Jazz Club La Vicentina: 22/04/12 - 29/04/12\nPropera JAM SESSION del mes d'abril amb GENI BARRY & FRIENDS\nJAM SESSION amb Geni Barry & friends\nZuri, baix elèctric\nl'Escola Jam Session amb el seu director Luís Blanco al capdavant,\nl'Escola de Música Moderna Sant Vicenç amb...\nXavier Aymà, Marina Tuset, Alfred Via, etc..\ni altres músics com Jordi Pujol, Camilo, i un llarg etc, etc,\nUna Jam Session de Jazz, Blues i Rock cada darrer divendres de mes\ni un concert cada mes al Jazz Club La Vicentina.\nPer més informació mireu els "propers concerts".\nConcert relaxat i suau el que varen fer Toma 4 el divendres 20 d'abril\nBenvolgudes i benvolguts amics del Jazz Club La Vicentina. Després d'una derrota amarga, posar-se a fer una crònica potser no sigui la millor opció, però algun dia ho havia de fer.\nCom sempre, agrair a les amigues i amics col·laboradors i a tothom qui va venir la seva presència. Tot i que no hi érem tots, La Sala Xica no es va veure buida i l'ambient es va anar tornant càlid. Si considerem que la proposta dels TOMA 4 va ser una novetat per a tothom, és d'aplaudir el respecte, silenci i atenció permanents de tots els presents durant tot el concert, exceptuant-ne l'inici de la segona part, ja que alguns companys encara mantenien una animada conversa, fruit del bon rotllo i comunicació. Cada vegada més, els llocs de residència dels presents és més divers. Així doncs, hi havia gent de Vallirana, Pallejà, Ametlla del Vallès, Sant Cugat, Rubí, Torrelles i és clar, Sant Vicenç.\nTOMA 4, quartet de Jazz contemporani, perquè és el Jazz que es fa ara a casa nostra i no per l'estil, pròpiament dit, ens varen oferir un concert, bàsicament, suau i relaxat, amb alguna incursió a estàndards, per exemple el darrer tema de la primera part, el "I'll remember april", i els dos darrers de la segona que va ser l'"Invitation" i un "Ornithology" a tota hòstia. TOMA 4 el formen quatre músics que s'han trobat aquí, de fet es varen trobar al Taller de músics fa alguns anys. Allà va sorgir el projecte que s'ha anat consolidant aquests darrers anys. Ells són: Yeray Hernández, guitarra / Ivàn Santaeulària, piano / Santiago Acevedo, contrabaix i Ramiro Rosa, bateria. S'ha de dir però que el Santiago no va poder venir i va ser substituït per Joan-Solà Morales. Aquest darrer i el Ramiro ja havien vingut formant part del Dani Molina Quartet.\nDels onze temes que varen tocar, només tres varen ser estàndards. Ells varen apostar per presentar el seu projecte, i incloure-hi tres estàndards per mantenir-nos en contacte amb el passat, tot i que "revisitat".\nEls temes que varen fer a la primera part varen ser:\n"Què plou?", "Jaula", "Macarena", "Tom Kinkon", i "I'll remember april".\nUna primera part que va començar molt suau, amb temes on l'estructura melòdica t'obligava a estar atent, també per la novetat del tema. La formació de quartet va permetre'ns escoltar perfectament a tots els instruments, fins i tot quan tocaven plegats.\nEl primer tema, "Què plou?", va iniciar un repertori farcit de temes propis amb una gran sensibilitat i molta, molta tendresa interpretativa. El solo del Yeray va ser molt ben executat, i crec que ens va agafar a tots una mica descol·locats....d'acord que era el primer tema, però és que va ser preciós. Un tema suau per començar, amb un bon solo de l'Ivan també. Després, la melodia i acabar-lo sobtadament. Aplaudiments tímids, freds, que mica a mica s'anirien escalfant.\nVaren seguir amb un tema amb aires lleugerament flamencs amb "Jaula", tema del seu disc, composat pel Yeray Hernández. Tema iniciat pel piano de l'Ivan i la guitarra del Yeray, i pel darrera el contrabaix i bateria del Joan-Solà i Ramiro. Tema suau, que ben bé es podria considerar una balada, o quelcom similar. Un bon solo de l'Ivàn, amb molt gust interpretatiu. Comentari per la bona feina del Joan-Solà que venint a fer una substitució va tocar com si del grup fos. Després, Yeray va continuar amb la mateixa sonoritat de guitarra "jazzera". Un punteig molt nítid i clar, acompanyat d'un molt bon so extret de la seva Fender Telecaster. Després va ser el Joan-Solà el qui va fer el seu primer solo al contrabaix. Gran intèrpret, ja conegut per tots nosaltres, i que ho va tornar a demostrar durant tota la nit. Un molt bon solo, aplaudit per tornar a la melodia aflamencada i acabar-lo suaument.\nEl tercer també va ser un tema suau i va ser el Macarena. El varen iniciar dolçament, acompanyats del silenci de la sala...Tothom escoltant, i fent-ho d'aquests tipus de temes, certament difícils, desconeguts i també molt lents, doncs és per felicitar a tothom que va seguir escoltant sense defallir. Tema iniciat pel Yeray, suaument....tocant la melodia, la dolça melodia, per deixar pas a la incorporació del so nítid i la pulsació clara dels dits de l'Ivàn sobre el piano, interpretant a la seva manera també amb uns aires "macarens". Després de nou el tema, molt lent, molt suau, per acabar-lo dolçament.\nEl següent, quasi sense parar va ser el "Tom Kinkon", tema una mica més ràpid, i on la melodia feia unes línies d'arpegis ascendents molt ben trobades. Entremig però, hi ha un canvi rítmic recolzat per els tocs al cant de la caixa de la bateria del Ramiro. Un tema viu, i on el Yeray va brillar per la seva improvisació en el seu solo. Aplaudiments per deixar pas al solo de l'Ivàn, clar i nítid com va ser habitual. Amb una mà dreta fent les excursions amunt i avall de la part dreta del piano, mentre l'esquerra l'acompanyava fent els acords adequats. Després d'ell, la melodia amb els seus canvis i acabar el tema de manera sobtada.