La UIB treballa perquè l'ajornament de les PBAU no perjudiqui els alumnes - Hemeroteca - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: La UIB treballa perquè l'ajornament de les PBAU no perjudiqui els alumnes\nLa UIB treballa perquè l'ajornament de les PBAU no perjudiqui els alumnes\nTambé s’han ajornat les proves d’accés a la Universitat per a més grans de 25 i per a més grans de 45 anys i la prova d'aptitud personal per als graus d'Educació Infantil i d'Educació Primària\nAtès l’ajornament de les Proves de Batxillerat d’Accés a la Universitat (PBAU), la Universitat de les Illes Balears treballarà de manera coordinada amb la Conselleria d’Educació, Universitat i Recerca per acordar una nova data de realització de les proves i per aplicar les mesures oportunes per evitar perjudicis als alumnes, i sempre d’acord amb les indicacions que dels ministeris d’Educació i Formació Professional i d’Universitat.\nL’objectiu prioritari de la UIB és aclarir la incertesa i garantir que l’accés a la Universitat es faci en termes d’equitat i justícia per a tots els alumnes.\nLa decisió d’ajornar, però no suspendre, aquestes proves l’han adoptada el dimarts 17 de març els representants dels ministeris d’Educació i Formació Professional i d’Universitats i de les conselleries d’Educació de les comunitats autònomes, atesa la situació generada pel Covid-19.\nEl canvi de dates de les PBAU el determinaran les pròximes setmanes. També han decidit d’adaptar el calendari de matrícula universitària al de les proves. Totes aquestes mesures les determinaran en funció de l’evolució de la pandèmia.\nAjornament de les proves per a més grans de 25 i 45 anys\nDe la mateixa manera, les proves d’accés a la Universitat per als més grans de 25 anys i més grans de 45 anys, que s’havien de fer els dies 27 i 28 de març, també s’han ajornat. La nova data de realització la determinaran properament i la comunicaran a les persones afectades.\nAjornament de la prova d'aptitud personal per als graus d'Educació Infantil i d'Educació Primària\nLa prova d'aptitud personal per als graus d'Educació Infantil i d'Educació Primària (PAP_Edu), que tenia la fase escrita prevista per al dia 13 de juny, també l’han ajornada. La nova data de realització la fixaran pròximament.\nComunicat de la CRUE\nComunicat del GOIB\nComunicat del Ministeri


El rodatge d'«El lloc dels fets», la nova producció de TV3, també al Berguedà | NacióBerguedà\nEl rodatge d'«El lloc dels fets», la nova producció de TV3, també al Berguedà\nper Aida Morales, 22 d'agost de 2016 a les 09:15 |\nTV3 ja fa unes setmanes que va iniciar el rodatge de la producció El lloc dels fets, una producció que es basa en la descoberta d’esdeveniments de caràcter històric que van passar a llocs concrets d’arreu del país. El programa, presentat per Marc de las Heras, fa una investigació periodística que vol resoldre misteris i conèixer els fets que podrien haver canviat el present.\nLa sèrie documental històrica, que s’emetrà l’any 2017, mostrarà 13 indrets amb 13 històries, la majoria poc conegudes, que porten a un passat que va des dels ibers fins a principis del segle XX. Cadascun dels tretze capítols s’ocuparà també dels diferents escenaris i monuments, del seu entorn i dels atractius que ofereixen actualment.\nDe las Heras mostra en aquesta nova producció la seva faceta d'historiador, i guia l'espectador per lloc on van passar fets històrics singulars. De las Heras també investiga les pistes amb l'ajuda d'historiadors i especialistes, segons ha informat la Conselleria de la Presidència de la Generalitat en un comunicat.\nEl film recorrerà diferents punts de la geografia catalana per conèixer traïcions, estafes, crims, secrets, obsessions o venjances que van succeir a Sant Pere de Casserres (Osona), al poblat ibèric d'Ullastret (el Baix Empordà), el Castell de Miravet (la Ribera d'Ebre), el Palau Maricel de Sitges (El Garraf) i la Seu Vella de Lleida (el Segrià).\nTambé mostrarà els monestirs de Santes Creus (l'Alt Camp), Sant Pere de Rodes (l'Alt Empordà), Sant Cugat del Vallès (el Vallès Occidental) i Santa Maria de Ripoll (Ripollès), a més, del Palau Reial de Barcelona (el Barcelonès), la Universitat de Cervera (la Segarra) i la fàbrica Asland de Castellar de n'Hug (el Berguedà).\nLa producció de TV3 i Createl, dirigida per Jesús Font, compta amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya, a través de l'Àgència Catalana del Patrimoni Cultural i de l'Agència Catalana de Turisme.\nCultura i Mitjans, sèrie documental, història, TV3, El lloc dels fets, Marc de las Heras, descobriment, investigació


Cs demana excloure els hospitals del Mar i de la Vall d'Hebron de la Zona de Baixes Emissions\nCs demana excloure els hospitals del Mar i de la Vall d’Hebron de la Zona de Baixes Emissions\nCelestino Corbacho presenta les al·legacions del grup taronja a l'ordenança, entre les que hi ha també alliberar el divendres tarda\nMeritxell M. Pauné 06/11/2019 12:07 pm\nCiutadans vol llimar les afectacions de la futura Zona de Baixes Emissions (ZBE) que entrarà en vigor el proper 1 de gener i ha presentat una bateria de 8 al·legacions. El regidor Celestino Corbacho les ha desgranat aquest dimecres en roda de premsa i ha detallat que el grup confia negociar-les amb el govern municipal abans de l’aprovació definitiva de l’ordenança al ple del 20 de desembre.\nL’esmena més destacada és la delimitació geogràfica: Cs demana que el veto als vehicles més contaminants es circumscrigui únicament a l’àmbit de rondes i quedin exemptes la falta de Collserola i el litoral. La raó primordial és facilitar l’accés de veïns metropolitans als hospitals del Mar i de la Vall d’Hebron. “Imagini una persona que viu a Vilafranca i ell o un familiar ha d’anar a Vall d’Hebron: li estem dient que s’ha de canviar el cotxe tot i que a la seva zona no hi ha ZBE”, adverteix.\nCorbacho assumeix que “si aquests hospitals estiguessin al centre de la ciutat, com d’altres ho estan, seria un problema fer una exempció”. En canvi la ubicació perifèrica dels dos equipaments sanitaris al seu parer és una oportunitat, perquè són en barris “que no tenen una alta densitat de trànsit” ni “una mobilitat gaire alta”. “L’efecte sobre la contaminació no seria molt important mentre que els beneficis sí que ho serien”, resumeix.\nÀmbit de rondes al que vol limitar Cs la nova ZBE i ubicació dels hospitals del Mar i de la Vall d’Hebron / Cs Barcelona\nEls 10 permisos anuals als que tindrà dret cada vehicle contaminant, pagant dos euros cada vegada, no els semblen suficients: “Qui em diu a mi que no necessitaré fer un tractament a l’hospital durant tres mesos?”, assenyala el regidor. “Aquest sistema de 10 dies no està pensat per això”, censura.\nCs també demana altres canvis, com l’horari de la restricció. Vol que els divendres la limitació s’acabi a les 16h en lloc de les 20h per facilitar operacions sortida esgraonades “com recomana la DGT”. També reclama “crear un departament d’atenció al ciutadà” que en un futur assessori als veïns amb dret a subvencions tipus Pla Renove.\nEl govern municipal rebutja que la ZBE pugui comportat sobretot una substitució de vehicles més que no pas una reducció, el que enerva visiblement Corbacho. “Miri, no s’enganyi, vostè podrà restringir el trànsit al centre de la ciutat com han fet moltes ciutats, però el vehicle a dia d’avui és una necessitat per a molta gent”. “Pel que s’ha de treballar és perquè el cotxe del futur sigui totalment diferent, que no contamini i més compartit”, sosté.\nCelestino Corbacho en roda de premsa aquest dimecres / MMP\nAmb un insòlit enfocament de capitalitat catalana, Cs reivindica que “Barcelona és una referència per a 5 milions de persones” i que mentre no millori la xarxa de Rodalies i altres fórmules de transport públic calen incentius per renovar la flota. En aquest sentit, el grup municipal demana també ampliar a la moratòria d’un a dos anys per als petits transportistes. Corbacho ha citat com a exemples els paradistes de mercats ambulats, pintors o lampistes pels qui el vehicle és un puntual del seu modus vivendi.\nFinalment s’oposen a un punt de l’ordenança que ha passat prou desapercebut: la potestat de fer-hi retocs a través de decrets d’alcaldia. “Els canvis s’han de poder discutir i per a això hi ha el ple de Barcelona, que es pot convocar de forma extraordinària en 24 hores”, ha recordat.


Tallers de decoració solidaris amb Sant Joan de Déu a la fira Creativa | Solidaritat Sant Joan de Déu\nInici » Actualitat » Notícies » Tallers de decoració solidaris amb Sant Joan de Déu a la fira Creativa\nSota el lema #yocreoenlassegundasoportunidades, l'empresa de decoració i manualitats amb spray segueix aprofitant els tallers de restauració i recuperació d'objectes impartits a la fira Creativa per aportar-los una finalitat solidària.\nPrèviament a la celebració de cada saló, l'equip de Novasolpsray, Handbox i lels bloguers s'aproximen a la realitat del centre beneficiari realitzant una visita acompanyats de professionals de Sant Joan de Déu. Posteriorment, ja en el marc del saló, es desenvolupen els elements decoratius a partir dels tallers que els bloguers imparteixen amb l'ajuda d'un grup reduït de visitants i usuaris de Sant Joan de Déu. D'aquesta manera practiquen amb les pintures i aprenen, divertint-se, tècniques de decoració i restauració.\nCreativa Madrid al Pabellón de cristal Casa de Campo, del 19 al 22 d'octubre. Es realitzaran decoracions per a les instal·lacions de la Fundación Instituto San José de Madrid. Més informació sobre els tallers a la nostra Agenda.\nCreativa Barcelona a La Farga de L’Hospitalet, del 9 al 12 de novembre. S'elaboraran decoracions per a les instal·lacions dels pisos i albergs d'acollida de persones sense llar que Sant Joan de Déu té a Barcelona. Més informació sobre els tallers a la nostra Agenda.\nEmbedded video for Tallers de decoració solidaris amb Sant Joan de Déu a la fira Creativa


[Anime de Temporada] Konohana Kitan - Tadaima: anime en català, manga, el Japó i més!\n[Anime de Temporada] Konohana Kitan\n28 nov. 2017, 03:27\nAL bell mig entre les realitats, existeix una posada particular anomenada Konohana, on tothom que ho necessiti serà ben atès. A aquesta posada hi arriba la jove guineu aprenent Yuzu, on haurà d'aprendre a bregar amb els clients i les situacions que aniran sorgint.\nL'anime està basat en l'obra original de Sakuya Amano, encara en curs.\nEstem potser davant d'un shonen un pèl diferent al que estem acostumats, diria que és més aviat un slice of life, amb tocs seinen. Són uns personatges amb una història darrere, que et porten tendresa i lliçons de vida, amb moments que potser et faran treure la llagrimeta.\nSón capítols que expliquen històries que es van afegint com a lliçons per a Yuzu, on veurem com van creixent, juntament amb la resta de secundaris. El dibuix destaca per la seva brillantor i preciositat. Acabareu estimant els tendres personatges d'aquesta sèrie i les històries amb les quals es mouran.\nAquesta sèrie la podreu trobar els dimecres al vespre.


