. Per aconseguir la textura de paté, s'utilitzen formatge cremoso i maionesa el que suposa una addició de proteïnes, calci, potassi, iode, magnesi, carbohidrats, sodi i vitamines A, B3, B9, C i K però, també, d'importants quantitats de greix i greix saturat. Els pebrots del piquillo sumen vitamina C i A, són excel·lents antioxidants i enforteixen el sistema immunitari. Entre els seus nutrients destaca també la presència de proteïnes, calci, fibra, potassi, iode, magnesi, sodi i vitamines B3, B9 i K. És una recepta alguna cosa grassa el que s'ha de tenir en compte i consumir amb moderació.


El Consell de Ministres ha aprovat un Reial decret llei de mesures que permeten a les comunitats autònomes i als l'Institut Nacional de Gestió Sanitària (INGESA) la contractació excepcional de personal facultatiu i no facultatiu per fer front a la crisi sanitària ocasionada per la Covid -19, possibilitant així la el contracte d'uns 10.000 professionals sanitaris.\nEn concret, el text, com així ho ha explicat la ministra de Política Territorial i Funció Pública, Carolina Darias, recull la possibilitat que es pugui contractar a aquells professionals que, compten amb el grau, llicenciatura o diplomatura corresponent però no tenen el títol de especialista reconegut a Espanya, per a realitzar funcions pròpies d'una especialitat.\nPer tant, es podrà contractar qui hagi realitzat les proves selectives de formació sanitària especialitzada en la convocatòria 2019/2020, que ha superat la puntuació mínima però no ha resultat adjudicatari de plaça. També es podrà contractar els professionals sanitaris que compten amb un títol d'especialista obtingut en un Estat no membre de la Unió Europea, sempre que el Comitè d'Avaluació hagi emès l'informe-proposta que regula l'article art. 8.b), c) od) de el Reial Decret 459/2010, de 16 d'abril.\nEl text normatiu recull també que el contracte que se subscrigui permetrà l'exercici de l'activitat assistencial i es pot prolongar fins a dotze mesos prorrogables per successius períodes de tres mesos. El període de serveis prestats serà tingut en compte per al reconeixement d'efectes professionals del títol d'especialista.\nD'altra banda, el Reial decret llei estableix la prestació excepcional i transitòria de serveis de personal mèdic i d'Infermeria estatutari, laboral i funcionari. Així, que les comunitats autònomes podran destinar el personal estatutari d'Infermeria i metge facultatiu especialista d'àrea de qualsevol especialitat, dins del seu centre hospitalari, a unitats assistencials d'una altra especialitat diferent de la seva quan el nombre de professionals d'aquestes unitats no sigui suficient , com a conseqüència de la pandèmia per la Covid-19.\nL'objectiu, prestar atenció sanitària als pacients d'aquestes àrees, sempre que quedi garantida l'assistència sanitària de les seves unitats assistencials d'origen. A més, cada comunitat autònoma pot acordar que el personal d'infermeria i metge especialista estatutari que presti serveis en centres hospitalaris passi a fer-ho als centres d'Atenció Primària de la seva àrea d'influència amb l'objectiu de reforçar-la i sempre que, com en el cas anterior , quedi garantida l'atenció sanitària en les seves unitats d'origen.\nLes comunitats autònomes també podran destinar a el personal estatutari de la categoria d'Infermeria, metge/ssa o pediatre d'Atenció Primària, de forma excepcional i transitòria, a prestar serveis en els seus hospitals de referència o hospitals de campanya, si les necessitats ho demanen.\nPel que fa a el personal funcionari autonòmic o laboral que presti la seva activitat en establiments sanitaris de caràcter públic podrà ser destinat a qualsevol dispositiu assistencial de el Sistema Nacional de Salut.\nUna de les disposicions finals de el document estableix, d'altra banda, que l'accés a la formació sanitària especialitzada s'efectuarà a través d'una convocatòria anual de caràcter nacional i que les persones que participin en les proves selectives hauran de fer els tràmits corresponents a través de mitjans electrònics, el que inclou la presentació de sol·licituds, aportació de documentació i pagament de taxes, així com la fase d'adjudicació de plaça.\n10.000 PROFESSIONALS FACULTATIUS\nEn concret, en l'àmbit de la Medicina són 4.557 els professionals que van realitzar les proves selectives de FSE de la convocatòria 2019/2020 que no tenen plaça. Altres titulacions que optaven a perfils facultatius van ser Psicologia amb 2.802 professionals, Farmàcia amb 917 professionals, Biologia amb 557, Química amb 161 i Física amb 93.\nD'altra banda, el nombre de professionals extracomunitaris que es poden contractar amb aquesta nova mesura és de 234, 153 es troben pendents de realització de pràctiques professionals, 81 pendents de realització de formació complementària i 282 pendents de la superació d'una prova teoricopràctica .


Un osteoclast és una cèl·lula que forma part del sistema fagocític mononuclear i que deriva de les cèl·lules mare hematopoètiques. Són cèl·lules grans, poden tenir diversos nuclis i el citoplasma acidòfil. Al microscopi òptic s'observa que estan allotjades en una cavitat de la superfície de l'os produïda per elles mateixes, anomenades llacunes de Howship.\nHormona paratiroidal que afavoreix una elevada reabsorció òssia.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Osteoclast&oldid=28442408»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 oct 2021 a les 23:20.


Actualitat Tribunals El TJSC atura les obres de la C-32\nEl tribunal considera que el projecte no compleix la llei catalana de canvi climàtic\nTribunals 10/07/2019 18:37\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TJSC) ha tornat a suspendre cautelarment les obres de prolongació de la C-32 a Lloret de Mar perquè, segons exposen els ecologistes, considera que el projecte "no compleix la llei de canvi climàtic feta per la mateixa Generalitat".\nDes que van començar els treballs a principis d'abril, les obres van aixecar molta polèmica i oposició en part del territori. Des de llavors, els ecologistes s'han mobilitzat diverses vegades, i cada dia un grup d'activistes ha intentat aturar les obres posant-se al davant de les màquines per evitar la tala d'arbres.\n"Les futures generacions seguiran gaudint d'aquests fantàstics paratges naturals i culturals que tenim entre Blanes, Tordera i Lloret de Mar", ha dit en un comunicat la plataforma Aturem la C-32. Aquesta entitat i SOS Costa Brava són les principals veus contràries a la infraestructura, les que van presentar els dos recursos al TSJC i que ara celebren la fi momentània dels treballs.\nLa suspensió cautelar que s'ha fet pública avui és la segona que afecta aquestes obres. La primera va ser el juliol del 2017, també per part del TSJC i després d'un recurs de les dues mateixes entitats.\nEls ecologistes al·legaven que l'ampliació de la carretera hauria suposat una "destrossa bestial": "S'haurien eliminat 50 hectàrees de bosc amb la tala d'uns 60.000 arbres, hauria travessat les muntanyes del Vilar i de Sant Pere i hauria afectat la connectivitat biològica de la zona".


Neix la Confraria d’Escudellaires de la Massana\nS’han repartit unes 1.500 racions de l’escudella més gastronòmica\nPer menjar un bona escudella cal un dia fred com avui, assegurava a primera hora el nou Cap d’Escudellaires de Sant Antoni, Josep Maria Troguet. El cònsol major li ha entregat una gran cullera de fusta, que simbolitza la creació de la Confraria de l’Escudella de Sant Antoni de la Massana. Troguet ha volgut compartir el càrrec amb altres cuiners professionals i també ha nomenat la resta d’escudellaries de l’entitat. Cinquanta-cinc voluntaris formen la Confraria, que avui ha tornat a fer una autèntica demostració gastronòmica. I és que, com remarca Troguet, l’escudella massanenca s’ha professionalitzat, amb cuiners com Carles Flich, Amaro atista, Dolors Abad, Julien Vaillant, Pilar Muntané, Ramon Sasplugas, Vicente Zapata, Pep Ramos o Claudia Coma.\nEls comensals, al voltant de mil cinc-cents, han lloat la qualitat de la vianda, amb molt sabor però completament desgreixada, ja que un dels secrets del plat típic de sant Antoni és que els caldos s’elaboren els dos dies anteriors per poder retirar el greix i el mateix dia s’afegeixen les verdures i les carns.\nEl cònsol major ha volgut remarcat la importància que un grup de ciutadans voluntaris estigui al capdavant de la festa patronal de la Massana. “Sempre ha estat una festa tradicional i, a més, és el patró de la Massana, però des de fa sis anys encara és més popular gràcies a un grup de ciutadans, encapçalat per Josep Maria Troguet, que a través de les xarxes ens va fer la proposta perquè la mateixa gent del poble s’impliqués en l’elaboració de l’escudella”, ha explicat Baró.\nEnguany la festa de Sant Antoni ha rebut la visita de l’alcalde de Vidreres, Jordi Camps, que està impulsant, juntament amb altres municipis catalans, una proposta per incloure l’escudella –o el ranxo, com l’anomenen a Vidreres- com a patrimoni immaterial de la Unesco. Camps ha convidat la Massana a sumar-se a la iniciativa, una idea ben acollida tant pel comú com per la Confraria.\nTot i caure entre setmana a plaça de les Fontetes s’ha omplert del tot per participar en la festa, tant turistes com públic local. Entre altres, hi han passat esportistes, com Pol Espargaró, i també consellers generals, que han aprofitat la pausa de la sessió de Consell.\nL’objectiu de la Confraria és convertir l’escudellada en una festa gastronòmica, cosa que estant aconseguint, a jutjar per les felicitacions del públic.\nLa celebració del patró de la Massana ha començat amb la missa a la capella de Sant Antoni de la Grella, que ha comptat amb la presència de tot l’equip comunal, a més de les ministres de Cultura i d’Exteriors.Tot seguit han participat en els tradicionals Encants, la subhasta benèfica més divertida, conduïda per Àlex Molné i Assumpta Casanovas.\nL’Esbart Valls del Nord ha fet una exhibició just abans del repartiment de l’escudella.\nUn altre dels aspectes que han destacat els comensals ha estat la bona organització i la rapidesa en el repartiment.