\nJa per acabar la primera part varen tocar el "I'll remember april" (Gene de Paul). Un tema estàndard que Ramiro Rosa es va encarregar d'iniciar fent una "intro" a modo de solo de bateria. Tema que va ser el de més llarga durada de la primera part, i que ens va situar en el món dels estàndards; ideal per fer el descans per xerrar, fumar alguns al carrer, i anar a beure per comentar com havia anat. Després de la intro del Ramiro va ser el Yeray el qui va iniciar la melodia. S'ha de dir que la varen tocar a un "tempo" endimoniat, força ràpid i que el Yeray es va encarregar de tocar el seu solo amb una gran tècnica i velocitat, deixant-nos bocabadats, quasi sense respiració. El va seguir l'Ivàn fent-ne també un de molt ben executat, ràpid també i ple de sensibilitat. El va seguir el Joan-Solà fent un gran solo al contrabaix, i sempre al seu darrera el Ramiro, tècnic i precís, amb una gran sonoritat en els plats i caixa, seguint i mantenint el ritme, acompanyant al contrabaixista en la seva tasca, aplaudida al final. Varen seguir els "quarts" que solen fer sempre amb el bateria i cadascun dels altres instruments. Després d'aquesta roda de "quarts", varen tornar a la melodia amb el Yeray i així varen acabar el tema.\nAquí teniu un trosset del concert en vídeo, enregistrat pel nostre amic Carlos Sampietro del Club de Jazz Sant Cugat.\nEls temes de la segona part varen ser-ne quatre de propis i dos estàndards, amb el bis inclòs.\n"Jaku", "Blattaria's Street", "Catalunsha", "Yes and no", "Invitation" i "Ornithology".\nVaren començar amb el tema "Jaku", de Santiago Acevedo i que també pertany al disc esmentat. Un tema que l'inicia l'Ivàn per després fer-ho el Yeray fent una intervenció prou llarga que enllaçà la melodia amb el solo. Tema molt suau, que per començar a fer boca va anar força bé. l'Ivàn el va seguir amb un solo molt maco, i sempre al darrere el contrabaix del Joan-Solà, aquesta vegada fent un "walking", i el Ramiro amb un swing perfecte. Aplaudiments i inici del solo del Joan-Solà, precís, melòdic i rítmic a la vegada, amb el swing del Ramiro al darrera. Després varen començar a fer els "quatres" entre cadascú dels solistes i el bateria, que així va poder lluir el seu saber. Després la melodia enriquida per línies a la guitarra i finalitzar un tema preciós, dolç i ben interpretat. Aplaudiments, i inici del segon tema del segon set.\nVa ser el "Blattaria's Street", un tema amb un ritme viu, amb barreges llatines i swingueres, rítmicament parlant. Un Ramiro immens mantenint un tu a tu amb el Joan-Solà prou intens, i mentre el Yeray llançat, desbocat fent un solo magnífic, potent i a un tempo força viu. Yeray és posseïdor d'una gran tècnica la qual cosa li permet desenvolupar uns solos de gran factura, a més a més de tenir molt gust en la seva complexa creació. Anant com anaven, l'Ivàn va seguir al mateix ritme, imposat pel Ramiro i el Joan-Solà, i fent un solo precís, adequat i no massa llarg, la qual cosa s'agraeix. Després el Yeray fent la melodia, una melodia amb una mena de break entremig, que propicia una modificació rítmica. Tema que varen acabar sobtadament i amb aplaudiments i algun què altre crit d'admiració.\nEl tercer tema va ser una preciosa balada, melancòlica, del Ramiro Rosa anomenada "Catalunsha". Tema que va començar la guitarra del Yeray, amb el característic so de la seva Telecaster. Seguidament i amb només algun acord del piano, va ser el Joan-Solà qui va iniciar un solo amb un marcat to tristot, per seguir-lo l'Ivàn al piano, mantenint l'atmosfera de melangia. Molta melodia en el seu solo per deixar pas al Yeray per continuar la tanda de solos. Tema lent, quasi sense percussió, només alguns tocs al plat per mantenir un tempo baix, i mentre el Yeray deixant anar uns arpegis descendents, barrejats amb un solo trist, i per tornar tots plegats a l'inici del tema, cadenciós, i mentre, un silenci absolut a la Sala Xica. Realment, tenim un públic que és dels millors pel que fa al respecte vers els músics i també, respecte a la pròpia música. Un públic que d'ençà aquests 35 concerts, ha anat adquirint coneixement i comprensió vers el JAZZ.\nEl quart tema de la segona part va ser el "Yes and no", tema viu també, que començà el Ramiro fent una "Intro" per ràpidament afegir-se la resta de companys. Va ser el Yeray qui es va encarregar d'iniciar la melodia. Rítmicament, amb un Ramiro incommensurable, màquina precisa i ràpida, no només amb el manteniment del ritme sinó també amb la introducció de "motius" rítmics de qualitat. Mentre tant, el Yeray també llançat, fent un solo magnífic i després l'Ivàn fent el seu magnífic solo. Després, inici dels "quarts" amb el bateria i la resta de companys, i sempre a un tempo endimoniat. Un tema vibrant, realment, on la conjunció dels quatre joves músics va brillar a un gran nivell. Ja per acabar varen tornar a la "Coda", fent la melodia el Yeray i així, amb el canvi rítmic, amb tocs al canto de la caixa, i sempre el "swing" precís en els plats i xarles. Gran tema aplaudit acompanyat d'exclamacions.\nJa anàvem acabant i pel darrer tema abans del "bis" varen tocar un estàndard anomenat "Invitation" tema de Bronislau Kaper. Yeray es va encarregar de fer les presentacions dels seus companys, agrair-nos a tots la presència i audiència silenciosa i ja introduir-se en el tema. Un tema interpretat a un tempo molt superior del de la versió original. Es poden escoltar versions de l'Art Blakey & Jazz Messengers, per exemple, on és més o menys una balada. Els nostres músics la varen tocar molt més ràpida, a tempo de "BE BOP", es podria dir. Iniciada amb un ritme que ens recordava aires llatins, i que canvia a fer un "swing" per tornar al ritme trencat i fet pels cops al canto de la caixa pel Ramiro. I ja després de fer la melodia, curta, va ser el Yeray qui va iniciar el seu solo, carregat de llenguatge Jazzero que em recorda al gran Kenny Burrell, gran monstre