L’historiador hispanista anglès Paul Preston, doctor honoris causa per la URV - URV Activ@\nPaul Preston, durant el seu discurs d'investidura.\nLa proposta del seu nomenament va sortir de la Facultat de Lletres, i els padrins han estat els professors Josep Sánchez Cervelló d’Història Contemporània i Alberto Reig, de Ciència Política.\nEn la laudatio del doctorand, que ha començat Josep Sánchez Cervelló, ha enumerat els fets històrics i personatges en què l’historiador és expert, tots els que han conformat la història contemporània del país: el reformisme republicà, la Guerra Civil, la repressió franquista, la transició política, o la figura de Franco, del rei Joan Carles o de Santiago Carrillo. Segons Sánchez-Cervelló, “…Paul Preston s’ha caracteritzat sempre pel seu esperit crític, per la lluita per la llibertat i pel coneixement de la cultura espanyola en la seva àmplia diversitat, amb especial atenció a Catalunya, esforçant-se per la transmissió dels valors inherents a una democracia pluralista avançada”.\nAlberto Reig, que el va conèixer quan ambdós feien a Madrid la tesi doctoral, ha repetit les seves pròpies paraules, que es “va casar amb Espanya”. D’ell ha dit que el que més li agrada “és poder escriure sobre persones i empatitzar amb elles”… “Com no estremir-se amb les víctimes de la repressió i el terror (franquistes)?” No s’ha de confondre l’obligada objectivitat d’un científic social amb l’equidistància o la imparcialitat entre les dues Espanyes enfrontades, ha afirmat.\nEl rector ha investit el nou doctor honoris causa per la URV.\nDesprés de ser investit amb tots els atributs com a doctor honoris causa, Paul Preston, en un discurs de to personal, ha declarat que la URV, la província de Tarragona i Catalunya “són tres espais que tenen una gran importància en la meva vida”.\nHa volgut repetir la resposta que dóna a la pregunta habitual dels periodistes, de com va néixer la seva passió per la història d’Espanya. Nascut a un barri obrer de Liverpool, ciutat castigada pels bombardejos alemanys, va sentir-se atret per la SGM i els seus orígens. Més tard, després de la Universitat d’Oxford, la Universitat de Reading i els seus mestres, Hugh Thomas i Herbert Southworth, van ser la font d’inspiració de la seva dedicació posterior. Amb Hugh Thomas va començar a estudiar els anys 30 i la Guerra Civil espanyola; i Herbert Southworth, que havia treballat per a la República durant la Guerra Civil, ja havia escrit llibres sobre Franco i Guernica. D’aquest últim mestre va aprendre que la saviesa mor amb les persones, i que per això ell ha volgut sempre estar disponible per a companys i deixebles.\nDe la URV, que avui gaudeix d’una merescuda reputació internacional segons les seves paraules, ha enumerat col·legues com Joan Maria Thomàs, Montserrat Duch, Xavier Moreno i Manel Sanromà, a més dels padrins. Ha acceptat ser membre del Consell Científic del Centre d’Estudis de Conflictes Socials, CECOS, de la URV.\nCatalunya li ha reconegut els mèrits amb un dels nombrosos premis que ha rebut al llarg de la seva trajectòria, el Premi internacional Ramon Llull 2005, i és membre de l’Institut d’Estudis Catalans, A Tarragona hi ha vingut sovint, i és membre honorari de la Colla Jove Xiquets de Tarragona.\nEn el discurs de benvinguda al nou membre de la comunitat universitària de la URV, el rector Josep Anton Ferré ha declarat que la distinció de doctorat honoris causa emfatitza valors de la pròpia universitat, que Paul Preston posseix: es referent del rigor científic i l’esperit crític que fan avançar la ciència; ha sabut transmetre el coneixement als seus deixebles i a la societat, a través dels seus llibres; i ha centrat la seva investigació en la història més propera, que fa comprensible el present i ajuda a enfocar el futur.\nAmb les etiquetes: doctorat honoris causa, Josep Sànchez Cervelló, Paul Preston\nLuis A. Oro, investit com a doctor honoris causa per…


fallas - Des de Iowa a les Falles a València\nDes de Iowa a les Falles a València\nEscrit a 25 Juliol 2016 .\nLa delegació de promoció exterior acompanya a les alumnes arribades des de Iowa (EUA).\nDurant quinze dies, les alumnes d'espanyol del West Harrison CSD de Modamin, Iowa (Estats Units) va visitar València . Les alumnes nord-americanes van conèixer els llocs més característics i emblemàtics de la nostra ciutat, com el Micalet, la Llotja o la Ciutat de les Arts i les Ciències, però part important de la raó de ser d'aquest viatge (que porten planejant més d'un any) era conèixer les Falles. La seua professora d'espanyol, Carmen Palmero, una valenciana establida en Iowa va participar en el Ambassador's Club, iniciativa de la Delegació de Promoció Exterior que animava a tots els valencians i amants de les falles que viuen fora de la ciutat a convertir-se en ambaixadors de la nostra festa.\nAmb la delegació de Promoció Exterior com a guies, les estudiants van poder assistir a la reinauguració del Museu Faller que acull ja els ninots indultats en les passades Falles, van visitar els tallers de Ciutat de l'Artista Faller, on Ximo Esteve, Rafa Guillot, Carlos Herrero i Miguel Hernández van obrir les portes dels seus tallers per a rebre-les, així com també van conèixer el Museu del Gremi d'Artistes Fallers. El grup d'estudiants va aprofitar també la celebració de les preseleccions a Falleres Majors de València 2017 per a conèixer la indumentària valenciana, les seues característiques i riquesa.\nDurant el passat mes de març, aquestes alumnes i la seua professora van portar les Falles fins a Iowa, plantant una Falla feta per elles mateixes en el seu centre d'estudis; mesos després, i gràcies a la col·laboració de la Delegació de Promoció Exterior han pogut conèixer millor esta festa que aspira a ser reconeguda per la UNESCO com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat.


Publicació del Casero 2003 - Premi de Novel·la Curta Just M. Casero\nPublicació del Casero 2003\nJa ha sortit publicada la novel·la guanyadora del Premi Just M. Casero que convoca i organitza la Llibreria 22, en la seva XXIII edició. El títol es “La Guerra dels cornuts” de Joan-Daniel Bezsonoff i està editada per l’editorial Empúries dins la col·lecció Narrativa /228.\nL’autor es de Perpinyà, ja té editats altres llibres a la editorial de la Catalunya Nord “El trabucaire”. L’any 2001 va quedar finalista en el Premi Casero i la editorial Empúries li va publicar a l’any següent amb el títol de “La Presonera d’Alger”.\nLa trama està ambientada durant la Primera Guerra Mundial, on un rossellonès, el Tinent Alexandre Pagès, a les ordres de l’exèrcit francès, cau ferit.\nAleshores el destinen als serveis secrets i aquests l’envien al Consolat francès a Barcelona. Ens troben a Barcelona, l’any 1914, una ciutat expectant i enfebrosida.


Notícies - La coral infantil de l'EMMVA celebra el 50è aniversari del SCIC amb una cercavila que ha unit 270 cantaires\nel 2/abr/17 Pau Vázquez Societat PDF\nLa coral infantil de l'Escola de Música Victòria dels Àngels i Conservatori Municipal de Música de Sant Cugat ha celebrat aquest diumenge juntament amb altres agrupacions de la comarcael 50è aniversari del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya (SCIC) amb una cercavila que ha recorregut els carrers de la ciutat. L'itinerari ha acabat a la plaça de l'Om, on els components de les corals han cantat 'Cantar junts', la primera peça que s'escoltarà al concert del Palau Sant Jordi el 21 de maig.\nAquesta cercavila forma part d'una gira de les corals d'arreu del país que culminarà amb el concert al Palau Sant Jordi on s'agruparan 2500 cantaires de 110 corals. La cap comarcal del SCIC, Elisabeth Kubesch, ha destacat a Cugat.cat que aquest assaig 'ha estat molt profitós per anar ben preparats' al concert.\nHa estat una cercavila molt profitosa. Hem fet un assaig preparatori per anar ben preparats al concert del Palau Sant Jordi.\nAmb la celebració d'aquest 50è aniversari, el SCIC vol reivindicar la importància de la tradició de les corals al país. La coordinadora de l'entitat, Mercè Pérez, ha posat en valor 'la bona feina' que es fa a les escoles a nivell musical i coral.\nTenim la sort que a les escoles es canta cada cop més. Es fa molt bona feina a nivell musical i coral. Des del SCIC sempre hem apostat per la cultura i la tradició.\nA la trobada, hi han participat també la banda del conservatori municipal, els grallers de l'Escola de Música Tradicional de Sant Cugat, els Castellers i els Geganters.\nEls components de les corals ha portat cartells amb missatges a favor de la música pels carrers de Sant Cugat


Notícies - La Setmana de la Gent Gran del Casal de Sant Cugat dóna el tret de sortida amb un dinar de germanor\nLa Setmana de la Gent Gran del Casal de Sant Cugat dóna el tret de sortida amb un dinar de germanor\nL'alcalde ha participat al dinar de germanor\nel 28/oct/09 Núria Juanico Societat PDF\nLa Setmana de la Gent Gran del Casal de Sant Cugat ha donat el tret de sortida aquest dilluns amb un dinar de germanor. Alguns dels actes més destacats de la Setmana són un xou protagonitzat pels membres del casal, l'actuació de l'Esbart i els bastoners i diversos campionats de cartes i parxís. Un ball amb música en viu i el lliurament dels premis dels campionats tancaran la Setmana de la Gent Gran diumenge a les cinc de la tarda.\nUn àpat de germanor ha donat el tret de sortida a la Setmana de la Gent Gran. L'acte, que s'ha celebrat al Casal de la Gent Gran, ha comptat amb la presència de l'alcalde, Lluís Recoder, i la tinenta d'alcalde de Serveis a la Ciutadania, Carmela Fortuny.\nLa Setmana de la Gent Gran ha organitzat per aquest dimecres un campionat de parxís i una actuació d'havaneres. La celebració seguirà dijous amb un bingo sorpresa. El xou protagonitzat pels membres del casal tindrà lloc divendres a la tarda i dissabte serà el torn de l'actuació de l'Esbart i els bastoners. La Setmana de la Gent Gran clourà la seva programació diumenge amb un ball amb música en viu.


Hotel / ApartHotel Marinada\nApartHotel Marinada 2\nApartHotel Marinada 1\nHotel i ApartHotel Marinada té una ubicació cèntrica a Salou , a 15 minuts a peu de la platja i\ndisposa de unes instal · lacions molt completes , amb amplis espais perquè els seus clients de totes les edats gaudeixin d'unes bones vacances en un entorn familiar . Posem al seu abast el nostre Buffet Mar A més disposa de l'acreditació de turisme familiar . No dubti a preguntar a la nostra recepció per qualsevol altre servei com ara lloguer de cotxes , canvi de moneda o visites i excursions per la zona .\nL'Hotel Marinada ( *** ) té 220 habitacions dobles , de les quals 30 són habitacions comunicades de dues en dues ideals per a famílies , així com 8 dúplex amb cuina completament equipada i servei de neteja diari . Totes les habitacions disposen de:\nTV , telèfon\nAssecador i terrassa .\nNo es permet fumar a l'interior de les habitacions.\nL'hotel disposa d'aire condicionat (25 /5 - 25/9 ) i calefacció , tant a les zones nobles com a les habitacions, Servei gratuït de WIFI a planta baixa .\nD'altra banda, l' Aparthotel Marinada ( ** ) té 81 estudis amb:\nTerrassa , cuina completament equipada i servei de neteja diari .\nNo es permet fumar a l'interior dels estudis .\nL'Aparthotel disposa d'aire condicionat (25 /5 - 25/9 ) i calefacció , tant a les zones nobles com en els estudis .\nEls clients del Aparthotel disposen de sala de jocs TV , bar\nPiscina exterior .\nTambé poden utilitzar els serveis de l'hotel\nEtiquetes: costa daurada, salou, aparthotels, aparthotels a la platja, aparthotels a prop de portaventura, aparthotels a prop de la platja, aparthotels amb piscina, aparthotels per anar amb nens


Sis anys de la campanya blocaire 'Jo també vull un estat propi' - VilaWeb\nSis anys de la campanya blocaire 'Jo també vull un estat propi'\nAra fa sis anys que el blocaire de +VilaWeb Xavier Mir va tirar endavant una reeixida iniciativa que va suposar, en certa mesura, un pas endavant en l'ús de la xarxa per a les campanyes reivindicatives. Va proposar que durant una setmana, internautes i articulistes encapçalessin els escrits amb el lema 'Jo també vull un estat propi'. Centenars de webs s'hi van adherir, entre els quals molts blocaires de +VilaWeb.\n'Fa dos anys això era impensable, perquè els blocs no existien. Avui els blocs poden esdevenir una nova plataforma per les campanyes reivindicatives, i aquesta campanya és un precedent de com fer servir un nou mitjà', explicava aleshores Xavier Mir a VilaWeb TV. Han passat sis anys i el món 2.0 ha avançat a pas de gegant. Pel que fa a les campanyes, segurament Facebook i, sobretot, Twitter han pres el relleu als blocs. Si ara es fés una campanya similar, probablement s'afegiria un coixinet davant el nom de la campanya i es faria córrer #jotambévullunestatpropi per les xarxes socials.