PROVA PILOT DE MONITORATGE A L’AERODÒDROM – Cerdanya, 29-05-18 – Pirineus TV\nL’Aeròdrom de Cerdanya, juntament amb el d’Òdena i la base d'helicòpters de Tírvia (Pallars Sobirà), formen part d’una prova pilot de monitoratge que permet, gràcies a un sistema de càmeres de vídeo i fotografia, controlar en directe des del centre de control de l'avinguda Litoral de Barcelona, l'operativa que es du a terme a la pista o les naus que hi aterren i s’enlairen.\nAquest sistema registra les matricules de les aeronaus i això garantirà una major seguretat, sobretot per aquelles instal·lacions on no hi ha servei 24hores, ja que a través de la matrícula es pot saber en quin país té llicència l'aparell i qui n'és el propietari.\nA més a l'entorn de cada aeròdrom, la Generalitat també ha instal·lat sonòmetres, en el cas de l’Aeròdrom de Cerdanya als nuclis de Sanavastre i Soriguerola, per tal de rebre les dades sobre el soroll que fan els aparells per si estan per sobre dels decibels permesos.\nEl món de l'aviació en avionetes, planadors o ultralleugers té dificultats de control perquè es tracta de bases petites, sense infraestructura ni sistemes sofisticats de control aeri, on normalment s'opera atenent a la visió dels pilots. Es pretén, però, que el model es pugui imposar a la totalitat del territori, un cop es comprovi que el sistema funciona i és útil.


850 euros en premis a la vuitena edició del concurs de Miniremakes d'Arocinema - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\n850 euros en premis a la vuitena edició del concurs de Miniremakes d’Arocinema\nRedacció 01/02/2018\tNo Comments\nEls treballs es poden presentar fins al 16 de març.\nArocinema de Castell-Platja d’Aro, des de mitjans gener, té obert el termini d’admissió de curtmetratges inspirats en la televisió, el cinema o la música. Els participants han de reproduir una escena d’un film, sèrie, anunci de televisió o videoclip musical, de qualsevol gènere o antiguitat, i també s’accepten parodies, crossover (fusió a la mateixa escena de dos o més títols o personatges) així com tràilers i crèdits. Cada participant només pot presentar una obra amb una durada mínima de 30 segons i màxima 3 minuts i mig. El concurs està obert a tothom i la tècnica dels treballs és lliure.\nEls miniremakes han de ser inèdits i produïts entre l’any 2017 i aquest any. S’han de presentar acompanyats de l’escena original en català o castellà, i si està en versió original subtitulada, en un dels dos idiomes. Tampoc poden incloure ni títols de crèdit ni el nom de l’autor. L’organització i el jurat donaran a conèixer el seu veredicte durant l’acte de projecció de les obres i lliurament dels guardons que es farà el dissabte 14 d’abril a la Sala Polivalent de Castell d’Aro\nProjecció i lliurament de premis Miniremakes 2017\n850 euros en premis i 5 guardonats\nEnguany, hi ha 3 premis en metàl·lic i 2 premis especials. El primer premi està dotat amb 500 euros i el segon amb 200 euros. El premi del públic, dotat en 150 euros, sortirà del recompte de vots dels espectadors que assisteixin a l’acte de projecció dels miniremakes i lliurament de premis. També hi haurà un parell de premis especials (que atorguen Arocinema i Llibreria 22) sense dotació econòmica.\nL’any passat van presentar-se una trentena de miniremakes. El concurs el promouen entre Arocinema i el consistori platjarenc.\nPrevious Previous post: Un incendi ha calcinat, aquesta matinada, tot l’interior de l’antiga discoteca Pacha de Platja d’Aro\nNext Next post: El Carnaval de Castell-Platja d’Aro i S’Agaró comença aquest cap de setmana sota el govern de La Xalana del Port


elCastell: La UE Castelldefels goleja i seguirà un any més a Tercera Divisió\nLa UE Castelldefels goleja i seguirà un any més a Tercera Divisió\nEls grocs s'imposen clarament davant l'Europa (3 - 0) i acaben setzens de la classificació amb 43 punts • La UD Vista Alegre va guanyar dissabte al camp del Cambrils (0 - 2) i segueix onzena • El sènior femení del CB Castelldefels perd el primer partit de la fase d'ascens amb el QBasket femení Sant Cugat (50 - 57)\nLa UE Castelldefels va aconseguir aquest diumenge una victòria clara davant el CE Europa en la darrera jornada de la temporada 2018 - 19 de la Tercera Divisió grup V. El matx, disputat al Municipal de Canyars, va acabar amb un 3 - 0 a favor dels locals que, d'aquesta forma, assolien un altre premi: la permanència un any més a la categoria (gràcies als resultats dels equips catalans a la Segona Divisió B).\nEl partit es va posar de cara pels mariners a la primera part. Jordi Cano va marcar l'1 - 0 al minut 22. Amb aquest marcador es va arribar al descans i pràcticament a la part final del matx Éric González (que havia entrat al minut 79 per Jonathan Ferreira) va marcar dos gols seguits (el 2 - 0 en el minut 81 i el 3 - 0 en el minut 84) que suposaven el definitiu 3 - 0 i que aquests tres punts, vitals, es quedessin al Municipal de Canyars.\nEls de Miki Carrillo acaben la lliga a la setzena plaça amb 43 punts (empatats amb el Sants, dissetè) i continuaran la temporada vinent a la Tercera Divisió, serà la setzena en aquesta categoria. Finalment, no s'hauran de preocupar pels possibles descensos compensats.\nA la Primera Catalana grup 2, la UD Vista Alegre també va aconseguir guanyar, en aquest cas al camp del Cambrils. El partit, corresponent a la jornada 33 (i penúltima) de la temporada, es va disputar dissabte a la tarda i va acabar 0 - 2 a favor dels blaus.\nEl Vista es va posar per davant al marcador en el minut 13, amb el 0 - 1 marcat per Álex Peñas. Amb aquest resultat es va arribar a la mitja part i ja en el minut 68 Javi Jarabo va aconseguir el definitiu 0 - 2 al marcador.\nDesprés d'aquest resultat, els blaus continuaran una temporada més a la categoria i segueixen onzens de la classificació amb 43 punts, un menys que l'EFAC Almacelles (desè) i quatre més que el Gavà (dotzè).\nEl sènior femení del CB Castelldefels perd el primer partit de la fase d'ascens\nL'equip Space Cargo, sènior femení del CB Castelldefels, va perdre aquest diumenge al Poliesportiu Municipal de Can Vinader el primer partit de l'eliminatòria de fase d'ascens a Segona Catalana amb el QBasket femení Sant Cugat. El matx va acabar amb un marcador de 50 - 57 a favor de les visitants.\nLes blaves hauran de remuntar aquests set punts de diferència en el partit de tornada de l'eliminatòria, si volen seguir amb el somni de pujar de categoria. Per aconseguir-ho, tocarà guanyar de vuit (o més) a la pista de l'equip vallesà el proper diumenge 26 de maig.\nLa plantilla de la UE Castelldefels celebra la permanència / UE CASTELLDEFELS\nLa UD Vista Alegre celebra la victòria a Cambrils / UD VISTA ALEGRE\nEl sènior femení del CB Castelldefels haurà de remuntar / CB CASTELLDEFELS