de la guitarra de Jazz. Un ritme precís portat per la secció rítmica, amb la bateria i el contrabaix seguint plegats mentre que el piano anava fent acords de manera sincopada. Després del gran solo del Yeray va ser l'Ivàn l'encarregat de fer el seu. Mentre, bateria i contrabaix havien baixat la intensitat sonora per encabir el so del piano dins del context global de la secció rítmica. Tot i així, mantenien una pulsió precisa, amb incursions de "swing" i d'altres ritmes. Després de l'Ivàn varen començar a fer els "quarts" amb el Ramiro i així aquest gran bateria ens va poder mostrar, com ho havia fet tota la nit, el seu gran potencial. Després, varen tornar a la "coda" fent la melodia i els canvis rítmics per acabar el tema de manera sua amb una disminució rítmica i sonora. Grans i llargs aplaudiments varen aconseguir que ens toquessin el "bis" de rigor i que no va ser cap més altra que el gran tema de Charlie Parker, l'"Ornithology".\nUn tema que en la versió original es toca a un tempo endimoniat, com feia Bird en la majoria dels seus temes, per desdir de tocar a la resta de mortals que no podien seguir aquelles línies melòdiques a tal velocitat. Els nostres músics el varen tocar fins i tot més ràpid que l'original, assumpte que m'he parat a comparar. Després de la melodia del tema, el Yeray va començar un solo increïble, amb una gran tècnica i més precisió, a més d'una gran inventiva melòdica. I sempre al darrera la secció rítmica amb un Ramiro, a tota màquina, amb l'altre monstre de la pulsió rítmica, el Joan-Solà Morales. Després del solo de l'Ivàn, una altra combinació de "quatres" amb el Ramiro i de nou el "tema", la coneguda melodia de l'"Ornithology". Llargs aplaudiments dedicat al quartet de joves músics de gran talent, els TOMA 4, els quals ens varen fer gaudir d'allò mes a tots els presents. Felicitar-los per la seva dedicació i gran feina que varen fer al llarg de les quasi dues hores de molt bona música. Un concert, on els músics varen ser els protagonistes i els qui varen decidir el "repertori", barrejant amb gran encert temes propis, amb temes aliens i estàndards, i també encertaren en la barreja rítmica, amb temes a ritme de balada i d'altres molt més vius, plens de swing. En definitiva una gran vetllada.\nAgrair de nou a tots els presents la seva assistència i desitjar-los que s'ho hagin passat d'allò més bé, i amb ganes de tornar-los a veure en el proper concert, que serà el 18 de maig amb els coneguts.. Afro Blue, amb Xavi Figuerola, saxo tenor / Guim García Balash, saxo alt / Xavier Algans, piano / Pepo Doménech, baix elèctric i Ricard Grau, bateria


la pedra i el marge / LPM: Demà\nUs imagineu que a algun sàtrapa dels qui sovintegen per aquest país se li acudís prohibir la paraula demà? Reconec que la hipòtesi és poc plausible i fins i tot descaradament esbojarrada, però sense eixir-nos-en de la filologia, de més grosses n'hem vistes en els darrers lustres (i no cal que ens remetem, per exemple, als difunts programes de Canal 9). En tal cas segur que el sol no deixaria per això d'emergir per llevant i d'amagar-se per ponent. Però a nosaltres seria com si ens haguessen arrancat un ull, o pitjor, un ull, la boca, el cor i part del cervell. Descobriríem amb estupor una paret en obrir la porta de casa, la inutilitat de calendaris i agendes, els horaris del tren i les cites, el futur simple i el compost, els mínims plans de vida que alberga l'adverbi de l'esperança per antonomàsia. Tot quedaria reduït a una immediatesa sense substància, barrada per les tenebres infranquejables de la nit. Sense la paraula demà i les esperances que ella projecta comptaríem les hores com un condemnat a mort, no podríem permetre'ns l'armistici de les obligacions que ens concedim cada dia i cauríem en la paràlisi de l'agonitzant davant la impossibilitat material de realitzar-les totes. Irremeiablement els nostres somnis tindrien cada nit el sabor agre de l'acabament, atrapats en l'espant d'un túnel sense fi. Si Estellés es definia com un “animal de records”, puix que el passat és en rigor l'únic que ens pertany, Papasseit capgirava la lògica de la temporalitat expressant “tot l'enyor de demà” en l'elegia més vitalista que s'haja escrit mai. Per sort encara hi ha demà, i probablement tornarà a eixir el sol encara que ploga, i podrem continuar vivint amb la confiança que a cap sàtrapa no se li acudirà prohibir-nos l'autèntica esperança (però més val no donar-los idees). I demà serà dia d'eleccions. Per la meua banda estic disposat a aferrar-me a aquesta perspectiva, convençut que a aquest demà el succeirà un altre i un altre… I que si bé és probable que demà, després del ritual de les urnes, no passe res d'extraordinari ni transcendental, també podria ser que s'hi obrís una escletxa, per xicoteta que siga, que anuncie els canvis necessaris: la pèrdua del suport suïcida al PP i el seu lladronici insaciable, la crisi del bipartidisme estirilitzant, l'augment del vot d'esquerres, alternatiu i sobiranista. Al País Valencià demà es visualitzarà, espere, el principi del final d'un cicle tenebrós, la força d'un adverbi que necessitem com l'aigua per viure. Però ja en parlarem demà, i despús-demà, i despús-demà no, l'altre. A les urnes, ciutadans!\n[Publicat a http://www.tipografialamoderna.com/ dissabte 24 de maig de 2014.]\nEtiquetes de comentaris: Demà\nPepe 24 de maig de 2014, a les 8:47\nGenial! I si ens la prohibeixen (no els hi dones idees) només la poesia serà la nostra salvació: "Hoy es siempre todavía", com va dir el Machado, i com m'han fet memòria aquest matí -quina casualitat- els de València cycle chic. És el que té la bici, que és un "encara" amb rodes. Veurem què passa demà, bé, l'Avui que és sempre encara, ho dic per l'amenaça de pluja.