Missa de la Coronació de Mozart | Palau de la Música Catalana\nDiumenge, 11 d'abril de 2021 – 12 h\nEulàlia Fantova, mezzosoprano\nCarles Prat Vives, tenor\nDani Morales, baix\nZadok the priest – Coronation anthem núm. 1, HWV 258\nThe king shall rejoice – Coronation anthem núm. 3, HWV 260\nMissa de la coronació en Do major, KV 317\nDurada aproximada del concert: 60 minuts, sense pausa\nMúsiques de coronació\nLa vinculació de Georg Friedrich Händel amb la monarquia anglesa va ser molt estreta, ja des del mateix moment en què el compositor alemany es va instal·lar a Anglaterra. Durant aquells primers anys va escriure per a la corona britànica composicions tan remarcables com l’Oda per a l’aniversari de la reina Anna o la Water music (Música aquàtica). Per tot plegat, no és estrany que l’any 1727 fos ell el compositor escollit per compondre la nova música que aniria destinada a la coronació del nou monarca, Jordi II. A més, Händel havia obtingut la nacionalitat anglesa poc temps abans. Així va ser com van néixer els Coronation Anthems (Himnes de la Coronació), quatre composicions destinades a lloar el nou rei a partir de textos de la Bíblia del rei Jaume, el llibre de referència de l’Església anglicana. En aquella cerimònia celebrada a l’abadia de Westminster, a més de la música de Händel també van sonar obres d’autors més antics, com Purcell, Blow, Gibbons o Tallis, entre d’altres.\nNosaltres avui podrem gaudir de dos dels anthems de Händel. Primerament, Zadok the priest, el més popular dels quatre. De durada curta –uns cinc minuts–, el seu caràcter solemne i majestuós l’ha convertit en una peça indispensable en qualsevol coronació britànica posterior. A tot això, cal recordar –potser ja no caldria– que el compositor Tony Britten (que no s’ha de confondre amb el compositor Benjamin Britten, amb qui no té res a veure) l’any 1992 va basar-se en la música d’aquesta obra a l’hora de compondre l’Himne de la UEFA Champions League. El text fa referència al moment en què el sacerdot Zadoc i el profeta Natan van ungir Salomó com a rei dels israelites. Un moment celebrat amb crits de lloança i bons desitjos cap al nou monarca. L’altre anthem que podrem escoltar és el titulat The king shall rejoice, i es basa en el salm 21, atribuït al rei David. Està estructurat en quatre parts ben diferenciades i acaba amb un esclatant “Al·leluia” conclusiu. La inclusió d’instruments com les trompetes i les timbales donen als himnes un caràcter encara més brillant.\nUna de les últimes composicions de Wolfgang Amadeus Mozart va ser el motet Ave Verum Corpus, una meravella de 46 compassos, compost pocs mesos abans de morir, el juny del 1791, i destinat a la festivitat de Corpus Christi. L’obra, delicada i senzilla, però alhora molt inspirada, va ser escrita per a Anton Stoll, amic de Mozart i director del cor de la parròquia de St. Stephan de Baden bei Wien. En aquesta petita localitat al sud de Viena hi havia el balneari on Constanze, la dona de Mozart, feia repòs aquells dies, embarassada de Franz Xaver, el fill que esdevindria músic.\nL’última obra que escoltarem avui, i la més destacable, és la Missa de la coronació, una de les composicions religioses més conegudes de Mozart. Escrita a Salzburg, per a la celebració de la Pasqua de l’any 1779, sembla que el sobrenom prové de la interpretació que es va fer de la Missa l’any després de la mort de Mozart, en la coronació de l’emperador Francesc II. Cal destacar el paper que hi juga el cor al llarg de tota l’obra, que el converteix en protagonista principal. Tota la composició és plena de moments remarcables i plens de bellesa. Val la pena recordar l’inici del “Agnus Dei”, en què la soprano entona una melodia que ens evoca directament l’ària “Dove sono” de l’òpera Les noces de Fígaro, escrita uns anys més tard. Mozart, a més, recupera al final de l’obra la música inicial del “Kyrie”, tot donant així a la composició un caràcter unitari.\nPere Andreu Jariod, divulgador musical\nJuan de la Rubia, orgue i clavecí\nÉs un dels cors amateurs de referència del país. Amb més de 125 anys d’història, va ser fundat el 1891 per Lluís Millet i Amadeu Vives per difondre el repertori coral català i universal amb la màxima excel·lència artística. Al llarg de la seva història, el cor ha estat dirigit per Lluís Millet i Pagès (1891-1941), Francesc Pujol i Pons (1941-1945), Lluís Maria Millet i Millet (1945-1977), Lluís Millet i Loras (1977-1981), Simon Johnson (1981-1983 i 1985-1988), Salvador Mas (1983-1985), Jordi Casas Bayer (1988-1998), Josep Vila i Casañas (1998-2015) i Simon Halsey des del 2015. Actualment Simon Halsey n’és el director artístic, Pablo Larraz és el director principal i Josep Buforn és el pianista. Té la seu al Palau de la Música Catalana, declarat Patrimoni Mundial per la UNESCO.\nL’Orfeó Català ha interpretat les obres més representatives del repertori coral i ha protagonitzant primeres audicions al nostre país d’obres importants, com la Missa en Si menor de Bach o Les estacions de Haydn. Ha estat dirigit per primeres batutes internacionals: R. Strauss, C. Saint-Saëns, P. Casals, Z. Mehta, F. Brüggen, M. Rostropóvitx, Ch. Dutoit, L. Maazel, D. Barenboim, S. Rattle i G. Dudamel, entre d’altres. Els darrers anys ha debutat a la Konzerthaus de Viena i a la Sala Gulbenkian de Lisboa, ha protagonitzat una gira per Itàlia amb la Mahler Chamber Orchestra, dirigits per D. Gatti, i ha actuat a Londres en tres ocasions, el 2015 al Royal Festival Hall de Londres i el 2017 i 2019 al Royal Albert Hall als Proms. L’octubre del 2017 va protagonitzar al Palau l’estrena europea de Considering Matthew Shepard de Craig Hella Johnson, sota la direcció de Simon Halsey.\nJuntament amb els cors de l’Escola Coral de l’Orfeó Català va protagonitzar al Grec Festival de Barcelona 2018 l’estrena a l’Estat espanyol de l’òpera participativa El monstre al laberint de Jonathan Dove (música) i Alasdair Middleton (llibret), en versió catalana de Marc Rosich, sota la direcció de Simon Halsey, en una producció del Grec Festival i la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana.\nUn dels darrers compromisos internacionals més importants de l’Orfeó Català va ser la gira per la Xina l’octubre del 2018, convidat pel Shanghai International Art Festival, en què oferí quatre concerts a tres ciutats del país asiàtic. L’estiu del 2019 (juny-juliol) va fer una gira amb Gustavo Dudamel i la Filharmònica de Munic, al costat del Cor de Cambra del Palau, actuant al Palau de la Música Catalana, Madrid, Palma i Munic amb la Segona Simfonia de Mahler. També, l’agost del 2019, va actuar per segona vegada als Proms de Londres, al costat del Cor Jove de l’Orfeó Català i el London Symphony Chorus i la London Symphony Orchestra, dirigits per Sir Simon Rattle, per interpretar l’oratori Belshazzar’s feast de William Walton.\nDe la temporada 2019-20 destaca una nova actuació amb la London Symphony Orchestra, dirigida per Sir Simon Rattle, al Palau de la Música Catalana, amb l’oratori Crist en el Mont de les Oliveres de Beethoven. L’Orfeó Català, al costat del Cor de Cambra del Palau, protagonitzà l’inici de la temporada 2020-21 en una nova col·laboració amb Gustavo Dudamel, que al capdavant de l’Orquestra Simfònica de Galícia dirigí la Novena Simfonia de Beethoven al Palau de la Música Catalana, i el juliol del 2021 l’Orfeó Català commemorarà el centenari de l’estrena al país de la Passió segons sant Mateu amb dos concerts extraordinaris, amb solistes de l’Orquestra Filharmònica de Berlín, l’Orquestra Camera Musicae i sota la direcció de Simon Halsey.\nL’Orquestra Simfònica del Vallès (OSV) és una realitat que porta la música al cor de les persones des del 1987. Les emocions són el nostre fort, i per transmetre-les, procurem cada vegada més fer participar el públic, innovar en els formats i en les maneres de fer música, i aprofundir en el compromís de valor amb la nostra comunitat. Som l’única orquestra professional estable privada del país, on els músics i l’equip de gestió són alhora empleats i accionistes. La nostra intensa activitat –més de cent actuacions l’any– es centra, per un costat, al Palau de la Música Catalana, on celebrem la 24a temporada de concerts Simfònics al Palau, amb tretze concerts anuals que realitzem en coproducció amb el nostre soci principal, el Palau de la Música Catalana, i, per un altre costat, a la ciutat de Sabadell, amb la temporada de concerts simfònics. A més, des de la nostra fundació som l’orquestra titular del circuit Òpera a Catalunya. Han estat els nostres directors titulars: Albert Argudo, del 1988 al 1992; Jordi Mora, del 1993 al 1997; Salvador Brotons, del 1997 al 2002; Edmon Colomer, del 2002 al 2005; David Giménez Carreras, del 2006 al 2009; Rubén Gimeno, del 2009 al 2016, i James Ross del 2017 al 2018. Des del setembre del 2018, el director titular és Xavier Puig. Som l’orquestra espanyola amb més presència a les xarxes socials, amb més de 23.200 seguidors a Twitter, 18.000 a Facebook, i juntament amb el Banc Sabadell vam fer el flashmob Som Sabadell, amb més de 87 milions de visites a Youtube, el vídeo d’una orquestra simfònica més vist arreu del planeta.\nOrganista titular de la basílica de la Sagrada Família, va néixer a la Vall d’Uixó (Castelló), on inicià els estudis musicals amb el seu pare i Ricardo Pitarch. Els continuà a diverses capitals europees amb el mestratge d’Óscar Candendo, Wolfgang Seifen, Michel Bouvard i Montserrat Torrent, a més d’Olivier Latry i Ton Koopman. Va rebre cinc premis extraordinaris en diverses especialitats, a més del primer premi del Concurso Permanente de Juventudes Musicales de España (2002) i el Premi El Primer Palau (2004), guardons que contribuïren a impulsar notablement la seva carrera.\nTé una intensa activitat com a solista, director, acompanyant i continuista, que l’ha portat als principals escenaris d’una trentena de països, entre els quals l’Auditorio Nacional de Música de Madrid, Konzerthaus de Berlín, Gewandhaus de Leipzig, Elbphilharmonie d’Hamburg, així com a les catedrals de Colònia, Westminster, Bogotà, Ciutat de Mèxic i Tunísia, a l’església de St. Sulpice de París i al Teatre Mariïnski i Philharmonia de Sant Petersburg, entre d’altres.\nHa actuat com a solista amb la Freiburger Barockorchester, Kammerorchester Carl Philipp Emmanuel Bach, Orquesta Nacional de España, Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, Orquesta Barroca de Tenerife, Orquesta Sinfónica del Principado de Asturias, Orquesta Sinfónica de Galícia, Orquesta de la Comunidad de Madrid, Orquestra de la Comunitat Valenciana, Orquesta Ciudad de Granada i Orquesta de Cuerdas de Bogotà.\nHa treballat amb els directors Andrew Grams, Simon Halsey, Salvador Mas, Kazushi Ono, Víctor Pablo Pérez o Simon Rattle, entre d’altres. I també ha col·laborat amb les principals formacions corals del país i els solistes Asier Polo, Mireia Farrés, Raquel Lojendio, Marta Mathéu o Philippe Jaroussky, amb qui va enregistrar el CD Sacred cantatas (Erato, 2016), nominat a un Premi Grammy el 2018.\nEn l’última dècada, De la Rubia també s’ha especialitzat en la improvisació sobre pel·lícules de cinema mut, entre les quals destaquen Faust i Nosferatu de Murnau o Metropolis de Lang.\nEntre la seva extensa discografia, cal destacar l’enregistrament dedicat a Johann Sebastian Bach –Melómano de Oro el juliol del 2016 i considerat “tota una revelació” per Aleix Palau i “un dels enregistraments més sorprenents de l’any” per Stefano Russomano («ABC»). Ha dedicat el seu darrer treball, enregistrat amb el claviorgue Hauslaib (1590) del Museu de la Música de Barcelona, a la música d’Antonio de Cabezón.\nMembre de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi i professor de l’Escola Superior de Música de Catalunya, ofereix habitualment masterclasses a Budapest, Stuttgart i Roma.\nNascuda a Meran (Tirol del Sud), estudià piano i cant a la Universität für Musik und darstellende Kunst de Viena i s’hi graduà amb les màximes qualificacions. Amplià coneixements a Barcelona amb M. Dolors Aldea, Àngel Soler, Marta Pujol i Francisco Poyato. Ha rebut consells d’Ana Luisa Chova, José van Dam, Mark Hastings, Wolfgang Holzmair, Kurt Widmer i Wolfram Rieger, entre d’altres. Actualment és professora de cant a l’Escola Coral del Palau de la Música Catalana. L’any 2015 guanyà el premi extraordinari del Conservatori Superior del Liceu i el primer premi del Curs de Lied de Joventuts Musicals d’Espanya.\nHa actuat, com a solista, acompanyada per les orquestres Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, Simfònica del Vallès, Banda Municipal de Barcelona, Ciudad de Granada, Sinfónica de Castella i Lleó, Barroca Catalana i Orquestra de Cambra Terrassa 48, entre d’altres, en algunes de les sales més prestigioses del país, amb la Novena Simfonia de Beethoven, Requiem de Brahms, Carmina Burana d’Orff, Missa en Do menor de Mozart, Dixit Dominus i El Messies de Händel, Cantates de Bach, Simfonia núm. 2 “Lobgesang” i Salm 42 de Mendelssohn, Les illuminations de Britten, etc. També ha ofert recitals de lied acompanyada pels pianistes Josep Buforn, Josep Surinyac i Jordi Armengol, ha publicat diversos CD i ha enregistrat per a Catalunya Música.\nNascuda a Badalona, començà els estudis musicals al conservatori de la mateixa ciutat com a pianista i més tard s’especialitzà en cant, que finalitzà a l’ESMUC amb matrícula d’honor. Ha estudiat amb els professors Mireia Pintó, Lambert Climent, Richard Levitt, Carlos Mena i ha rebut masterclasses de Nancy Argenta, Mark Padmore i Kurt Widmer, entre d’altres.\nCol·labora habitualment amb La Capella Reial, dirigida per Jordi Savall, Cor de Cambra del Palau de la Música i altres grups, com la Hispano Flamenca, el conjunt de violes In Nomine, dirigit per Sergi Casademunt, o l’Orquesta Barroca de Sevilla, amb la qual ha enregistrat un àlbum dedicat a Pedro Rabassa, sota la direcció d’Enrico Onofri, que va guanyar el premi FestClásica 2011. També ha col·laborat amb l’ABO&C, dirigida per Ton Koompan. Participa, amb La Fura dels Baus, en l’espectacle Free Bach des del 2014.\nÉs membre actiu de l’Octet Francesc Valls, dirigit per Pere Lluís Biosca, amb residència artística a la catedral de Barcelona, que se centra en la interpretació de la polifonia religiosa de totes les èpoques i en la recuperació d’autors catalans, com el mateix Francesc Valls.\nHa guanyat la Beca Bach, atorgada per Bach Zum Mitsingen, així com les beques Anna Riera i Victòria dels Àngels.\nIniciat en la música desde petit, després de quatre a l'Escolania de Montserrat i dels estudis de grau mitjà a l'Escola Municipal de Música d'Igualada va cursar els estudis de Superior de Cant Clàssic a l'Escola Superior de Música de Catalunya amb els professors Francesc Garrigosa i Mireia Pintó.\nAl 2011 finalitzà el Master d'òpera a la Hochschule für Musik und Tanzt Köln amb el Professor Josef Protschka.\nLa seva principal dedicació és el cant però paralel.lament també va realitzar estudis de composició amb la professora Concepció Ramió i d'instrumentació amb Albert Guinovart.\nLes seves obres abarquen diferents estils i tot tipus de formacions. Des d'obres per a instrument solista, obres per a grup de cambra, per a orquestra, per a cor, orgue, cobla i també per a intruments tradicionals.\nNombroses formacions com el Cor de Cambra Francesc Valls, Orfeó Català, Cor de cambra Anton Bruckner, Cobla Principal de la Bisbal, Cobla principal del Llobregat, Cobla Montgrins, Ensemble Clásica, Grup vocal Quatuor vocum, Cor de noies del Palau de la Música Catalana, Coro Amadeus, Jove Orquestra Simfònica de l'Anoia, Orquestra Joves Músics del Vallès, Coral Carmina o Cor de Noies Exaudio, entre d'altres han interpretat les seves obres.\nEntre els diferents estils que abarca la seva composició trobem música per a formació de cambra, orquestra i cors de nivell professional i també obres amb una vessant més pedagògica adreçades a estudiants. També per a contes infantils en el recull Sopa de contes i també una cantata per a cor i orquestra en contra de la proliferació dels nens soldat titulada Àngel perdut.\nHa rebut nombrosos reconeixements en concursos arreu del territori estatal que constaten la bona projecció de la seva obra i el futur prometedor del jove compositor.\nNascut a Barcelona, va fer els estudis musicals al Conservatori Superior Municipal de Música i els de cant amb Xavier Comorera. Paral·lelament assolí el premi extraordinari de doctorat en ciències químiques. A nivell solístic aborda diferents gèneres musicals: oratori, lied, òpera, sarsuela i teatre musical, que ha cantat en sales europees rellevants, com la Chapelle Royale du Château de Versalles, Cadogan Hall de Londres, Wiener Konzerthaus, Gran Teatre del Liceu i Palau de la Música Catalana, entre d’altres.\nS’ha especialitzat en el camp de l’oratori i el lied, i ha interpretat nombroses obres en qualitat de solista.\nTambé ha ofert recitals de lied a l’Atlàntida de Vic i a França. Compagina la seva activitat solista amb la cambrística formant part de diverses formacions professionals, com el Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana i els quartets CatAlinka (especialitzat en polifonia ortodoxa russa), Metropolitan Union (especialitzat en música barbershop), el trio de música antiga All’Aura i el quintet Kollage (especialitzat en música “instruvocal”).\nÉs també professor de tècnica vocal de l’Orfeó Català des del 2010 i durant el període 2006-2010 ho fou de l’escola Amics de la Unió de Granollers. Imparteix habitualment tallers d’imitació vocal d’instruments musicals a escoles i conservatoris de música i també seminaris de tècnica vocal a la UAB.\nInicià els estudis musicals a Jaca (Osca), la seva ciutat natal. A Barcelona estudià magisteri musical a la UAB i piano amb Carme Poch al Conservatori Municipal, on obtingué la titulació superior el 2003. Ha format part d’alguns cors destacats, com l’Orfeó Gracienc, la Coral Cantiga i Vozes de Al Ayre Español de Saragossa. També ha col·laborat amb el Cor de Cambra del Palau, Coro Barroco de Andalucía, Cor Francesc Valls i diferents grups de música antiga. Després d’uns anys dedicats a l’ensenyament a l’escola primària i els cors infantils, accedí als estudis de direcció coral a l’ESMUC, on treballà amb Josep Vila, Johan Duijck i Xavier Puig, estudis que finalitzà el 2010.\nDes del 2010 ha estat assistent del director de l’Orfeó Català, a més de coordinador i responsable pedagògic de la formació vocal i musical que reben els cantaires. El 2019 va ser nomenat director principal del mateix Orfeó Català.\nHa estat director del Cor de Cambra de la Diputació de Girona (2008-2020), Cor Jove del Conservatori de Girona (2013-2020), Cor Albada de l’ACM (2007-2013), Coral Genciana de Sant Miquel dels Sants (2003-2010) i de la coral infantil el Virolet (2000-2004 i 2008-2011), entre d’altres.\nParal·lelament a la seva tasca com a director coral, s’ha consolidat com a tenor solista especialitzat en repertori barroc. L’any 2014 va guanyar la primera Beca Bach. Ha interpretat més d’una vintena de Cantates de J. S. Bach, el rol d’Evangelista de l’Oratori de Nadal del mateix compositor i diversos oratoris i obres de Händel, Carissimi i Mozart, entre d’altres. El 2019 va finalitzar els estudis superiors de cant històric a l’ESMUC, sota el guiatge de Lambert Climent.\nText del Primer Llibre dels Reis 1:38-40\nZadok the Priest,\nAnointed Solomon King.\nZadoc el sacerdot,\ni Natan el profeta\nvan ungir el rei Salomó.\nI tot el poble se’n va alegrar i va dir:\nDéu salvi el rei!\nFeu que el rei visqui per sempre,\nnatum de Maria Virgine;\nfluxit et sanguine.\nSalut, Cos Veritable,\nnascut de Maria Verge;\nel mateix que patí i fou immolat\na la creu, per als homes.\nEl seu costat perforat\nSigueu de nosaltres tastat,\nen les angoixes de la mort.\nText del salm 21: 1–3, 5\nGlory and great worship hast thou laid upon him.\nThou hast prevented him with the blessings of goodness\nand hast set a crown of pure gold upon his head.\nEl rei celebra el teu triomf, Senyor.\nCom se sent feliç de la teva victòria!\nLi has concedit el que el seu cor volia.\nT’avances a beneir-lo a mans plenes,\nli poses al cap una corona d'or.\nSenyor, tingueu pietat de nosaltres\nCrist, tingueu pietat de nosaltres\nSenyor, tingueu pietat de nosaltres.\ni a la terra pau als homes que estimen el Senyor.\nUs lloem, us beneïm,\nus adorem, us glorifiquem,\nus donem gràcies,\nper la vostra immensa glòria,\nSenyor Déu, rei celestial,\nDéu Pare omnipotent.\nSenyor Déu, Anyell de Déu, Fill del Pare,\nvós, que lleveu el pecat del món,\ntingueu pietat de nosaltres;\nacolliu la nostra súplica.\nVós, que seieu a la dreta del Pare,\nvós l’únic Altíssim, Jesucrist,\namb l’Esperit Sant en la glòria de Déu Pare.\nfactorem cæli et terre,\nCrec en un sol Déu, Pare totpoderós,\ncreador del cel i de la terra,\nde totes les coses, visibles i invisibles.\nI en un sol Senyor, Jesucrist,\nFill unigènit de Déu,\nDéu nat de Déu, Llum resplendor de la Llum,\nDéu veritable nascut del Déu veritable,\nengendrat, no pas creat,\nde la mateixa naturalesa del Pare:\nper Ell tota cosa fou creada.\nQui propter nos homines et propter nostram\nsalutem descendit de cælis.\nEl qual per nosaltres els homes i per la nostra\nsalvació, davallà del cel.\ns’encarnà de la Verge Maria, i es feu home.\nsub Pontio Pilato; passus et sepultus est,\nCrucificat després per nosaltres\nsota el poder de Ponç Pilat; patí i fou sepultat\ni ressuscità el tercer dia,\ncom deien ja les Escriptures.\nI se’n pujà al cel, on seu a la dreta del Pare.\nI tornarà gloriós\na judicar els vius i els morts,\nCrec en l’Esperit Sant,\nque és Senyor i infon la vida,\nque procedeix del Pare i del Fill.\nI juntament amb el Pare i el Fill és adorat\ni glorificat; que parlà per boca dels profetes.\nI en una sola Església, santa, catòlica\nProfesso que hi ha un sol baptisme\nper perdonar el pecat.\nI espero la resurrecció dels morts,\ni la vida de la glòria.\nDomine Deus Sabaoth!;\nSant, Sant, Sant és el Senyor;\nDéu de les forces celestials.\nHosanna a dalt del cel.\nTradició i creació: 150 anys de música coral catalana\n–Cor de Cambra del Palau\nCor de Cambra del Palau de la Música Catalana (Simon Halsey, director artístic)\nA. Clavé: Los xiquets de Valls\nL. Millet: Jovenívola\nA. Vives: A la plaça hi ha ballades\nA. Nicolau: Captant (fragment)\nE. Morera: La sardana de les monges\nF. Pujol: Cançó nocturna\nJ. Serra: La nena de la rotllana\nR. Lamote de Grignon: Missatge\nL. Mª Millet: La sardana de l’abril\nC. Taltabull: Del mal que pas no puc guarir\nM. Oltra: El musclo\nJ. Vila i Casañas: Salve Regina\nB. Vivancos: Bubbles\nDiumenge, 18.04.21 - 12 h