Live is Vida! – L'AMPLI\nVilanova i la Geltrú, del 28 de juny a l’1 de juliol del 2.018.\nEl 2 de setembre del 1.984, per celebrar el seu 11è aniversari, la banda austríaca Opus interpretà, per sorpresa i com a regal d’agraïment als incondicionals aplegats a Oberwart, un tema inèdit. Aquest tema fou enregistrat i esdevingué, amb diferència, la seva peça més exitosa: Live is life.\nDe la música en directe en diem, també, “en viu” (els Opus feren de l’evidència un himne), concepte que probablement ballà pel cap dels organitzadors del festival musical vilanoví per excel·lència quan rumiaven quin nom posar a aquell ambiciós projecte.\nCinc anys més tard el Vida, permeteu-me la sobadíssima redundància, vessa de vida. Consolidat, de sobres, continua esquivant el temptador objectiu d’esdevenir un wannabe-Primavera. Brilla amb llum pròpia, programant amb encert una oferta diversa, potent i a una escala humana, confortable, emmarcant-la dins un entorn encisador.\nEls seus trets diferencials són sobradament coneguts i esperem, de debò, que els mantinguin i/o els facin créixer.\nEls caps de cartell, en termes generals estigueren a l’alçada. Comentaris entusiastes a peu de pista quan sonaren Los Planetas, Calexico o Franz Ferdinand. Sintonia amb el públic, repertoris poblats d’èxits atemporals, execució magistral… Què més es pot demanar?\nL’espectacle pre-programat de St. Vincent, mancat d’algunes d’aquelles virtuts, és, però , efectiu i demostra, per la posada en escena i professionalitat, que és una artista de primer ordre. En d’altres paraules, va fer la feina.\nEl dissabte, ja fos pel cansament acumulat o pel ritme de les propostes, l’escena central rebé menys visites que en les nits anteriors. They Might Be Giants molen però ningú, probablement per desconeixença, corejà les seves cançons. Iron & Wine bé, però són d’aquelles músiques que frueixes assegut al sofà de casa, en la intimitat de l’espai domèstic o, ideal, en una petita sala de concerts. Of Montreal animà una mica la festa però aterraren quan molts ja pensaven en abraçar Morfeu.\nArriba el moment d’insistir novament en el ventall estilístic de que pot presumir el Vida, que es veu reflectit, més que enlloc, en la resta d’escenaris.\nPer la segona tarima van circular la simpàtica insolència dels gallecs Novedades Carminha i la bellesa orgànica del Gallery Love, darrer treball discogràfic dels mallorquins Oso Leone. També hi van ser la sensualitat intrínseca de la veu i ànima d’en Curtis Harding, l’esperit festiu dels electrònics DBFC (un fart de ballar) o la vitalitat contagiosa dels holandesos Jungle by night.\nPer l’entranyable vaixell passà la polèmica i mala baba de l’Albert Pla, escudat per la màgica guitarra d’en Diego Cortés, delit dels joves i adults que ompliren com mai aquesta cavitat arborada. El duet New Raemon/McEnroe feu un “combi” de temari, mostra de la bona sintonia que, víctimes de la llei de la gravitació universal, els uneix recurrentment.\nPel topogràficament complex espai des d’on escoltàrem els directes de La Cova ens arribaren les notes magníficament consumades de la Núria Graham i companyia, així com les d’un dels exponents indiscutibles de l’escena indie paisana, El Petit de Cal Eril. Què dir de les MOURN? Brillants i, a aquestes alçades, sorprenents. Molt aplaudit fou també el concert de Maga. Els sevillans no escatimaren energies amb un ampli mostrari on no faltà la seva col·lecció de grans èxits.\nLa cabana es desbordà de decibels amb les visites de Za! i La Plata. The Crab Apples, superada l’etiqueta de promesa, passejaren amb la esperada contundència el seu A drastic mistake.\nI res, serem francs i us confessarem que (1. mancats del diví atribut de l’omnipresència; 2. la mortal necessitat del descans; 3. la gana…), no poguérem cobrir la resta de concerts. La nostra història fou la narrada però podria haver estat una altra, ja sabeu com van aquestes coses…\n…a la vida i al Vida s’ha de triar.


Valeo garanteix l'ocupació i el manteniment de la producció a la fàbrica de Martorelles durant cinc anys més - CCMA\nValeo garanteix l'ocupació i el manteniment de la producció a la fàbrica de Martorelles durant cinc anys més\nLa plantilla de Valeo, a Martorelles, dedicada a la fabricació de sistemes de climatitzacions per a automòbils, ha ratificat avui l'acord a què van arribar la direcció i el comitè d'empresa arran de l'expedient de regulació d'ocupació (ERO) per a 67 persones. El compromís inclou un pla de prejubilacions per a 42 treballadors majors de 57 anys i el manteniment de la producció durant els pròxims cinc anys. A més, Valeo també obre la porta a baixes voluntàries incentivades, amb indemnitzacions d'entre 55 i 60 dies per any treballat.\n24/02/2011 - 12.30 Actualitzat 24/02/2011 - 13.20\nValeo portarà a Martorelles la fabricació de més productes per mantenir l'ocupació dels treballadors que continuaran a la fàbrica.\nL'acord amb què s'ha conclòs l'expedient de regulació d'ocupació "contempla totes les aspiracions que tenien els treballadors", segons ha afirmat el secretari general d'Indústria de CCOO, Santi Garcia. Les sortides que es preveuen es faran només mitjançant prejubilacions i es garanteix l'ocupació a la planta durant els pròxims cinc anys.\nEl passat mes de gener, Valeo va presentar un ERO per a 67 treballadors, que va quedar reduït a 57 en les últimes setmanes. L'acord final preveu que només es donin 42 baixes, totes a través de prejubilacions. Els treballadors afectats són els majors de 57 anys, que rebran entre el 85 i el 95% del seu salari fins a l'edat de jubilació.\nTambé es deixa oberta la possibilitat que els treballadors que no es prejubilin es puguin acollir a baixes voluntàries incentivades. En aquests casos, les indemnitzacions seran d'entre 55 i 60 dies per any treballat, amb un màxim de 48 mensualitat. Si no hi ha voluntàris, però, l'empresa assumeix que no acomiadarà ningú.\nSi, per contra, durant aquest període de cinc anys l'empresa decideix donar més baixes, l'acord també preveu que les condicions de les indemnitzacions seran les mateixes que s'han pactat ara. Els treballadors han definit l'acord d'"històric" i "sense precedents".\nAra es preveu que Valeo porti a Martorelles la fabricació de més productes per poder donar feina als prop de 400 treballadors que continuaran treballant a Martorelles.\nVaga contra els acomiadaments de Valeo


Emergències rep més de cent trucades per pudor de gas a l'Hospitalet - Línia l'H\nRedacció|2020-09-23T18:02:56+02:0023 setembre 2020|L'Hospitalet|Línia l'H\nProtecció Civil ha rebut més d’un centenar de trucades des de l’Hospitalet i des de Barcelona per una forta pudor de gas que se sentia en diferents punts de la ciutat. A través de les xarxes socials, el servei d’emergències ha explicat que ha rebut 143 trucades alertant de la pudor de gas que se sentia.\nDes d’Emergències han explicat que la pudor provenia d’una empresa de productes químics de la ciutat. Segons les comprovacions que han fet, l’empresa estava netejant una fosa d’aigües residuals que té l’empresa dins del seu recinte. Segons diversos veïns, es tractaria del dipòsit de l’antiga BASF que hi ha al polígon del Centre.\nTal com va explicar Línia L’H, aquest estiu diversos veïns i veïnes de la ciutat, sobretot al barri de Bellvitge, van denunciar una pudor de gas que finalment es va descobrir que provenia d’aquests dipòsits. L’AMB va reclamar a l’empresa que els buidés perquè els ciutadans deixessin de patir problemes respiratoris i de salut que provocava aquest gas.\nProtecció Civil ha assegurat que la pudor de gas que s’ha sentit avui “no ha generat cap risc per a la població” i ha afectat que el Sistema d’Emergències Mèdiques no ha atès cap persona en relació amb aquesta incidència.