Capellades dibuixa un 'Sí' gegant en defensa del referèndum | Candidatura d'Unitat Popular\nPer aquest motiu, una cinquantena de persones de diversos col·lectius i entitats de la vila han enfilat muntanya amunt, un escenari tradicionalment conegut per haver estat protagonista en diferents mobilitzacions populars. Però no ha estat fàcil. Han estat necessàries més de quatre hores per a enllestir un 'Sí' gegant que es pot apreciar des de molts racons del territori.\nLa propera convocatòria és dissabte vinent, dia 9 de setembre, on es crida a la ciutadania a participar en la pintada del mural 'Referèndum és democràcia'. La cita tindrà lloc al carrer Fossar a les 10 hores.


La UIB (Universitat de les Illes Balears) i l’IDI (Institut d’Innovació Empresarial de les Illes Balears), ens dependent de la Vicepresidència i Conselleria de Transició Energètica, Sectors Productius i Memòria Democràtica, premiaran els millors treballs de final de grau i de màster que fomentin la creació d’empreses, amb l’objectiu de promoure l’emprenedoria entre les persones que acaben els estudis universitaris.\nAquests guardons són la novetat principal del conveni signat entre les dues institucions per a executar la Càtedra Iemprèn, un projecte per impulsar l’emprenedoria i la generació de projectes empresarials entre la comunitat universitària. A través de la Càtedra Iemprèn, l’IDI abona a la UIB 25.000 euros perquè es duguin a terme una sèrie d’accions de foment de l’esperit i la vocació empresarials.\nA més dels premis Iemprèn, les accions que es podran subvencionar seran el manteniment del portal web del Club d’Emprenedors de la UIB i la xarxa d’emprenedors universitaris per difondre-hi activitats de l’ecosistema emprenedor de les Illes Balears; el suport, a través de cursos de formació i atenció personalitzada, a emprenedors universitaris en la creació d’empreses o models de negoci; i l’organització de tallers de foment de l’esperit emprenedor entre els universitaris. A més, la Càtedra Iemprèn preveu també col·laborar amb la UIB en el programa Isuport de l’IDI, que facilita la realització de les pràctiques curriculars dels alumnes amb persones emprenedores.\nMés de 700 alumnes de la UIB es varen beneficiar de la formació i les accions de la Càtedra Iemprèn durant el curs escolar 2020-2021.


El servidor web Apache, en suposada caiguda lliure - YCOM\nEl servidor web Apache, en suposada caiguda lliure\nUna de les joies més preades del "software" lliure, el servidor web Apache, viu un seriós declivi segons les estadístiques mensuals de l’empresa Netcraft. Tot i que segueix sent el servidor web més present a Internet, la seva quota de mercat és avui del 50%, quan fa tres anys era del 70%. Les distàncies s’escurcen amb el seu principal rival, el Microsoft Internet Information Server (IIS), que ha crescut un 16% en el mateix període.\nMercè Molist – La principal raó del declivi d’Apache és l’èxit dels seus "fills", servidors web lliures que en molts casos són versions del mateix Apache i que comencen a canibalitzar-lo. El més important és el servidor web de Google, present en 9 milions d’ordinadors. A mitjans de l’any passat, els servidors de Google van començar a identificar-se com a tals a Internet i no com a Apaches. El mateix va passar amb el servidor Tomcat, que ara es comptabilitza separadament en les estadístiques.\nPel que fa a l’ascens del servidor de Microsoft, va començar a finals del 2006, quan l’empresa Go Daddy, que allotja milions de llocs web, els va migrar d’Apache a IIS. A això s’hi afegeix l’auge de xarxes socials com Windows Live Spaces, MySpace i Blogger, que empren IIS i allotgen milions de webs que apareixen en les estadístiques com a administrades pel servidor de Microsoft.\nPer millorar la imatge d’Apache, la consultora Pingdom ha realitzat un estudi sobre l’ús de servidors web des d’un altre punt de vista: quins estan emprant els 100 llocs més populars d’Internet. La conclusió és que Apache, amb el 49%, és el doble de popular que l’IIS, amb el 20%.\nEstadístiques d’ús de servidors web el mes de març del 2008. Netcraft.\nEstudi de Pingdom sobre els servidors en ús en els 100 llocs més populars d’Internet