esmentar - Praxi Lingüística - Llengües URV\nEl verb esmentar no és ben bé sinònim d'anomenar, i no sempre pot ocupar el lloc del verb referir-se a. Quant a anomenar, convé tenir present que, d'una banda, aquest verb té un significat ('dir de nom') que no té esmentar:\n*Aquests nombres els esmentem nombres primers.\nAquests nombres els anomenem nombres primers.\nDe l'altra, cal saber que l'altre significat del verb anomenar, que és el significat amb el qual esmentar té relació, és més específic. Fem servir el verb anomenar per referir-nos a algú o a una cosa dient-ne el nom, mentre que esmentar el fem servir per referir-nos a algú o a una cosa per mitjà del nom però també per referir-nos-hi per mitjà de qualsevol altra designació. Així, en algunes frases tots dos verbs són possibles:\nEs va referir a la vicerectora sense anomenar-la/esmentar-la.\nDurant la conferència el van anomenar / el van esmentar tres vegades.\nEls indígenes no volen anomenar/esmentar la malaltia: és un tabú.\nPerò en d'altres només és possible esmentar:\n*L'estudiós ha dit que aquest mètode té molts inconvenients, però no els ha anomenat.\nL'estudiós ha dit que aquest mètode té molts inconvenients, però no els ha esmentat.\n*Anomeneu les característiques principals dels coleòpters.\nEsmenteu les característiques principals dels coleòpters.\nQuant al verb referir-se, convé tenir en compte que esmentar és més específic:\n*Tot i l'argumentació que acabo d'esmentar, els detractors de la tesi no es van deixar convèncer.\nTot i l'argumentació a la qual m'acabo de referir, els detractors de la tesi no es van deixar convèncer.\n*No esmentaré aquest fet, que és difícil de descriure.\nNo em referiré a aquest fet, que és difícil de descriure.\nI convé tenir en compte, per tant, que esmentar molt sovint es pot substituir, pel que fa al significat, per referir-se a, que és més genèric (però també cal recordar que, com que són dos verbs de règim diferent, no sempre és oportú fer la substitució):\nL'emissor sempre l'esmenten en tercera persona del singular.\nA l'emissor sempre ens hi referim en tercera persona del singular.\nAquestes frases són exemples d'ús adequat del verb esmentar:\nSi s'utilitza el tractament protocol·lari, cal assegurar-se que s'aplica amb totes les persones o càrrecs que en tenen i s'esmenten al document.\nAlgú a classe va esmentar el diccionari dient que admetia aquests usos, i la professora va lloar l'obra però va advertir que no té caràcter normatiu.\nMesos abans, els republicans ja havien ofert l'alcaldia als convergents per tal de fer un front comú i poder procedir a l'esmentada renovació.