Dos sense sostre, en vaga de fam des de fa 10 dies\n26 setembre 2020 19:41\nNo es mouen del carrer Oms i volen que se'ls restitueixi el dret bàsic que l'Administració els ha negat: una feina\nLaura Morral | 18 març 2010\nJosé Acosa Gallo, de 46 anys, és un treballador aturat des de fa uns vint mesos. Antonio Gallurp Martínez, de 43 i amb una minusvalidesa en el braç esquerre del 43%, fa deu anys que dorm al carrer i fins fa poc temps es dedicava a aparcar cotxes. El passat 9 de febrer van començar una vaga de fam. S'instal·laren en el carrer dels Oms i d'allà no es mouen. Fa 10 dies que no mengen res sòlid, passant desapercebuts i sense rebre cap tipus d'assistència social ni mèdica. José s'ha cosit els dos laterals de la boca com si no estigués avesat a passar gana. Han duit la seva indigència fins a les màximes conseqüències i exigeixen que els restitueixin el dret bàsic de tenir una feina.\nAntonio va ser un aparcacotxes il·legal fins que el regidor Eberhard Grosske va engegar el programa de 'professionalitzats'. Després de presentar tota la paperassa que l'Administració li demanava per poder apuntar-s'hi, va quedar fora del projecte municipal tot i tenir el suport de més de 800 signatures de veïns de la zona de la Misericòrdia. Ell mateix mostra totes les firmes perfectament identificades. "Vaig demanar ajuda a l'Ajuntament, però no vaig rebre cap mena de resposta", afirma. Per aquest motiu es va unir al seu amic José, qui assegura que quan quedà sense feina i va anar a les instàncies socials a demanar algun tipus de solució la hi negaren.\n"Ens trobam en unes circumstàncies un poc dures: sense casa, sense treball, sense doblers i sense mitjans. Reclamam que ens atenguin", diu Antonio.\n"Dormim al carrer, passam molt de fred i varem decidir fer una vaga de fam. Preferim morir de gana que continuar amb la situació actual. A veure si algú per justícia ens pot donar un sostre. Som molts els que estam en aquesta mateixa conjuntura i és hora que ens unim", continua José. Reivindiquen solucions per al conjunt de gent sense sostre. Són els protagonistes interns de la seva pròpia lluita: contra la pobresa i la injustícia social.\nMentrestant, Cort diu que el problema no és de la competència municipal. Des de l'IMAS, que depèn del Consell, indiquen que les unitats mòbils d'emergència social de Creu Roja passegen cada nit pels carrers per atendre els indigents, però ells continuen allà i ningú no els ha vist encara.\nPrimer tenen dret els ciutadans de la UE.\nSi consideren que qualque emigrant lis lleva el treball que ho denunciïn.\nTotes les legislacions de treball tenen aquest principi, els emigrants podran accedir temporalment a un treball sempre que no el llevin a un altre.\nPer Lloret, fa mes de 10 anys\nDret a l'existència. És hora d'aplicar la Renda básica de la ciutadania, que l'esquerreta només usa per fer-se la foto a les grans fires i festes de la progressia.


[Salvador Pérez] Medi Ambient i gestió dels residus\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [Salvador Pérez] Medi Ambient i gestió dels residus\nAquests dies, i sobretot, quan estem celebrant el Dia Mundial del Medi Ambient, augmenta el nivell de sensibilitat i preocupació pels diferents problemes que afecten el planeta. Veiem imatges que ens generen molta preocupació i enuig. Oblidem que el Medi Ambient és la vida mateixa, tots els nostres actes i decisions tenen repercussions directes i indirectes.\nPer desgràcia, això ens afecta molt a curt termini, i durant l’any, continuem generant impactes mediambientals de forma permanent, contaminació de l’aire, l’aigua i el sòl, generació de residus de tot tipus, model de consum caduc, malversar recursos de forma sistemàtica, consum d’energia convulsiva i mala eficiència energètica, i així podríem anar fent llista.\nAlguns irresponsables afirmen que es poden fer polítiques mediambientals sense necessitat de canviar el model productiu i econòmic, això no és real i és una afirmació interessada, senzillament, per a no canviar res. Una política mediambiental real i efectiva, obliga a canviar la jerarquia de les decisions i a subordinar el model econòmic, de consum i producció de forma totalment diferent. I una altra fal·làcia interessada, la tecnologia resoldrà els problemes, mentida, una altra afirmació per a no canviar res. La realitat i la natura ens demostren que som febles i aquestes afirmacions són un miratge.\nEn els problemes mediambientals el que cal és molta transparència, sinceritat i compromís, dir la veritat si volem que la ciutadania participi de veritat en les solucions, com a mínim les que li corresponen. S’ha d’acabar amb els tripijocs interessats, l’argumentari partidari i els jocs amagats amb els àmbits econòmics i fàctics. I sobretot, posar els interessos col·lectius per damunt dels interessos particulars i d’enriquiment econòmic fàcil.\nDe problemes mediambientals hi ha molts, però em vull situar sobre un que és important i que l’hem d’afrontar i resoldrà cada dia, la gestió dels residus. Cada dia en generem, s’han de recollir, transportar i tractar.\nLa gestió dels residus necessita tenir uns criteris clars i una estratègia en com afrontar els objectius i les solucions. A la nostra ciutat aquest tema ha estat i és una disbauxa permanent.\nEl problema és que no hem aconseguit millorar els objectius de recollida selectiva i no reduïm els nivells d’impropis en la majoria de fraccions. I el que és pitjor, anem copiant sobre models fracassats i que ens comporta uns costos econòmics importants en aquests moments, i a curt i mitjà termini la situació encara serà pitjor.\nPer això, l’Administració municipal ha de ser clara i transparent, perquè tothom prengui consciència del problema, i també s’ha d’acceptar que les coses no s’han fet del tot bé. Si no és així, difícilment la ciutadania entendrà res, ni serà capaç de prendre consciència del problema i del compromís en aplicar les solucions, sobretot, tenint en compte que caldrà la seva màxima col·laboració si de veritat volem arribar a un índex de reducció en la generació i als objectius de reciclatge, avui molt lluny dels mateixos.\nA curt i mitjà termini els costos en recollida, transport i tractament augmentaran molt. Sobretot, si no arribem als objectius de recollida selectiva, ja que ens imposaran règims sancionadors per a no fer-ho correctament. I llavors veurem que faran els responsables polítics del govern, per a afrontar-ho i explicar-ho clarament. Ja no hi haurà preus polítics amagats en la Taxa de residus.\nEl problema de Terrassa en aquests moments, és que no hi ha cap estratègia, anem copiant sobre models fracassats com és la recollida lateral que estem implantant a tota la ciutat com si fos un sistema nou. Però resulta que ja fa anys que molts municipis l’estan aplicant de forma mimètica. Cal recordar que quan es va implantar el sistema de recollida selectiva amb contenidors iglús a tota Catalunya, semblava un bon sistema, però va ser un veritable fracàs que als únics que els va beneficiar va ser a les empreses proveïdores. Molts ja vàrem indicar que no era un model idoni, a excepció del vidre. Aquell sistema s’ha eliminat i s’ha introduït la recollida lateral com a proposta, aplicant els mateixos criteris que en aquell moment.\nEl que s’ha demostrat fins ara, és que la recollida lateral és incapaç d’arribar al 60-70% de recollida selectiva neta, en aquests moments no arriba ni al 40% bruta.\nI quin és el problema greu, és que no assoleix els objectius de recollida selectiva, està comportant una inversió important en contenidors i vehicles que només tenen el sistema de càrrega per la banda dreta, això obliga que tots els contenidors hagin d’estar ubicats en una sola banda de carrer. I hipoteca possibles solucions que assoleixin els objectius, ja que cal justificar encara que sigui de forma retorçada i poc transparent la inversió feta.\nPer arribar als objectius de recollida selectiva neta, s’hauria de tenir ja una estratègia clara, aplicant sistemes combinats de recollida com a mínim amb un 50% del total del municipi amb sistema porta a porta. Això vol dir també, una inversió important i una estratègia comunicativa molt clara i forta. Avui, estem molt lluny d’aquesta situació, al contrari, el nivell de despesa i inversió en sensibilització és inexistent, o molt baixa.\nI un altre aspecte important, en fer una aposta única pel sistema de recollida lateral per una sola banda, estem obligant a situacions absurdes i incomprensibles per part de la ciutadania, que afecta la mobilitat, havent de canviar sentits de circulació. I el que és pitjor, es fa l’afirmació que perquè no (…) hi ha sistema de càrrega bilateral (o sigui, per les dues bandes), això obliga a fer aquests canvis de circulació. El problema d’aquesta afirmació, és que no és veritat, ja que en aquests moments ja hi ha vehicles amb sistema bilateral, Barcelona en seria un dels exemples on ja es fa. Per tant, caldria afirmar per part dels responsables municipals, que la inversió feta és sobre un model, i ara no hi ha capacitat pressupostària per adquirir vehicles amb aquesta tecnologia.\nTal com deia, el més important, és deixar-se de tripijocs i no explicar les coses clarament. La ciutadania ha de ser tractada com a adulta, i assumir els costos polítics amb responsabilitat i credibilitat, si de veritat es vol que després aquesta ciutadania estigui disposada a col·laborar, a ajudar i millorar les coses. L’exercici de ciutadania, vol dir fer-ho amb drets i obligacions, però sempre ha de saber la veritat i el que comportarà el seu compromís i esforç, i per desgràcia, això els responsables polítics els costa d’entendre, i les pors se’ls mengen, pel risc de perdre la cadira i el sou.\nTerrassa, va aprovar un Pla de Prevenció i Gestió de Residus 2018-2030, on definia una estratègia en els objectius de prevenció i de recollida selectiva, per desgràcia en molts aspectes ni s’ha posat en marxa, per tant, anem tard i malament, sense rumb al no-res. Això si, anem copiant el fracàs, no diem la veritat, i suposadament, ens afirmem en la modernitat, l’única sort pels nostres governants, és que el nivell d’ignorància ciutadana és molt elevat, i el nivell de sentit crític raonat, encara més per desgràcia. Per això cal més transparència, informació i educació ambiental dirigida al conjunt de la ciutadania perquè sigui molt conscient dels problemes mediambientals i en concret dels residus.