L'exèrcit nord-americà investiga la matança de 15 civils iraquians a mans de "marines"\nL'exèrcit nord-americà ha d'afrontar, aquests dies, una altra acusació greu contra els seus soldats. També ve de l'Iraq. Una revista nord-americana ha reproduït unes imatges que provarien que fa quatre mesos un grup de "marines" van matar despiatadament 15 persones, moltes d'elles nens, com a revenja per un atac de la insurgència. Després de resistir-s'hi durant quatre mesos, les revelacions periodístiques han forçat el Pentàgon a buscar explicacions.\n21/03/2006 - 00.00 Actualitzat 22/03/2006 - 08.17\nQuinze civils, dues famílies gairebé senceres, amb sis nens, van morir el 19 de novembre a la ciutat iraquiana de Haditha. Aleshores, l'exèrcit nord-americà va dir que els iraquians havien mort per la mateixa bomba que acabava de matar un "marine" i per un tiroteig posterior entre les tropes i els insurgents. Però aquesta versió era completament diferent de la dels testimonis dels fets i dels metges que van recollir els cossos i van atendre els ferits. I no ha estat fins que la revista "Time" n'ha recollit els testimonis i ha enviat aquest vídeo que Washington ha començat a investigar.\nLes imatges reforcen la versió dels testimonis. Segons ells, després de l'atac amb bomba, un grup de "marines" va acordonar la zona, va entrar en una casa i va obrir foc indiscriminadament contra la família, que, desarmada i atemorida per l'explosió, estava reunida resant. Van matar un matrimoni gran, els seus tres fills, la seva jove i un nét de 4 anys. Només es van salvar tres nens. Alguns adults van morir mirant de protegir-los. Van repetir l'operació en una segona casa, on van morir un matrimoni, cinc dels seus fills, d'entre 3 i 15 anys, i un altre familiar. Només es va salvar una noia de 15 anys. A l'interior de les cases s'aprecien les restes de sang, forats de bala i beines. A l'exterior, no s'hi veuen marques que justifiquin la versió d'un tiroteig al carrer.\nDe moment, el Pentàgon ja ha reconegut que les víctimes no van morir en un atac insurgent, sinó a mans dels "marines". I, a l'espera del resultat final de la investigació, ha qualificat les víctimes de "danys colaterals".


El tipus de volcà que ha explotat a les Canàries és el mateix que hi ha a la zona volcànica de la Garrotxa, que és un camp volcànic actiu: els experts expliquen si podria entrar en erupció\nL’erupció del volcà de Cumbre Vieja a l’illa canària de La Palma // EFE - Pool Moncloa - Borja Puig de la Bellacasa\nActualitzada el 21-09-2021 08:20\nL’erupció volcànica que s’està vivint a La Palma és prou habitual: els habitants més grans de l’illa hauran viscut, amb aquesta, tres grans erupcions. Les altres dues de magnitud van ser al volcà San Juan, el 1949, i al Teneguía, el 1971.\nEls últims anys, el volcà de Cumbre Vieja ha experimentat deu eixams sísmics, és a dir, una sèrie de moviments menors de terra. Havien estat força continuats els últims cinc anys, fins que aquest setembre han acabat desembocant en una erupció volcànica.\nL'erupció volcànica de La Palma va començar diumenge. // EFE - Miguel Calero\nTot això està passant en un arxipèlag eminentment volcànic com és el de les illes Canàries i potser més d’un us pregunteu: podria passar això a Catalunya? La resposta és que sí, però que és poc probable que passi, si més no en un futur proper.\nAra bé, hi ha dues dades que cal tenir presents. La primera, que el tipus de volcà que ha explotat a les Canàries és el mateix que trobem a Catalunya, a la zona volcànica de la Garrotxa. I la segona: que aquesta zona és un camp volcànic en estat actiu.\nEl tipus de volcà que ha explotat a les Canàries és el mateix que trobem a Catalunya. // EFE - Miguel Calero\nL’últim volcà que va entrar en erupció a Catalunya va ser fa 10.000 anys, el volcà Croscat, a la Garrotxa. Ara bé, que l’última explosió fos fa tant de temps no vol dir que no pugui tornar a passar. Ho explica a RAC1 el geòleg i vulcanòleg del CSIC Joan Martí: “No tenim indicadors que ens diguin que hi ha activitat per preparar una erupció en els propers dies, mesos o anys”.\nAixò sí, Martí alerta que el camp volcànic “no està extingit, com diu la gent. Això és un gran error, perquè a vegades es posen en marxa, i des del punt de vista geològic se’ls ha de considerar actius”.\nNo està extingit, com diu la gent. Això és un gran error, perquè a vegades es posen en marxa, i des del punt de vista geològic se’ls ha de considerar actius\nJoan Martí geòleg i vulcanòleg del CSIC\nEl vulcanòleg Xavier de Bolós explica que és el mateix tipus de camp volcànic que el que hi ha a La Palma. Són declaracions a RAC1: “És el mateix tipus de volcà que tenim a Olot, a la zona de la Garrotxa. Són volcans on aquest magma troba el camí per arribar a la superfície”. Explica que el magma surt “a través d’una serie de fractures i mai ho fa al mateix lloc on prèviament hi hagi hagut una erupció”.\nÉs el mateix tipus de volcà que tenim a Olot, a la zona de la Garrotxa. Són volcans on aquest magma troba el camí per arribar a la superfície\nXavier de Bolós vulcanòleg\nA la zona volcànica de la Garrotxa hi ha uns quaranta cons volcànics i més de 20 colades de lava.