La normalització de totes les desigualtats - Diari La Veu\nEscriba el número 159586\nLa normalització de totes les desigualtats\nCom cada any, un vint-i-cinc d’abril m’impregne d’aroma de maulet, i em capbusse en la manifestació a València ciutat. Són molts anys ja, però ni em canse ni defallisc. A més de les cares habituals, m’hi trobe cares noves, somriures nous, missatges nous però igual d’engrescadors. Escolte la Muixeranga de sempre, decorant uns castellers que alimenten de companyonia la desfilada pacífica i educada que demostrem els i les qui caminem per una València que –de moment per un sol dia- és la somniada.\nI quin somni busquem? Almenys jo lluite des de fa molts anys, des de l’activisme polític i social, per un País València on les normalitzacions siguen un fet. De la normalització lingüistica ja en parlem i reclamem en les manifestacions. I de les altres també: la igualtat de la dona, per exemple. Tanmateix aquests clams, orquestrats per consignes i frases en pancartes, poden caure en errors –al meu entendre- dins de les organitzacions d’aquests actes.\nLa paraula error pot semblar excessiva, sempre i quan no reflexionem l’abast del seu significat.\nLa nit de la diada commemorativa, després de la mani, i encara impregnat d’aroma de maulet, em va resultar curiós el fet que al concert de la nit sols hi hagués una dona a l’escenari de la Festa dels Vivers.\nLa paraula curiós pot semblar ridícula, sempre i quan no reflexionem l’abast del seu significat.\nEn una tertúlia posterior, envoltat d’amigues i amics, es va generar una conversa/debat molt interessant sobre el tema. I hi ha qui va dir –abocant-se a rebre una bona batussa intel.lectual- que la qüestió era la qualitat, com si – amb tots els respectes per tots els grups que canten en valencià- en un dia tan important no s’haguera pogut equilibrar un fet que al cap i a la fi porta intrínsecament la necessitat de la recerca de la balança a nivell en tots els aspectes."...En les dades que hem recollit, hi podem observar que de 3.073 artistes programats, només 294 són dones, un 9,08 % del total....."\nAquest fragment és d'un article publicat recentment per Laura Capsir, a la revista Saó.\nUn 2017, tres-cents deu anys després de la desfeta d’Almansa, i prop de quaranta anys de reivindicació al carrer, la commemoració en recerca de les llibertats i les igualtats, al meu entendre, troba una mancança i un error en l’oferta musical de la cloenda de la diada. Fins i tot podríem dir una contradicció, com si l’esmentada absència de dones a l’escenari la poguérem comparar a publicitar l’acte en castellà.\nEstic convençut que tant l’organització de l’acte com els col·lectius i partits polítics assistents tenen en el seu adn ideològic un motiu per a la reflexió sobre aquest detall. Perquè mentre no hi haja normalització, caldrà tindre sempre present, de manera incansable, no sols l'obligatorietat del valencià a les escoles, sinó també el compromís d'incloure l'equilibri entre dones i homes en les manifestacions públiques, siguen musicals o no. La seua absència no sols discrimina, sinó que condemna eixa invisibilitat a apropar-les a l'abisme tan temut de la desaparició professional.\nHan passat tres dies, i encara m’envaeix l’aroma de maulet. Però tal vegada els efectes durarien més si la defensa de les llibertats i de les igualtats tingueren una correspondència absoluta en l’execució d’actes tan nombrosos i importants com la del significat del record de la batalla d’Almansa.\nEscriba el número 643329


La Natura a la Baixa Tordera: Calella rep uns estiuejants molt curiosos, els corbs marins. Ràdio Calella 13/7/2016\nRàdio Calella 13/7/2016\nLa costa maresmenca acull la concentració de corbs marins més important de tot el litoral català. I la zona de la Roca Grossa de Calella és un d’aquests punts.\nActualment, i segons el biòleg Enric Badosa, hi ha uns 160 corbs. Una xifra que des d’ara i fins al setembre s’incrementa fins arribar aproximadament als 220.\nAquesta espècie marina colonitza el litoral maresmenc durant els mesos d’estiu i fins al mes de gener. Provenen de les Illes Balears, sobretot de Menorca, on tornen a l’hivern per procrear. Aquí s’hi estan per menjar i descansar. Segons Badosa, mengen sobretot sonsus.\nEl corb marí passa el dia alimentant-se i al capvespre descansa a les roques. Durant el dia fan un desgast important dins l’aigua, tal i com explica el biòleg Enric Badosa.\nEl corb marí es va extingir a Catalunya als anys 80 i a principis dels 90 es va recuperar a les Illes Balears. La principal amenaça per aquesta espècie marina és la pesca esportiva ja que molts tenen marques d’hams que s’han clavat o fins i tot empassat.\nEtiquetes de comentaris: espais-Roca Grossa (Calella), notícies, ornitologia


Demanen que el cavallista de Manacor sigui "totalment inhabilitat"\nProgrés en Verd exigeix que li sigui prohibit poder tenir animals, l’accés a qualsevol hipòdrom i una sanció econòmica exemplar\nEl partit animalista Progrés en Verd ha emès un comunicat aquest divendres davant el cas de maltractament animal succeït fa uns dies a Manacor, “on un cavallista obligava a l’egua guanyadora d’una carrera celebrada a l’Hipòdrom de Manacor, amb motiu de l’últim Gran Premi celebrat el passat cap de setmana, a beure una ampolla de cava, a més de banyar-li el cap i els ulls”.\nLa formació en qüestió recorda en la seva nota que el mateix autor dels fets esmentats “temps enrere ja va ser condemnat durament a França per un cas de dopatge amb els animals”.\nProgrés en Verd exigeix a les autoritats que “sigui inhabilitat a l’hora de poder tenir qualsevol animal a càrrec seu, prohibir-li l’accés a qualsevol hipòdrom d’arreu de l’Estat, a més d’una sanció econòmica exemplar”.\nEn paraules de Guillermo Amengual, president de Progrés en Verd, “aquest malvat hauria de ser condemnat de per vida, ja que té un llarg expedient de casos de maltractament animal. Esperem que l’Ajuntament de Manacor i la Federació Balear de Trot s’encarreguin de fer justícia”.\n“Esperem que l’Ajuntament de Manacor i la Federació Balear de Trot s’encarreguin de fer justícia”, segons Amengual\nFinalment, recorda que “a Mallorca no podem oblidar l’assassinat del cavall Sorky a l’Hipòdrom de Manacor per perdre una carrera. Aquesta és la trista realitat dels cavalls, que són explotats per a córrer i després malvenuts per a seguir explotats en les galeres turístiques”, declara Amengual.\nEls fets estan sent investigats, segons va informar a última hora d’aquest dijous l’Institut de l’Esport Hípic de Mallorca (IEHM), conjuntament amb la Federació Balear de Trot. Una vegada s’hagi pogut reunir tota la informació respecte als fets denunciats, l’assumpte serà posat en coneixement del SEPRONA.\nNotícies relacionadescavallista de ManacoreguaGuillermo Amengualinhabilitatmaltractament animalProgrés en Verdsanció econòmicaSorky


Andalusia, el major Pla Marshall de la història - Cat Diàleg - Diari Digital català\nEconomiaEspanyaZResto 18 marzo, 2015 Juan Francisco Jiménez Jacinto 2\nInici » Historic » Andalusia, el major Pla Marshall de la història\nLes aportacions dels fons Europeu a Andalusia van ser de 41.000 milions d’euros entre 1986 i 2012, que sumats als 1.600 milions que va rebre el 2013 donen un total de 42.600 milions d’euros que aquesta comunitat autònoma ha tingut per millorar la seva malmesa economia. Un autèntic Pla Marshall, el més ambiciós de la història d’Europa, que no s’ha vist reflectit en el creixement econòmic desitjat.\nAra, el conseller d’Economia, Innovació, Ciència i Ocupació, José Sánchez Maldonado, ha anunciat que Andalusia rebrà en el marc 2014-2020 un total de 9.357.000 d’euros de fons europeus, el que suposa un 22% menys de recursos que en el període 2007-2013, per exemple. Aquesta quantitat s’ha de veure incrementada amb uns 1.500 milions d’euros més amb l’aplicació de la clàusula de revisió en 2016, una assignació que realitzarà la Comissió Europea en funció de la situació econòmica i les perspectives de creixement.\nDe tota manera, aquests fons han disminuït perquè Espanya està més desenvolupada que temps enrere i, a més, s’han incorporat a la UE nous membres de l’Europa de l’est, que gaudeixen ara dels beneficis que va tenir l’Estat espanyol en el passat.\nTambé rep del Fons de solidaritat regional\nD’altra banda, Andalusia rep el 28% del fons de solidaritat regional, el doble que el seu pes en l’economia. No obstant això, només aporta a Espanya el 13,9 per cent del PIB. És a dir, rep proporcionalment el doble del que aporta del Fons de Suficiència creat el 2002 per equilibrar els nivells de renda entre les regions. Únicament Andalusia és la primera a rebre solidaritat de la resta dels espanyols.\nAquests percentatges corresponen a l’any 2006, encara que és una inèrcia que ve de fa temps. Això vol dir que Andalusia va rebre 9.035 milions d’euros de solidaritat interautonòmica. D’aquests milions va retornar quasi la meitat, 4.500 milions. Per tant, als fons d’ajuda de la UE que va rebre durant el període d’integració econòmica d’Espanya a la UE, cal sumar l’ajuda que va rebre de l’economia interior, pròpia de l’Estat.\nAquestes són les dades del Ministeri d’Hisenda espanyol de l’any 2006:\nLa comunitat que dóna més subvencions a les empreses\nLluny de ser una autonomia estalviadora, Andalusia és també l’autonomia que més subvencions atorga a les empreses. El 2010, per exemple, la comunitat autònoma va destinar un total de 286.300.000 d’euros a subvencionar empreses, segons les dades del Radar d’Administracions Públiques 2010 publicat per l’empresa Axesor. La comunitat andalusa és, a més, la segona d’Espanya en nombre d’empreses subvencionades, més de 6.000, només superada per la Comunitat Valenciana.\nSegons l’informe, durant l’exercici de 2010 es van repartir a l’Estat espanyol més de 3.859.000 d’euros en ajudes públiques a empreses. Aquesta xifra va suposar una retallada del 30,7% en els fons concedits, 1.714.000 d’euros menys que el 2009. D’aquesta reducció, l’Estat va ser el major responsable amb una retallada del 37% mentre que les autonomies van reduir la seva xifra en un 22% de mitjana, si bé hi va haver comunitats com la madrilenya o la navarresa que van retallar els fons en més d’un 50%.\nEn relació a l’origen de les subvencions, la comunitat andalusa aportava del seu pressupost més del 50% del total de subvencions rebudes per les empreses de la regió.\nL’informe recollia també una classificació per l’anomenada «intensitat de les ajudes», que mostrava l’esforç teòric realitzat per cada autonomia en ajuda a les seves empreses. Aquest indicador depèn de l’import total de les ajudes concedides i del nombre total d’empreses actives a la regió.\nAndalusia, amb 1.439 euros, es va situar per sobre de la mitjana nacional (1.318) i per sobre de comunitats com València (1.312), Madrid (685) o Catalunya (524), aquestes últimes amb un nombre major d’empreses actives.\nIrregularitats que fan descreure a Europa\nLa Comissió Europea va congelar a 2011 el fons Feder i el de Cohesió a Andalusia després de conèixer l’informe del Tribunal de Comptes de la UE que va detectar un índex d’errors de més del 10% en la fiscalització de l’any anterior.\nAquesta dada va ser guardada en secret aleshores per la Junta d’Andalusia pel potencial efecte negatiu sobre els seus comptes i sobre l’economia regional, però la visita de la comissió de control pressupostari del Parlament Europeu es va treure a la llum el bloqueig a la recepció de diners dels programes. Una suspensió en la recepció d’ajudes d’ambdós programes, dels quals Andalusia percebia al voltant de mil milions anuals. Aquest episodi va obligar a una delegació de la Conselleria d’Economia andalusa a donar explicacions en persona a la missió comunitària a Madrid.\nA la UE van saltar les alarmes per les irregularitats en les ajudes\nA l’informe del Tribunal de Comptes de Luxemburg sobre l’execució dels fons a 2010 es posava de manifest que l’índex d’errors i incidències trobats a l’anàlisi aleatori dels projectes finançats amb fons europeus era superior al 10 per cent a Andalusia. Modificacions pressupostàries en contractes d’obres públiques -que Brussel·les entén que són via d’entrada per a la comissió d’abusos en l’ús de diners públics- o incompliment dels terminis de manteniment de l’ocupació de treballadors contractats amb ajudes comunitàries -quatre anys- són dues de les irregularitats més comunes que es van trobar.\nCal recordar que la Guàrdia Civil ja investigava des de 2010, a instàncies de la Fiscalia Superior d’Andalusia, un frau massiu en l’ús d’ajudes europees a l’ocupació que podria superar els 25 milions d’euros i que s’hauria produït almenys des de 2009.\nEn definitiva, Andalusia és la regió d’Europa més subsidiada, la que més ajudes europees ha rebut i de les comunitats més beneficiades pel sistema de solidaritat intercomunitari espanyol. Un autèntic Pla Marshall de regeneració econòmica. Malgrat això, després de dècades d’ajudes per incentivar la seva economia i el seu teixit empresarial segueix sent una de les regions amb pitjor projecció econòmica.\nandalusia12 catdialeg1748 Pla Marshall1 subsidis1