DATA D’INICI: 13 de juliol de 2020\nSKU 85977 Categoria Formació Permanent\nEl monitor d’extraescolars ha de tenir uns coneixements bàsics i específics sobre didàctica, didàctica específica, recursos didàctics i adaptacions didàctiques. A més, aptituds i actituds com a professional de l’educació d’acord a les seues funcions docents en les institucions educatives.\nLa persona que monitoritza les activitats extraescolars als centres educatius, ha de ser un professional polivalent atenent les necessitats, interessos i curiositats de tot l’alumnat i adaptant-se a les característiques particulars de cada alumne o alumna.\nAprofundir sobre coneixença psicopedagògica i educativa (d’infantil, primària i secundària)\nConèixer la didàctica general i didàctiques específiques (d’anglés, de música, de ciències i d’art plàstica).\nAdaptar les activitats adients i tenir en consideració la diversitat funcional (NEE i AE).


Privadesa i Política de Cookies - Inventtia Acadèmia VilanovaInventtia Acadèmia Vilanova\nGoogle, com a proveïdor associat, utilitza cookies per publicar anuncis en Inventtia.\nL’usuari es compromet a fer un ús diligent del lloc web i dels serveis accessibles des del mateix, amb total subjecció a la Llei, als bons costums i al present avís legal. Així mateix, es compromet, excepte autorització prèvia, expressa i escrita de Inventtia Projectes Educatius S.L. a utilitzar la informació continguda en el lloc web, exclusivament per a la seva informació, no podent realitzar ni directa ni indirectament una explotació comercial dels continguts als quals té accés.\nAquest lloc emmagatzema un fitxer de dades relatives als comentaris enviats a aquest lloc. Podrà exercitar els seus drets d’accés, rectificació, cancel•lació o oposició mitjançant un enviament d’un correu electrònic a l’adreça info@inventtia.com\nAquest lloc web conté híper-enllaços que condueixen a altres pàgines web gestionades per tercers aliens a la nostra organització. Inventtia Projectes Educatius S.L. no garanteix ni es fa responsable del contingut que es reculli en aquestes pàgines web.\nExcepte autorització expressa, prèvia i per escrit de Inventtia Projectes Educatius S.L., queda terminantment prohibida la reproducció, excepte para ús privat, la transformació, i en general qualsevol altra forma d’explotació, per qualsevol procediment, de tot o part dels continguts d’aquest lloc web.\nQueda terminantment prohibit realitzar, sense el previ consentiment de Inventtia Projectes Educatius S.L. qualsevol manipulació o alteració d’aquest lloc web. Conseqüentment, Inventtia Projectes Educatius S.L. no assumirà cap responsabilitat derivada, o que pogués derivar-se, d’aquesta alteració o manipulació per tercers.


a pavimentació de camins aviva la por a la turistització del Turó de la Rovira\nLa pavimentació de camins aviva la por a la turistització del Turó de la Rovira\nUn grup de veïns s’ha revoltat contra les obres que fa l’Ajuntament al Parc del Guinardó perquè consideren que portaran més visitants al mirador\nPintada en una tanca de les obres de pavimentació de camins al Parc del Guinardó / Salvem Els Tres Turons\nMeritxell M. Pauné 11/03/2019 11:06 pm\nUna cinquantena de veïns de l’entorn del Turó de la Rovira s’han mobilitzat per aturar les obres de pavimentació de camins al parc del Guinardó, una actuació municipal que de retruc millora l’accessibilitat al popular mirador dels antics búnquers. El teixit associatiu dels barris de l’entorn està a favor de la intervenció, però una part del veïnat s’ha organitzat amb assemblees cada diumenge i han protestat davant la seu del districte perquè consideren que l’Ajuntament afavoreix de forma encoberta la turistització i l’incivisme en aquesta fotogènica talaia.\n“El veïnat està sensible, en quatre anys els ‘comuns’ no han posat cap límit a l’assalt diari que patim per part de gent que vol arribar als búnquers a totes hores”, relata Fran Bernal, portaveu oficiós del col·lectiu Salvem els Tres Turons, que agrupa veïns de Can Baró, El Guinardó i El Carmel. “Al contrari, volen seguir posant milions d’euros pavimentant el parc per continuar atraient turisme al barri i que acabem sent un nou Park Güell”, denuncia. “Les inversions al Parc del Guinardó no han estat pas per millorar-ne la flora o la fauna, sinó per facilitar l’arribada de turistes”, protesta Bernal.\nCamí recent pavimentat al Parc del Guinardó / Salvem els Tres Turons\nLa neteja i la premiada rehabilitació del mirador el 2011 ha estat un èxit per la ciutat, però un mal negoci pels veïns de l’entorn més immediat. Han passat de viure en un racó de ciutat precari però molt tranquil i envoltat de verd, a conviure cada dia amb el soroll, l’incivisme i les aglomeracions del mirador. El ‘cim’ havia estat abandonat i brut des dels 90, quan l’ajuntament olímpic va enderrocar les últimes barraques que poblaven l’indret i van quedar a la vista les restes de les casetes que es van construir immigrants dels anys 50 dins de les bateries antiaèries de la Segona República. Els barris de l’entorn, que també tenien molta autoconstrucció i es van urbanitzar tard, conserven un esperit silvestre i contestatari que no digereix gens bé la sobtada arribada de la globalització. No hi ajuda gens l’amenaça d’expropiació de desenes d’immobles per crear un gran parc dels Tres Turons, projecte que porta anys encallat per manca de consens.\nDissabte 8.30h, ampolles trencadas davant Lavernia 6, escombreries de fa dies, “barbacoa”nocturna Turó de la Rovira. Aixó és el que ens porta (i portará) la turistificació a la porta de casa nostra. Ón está la riquessa que deixa aquesta industria? Que diu @bcn_ajuntament #muhba ? pic.twitter.com/wX9Ibrgtig\n— @SalvemElsTresTurons (@SalvemElsTresT1) 10 de marzo de 2019\nL’abril de 2018 l’ajuntament ja va fer millores en carrers i escales de la part superior del turó, que –segons aquests veïns– haurien contribuït a que hi arribin encara més visitants. “L’Ajuntament es fa el sord i la gent està farta, fa uns dies vam tallar el carrer perquè era una allau i no pot ser que un govern d’esquerres no atengui peticions com que el mirador no estigui obert les 24 hores o se li fixi un aforament màxim”, diu Bernal. Entre els efectes de l’afluència constant assenyala “pixats, danys a cotxes aparcats, ampolles trencades i preservatius al terra”. “No volem criminalitzar als visitants sinó la quantitat i l’incivisme, el problema no són els guiris sinó que el turisme genera monocultiu econòmic i degrada les nostres condicions de vida”, reflexiona l’activista, citant les tesis de l’antropòleg barceloní Manuel Delgado.\nEl govern d’Ada Colau no s’ha assegut formalment amb el col·lectiu, però sí que hi ha tingut contacte a través de càrrecs del districte. Per un costat, el conseller tècnic d’Horta-Guinardó, Pau Gonzàlez, i el conseller de districte de BComú Fernando Marín van assistir a la primera assemblea dominical –el passat 3 de febrer– i van argumentar l’actuació municipal. Per altra banda, Salvem Els Tres Turons ha recollit 500 firmes a través de Change.org i un representant va assistir al plenari del districte –el 5 de març– per exposar les reivindicacions en forma d’esmena a la totalitat. Ni uns ni altres s’han mogut de les seves posicions.\nCamí en obres al Parc del Guinardó / Salvem els Tres Turons\nEl consistori defensa que les obres als camins del parc tenen com a objectiu millorar el drenatge del parc, on a causa del pendent es formen corriols i rieres que erosionen el terreny. També raona que el desgast per la pluja i la utilització diària obliguen a fer servir sauló estabilitzat, més compacte i d’estètica menys rústica que el sauló normal granulat.\nLes AVV de la zona recolzen la pavimentació\nLes cinc associacions de veïns formals que hi ha a la zona donen l’esquena a les crítiques de Salvem Els Tres Turons. En un breu comunicat conjunt a través de Facebook, recorden que dues de les entitats, l’AVV Font d’en Fargues i l’AVV Joan Maragall del Guinardó, “han estat treballant en el projecte de reacondicionament del parc, llargament reclamat” i subratllen que “no es pavimenta la muntanya sinó que s’estan refent els camins”. Condemnen “el vandalisme que afecta els treballs de millora”, en referència a pintades i petits boicots contra les obres al parc. Això sí, reclamen espais de negociació amb l’ajuntament “per treballar la massificació turística a la bateria antiaèria” i evitar els efectes negatius que té per al veïnat.\nBarri de Can Baró Barri de la Font d'en Fargues Barri del Carmel Horta-Guinardó