Francesc-Marc Álvaro és periodista, escriptor i professor de Periodisme de la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals de Blanquerna. És columnista a La Vanguardia,  Nació Digital i a la revista cultural Serra d’Or, i també fa de comentarista a RAC1, Radio Euskadi i Euskal Telebista. Anteriorment, havia treballat de redactor polític, cap d’Opinió i columnista al diari Avui, i havia estat articulista a El Observador i El Mundo de Cataluña. És autor de diversos llibres, entre els quals destaquen Assaig general d’una revolta. Les claus del procés català (2019), Per què hem guanyat. 127 dies que van canviar Catalunya (2015), Entre la mentida i l’oblit. El laberint de la memòria col·lectiva (2012) i Ara sí que toca! El pujolisme, el procés sobiranista i el cas Pujol (2014). L’any 1994 va ser guardonat amb el Premi Nacional de Periodisme.\nLliçons i apostes a la cruïllaRevista IDEES Núm. 45 Especial


Targeta Después | BBVA\nI més de 4.500 caixers BBVA.\nAmb la Targeta Después BBVA pots comprar el que necessitis i tornar la teva despesa amb flexibilitat. Tria la forma de pagament que vulguis i canvia-la en qualsevol moment.\nA crèdit o retirar efectiu a dèbit\nPots fixar tant la quantitat de diners que estarà disponible diàriament des de caixers, com el crèdit que pots utilitzar amb la teva targeta, prèvia autorització del banc.\nAmb la Targeta Después BBVA, a més, teniu altres beneficis:\nComissió anual per emissió i manteniment de la targeta de crèdit de 43 € per al titular i de 35 € per a les altres targetes beneficiàries.\nConsulta les condicions del teu compte bancari per gaudir d'aquests avantatges\nCaixers d'entitats diferents del Grup BBVA a Espanya, per les retirades d'efectiu a crèdit mitjançant targeta en caixers automàtics d'una entitat diferent del Grup BBVA a Espanya en euros, BBVA repercutirà el mateix import de la comissió cobrada per l'entitat titular del caixer a BBVA. Aquest import serà informat per l'entitat titular del caixer abans de la retirada d'efectiu. BBVA també cobrarà la comissió per retirada d'efectiu a crèdit indicada per a caixers del Grup BBVA a Espanya. Aquesta comissió és addicional a la repercutida per BBVA.\nEl 3% sobre l'import que resulti del contravalor en euros de totes les transaccions fora de la zona euro segons canvi obtingut pels sistemes de pagament en la data en què practiquin la liquidació corresponent.\nQuins interessos té fraccionar una compra o un rebut mensual (pagament personalitzat)?\nContractes la Targeta Después amb un límit de 1.500 €. Aquest mateix dia, per exemple l'1 de maig de 2020, fas una compra pel mateix import i tries fraccionar-la en 12 mesos. Això és el que hauràs de pagar:\nContractes la Targeta Después amb un límit de 1.500 €. Aquest mateix dia, per exemple l'1 de maig de 2020, fas una compra pel mateix import i tries fraccionar-la en 6 mesos. Això és el que hauràs de pagar:\nL'import total a pagar serà de 2.268,98 € i la TAE serà del 24,72%\nIMPORTANT: Amb el sistema de liquidació de la Targeta Después BBVA, no sempre és possible amortitzar el crèdit en 48 quotes mensuals constants, perquè l'import mínim a amortitzar és del 3% del saldo disposat. Això vol dir que, cada mes, pagaràs la quantitat més gran de les següents:\nSi contractes aquesta targeta i el mateix dia, per exemple l'1 de maig de 2020, fas una compra de 1.500 euros i decideixes pagar una quota de 37,87 euros el dia 5 del mes, l'import total a pagar en 48 mesos aplicant un TIN del 17,52% seria de 2.192,46 euros. La TAE serà del 25,77%.


Disseny de pagines web a Barcelona ciutat - Agencia de màrqueting\nDissenyem pàgines web professionals\nNecessites una pàgina web nova? Tens un projecte de disseny web o vols actualitzar l’actual? Necessites un blog o una pàgina web d’empresa? Des de BMO t’ajudem! Dissenyem i estructurem la teva pàgina web, ja sigui un blog, una pàgina corporativa, una botiga online o un projecte fet a mida, i a més t’ajudem a ser més visible a la xarxa.\nAdaptem el disseny de la teva pàgina web, fent-ho atractiu, fàcil de llegir i ràpid de trobar. D’aquesta manera el client trobarà el servei o producte de la manera més fàcil possible, sempre amb el mínim de clics possibles. Combinem la seva millor imatge en internet amb el millor posicionament SEO, SEM o SMO per aconseguir un major nombre de visites i conversions.\nEl disseny web de la teva pàgina té una importància crucial en l’èxit final de la teva empresa, per aquesta raó tots els nostres projectes estan enfocats en els objectius empresarials de l’empresa, negoci o corporació, adaptant a tot moment l’ús de la web, disseny i funcionalitat. Segons el projecte de disseny web utilitzem una tecnologia o plataformes diferents: Html5, WordPress, Prestashop…\nTria la web que s’ajusti més al teu projecte\nComenta’ns quin és el teu projecte i t’enviarem un pressupost sense compromís amb un detall de l’estructura i CMS que et recomanem.