Persecució policial a uns lladres a Museros i Massamagrell\nTot, després d'haver furtat un telèfon mòbil\ndimarts, 17 d’abril 2018 - 12:08h\nLa Policia Local de La Pobla de Farnals i un vehicle amb tres lladres al seu interior van protagonitzar el passat diumenge a les 20 hores una persecució d'uns set minuts de duració entre els municipis de l'Horta Nord de Massamagrell i Museros.\nEsta es va produir, a més, per les avingudes principals que unixen estos dos pobles i a 100 quilòmetres per hora, quan el màxim permés en eixa zona són els 50 km/h.\nTot va començar, segons informa Las Provincias, quan a Massamagrell, un grup de joves va avisar a la Policia Local que els havien furtat un mòbil. En adonar-se de l'avís, els lladres van muntar en una furgoneta i van fugir a tota velocitat, botant-se semàfors en roig, senyals d'stop i de cedir el pas, i passant redones en línia recta.\n7 minuts de persecució\nDesprés de set minuts fugint de la Policia, els integrants del vehicle es van veure obligats a baixar del turisme per a continuar a peu, però un d'ells, de només 15 anys, es va entregar a la Guàrdia Civil.\nAra, la Benemèrita es troba investigant el parador de les persones que van fugir, que segons les declaracions del jove de 15 anys que es va entregar, podrien ser "gent perillosa d'ètnia gitana" del Port de Sagunt.\n"DRAMÀTIC: Ferit greu un xiquet per l'atac d'un gos a València" "URGENT: Accident de cotxe mortal a la CV-500"


bonÀrea Corporació obté 71,5 milions d'euros de benefici net durant el 2019, un 12% més que l'any anterior\nEl grup alimentari de Guissona ha invertit 94,3 milions d'euros i ja compta amb més de 500 supermercats\nbonÀrea Corporació ha obtingut durant el 2019 beneficis nets per valor de 71,5 MEUR, un 12% més que l'any anterior, i el cash flow net, s'ha situat en 111 MEUR, un 9% superior al 2018. La facturació del grup alimentari de Guissona (Segarra) ha incrementat un 5,7% més fins arribar als 1.920 MEUR. La partida d'inversions és la que més creix – 34% - amb un total de 94,3 MEUR, una part dels quals han estat destinats a a la construcció del nou centre de producció d'Épila, a l'Aragó, les obres de qual segueixen el ritme previst, segons el grup. bonÀrea ha obert 23 nous supermercats fins arribar a un total de 509 establiments a finals d'any. Així mateix, hi ha hagut un increment de 169 llocs de treball i la xifra total de treballadors és de 5.304.\nL'activitat més important de bonÀrea Corporació és la venda d'alimentació humana, amb una facturació de 1.089 milions d'euros, un 5,2% més que l'exercici anterior. El principal canal de venda són les botigues bonÀrea, que han comercialitzat directament 857 MEUR, un 5,4% més. Al final de l'exercici 2019 el grup comptava amb 509 establiments, situats a Catalunya, Aragó, Castelló, València, Madrid, Guadalajara, Navarra, La Rioja i Andorra. Mitjançant els altres canals de distribució – Food Service (majoristes, detallistes i Cash&Carry) i exportació, el grup ha venut per valor de 232 MEUR, el que suposa un 4,7% que l'any anterior.\nRespecte a l'enginyeria i l'energia, aquesta activitat del grup ha arribat als 392 MEUR, amb un creixement de, 9,5%. Una part destacada d'aquestes vendes és el subministrament de carburants a la xarxa de 55 gasolineres bonÀrea, que un any més han continuat situades entre les més econòmiques de l'Estat quant a preus.\nEl 2019 ha estat l'any en què la companyia ha fet més inversió amb un total de 94,3 MEUR, un 34% més que l'exercici anterior. Les principals inversions s'han destinat a l'obra civil, terrenys, maquinaria, instal·lacions i equipaments. Un d'aquests, el centre alimentari d'Épila, que ja s'ha començat a construir i les obres segueixen el ritme previst. També destaquen les inversions al centre alimentari de Guissona, amb la construcció d'una nova depuradora d'aigües que servirà per ampliar notablement la capacitat actual i l'ampliació de sales, la millora de maquinària i logística, així com la instal·lació fotovoltaica que proporciona 4 MW i que se suma a totes les mesures implantades fins al moment en aquest centre per aconseguir un estalvi energètic superior al 40%.\nLes vendes de bonÀrea Cooperativa han es tat de 284 MEUR, amb un increment del 3,8%. Són derivades, principalment de ramaderia i aus criades a les explotacions dels socis que venen principalment a bonÀrea Corporació per a la seva posterior transformació i comercialització. El resultat net de 5,5 MEUR representa un creixement del 8,4% i la generació de recursos – cash flow - ha arribat als 6,6 MEUR, un 8% superiors al 2017. La plantilla se situa en 204 treballadors i les inversions anuals han arribat als 2 MEUR.


bloGuejat: Fora de la gàbia\nFora de la gàbia\nUna altre moment fascinant de l'experiència paterna: el dia que alliberes el teu fill de la presó del bressol. Les nits contingudes entre quatre parets de reixes de fusta tenen una pau que no descobreixes fins que la perds.\nPerò no ets pas tu qui decideix atorgar-li aquesta llibertat condicional. Et veus forçat a implantar-la el dia que el vailet ha crescut prou com per enfilar-se a la reixa del bressol i per perdre l'equilibri, cosa que acaba amb un olímpic salt d'alçada per sobre la tanca, amb el cap primer, tan involuntari com nociu per a la salut de tos els implicats. L'instant que veus, impotent, com el teu nano s'estimba sense que et doni temps a agafar-lo, en una d'aquelles caigudes que hauria de restar un parell de punts del carnet de pare si aquest existís, és quan saps que ha arribat l'hora de passar al proper nivell. Per sort ell es recuperarà de l'impacte després d'un plor desconsolat de cinc minuts. A tu et costarà una mica més tornar a les polsacions normals i assegurar-te que no has patit cap infart.\nA primera vista potser no es fa evident el problema de no tenir la fera continguda dins una gàbia quan es pon el sol. N'hi ha més d'un. Per exemple, ha d'aprendre ràpidament a controlar els seus moviments nocturns, cosa tan difícil, sembla, com arribar a dominar els esfínters. Ens hem passat tota la setmana sentint com una mena de broooom! sord trencava el silenci de la nit, seguit d'uns segons de pausa i un plor intens equivalent al crit de "qui m'ha tret el llit de sota el cul mentre dormia???". Sort que els anglesos posen moqueta ben gruixuda a les habitacions. Perfecte per amortir clatellades. Sis o set nyanyos després, sembla que ara ha après per fi a dormir sense fer gests bruscs que puguin acabar amb un viatge al terra. Tot un avenç.\nL'altre inconvenient d'alliberar-lo de la tirania del bressol és que quan l'hereu decideix despertar-se, ara té la capacitat d'arrossegar físicament la resta de la família als seus horaris intempestius. Així disposem d'un despertador aleatori i manual que té el detall d'activar-se invariablement de matinada quan ningú no el necessita. Avisa primer amb uns sorollets discrets, tap tap tap tap tap, passes sobre la moqueta, que acaben amb un sonor "dadaaaaaaaaaa!" o "mammaaaaaaa" i un salt del tigre sobre el pobre progenitor escollit, que el desvetlla del son més profund en un mil·lisegon terrorífic. Una prova de foc per a les coronàries de qualsevol.\nEscrit per Salvador Macip a les 9:08 a. m.\nEn aquestes edats, cada pas és un descobriment nou!\nEi, que m'ho han explicat, no ho dic per experiència!\njejeje, que bona aquesta guia de la paternitat...\nPerò recorda que no els pot tocar la llum del sol ni els pot tocar l'aigua i, sobretot, no poden menjar passades les 12 de la nit. (amb tot l'afecte i els millors desitjos, eh?) :-)))\nJa té raó l'Asimetrich ja, són pitjor que els gremlins ^^ ja t'hi acostumaràs, els meus han arribat als 19 i 21 anys només amb un parell o tres de cosits i un parell d'escaioles ... o sigui que: zen, molt de zen germà :P\nDoncs un altre moment fascinant de l'experiència paterna (i materna) és quan estàs al llit en ple simulacre de procreació i sents el tap tap tap de la menuda, que ha acabat la son -feia la migdiada- i es disposa a obrir la porta de la nostra habitació...\njajaja fa por sentir algú pel passadís i més sabent que està al caure!\nSer pare és un esport de risc?\nFerran , qui et contesti que no menteix. :-)\nAsimetrich, sort que a les 12 de la nit està ben dormit, sinó ara que pot aniria sol fins la nevera i en passaria una de grossa!\nClidice, paraules com "cosits" i "escaioles" no es mencionen mai a un pare novell. Que vols, que no dormi tranquil mai més????\nJoan, gràcies per la imatge. Ara ja sé quin malson tindré aquesta nit.\nFerran, sobreviure a una criatura és un export extrem! Se n'haurien de fer campionats.\nM'ha encantat l'escrit! I és que és tan, tan real! M'he fet un tip de riure. Gràcies! Començo el dia amb alegria! jeje...\nA mi també m'ha encantat. És maco, tendre i simpatiquíssim!\nNo te n'estiguis de seguir-nos explicant avenços eh! :-)\nTal dia com avui el meu petit va fer un intent de gatejar. Quan es va veure a quatre grapes va "tenir una idea" i va aixecar i obrir els braços. La morrà va ser espectacular. El meu comentari va ser: "ai que patirem, si arriba sencer als 18 podrem fer una bona festa". A urgències ja ens deien pel nom només entrar per la porta ^^ però hem fet la festa :)\ni si li poses una baraneta o dues cadires girades per aquests primers dies? fins que s'acostumi a les mesures del llit...\nGràcies, Sílvia. Almenys que algú comenci el dia millor que no pas jo! Per cert, no coneixia el teu blog. m'agrada la idea dels contes. N'agafaré algun per provar d'amansir la fera abans d'anar a dormir, si no et fa res.\nRita, gràcies a tu també. Si seguim així els avenços us els explicaré des de l'UCI on m'ingressaran pels efectes de la manca de son i els ensurts a mitja nit...\nClidice, d'aquestes "morràs" n'hem tingut alguna, ja. Deu ser una idea comuna en els nanos. Sort que la distància de la cara al terra és poca...\nRits, vam provar això de la baraneta però no en vam trobar cap a mida. Al final a après a no moure's abans no hem trobat una solució!\nBuff, després de l'ensurt que hem patit nosaltres aquesta setmana (un gos la va atacar i és viva de miracle), només em faltaria que la meva filla caigués del bressol (ja havia fet alguns intents de saltar), o sigui que de moment la tenim dormint amb nosaltres... ja veurem si som capaços de tornar-la al seu llit quan estigui recuperada...\nMolt bo l'escrit i els comentaris, però si he de tenir gaires ensurts més així potser seré jo la que no arribarà als 18 (als seus, vull dir).\nNúria, és terrible això que expliques. M'has deixat glaçat. Espero que la teva filla es recuperi ràpid. Al costat d'això, caure del bressol no té cap importància. Em fa patir quan el meu fill s'acosta un gos i em sembla que a partir d'ara encara aniré amb més compte. Molts d'ànims!\nMentre donavem un dels milers de biberons a les nostres bessones al meu ex li va caure la Maria just al costat d una taula de vidre...\nEm vaig passar la resta de la nit vigilant-la i fent til.les a tort i a dret!.\nÀnim que això només és el principi!\nJa veuràs com d'aquí uns anys això ho trobaràs la mar de divertit.\nEl pitjor d'aquest pas és quan l'habitació dels pares deixa de ser inexpugnable i es converteix en zona conquerida pel marrec. Els habitants de l'habitació dels pares; o sigui, els pares, deixaran de fer allò tan divertit que tant els agrada amb la mateixa tranquil·litat. I no és el mateix.