Tallers | Museu d'Història de Manacor\nGimcana en el museu\nA partir d’una gimcana que va per les diferents sales del Museu aprendrem quins són els objectes que conformen les sales i quins són els períodes històrics que representen els objectes.\nEls alumnes a través d’un joc de pistes i endevinalles han d’anar superant diferents proves que els faran conèixer els diferents professionals que treballen en el Museu.\nFomentar el respecte cap al patrimoni.\nConèixer els diferents professionals que fan possible que s’expliquin històries en el Museu.\nEl joc és una forma de representació social i els nins i nines són amb els seus jocs un reflex del món que els envolta. La paraula llatina ludus significa joc i, com a tal, és una activitat que han fet els més petits des de temps immemorials.\nA partir de l’exposició «Jugant amb els romans», realitzada l’any 2008, s’han recuperat els jocs romans per explicar en aquest taller la forma de vida dels romans.\nApropar els jocs d’època romana als nins i nines.\nLa secció etnogràfica del molí d’en Fraret recull un patrimoni ampli i ric que ens mostra com era la vida dels nostres padrins. En aquest taller es farà una gimcana per aprendre quines eren les tasques que es feien a cada època de l’any, i es veurà quines eren les eines emprades i com es realitzaven aquestes tasques.\nMostrar el canvi en l’estil de vida dels mallorquins.\nDescobrir quines eines s’utilitzaven en el dia a dia.\nConèixer com antigament les estacions marcaven la vida de la gent.


Decret de l’organització de l’ensenyament i ús de les llengües | Noticia -\nLa normativa estableix l'ensenyament de les llengües a partir de la realitat sociolingüística del centre i no de paràmetres numèrics, proporcions o percentatges\nEl Govern ha aprovat avui el Decret Llei pel qual es fixen els criteris aplicables a l’elaboració, aprovació i revisió dels projectes lingüístics dels centres educatius, per tal d’establir l’organització de l’ensenyament i ús de les llengües en cada centre. Un Decret que estableix que és el Departament d’Educació qui assumeix la responsabilitat sobre la legalitat dels projectes lingüístics de tots els centres. La normativa també estipula que l’ensenyament de les llengües als centres s’ha de dur a terme a partir de l’anàlisi de la realitat cultural i lingüística de cadascun dels centres, i no pas d’acord amb percentatges.\nLa Llei d’educació de Catalunya determina que els centres públics i els centres privats sostinguts amb fons públics han d'elaborar, com a part del projecte educatiu, un projecte lingüístic que emmarqui el tractament de les llengües al centre. Aquest projecte ha d’incloure els aspectes relatius a l’ensenyament i l’ús de les llengües.\nL’Estatut d’Autonomia, la Llei de Política Lingüística i la Llei d’Educació de Catalunya.\nLa garantia que l’alumnat assoleixi el domini oral i escrit del català i del castellà en acabar l’etapa obligatòria.\nL’anàlisi de l’entorn sociolingüístic dels centres i dels objectius de normalització lingüística per garantir l’eficàcia dels projectes educatius i lingüístics.\nLa inaplicació de paràmetres numèrics, proporcions o percentatges en l’ensenyament i l’ús de les llengües.\nEl projecte es revisarà i modificarà, si s’escau, en funció del coneixement oral i escrit i de l’ús de les llengües que l’alumnat acrediti en les diferents etapes educatives. Aquesta revisió es farà mitjançant proves i avaluacions periòdiques, tant internes com externes, en períodes no superiors als dos anys. El Departament d'Educació, en un màxim de 30 dies, validarà si el projecte s’adapta a normativa i, en cas contrari, n’instarà a la modificació.\nPer això, el Departament d’Educació ha fet arribar, tant als centres educatius públics com als centres educatius privats sostinguts amb fons públics, les instruccions per als centres educatius sobre l’ensenyament i ús de les llengües oficials.\nAquestes instruccions, acompanyades del suport de la Inspecció d'Educació, han de permetre que els centres educatius apliquin el nou Decret, que atribueix al Departament la responsabilitat de validar la legalitat dels projectes lingüístics que aprova.


eBiblio Digital — Ajuntament d'Alguaire\neBiblio Digital eBiblio Digital és un servei del Sistema de Lectura Pública de Catalunya que fa possible el préstec de continguts digitals a tots els usuaris amb carnet de les biblioteques públiques catalanes. https://www.alguaire.cat/cultura/biblioteca-municipal/serveis/ebiblio-digital https://www.alguaire.cat/@@site-logo/logo.png\neBiblio Digital és un servei del Sistema de Lectura Pública de Catalunya que fa possible el préstec de continguts digitals a tots els usuaris amb carnet de les biblioteques públiques catalanes.\neBiblio ofereix als usuaris de les biblioteques de Catalunya una col·lecció de més de 8.000 llibres electrònics, de ficció i no-ficció en diferents idiomes, tant per a públic adult com per a infantil i juvenil.\nTambé ofereix un fons de més de 2.000 pel·lícules, accés a curtmetratges i documentals, així com a enregistraments sonors (música i audiollibres) i diaris i revistes en català i castellà.\nEs pot accedir a aquests continguts a través de diferents dispositius: ordinadors personals, lectors de llibres electrònics, tauletes o telèfons intel·ligents. L’aplicació està disponible per a iOS i Android, i a través de l’adreça web: http://catalunya.ebiblio.es/\nPots consultar la guia d’ús en aquest enllaç.


Pousada Chamame Bonito Brasil - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nReserva Pousada Chamame\nRua Miguel Aivi, 299, Jardim Formoso, Bonito, Brasil, 79290-000\nPousada Chamame valoracions\nCaracterístiques que t'encantaran sobre Pousada Chamame\nHabitacions disponibles a Pousada Chamame\nMés informació sobre Pousada Chamame\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Pousada Chamamé és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bonito. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Pousada Chamamé, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, servei d'habitacions, instal.lacions de barbacoa, restaurant, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, servei de despertador, mini bar, telèfon, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bonito, el Pousada Chamamé és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nValoracions d'hostes reals sobre Pousada Chamame