IV Festa del Bosc de Vallespinosa | Experiències rurals\nIV Festa del Bosc a Vallespinosa\n12 i 13 d'octubre 2019\nLa festa del Bosc i el món Rural\nLa Festa del Bosc de Vallespinosa arriba a la seva IVa edició carregada de novetats. Durant un cap de setmana el poble de Vallespinosa ofereix activitats i tallers gratuïts per a tots els públics. L’objectiu és que els visitants coneguin com es feien les feines del camp en segles passats i descobreixin els secrets que amaga el bosc. Les novetat d’enguany són la demostració de treball de camp amb cavall a càrrec d’Experiències Rurals i rutes en carro pels boscos de Vallespinosa (activitats gratuïtes).\nUna altra novetat és la mostra de construcció i demostració del funcionament d’una carbonera a càrrec de l’Associació El Sui de Festes i Tradicions\nLa Festa del Bosc va néixer amb l’objectiu de vertebrar els 8 nuclis del municipi de Pontils i establir un punt de trobada. La proposta presenta diversos elements en comú, començant pel bosc, i les activitats i treballs que havien existit al territori.\n16: 30 Taller de natura\nQui viu a Comadevaques?\nMuntem el nostre riu!\nDins uns aquaris muntarem el llit del riu (còdols, sorres, pedres etc.). Poc a poc hi introduïm fauna (peixos, tortugues, crancs etc.), vegetació i elements estructurals i n’anem fent una explicació. Activitat de tocar i remenar!\nSeguiment de les caixes-niu del Comadevaques\nFa tres anys vam instal·lar 6 caixes-niu al torrent. Les revisarem, mirarem si s’hi han fet nius, identificarem les espècies i farem tasques de manteniment.\nACTIVITATS GRATUÏTES Durant TOT el matí\nDemostració de treball de camp amb cavall: llaurar, passar el rascle i arrossegament de troncs.\nTirada de bitlles catalanes amb premis per als millors classificats\nRuta amb carro pels voltant de Vallespinosa amb Experiències Rurals\nExhibició de tall amb motoserra amb Carving Team\nMostra de construcció i funcionament d’una carbonera. Associació El Sui de Festes i Tradicions\n9:30h Esmorzar popular a càrrec d’Amics de St. Magí de la Brufaganya\n10:00h Inici del mercat de productors i artesans de proximitat\n11:00h Demostració de treball amb ramat gos d’atura català. A càrrec del Club gos d’atura català\n14:00h Dinar popular + Sorteig de les escultures fetes per Carving Team\n*Podeu comprar els tiquets al forn de pa Pujó a Santa Coloma de Queralt o reservar el dinar al correu electrònic festabosc@gmail.com o bé al telèfon 618 88 82 01.\n16:00h Taller familiar: les abelles: una vida plena de pròpolis. A càrrec de l’Aresta Cooperativa i de Mel Cal Racó\nAjuntament de Pontils amb la col·laboració de: Associació Mediambiental la Sínia, Club de Gos d'Atura català i Associació El Sui de Festes i Tradicions\nNo et perdis cap novetat, promoció o sorteig d'experienciesrurals.com\nVoleu més informació sobre la Festa del Bosc de Vallespinosa? Escriu-nos!\n43428 Vallespinosa, Tarragona


Inici - Soulblim, inspira la teva gastronomia\nCollita pròpia i Km0\nHorta de mercat\nFruita de mercat\nMesclum i amanides\nS’apropa el fòrum gastronòmic\nSom l’hort del teu restaurant\nA Soulblim portem cinc generacions treballant la terra del Parc Agrari del Baix Llobregat per fer arribar diàriament als nostres clients el producte fresc de temporada, així com una àmplia gamma de productes gastronòmics per satisfer la demanda variada.\nFem de la qualitat la nostra prioritat. Per aquest motiu, i perquè volem entusiasmar els gustos més exigents, aportem la nostra experiència a totes les categories de productes buscant la seva singularitat culinària. Estem especialment orgullosos que la sostenibilitat a Soulblim no sigui només una paraula de moda, sinó un compromís viscut.\nAutèntic KM 0\nAls nostre camps, repartits des de Sant Climent fins al delta del Llobregat, practiquem una agricultura sostenible, tradicional, lliure de pesticides i 100% Km 0.\nVolem que el producte final sigui de la millor qualitat, comptem amb camps propis on tenim cura de tot el procés agrari, des de la plantació fins a la recollida.\nTemps de trànsit zero\nCollim una hortalissa al matí perquè puguis servir-la cuinada al migdia. Les càmeres són de trànsit, per mantenir el producte fresc, especialment a l’estiu.\nSi ets dels que pensa que la base de la bona cuina està en la qualitat dels productes, estàs d’enhorabona, acabes de trobar el teu millor aliat. Un pagès que està disposat a treballar amb tu, entendre la teva cuina per plantar i conrear totes les verdures que necessitis, collir-les al punt òptim de maduració i lliurar-les al teu restaurant.\nEls nostres camps situats a la vora del mar i els hiverns suaus del Mediterrani, fan que conreem un calçot tendre, dolç, gens fibrós, però de gust intens.\nNo fan gens de pellofa, són dolces, suaus i mantegoses. Cultivades de manera tradicional i lliure de pesticides.\nÉs el producte per excel·lència del Delta del Llobregat i no podia faltar als nostres camps. El clima del Baix Llobregat fa que es cultivi una carxofa fresca, gustosa i poc aspre al paladar.\nCultivem els pèsols de manera tradicional i els collim diàriament perquè arribin frescos a la teva cuina. Marquem la diferència amb els pèsols baby i llàgrima.\nCultivem les cireres a les muntanyes de Sant Climent, sobre una veta de llicorella. Són les propietats del terra les que fan que el fruit adquireixi l’equilibri perfecte entre dolç i àcid.\nEls tomàquets guarden el gust de sempre, i és que optem per una agricultura tradicional, lliure de químics, que ens permeti mantenir la qualitat Soulblim.\nInspira la teva gastronomia\nT’imagines poder demanar una varietat perduda d’un producte i que estigui al teu punt òptim de maduració? Si per a tu la qualitat del producte ho és tot, ha arribat l’hora que et deixis inspirar per Soulblim.\nAv. Segle XXI, 52 – 08840 – Viladecans – Barcelona\n+34 936 376 889\nInspirat a les nostres xarxes socials\nA Soulblim les fruites i verdures les tractem de forma curosa, com veritables joies, perquè arribin en condicions immillorables al teu establiment.\nEls nostres productes són…