Testimonis de la justícia a Catalunya - Ramin Jahanbegloo\nAmb l’inici del judici dels líders independentistes catalans, el problema de la justícia a Espanya, en particular, i de manera més general, a Europa i al món, està un cop més en el punt de mira. La concentració de milers de persones a Madrid per desfogar la seva fúria davant del que consideren una postura excessivament conciliadora del president Pedro Sánchez sobre el conflicte és un recordatori trist dels temps repressius del general Franco i de la Inquisició espanyola, quan els lliurepensadors i els rebels creatius acusats d’heretgia eren cremats a la foguera. Com en el cas de l’Església catòlica durant la Inquisició, la 'democràcia' espanyola pretén exposar les heretgies dels que la critiquen, és a dir, la desobediència que es discerneix en les paraules i els actes dels demòcrates catalans.\nSer demòcrata en el món d’avui és ser capaç de criticar les institucions amb què ens governem. Això és el que diferencia una societat democràtica d’un règim autoritari\nSi Carles Puigdemont i els seus col·laboradors són acusats de desobediència i rebel·lió, no vol dir que siguin enemics de la democràcia. Al contrari, ser demòcrata en el món d’avui és ser capaç de criticar les institucions amb què ens governem. Això és el que diferencia una societat democràtica d’un règim autoritari. Si no vivim en un univers crític de qüestionament i dubtes, estarem a mercè d’individus capritxosos que controlen un sistema orwellià de normes i valors. En una societat liberal com Espanya, on predomina la 'llibertat negativa' (l'absència de coacció externa a l'individu), l’única manera d’aconseguir que s’aboleixin les lleis antidemocràtiques contra la independència i l’autonomia de les persones i les comunitats és a través de la rebel·lió i la desobediència no-violentes.\nEls dirigents catalans han sigut exclusivament no-violents. No han jutjat la democràcia espanyola subjectivament, presidits pels seus propis desitjos i impulsos, sinó que ho han fet d’acord amb les normes democràtiques. La bellesa de la democràcia (si funciona) és que ens proporciona els mitjans per avaluar l’essència democràtica de les nostres institucions. De fet, la institució de la justícia no es pot implementar i exercir sense un esperit democràtic. Però ¿què és la justícia en una democràcia?\nLa justícia és una resistència humana quotidiana contra l’autoritat dels que intenten controlar les nostres vides. És a dir, la protesta moral contra les condicions del sofriment humà és un crit a favor de la justícia davant de la injustícia. La justícia, per tant, dona lloc a la compassió i l’empatia, en la mesura que és un pas cap a la solidaritat entre els éssers humans que pateixen. Un o una rebel demana justícia, cosa que per a ell o ella és una raó per defensar els individus que pateixen els abusos de les normes i les lleis, encara que passin per ser democràtiques. Per tant, la justícia és possible si hi ha la potencialitat d’una vida digna per a un individu o una comunitat. La negativa a legitimar la injustícia és el punt de partida per a la convivència.\nEncara hi ha temps perquè el govern espanyol giri full i doni una lliçó al món absolent els líders catalans\nPel que fa als líders catalans portats a judici, estic segur que han optat per estar al costat de la justícia i no acceptar la violència. La justícia, per a ells, és una protesta ètica i una revolta moral contra la violència. La seva aspiració a la justícia rica en compassió adopta un esperit de revolta que va molt més enllà de les ideologies i els partits polítics. És una ruptura de totes les formes de l’absolut, tant polítiques com històriques. A més, el seu vincle amb la història passa per la comprensió del valor de la 'llibertat negativa'. El que han entès els líders catalans és que, com diu Albert Camus, “la llibertat mai no es vol sense que per la mateixa raó es demani justícia”. A la manera de Camus, per als dirigents catalans, l’única raó de ser de la revolta és lluitar contra el “mal democràtic”. Hi ha un problema de mal democràtic perquè al cor de les democràcies hi ha un problema específic de legitimitat de la violència. El reconeixement del problema de la violència en la democràcia reforça l’estatus d’'homo democraticus' i alerta sobre la possibilitat que la degeneració de les democràcies derivi en violència. Per tant, qualsevol intent d’anar més enllà de la violència democràtica implica reconèixer l’estatus paradoxal de la democràcia mateixa. La democràcia és el procés de domesticació de la violència, però els estats democràtics poden ser productors de violència. Com més instruments de violència desenvolupa una comunitat democràtica mitjançant la imposició de la injustícia, menys resistent és al mal democràtic.\nAquest sentit de la justícia és la clau de la nostra identitat com a éssers democràtics, ja que es tracta d’una reacció davant la injustícia en nom de la dignitat i la vulnerabilitat humanes. És un esforç moral que ens revela la complexitat, l’espontaneïtat i l’heterogeneïtat de la democràcia. La democràcia per si sola no serà mai suficient: no es pot establir només mitjançant eleccions i una Constitució. Cal una cosa més: un èmfasi en la democràcia com a pràctica de pensament i criteri morals. Amb el judici dels líders catalans, la democràcia espanyola torna a situar-se en una disjuntiva moral. La veritable democràcia no pot triomfar mai per mitjans falsos i injustos. Encara hi ha temps perquè el govern espanyol giri full i doni una lliçó al món absolent els líders catalans i obrint amb ells un diàleg pacífic, no-violent i just.


Els banyolins Teatrebrik estrenen «El somni d’una nit d’estiu» amb voluntat de professionalitzar-se\nXavier Ausellé ha adaptat i dirigit la peça, que tindrà una estètica de còmic\nDANI CHICANO. Banyoles\nTeatrebrik estrena divendres, al Teatre de Banyoles, el seu cinquè muntatge, fet que significa el «pas a la professionalitat», tal com van assegurar el regidor de Cultura, Joan Julià, i el portaveu del grup, Salvador Duran. L’espectacle, adaptat per Xavier Ausellé, tindrà segons aquest una «estètica de còmic». El director ha tingut la col·laboració del dissenyador Paco Daranas per idear el vestuari i el disseny gràfic. L’obra es podrà veure divendres, diumenge i el 8 i 9 d’abril.\n+ D’esquerra a dreta, Ausellé, Ferré, Duran, Calpe i Gómez, amb el cartell de l’obra. Foto: D.C.\nTeatrebrik, que va ser fundat el 1998, ha decidit fer una aposta per intentar fer-se un lloc en el circuit professional, tot i ser una companyia amateur. El grup creu que ha arribat el moment de fer el pas, després de quatre muntatges –Edmond (1999), Insults al públic (2000), Després de la pluja (2001) i Despertar-se (2003)– amb els quals la companyia ha aconseguit ser tres vegades finalista del Visionat de la Diputació de Girona i, amb el darrer, participar en la novena Mostra de Teatre de Barcelona. La selecció per participar en aquesta mostra va ser un dels aspectes determinants per fer que el grup acabés de prendre el determini d’intentar introduir-se en el circuit professional. Salvador Duran va explicar ahir que no s’han inscrit al Visionat, perquè no creuen que sigui «el camí adequat» pels seus propòsits. Duran forma part del repartiment, juntament amb Íngrid Calpe, Llum Valle, Rafel Ferré, Joan Gómez i Teresa Solà\nEl director de la peça, Xavier Ausellé, va explicar ahir que per adaptar l’obra ha retallat text, «per donar-hi més dinamisme i ritme», i ha situat l’acció en una ciutat actual: «Tenim la imatge dels grans parcs de Nova York i Londres, que poden ser per als habitants joves dels grans gratacels com un món desconegut, i que representen el bosc de l’obra de Shakespeare.» Ausellé, que va explicar que han treballat sobre la traducció feta per Salvador Oliva, afirma que no ha estat necessari idear una nova dramatúrgia i va ironitzar dient que no utilitzen «cap guitarra elèctrica» per adaptar el clàssic. El director afirma que la modernitat en el teatre actual sembla que és «explicar una història i que s’entengui» i pretén que el públic, amb aquesta comèdia, «s’ho passi bé» per sobre de tot.\n>El tret diferencial


Sagunt a Escena arrenca en el Teatre Romà amb l’esperada ‘Antígona’ - El Temps de les Arts\nUna imatge de l'Antígona de La Ferroviaria. | José Hernández\nEl festival saguntí es reivindica amb una programació potent\n07 febr. 2020 01 ag. 2018 El Temps de les Arts\nEls al•licients del muntatge d’aquesta nit en Sagunt a Escena justifiquen l’expectació. D’una banda, la figura mítica en l’univers teatral d’Antígona, recreat pel director i dramaturg Paco Macià amb una versió lliure inspirada en els textos de Sòfocles, un dels autors pioners en mostrar les grans tragèdies de la humanitat, moltes de les quals encara són vigents i pertinents.\nAixí i tot, la col•laboració en el vessant musical del muntatge de Paco Contreras Niño de Elche, un cantaor que s’ha convertit en una figura estatal de grans proporcions per les reeixides relectures del flamenc en clau de post-rock, krautrock i altres estils, amb un fons a més de crítica social, ha estat un dels grans pols d’atracció d’aquesta Antígona.\nEs tracta, altrament, de la primera vegada que la companyia La Ferroviaria aborda aquesta obra, en una coproducció entre Teatros Murcia-Romea, el Festival Internacional de Teatro de San Javier –on es va fer l’estrena de la versió en castellà–, l’Institut Valencià de Cultura, Sagunt a Escena i l’Ajuntament d’Elx. En el repartiment de l’obra, Eloísa Azorín com Antígona, Enric Juezas com Creont, Morgan Blasco (Tirèsies, Etèocles i Cor), María Muñoz (Ismena i Cor), Marino Muñoz (Hemó, Polinices i Cor), Clara Crespo (Missatger i Cor) i Claudia Garón (Cor).\nAntígona farà de pòrtic a uns altres al•licients de la programació com ara els espectacles en col•laboració amb el Festival de Teatre Clàssic de Mérida. És el cas del Filoctetes dirigit per Antonio Simón, Las Amazonas, dirigida i adaptada per Magüi Mira basant-se en Pentesilea de Von Kleist o el Fedra de Paco Bezerra. També hi ha expectació per veure la visió de l’Otelo de Shakespeare de la Compañía de Clásicos Contemporáneos.\nAmb tot, el director de Sagunt a Escena, Juan Vicente Martínez Luciano ha posat èmfasi a les entrevistes en l’altre espectacle teatral en català, juntament amb Antígona, que tancarà el festival el dia 2 de setembre, l’Èdip de Sòfocles dirigit per Oriol Broggi.\nUna programació potent, reforçada econòmicament per l’Institut Valencià de Cultura per subratllar la condició de Sagunt com a capital cultural valenciana d’aquest exercici, juntament amb Potries, i per reivindicar-se com un dels festivals més potents de l’Estat. De fet, a més de la programació teatral, Sagunt a Escena té importants complements musicals amb el magnífic espectacle de Maria Arnal i Marcel Bagès “45 cerebros y un corazón” o “La ruta de la seda” de Capella de Ministrers amb direcció de Carles Magraner. Els amants de la dansa, així mateix, tenen una cita ineludible amb El jardí de les delícies de la companyia de Marie Chouinard.\nL’espectacle Aigua, ahir de vesprada a Sagunt.\nLa direcció del festival, amb tot, va voler que la inauguració del festival, celebrada ahir, formara part del que es coneix com “Off Romà”, els espectacles realitzats fora de l’àmbit del Teatre Romà. Així, Aigua, la producció de l’Institut Valencià de Cultura que està tenint un èxit important arreu del País Valencià, inaugurà oficialment el festival reconvertit en un espectacle de carrer que va tenir una excel•lent acollida.\nLa jornada inaugural conclogué amb la inauguració de l’exposició basada en El jardí de les delícies del col•lectiu artístic femení La tira de dones, que porta un temps col·laborant amb la inauguració de Sagunt a Escena, i el concert de música cubana de Pancho Amat y su cabildo del son.\nTeatre Romà de Sagunt i altres espais