Les marques, sota la lupa d’un nou consumidor (més responsable) | Ser on siguis\nLes marques, sota la lupa d’un nou consumidor (més responsable)\nLes empreses s’han proposat ajudar els seus clients a consumir d’una altra manera. Avui més que mai el seu futur depèn d’ells. I, després de la crisi, els usuaris semblen guiar-se per nous valors\nCom fer fidel un client variable? Els patrons de consum han anat avançant al llarg de la història per ajustar-se a les necessitats de cada moment. O, de vegades, també a les modes. En qualsevol cas, és una evolució normalment lenta, llevat de quan s’ha vist condicionada per períodes convulsos i de crisi. Però la revolució que aquests dos mesos i mig de pandèmia ha suposat en els hàbits del consumidor no té cap precedent proper.\nEl confinament ha condicionat la demanda i els criteris de compra (o no compra) han variat de manera radical. El que era tendència o, fins i tot, només intenció i desig, s’ha fet realitat: consumir de manera més responsable. A més, l’arribada d’aquest virus ha fet reflexionar sobre el planeta, la globalització i la sostenibilitat. Tal i com recull Pulso, l’eina de Banc Sabadell que analitza en temps real la reactivació econòmica, demostra que el consum, sobretot durant el confinament, ha estat centrat en béns de primera necessitat com l’alimentació, sobretot, en petis comerços de proximitat. Els experts coincideixen en la transcendència d’aquest punt d’inflexió que, sens dubte, portarà canvis i farà que en perdurin alguns dels que ja s’han produït en la manera de comprar; una altra cosa és que sàpiguen en quin grau i a partir de quan es deixaran notar.\nAllò de que el client sempre té la raó ara es queda curt. Ha passat a situar-se al centre i a definir completament la relació amb les marques, que s’hi ha d’adaptar com un guant si volen prosperar. Així ho veuen a la consultora LLYC, on han elaborat l’informe Consumidors i marques en temps de la Covid-19 a partir de “la disrupció” provocada per aquestes setmanes d’estat de alarma i de la “necessària flexibilitat que, en endavant, han de procurar les empreses per tenir capacitat de resposta en el curt termini”.\nPer això, consideren que “hauran d’aprendre encara més de les startups i també de les grans empreses tecnològiques, que en el seu moment van ser àgils en la transformació dels seus models de negoci. (…) És important construir i, sobretot, gestionar marques amb una identitat forta, però líquida, que pugui adaptar la seva estratègia sense trair-la”, conforme a diferents escenaris. Alhora, recomanen cuidar el rol social de l’empresa i avançar cap a propostes “més empàtiques i humanitzades, deslligades d’alguns valors corporatius que, de vegades, s’han prioritzat”.\nPot interessar-te: Així són les inversions que recompensen les empreses responsables i sostenibles\nOportunitat per innovar\n“Parlem d’un clar reajustament dels principis bàsics, aquesta és la metatendència actual. El creixement que no busca altra cosa que el benefici està cridat a desaparèixer”, assegura el Fjord Trends 2020 d’Accenture. L’estudi, que vol treure l’entrellat de les pautes que hauria de tenir en ment tot negoci, veu en aquest moment “una oportunitat única perquè els empresaris innovin”. I haurien de fer-ho a través de la tecnologia i el disseny, opinen. Tot i que aquest últim “està traslladant el seu punt de mira del ‘jo’ al ‘nosaltres’. Les persones volen que les seves compres reflecteixin les causes socials, mediambientals i polítiques que defenen. Ja no es pot diferenciar entre persones i ecosistemes”. Segons expliquen, les empreses necessitaran una mentalitat més integradora, atenent a dos tipus de valors: personals i col·lectius. I “sempre amb visió a llarg termini”.\nEs tracta de consolidar bases empresarials consistents, preparades per trajectòries de llarg recorregut. A Accenture tenen clar que “créixer sense més, no és una finalitat en sí mateixa. Ni el benefici és crític per sobreviure. Les empreses han de treballar d’una manera més imaginativa i responsable, prioritzant allò que millori la nostra vida i el nostre món, i lògicament, sense que es plantegin resultats a curt termini, atesa la complexitat del nou horitzó.\nDe llarg termini i ‘allargascència’\nI també ha de ser llarga la vida del producte. Per Tommaso Canonici, director d’Oppino Europa i director del Programa en Direcció i Gestió de la Innovació d’UNIR, “l’allargascència programada” estarà present en produir i fabricar. “Si la caiguda del PIB prevista s’acostarà al 20%, és obvi que preu i valors aniran de la mà. Menys béns però més duradors, perquè comprar i estalviar alhora és possible (aquest és el concepte de l’anomenat comerç just). L’economia circular serà el punt de partida. Aquesta és només una de les deu tendències postCovid-19 que la seva consultora ha plasmat en el document Restart per assessorar les empreses. Ho completarien:\nHipocondria social “traduïda com la cura de la salut, higiene i benestar tant de nosaltres com dels nostres”.\n“Explosió de productes a preus baixos però amb valors, que recuperarà el sentit de les marques, sempre que aportin”.\nEconomia del reconeixement: “Els nous herois, aplaudits cada dia des dels balcons, proposen un desafiament per la logística i els béns de primera necessitat, els treballadors dels quals seran els ambaixadors de marca”.\nServeis freemium, amb versions gratuïtes per als més desafavorits.\nConsum digital per defecte, “ja ha deixat de ser una opció per la empresa”.\nPatriotisme industrial, amb cadenes de distribució més curtes “que impulsaran l’economia local i el made in Spain”.\n“Nou concepte de sostenibilitat com a bandera empresarial”.\nBusiness future thinking “per a una estratègia empresarial més futurista, col·laborativa i oberta”.\nUna “desconfiança massiva”, que obligarà que les marques s’envoltin en veritat i transparència.\nAportar seguretat i confiança\nLa marca que aconsegueixi convertir-se en un valor segur per al consumidor tindrà l’èxit garantit. Per Rosario Pedrosa, d’AECOC, “és una cosa en la qual s’hi haurien de mirar les empreses, ja que a l’última anàlisi que hem fet sobre l’impacte de la Covid-19 en el gran consum, un 60% dels enquestats s’ha declarat infidel a les seves marques durant la pandèmia i un 51%, als seus establiments habituals. Ha estat un període d’explorar pel barri, provar allò nou (o allò obert), testar, i això ha disparat la propensió al canvi. Un panorama que obliga els empresaris a no fallar als seus clients”.\nUna altra dada que no han de perdre de vista és l’avançament de l’ecommerce i del comerç automatitzat, tal com subratllen en Estudis d’Economia i Empresa de la UOC: “Només al mes d’abril, la compra en línia en gran consum va créixer un 40% respecte a 2019”.\nFotografia de Tatiana Syrikova a Pexels


Junqueras i altres polítics presos demanen que hi hagi Govern | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nJunqueras i altres polítics presos demanen que hi hagi Govern\nEls tres exconsellers del PDeCAT fan pinya amb Puigdemont i demanen "confiança"\nBarcelona 30 ABR 2018 - 21:40\tCEST\nCadena humana a favor dels presos, dissabte a Montserrat. PAU BARRENA AFP\nEl líder d'ERC, Oriol Junqueras, que està a la presó preventiva per rebel·lió, ha instat aquest dilluns Carles Puigdemont a no dilatar més la formació del Govern. En una entrevista concedida a Catalunya Ràdio, exvicepresident va dir: “Formant Govern no guanyem res, [però] sense formar Govern arrisquem molt per tornar a la mateixa situació en el millor dels casos”. Jordi Turull, Josep Rull i Joaquim Forn, també presos i que s'han mostrat igualment partidaris d'acabar amb la inestabilitat, van demanar “confiança” en la decisió que prengui Puigdemont.\nEls dos missatges arriben després d'un cap de setmana en el qual la divisió entre el PDeCAT i el grup Junts per Catalunya va tornar a ser evident. Augmenten els nervis per la proximitat del 22 de maig, la data en la qual es dissoldrà automàticament el Parlament i caldrà repetir eleccions. La portaveu dels neoconvergents, Maria Senserrich, va demanar aquest dissabte que es tingui en compte l'opinió de tots els diputats del grup parlamentari a l'hora d'escollir el futur president.\nAutomàticament les veus del seu partit més properes a Puigdemont que a la direcció del PDeCAT i altres diputats independents van criticar Senserrich i van reivindicar que Puigdemont —que roman fugit de la justícia espanyola— té la prerrogativa d'escollir el candidat o candidata. El portaveu de Junts per Catalunya, Eduard Pujol, va defensar fa pocs dies que la seva formació s'havia guanyat la possibilitat de gestionar el tempo polític, si bé va aclarir que la voluntat no era esgotar el termini.\nRull, Turull i Forn, exconsellers del PDeCAT que estan a la presó preventiva, han intervingut aquest dilluns en la polèmica tancant files amb l'expresident i van publicar la mateixa piulada en els comptes que gestionen els seus equips. “Davant dels dies transcendents que venen, confiem en el president Puigdemont i en les seves propostes”, deia el missatge.\nMalgrat el gest, els exconsellers discrepen de l'estratègia que està seguint Junts per Catalunya, i en diverses cartes han assegurat que consideren necessari el més aviat possible formar un Govern que permeti posar fi a la intervenció de l'autogovern a Catalunya. Segons Nació Digital, fins i tot van plantejar fer una carta pública, però van considerar que el gest posava molta pressió sobre l'expresident .\nSi bé cap carta ha transcendit, Junqueras ha certificat aquest dilluns aquesta tesi en l'entrevista que va respondre per escrit a la ràdio pública catalana. “Tots els presos amb els que he pogut parlar coincidim que cal formar un Govern”, ha afirmat. Junqueras, reclòs a Estremera, comparteix mòdul amb Forn. Turull, Rull i Romeva estan en el mateix centre però en mòduls diferents.


INSCRIPCIONS C – Colònies Jordi Turull\nInscripció per a les famílies, un cop acabat el període A i B.\n1. Sol·licitud i confirmació de plaça\nA partir del 30 de març, queda oberta la inscripció per a les famílies noves que no s’hagin inscrit durant el període B.\nPer sol·licitar plaça cal omplir el formulari de preinscripció.\nEn funció de la tanda que s’esculli a través del formulari, la resposta serà diferent:\nEn cas d’una tanda amb disponibilitat de plaça: en rebre la inscripció a través del formulari, s’enviarà un correu electrònic confirmant la plaça i adjuntant l’enllaç per formalitzar la inscripció. El correu el rebreu en un marge de 48 hores lectives.\nEn cas d’una tanda amb llista d’espera: s’afegirà la sol·licitud de plaça a la llista d’espera. En cas que s’alliberin places, s’enviarà un correu a la família adjuntant l’enllaç per formalitzar la inscripció.\nEn el moment d’inscripció haureu de completar l’enllaç que rebreu per correu, amb totes les dades necessàries perquè l’infant pugui venir de colònies.\nEl pagament s’efectuarà en el mateix moment de formalitzar la inscripció. Podreu escollir si pagar el 100% o el 50% del preu de l’activitat. En cas de pagar el 50%, el segon pagament es farà per domiciliació bancària durant el mes de maig.\nA partir del 13 de maig, el pagament serà ja del 100%.