Postgrau de l'Escola Sert: Salut i Harmonia de l'hàbitat (5a edició) | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\n© Andres Flajszer. Escola Sert COAC\nPostgrau de l'Escola Sert: Salut i Harmonia de l'hàbitat (5a edició)\nData : Del 9/03/2017 fins 22/06/2017\nDirectors : Gabriel Barbeta, doctor arquitecte i Pilar Palau, interiorista.\nEl proper 9 de març començarà la cinquena edició del Postgrau en Salut i Harmonia de l'hàbitat dirigida per l'arquitecte Gabriel Barbeta i la interiorista Pilar Palau. Aquest postgrau oferirà una visió global sobre els factors ambientals que incideixen en la salut dels usuaris dels edificis, així com eines per detectar i corregir diferents patologies.\nL'ésser humà es troba cada vegada més envoltat de radiacions i fenòmens de caire electromagnètic i aquesta realitat ha portat a definir la síndrome de l'edifici malalt. A mesura que avança la recerca científica es demostren les afeccions que provoca en la salut, des d'hipersensibilitat i alteracions de la glàndula pineal fins a accions mutagèniques en l'ADN. Sortosament s'han anat descobrint mètodes de correcció d'aquestes radiacions, aplicables al disseny de l'edifici, a les instal·lacions i als materials de construcció. Els professionals del disseny i la construcció de l'hàbitat humà han de tenir coneixements d'aquestes mesures.\nActualment existeix una creixent preocupació per la sostenibilitat, impulsada per una crisis mediambiental a escala planetària que qüestiona el nostre model de creixement. En resposta a aquesta crisis, els arquitectes concentren la seva atenció principalment sobre l'estalvi energètic, tant en el procés constructiu com en la vida útil de l'edifici.\nPer aquests motius es posa de manifest la necessitat d'un nou perfil professional que sigui capaç d'integrar aquests coneixements sobre la salut dins d'una visió global i transversal de l'arquitectura.\nEl Postgrau en Salut i Harmonia de l'hàbitat dóna les eines i paràmetres per avaluar i analitzar patologies dels edificis que poden tenir efectes sobre la salut dels usuaris en habitatges i en els llocs de treball. La metodologia és aplicable a edificis existents i en projectes d'obra nova o de rehabilitació. Les bases i principis de diagnòstic a tenir en compte en el disseny de l'edifici amb aplicacions pràctiques integrant la informació i les tècniques de prevenció en el projecte per millorar el confort i la salut dels usuaris.\nEl curs està estructurat en quatre mòduls amb una durada total de 88 hores, i es realitzarà de manera presencial a l'Escola Sert ubicada al carrer Arcs de Barcelona.\nEl postgrau està adreçat a arquitectes, estudiants, i altres professionals del sector de l'edificació i l'arquitectura.\nPer consultar els preus del curs accedeix a la seva fitxa completa


"Eufòria", el talent show musical de TV3, fa públics els noms dels coaches del programa\n"Eufòria""Eufòria", el talent show musical de TV3, ja té coaches\n"Eufòria", el gran esdeveniment televisiu familiar presentat per Marta Torné i Miki Núñez, que s'estrenarà a TV3 el primer trimestre del 2022, tindrà quatre coaches encarregats de fer el seguiment dels quinze concursants del programa. Avui se n'han sabut els noms.\nSón el director musical Jordi Cubino, el coach de veu Daniel Anglès, el coreògraf Albert Sala, i la coach d'interpretació Carol Rovira. Tots quatre assumeixen un paper clau durant tot el programa, que comença ja en el procés de càsting, perquè seran els encarregats de fer la tria de participants.\n14/01/2022 - 12.00\nEl nou talent show musical de TV3, que busca les millors veus anònimes de Catalunya, "Eufòria", anuncia avui el nom dels quatre coaches que s'encarregaran de triar i potenciar el talent dels concursants del programa fins a convertir-los en estrelles del panorama musical.\nCom que és un repte important, en aquest camí cap a la fama el programa ha volgut que alguns dels millors professionals del món musical del país acompanyessin els concursants. Són els coaches Jordi Cubino, Daniel Anglès, Albert Sala i Carol Rovira. Tots quatre els ajudaran a preparar les cançons amb què hauran de brillar sobre l'escenari de TV3 setmana rere setmana.\nDes de la interpretació, des de la coreografia, des de la tècnica de veu i la direcció musical, els coaches d'"Eufòria" treballaran per obtenir la millor versió dels concursants.\nCarol Rovira, coach d'interpretació\nPortaré els concursants a un terreny de joc perquè puguin explorar els límits del tema que hauran de defensar cada setmana. El meu objectiu és que brillin al màxim dalt de l'escenari i que arribin a emocionar l'espectador. Per fer-ho és molt important un espai de confiança i sobretot de joc. Si ells estan relaxats i s'ho passen bé, l'espectador també en gaudirà.\nActriu, cantant i músic, Carol Rovira es va formar principalment a l'Institut del Teatre. Va ser la Susi, a "La Riera", però també és coneguda per papers com el de l'Amelia Ledesma al serial "Amar es para siempre" i el seu spin-off "#Luimelia". Actualment, interpreta l'Alicia a la comèdia televisiva "Señor, dame paciencia".\nParal·lelament, porta a terme el seu projecte musical en què canta temes propis, acompanyada del músic Anthony Ocaña.\nAlbert Sala, coach de coreografia\nÉs la primera vegada que treballo en un programa de la cadena i tinc moltíssimes ganes d'aportar-hi tota la meva experiència de l'estranger i fer que el xou sigui tan explosiu i espectacular com sigui possible. La coreografia està molt de moda avui en dia, però no és fàcil arribar a un nivell de suficiència dalt de l'escenari. Vull que els concursants se'n surtin i això representa un gran repte; tinc moltes ganes de donar-los molta canya.\nCoreògraf d'àmbit europeu, Sala ha treballat per canals de televisió de mig món. Ha muntat coreografies per a programes com "Factor X" al Regne Unit, "Dancing with the stars" i "So you think you can dance". També té carrera professional com a coreògraf en produccions cinematogràfiques nord-americanes, en anuncis de marques internacionals de moda i esport i en canals de televisió com ara Disney Chanel o productores com la Warner Brothers.\nEn l'actualitat viu a Barcelona, on lidera La Caja Negra, un nou estudi que compagina produccions de videodansa i formacions de ballarins i ballarines professionals.\nEn aquest paper de coach de coreografia d'"Eufòria", l'assistirà Aina Casanovas. L'Aina va ser ballarina de l'SP3, del Club Super3, i s'ha continuat formant en ciutats de tot el món, com ara Dubai.\nDaniel Anglès, coach de veu\nM'enfronto al repte de ser coach d'"Eufòria" amb molta emoció i entusiasme; amb sensació de responsabilitat i amb moltes ganes d'ajudar aquests grans concursants que han participat en les audicions. Hi ha molt de talent al nostre país i ara la nostra feina és ajudar-los a lluir encara més en aquest programa.\nAnglès, director escènic, actor, cantant i un dels vocal coaches més reputats de Catalunya, farà brillar l'instrument més important dels cantants: la seva veu.\nEls espectadors de TV3 segur que el recorden com a jurat al talent show musical "Oh Happy Day". Actualment, és el director del Teatre Condal de Barcelona i del musical "Golfus de Roma". Feina que compagina amb la tasca docent i de direcció de l'escola Aules Arts Escèniques a Barcelona.\nJordi Cubino, director musical d'"Eufòria"\nAcceptar la direcció musical del programa és un honor i un repte alhora. La música és revolució constant i em motiva moltíssim descobrir nous talents, treballar amb gent nova... El futur està en els nous talents joves, i a Catalunya n'hi ha moltissims, tenim un càsting espectacular. Els amants de la música gaudireu moltíssim d'aquest programa.\nCubino és productor musical i compositor amb més de 22 milions de discos venuts a tot el món amb cançons compostes o produïdes des dels seus estudis a Londres i Barcelona. Ha treballat en cinema, televisió i en discogràfiques. A més a més de ser el productor del disc més venut cada any a Catalunya, el Disc de La Marató de TV3, també ha produït més de 200 artistes internacionals com ara Laura Pausini, Alan Parsons, David Bisbal o Luís Fonsi, entre d'altres.\nI després del treball dels coaches... toca donar-ho tot!\nEn aquest procés de selecció tindran lloc les audicions dels aproximadament 80 aspirants a finalistes, i només quedaran quinze participants.\nUn cop seleccionats els quinze prefinalistes, a partir del tercer capítol, el programa emetrà les gales dels participants i seran els membres del jurat els que hauran de decidir qui passa a la final i qui en queda fora. El concursant que guanyi el programa tindrà l'oportunitat de gravar un disc i participar en algun gran festival del país.\n"Eufòria" és una producció associada de TV3 amb Veranda, que s'estrenarà properament.\nEl grup Ginestà presenta el seu nou disc al Top 1 de "Zona zàping"\nPrimeres nominacions dels Premis Enderrock 2022\nJosep Maria Duran, a l'estrena de "21", el programa perico d'Esport3\nL'escriptor Alejandro Palomas, a "Els matins"\nEl partit entre el Força Lleida i el Movistar Estudiantes de la LEB Or de bàsquet, a Esport3


Art de la terra · Com comprar\nPer comprar els nostres productes artesans és molt senzill. Segueix els següents passos:\nEscull els productes artesans que t’interessin\nNavega pel menú horitzontal del web, posa't damunt de les diferents categories per conèixer els productes, fes clic damunt la categoria que t'interessi i accediràs a la pàgina dels productes. Una vegada aquí, pots ajudar-te dels filtres que hi ha a la barra del títol de la categoria. Pots filtrar per: novetat, oferta, peça única, + Opcions i Preu.\nTambé pots trobar productes utilitzant el “Cercador” situat a la part superior esquerra.\nUna vegada escollit un producte fes clic per accedir a la seva fitxa on trobaràs imatges, descripció detallada i les diferents opcions de personalització que té.\nFes-te el producte al teu gust i afegeix-lo a la teva comanda fent clic al botó "Comprar” o "Encarregar".\nSi el producte el tenim en estoc apareixerà el botó "Comprar". En canvi, si te l'hem de fer, el botó serà "Encarregar". Damunt del botó també trobaràs la informació del termini d'entrega.\nContinuar comprant o finalitzar la comanda\nUna vegada s'ha afegit el producte a la teva comanda pots continuar comprant o finalitzar la comanda. Si continues comprant, els productes que escullis s'aniran afegint a la teva comanda.\nAtenció! L'import de la comanda ha de sumar un mínim de 12€ (iva inclòs i ports a part).\nQuan ja tinguis tots els productes que vols, clica el botó “finalitzar comanda” i accediràs a la cistella de la compra (4 passos):\n1.- COMPROVAR LA COMANDA\nS’obrirà la pantalla de la cistella, amb tots els productes seleccionats, pots modificar quantitats i eliminar-ne si cal. També apareix el preu i la suma total dels productes. Quan confirmis que tot està correcte, fes clic sobre “finalitzar compra”.\nS’obrira la pantalla on has de posar les teves dades, si ets un usuari registrat utilitza el teu mot de pas.\nUna vegada validades les dades s’obrira la pantalla de pagament, tornaràs a veure la teva comanda + les despeses d'enviament fins a casa teva, també pots escollir la forma de pagament que desitgis. Per acabar fes clic a "finalitzar compra".\nPots pagar de forma ràpida, amb la teva targeta.\n(Enllaça amb el servidor segur de "La Caixa")\nAixí mateix les dades sobre la targeta de crèdit no queden registrades a cap base de dades sinó que van directament al TPV (Terminal Punt de Venda del Banc).\nNi nosaltres ni ningú altre hi pot tenir accés, de manera que el pagament és tan segur com pot ser-ho quan pagues a qualsevol botiga física. Pagament amb transferència bancària\nSi no et fa gràcia donar les dades de la targeta, també pots fer el pagament mitjançant una transferència bancària al següent compte:\nLA CAIXA: 2100 0358 19 0200258370\nPer comandes de Catalunya nord, les dades del compte són:\nIBAN: ES46 2100 0358 1902 0025 8370\nPensa a posar el teu nom o correu electrònic en el concepte o remitent de la transferència per tal que puguem saber que ets tu i no una altra persona qui fa la transferència.\nEn les transferències bancaries, el termini d’entrega dels productes comença a contar a partir del dia que s’ha fet el pagament.\nEt reservem el producte un màxim de 10 dies esperant que es realitzi la transferència. Passat aquest temps, tornarem a ficar el producte a la venda.\nFinalment s’obre la pantalla de confirmació de comanda. Quan confirmis la teva comanda rebràs un correu electrònic amb les dades referents de la teva compra.\nArtdelaterra no lliurarem comandes en Apartats de Correus ni en Hotels o en altres adreces de correu no permanents.