El futbol en la Segona República i la Guerra Civil protagonitza el nou curs de la Universitat d'Estiu de la UdL - 7accents\nEl futbol en la Segona República i la Guerra Civil protagonitza el nou curs de la Universitat d'Estiu de la UdL\nEl curs es realitzarà a Tremp i els participants visitaran els fronts del Pallars i d'Aragó, amb Orwell com a eix principal\nLleida 06.07.2016 13.15 h\nImatge del Club Futbol Tremp durant la Segona República. (Foto: Pompeu Molist-Arxiu Comarcal del Pallars Jussà)\nEl futbol durant la primera meitat del segle passat obrirà aquest dijous a Tremp el curs d'estiu de la Universitat de Lleida República, Guerra i Postguerra (1931-1950). Flaixos del Pallars al segle XX. L'historiador i periodista gironí Xavier Carmaniu, col·laborador de Rac 1 i la Cadena SER, serà l'encarregat de la conferència inaugural d'un programa que té com a fil conductor la novel·la Homenatge a Catalunya de George Orwell, que va participar en la Guerra Civil Espanyola com a brigadista internacional.\n"Igual que passa ara, durant la Segona República el futbol ja movia passions, però més enllà dels resultats dels partits i de qui guanyava les competicions també era una canal per fer política", explica Carmaniu. L'historiador posa exemples: "A nivell internacional, ho demostra el cas del Mundial de 1934 organitzat per la Itàlia de Mussolini i, a nivell català, es va fer servir el futbol per fer campanyes contràries a l'Alemanya nazi que van culminar en el projecte de l'Olimpíada Popular de 1936".\nXavier Carmaniu és autor del llibre Història amb pilotes. Es pot aprendre història parlant de futbol? (Meteora, 2010), en què, a través de la vida d'onze futbolistes, fa un repàs per alguns dels fets històrics més rellevants del segle XX. Recull les biografies de personatges com ara Gaspar Matas, fundador l'any 1898 del primer equip de futbol de l'Estat espanyol, el Palamós, o Gregorio Blasco, un porter que va jugar amb la selecció basca per terres americanes per explicar la situació de la Guerra Civil.


Hartzviller - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 40′ 10″ N, 7° 05′ 11″ E / 48.6694°N,7.0864°E / 48.6694; 7.0864Coord.: 48° 40′ 10″ N, 7° 05′ 11″ E / 48.6694°N,7.0864°E / 48.6694; 7.0864\nHartzviller (fràncic lorenès Hortwiller) és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 922 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Hartzviller era de 922 persones. Hi havia 368 famílies, de les quals 70 eren unipersonals (37 homes vivint sols i 33 dones vivint soles), 143 parelles sense fills, 135 parelles amb fills i 20 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 390 habitatges, 364 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 23 estaven desocupats. 359 eren cases i 31 eren apartaments. Dels 364 habitatges principals, 320 estaven ocupats pels seus propietaris, 40 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 8 tenien dues cambres, 31 en tenien tres, 67 en tenien quatre i 258 en tenien cinc o més. 342 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 148 habitatges hi havia un automòbil i a 189 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Hartzviller el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 584 persones, 418 eren actives i 166 eren inactives. De les 418 persones actives 382 estaven ocupades (206 homes i 176 dones) i 35 estaven aturades (16 homes i 19 dones). De les 166 persones inactives 79 estaven jubilades, 36 estaven estudiant i 51 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Hartzviller hi havia 354 unitats fiscals que integraven 901,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.364 €.\nDels 16 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 4 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa financera, 2 d'empreses immobiliàries, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».\nDels 7 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina bancària, 1 taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta, 2 fusteries, 1 empresa de construcció i 1 restaurant.\nL'any 2000 a Hartzviller hi havia 11 explotacions agrícoles.\nEl 2009 hi havia una escola elemental. Hartzviller disposava d'un col·legi d'educació secundària amb 281 alumnes.\nVoyer (2,0 km)\nTroisfontaines (2,4 km)\nPlaine-de-Walsch (3,3 km)\nBrouderdorff (3,5 km)\nAbreschviller (3,6 km)\nSchneckenbusch (4,0 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hartzviller\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Hartzviller a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Hartzviller a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hartzviller&oldid=29451486»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 feb 2022 a les 15:40.


Bosc urbà – Cavall Fort\n17 de desembre de 2021 – 31 de desembre de 2021 tot el dia\nAquest Nadal podreu passejar per un bosc molt especial a la ciutat: el nou parc d’aventures Barcelona Bosc Urbà! Hi trobareu activitats per a tots els públics: dos circuits d’aventures, un circuit esportiu i un circuit familiar, formats per més de 30 atraccions.\nEl Barcelona Bosc Urbà està situat al Bosc de Columnes de la plaça del Fòrum de Barcelona i té una superfície de 6.000 m2. Allà podreu gaudir d’allò més amb tirolines, xarxes i lianes situades entre 4 i 6 metres d’alçada. A més, l’espai ofereix l’únic jumping en alçada de la ciutat: un túnel de xarxes elàstiques a 5 metres del terra on podreu jugar, saltar i rebotar!\nMés informació: barcelonaboscurba.com


fotos del paradís tancat: caminada en Yosemite abans de tancar - Excursionisme\nL’última llum del dia es va reflectir en un vermell vibrant a la banda nord de Half Dome. Felicitat\nYosemite és el tercer parc nacional més visitat dels Estats Units amb gairebé 4 milions d’hostes el 2012, i ara mateix tancat. Vaig tenir la sort de visitar-la abans que l’aturada del govern tanqués temporalment aquest tresor nacional.\nAfortunadament, no es mantindrà tancat mentre un acord al senat sembla estar a punt de reobrir el govern i els parcs nacionals juntament amb ell.\nAl final del mes passat, vaig fer un viatge amb motxilla de 3 dies, dirigit per South Yosemite Mountain Guides, al parc. Aquesta va ser la meva tercera vegada a Califòrnia i la primera vegada a Yosemite. En el poc temps que hi vaig estar, em vaig convèncer que no hi podrien haver molts altres llocs a la terra que s’embruten ni tan sols la meitat de les vistes que es deixava caure de la mandíbula mentre trepitjava el North Rim Trail.\nAmb arbres que semblen tocar els núvols i un trencaclosques interminables de monòlits de granit, el bucle de 22 milles és un panorama idíl·lic. A això s’hi afegeix un potencial interminable d’ubicacions de càmping i la caminada del North Rim Trail es considera fàcilment el pastís com la meva aventura preferida en cap de setmana.\nEspero que les portes aviat siguin aixecades a aquest i a molts altres tresors nacionals. Fins llavors, gaudiu d’unes fotos d’un dels llocs més bonics del planeta. -Amy Oberbroeckling\nUn dels miradors més fotografiats de tots els temps, el 'Tunnel Shot'\nVam mapar la nostra ruta abans de partir. “Anàvem a acampar just davant de Half Dome. Prepareu-vos per al millor capvespre de la vostra vida ', va dir el nostre guia, Colby Brokvist. Foto de; John Lloyd\nLa nostra excursió va començar amb una exploració de la vall. Semblaven que les llargues herbes brillaven sota el sol de la tardor\nCap amunt i cap endavant. El primer dia va ser una pujada de 4 milles amb 3.000 peus de pujada d'elevació. Un escalfament respectable. Foto de; John Lloyd\nUn primer pic a Half Dome mentre continuem pujant cap a la vora\nEs combina amb el liquen verdós i vibrant\nLes guies de muntanya del sud de Yosemite ens van proporcionar deliciosos àpats al costat de senders per alimentar-nos al llarg de la caminada\nrevisió de la tenda de la coberta\nUna visita de finals de temporada al parc va significar que les cales i les caigudes havien deixat de córrer. Vaig aprofitar aquesta oportunitat per refrescar-me després d’un llarg dia a la pista\nA mesura que anàvem avançant, la verdosa vall de sota es va quedar enfosquida pels monòlits gegants\nUn interminable problema de rodatge va provocar el rastre. Foto de; John Lloyd\nVam continuar per la pista a través d’un bosc de pins embolicats. Foto de; John Lloyd\nEls arbres van produir algunes de les pinyes més grans que he vist mai\nLa nit passada vam acampar just davant de la cúpula mitja. Un dels llocs més bonics que he dormit mai\nA mesura que el sol va caure, també va fer la temperatura. Ens vam xopar a qualsevol darrera llum del sol\nA la nit, les estrelles s’amagaven el cel. Foto de; John Lloyd\nL’endemà al matí vam començar la nostra baixada pel sender rocós cap a la vall\nDe tornada a la vall. Els arbres comencen a posar els seus colors de tardor. Foto de; Va dibuixar Simmons\nUn darrer problema de boulder al pont sobre el riu Merced a la vall de Yosemite\nAquest Silverado de tot terreny de Badass funciona amb hidrogen\nStone Brewery allibera la cervesa d’aigua de clavegueram per a toaletes