NON STOP!. ESPORTISTA, BOMBERA I MARE. ROCA RODRÍGUEZ, EMMA. 9788490341148 La llar del llibre\nUna nena pot jugar una lliga de futbol masculina?\nUna llicenciada en bioquímica pot aprovar unes oposicions al cos de bombers de la Generalitat?\nUna mare de tres fills pot quedar campiona del món de raid?\nUna persona pot estar deu dies competint, dormint només dues hores cada nit?\nEs pot córrer més de 200 km seguits i acabar amb els peus sencers?\nEs pot donar el pit mentre es competeix?\nEs pot tornar a guanyar un any després de donar a llum?\nL'Emma Roca pensa que sí i en aquesta obra ens explica com ho ha fet per aconseguir-ho.\nEmma Roca fa més de quinze anys que competeix al màxim nivell internacional en raids d’aventura, triatlons i maratons i en cadascuna d’aquestes disciplines ha après a posar a prova els seus límits físics i mentals per superar tots els reptes que s’ha plantejat. Des de la seva experiència personal, aquest llibre és un testimoni sensat d’allò que han de fer les persones que estim...


Ricard Vilanova (bloc): Babylon A.D. (2008)\nGuió: Maurice G. Dantec (novel·la), Mathieu Kassovitz\nActors: Vin Diesel, Michelle Yeoh, Mélanie Thierry\n[ Acció, aventura, ciència ficció ] 1h 30min\n“Toorop, un mercenari veterà convertit, té la feina d’alt risc d’escortar una dona de Rússia a Amèrica. Poc sap que és hoste d’un organisme que un culte vol collir per produir un Messies modificat genèticament.”\nJa l’havia vista i, tot i que tampoc era cap cosa de l’altre món, m’havia entretingut bastant. Ara ja l’he vista amb uns altres ulls. Té els seus moments interessants, però no té cap ni peus. La història està bé i és interessant, però tota la pel·lícula gira únicament en mostrar la massa muscular del protagonista quan, de fet, hauria de ser un secundari. El final trenca tot el ritme de la pel·lícula, ajuda a donar-li sentit a la història, però se’l podrien haver estalviat\nEl 2027, el mafiós rus Gorsky (Depardieu) contracta el mercenari Toorop (Diesel) per portar una jove coneguda només com Aurora (Thierry) des d'Europa a Nova York. Gorsky proporciona a Toorop una gran quantitat d’armes i un passaport de les Nacions Unides implantat subdermalment. Toorop, la noia i la seva germana tutora Rebeka (Yeoh), viatgen des del Convent Noelite de Kirguizistan per arribar a Nova York a través de Rússia.\nA diferència dels EUA avançats tecnològicament, la guerra i l’activitat terrorista han transformat les ciutats de Rússia en barris baixos perillosos i superpoblats. L’estrès de la situació de la humanitat fa que Aurora actuï de maneres estranyes i mostri habilitats de clarividència. En una ocasió, Aurora, aparentment sense cap motiu, entra en pànic i surt des d'una multitud d'estació de tren, just abans que esclati en un atac terrorista.\nEls protagonistes també han d’evadir un grup desconegut de mercenaris que diuen haver estat enviats pel pare suposadament mort d’Aurora. Més tard, s’embarquen a un submarí que transporta refugiats al Canadà. Per evitar la detecció per satèl·lit, el submarí abandona i dispara alguns refugiats. Aurora, enfurismada per la pèrdua de vida, opera el submarí de 30 anys sense entrenar-se. La germana Rebeka diu a Toorop que Aurora podria parlar dinou idiomes diferents als dos anys d’edat i sempre sembla saber coses que mai ha après. Tres mesos abans de marxar amb Toorop, va començar a actuar de manera diferent. Això es va produir després que un metge Noelite li administrés una píndola. El metge li va dir que anés a la ciutat de Nova York i va arreglar que Toorop els escortés.\nDesprés d’arribar a Alaska amb l’ajuda de l’associat finès de Toorop Finn (Strong), els protagonistes són atacats per drons armats. Toorop aconsegueix destruir tots els drons, però també queda ferit. Aquests perills provoquen que Finn traeixi el grup, de manera que Toorop el dispara.\nUn cop a Harlem, una notícia emesa sobre els bombardejos del convent de Kirguizistan fa que el grup s’adoni que hi ha més coses que saben. Els noelites s'han convertit en una nova religió salvacionista important, que un gran nombre de persones s'aferren a les espirals mundials fora de control. Tanmateix, a les reunions privades, es veu que la seva sacerdotessa alta (Charlotte Rampling) només desitja el poder i utilitza miracles inventats per convertir-se en tribunals. Gorsky, que treballava per als Noelites, havia plantat un dispositiu de seguiment al passaport de Toorop i va bombardejar el convent quan va saber que es trobaven als Estats Units. El doctor que abans va veure Aurora la torna a examinar a l'habitació d'un hotel. Quan marxa, Aurora revela (sense que se li digui) que està embarassada de bessons tot i ser verge.\nMirant fora de l'hotel, Toorop veu els homes de Gorsky i el grup Noelite, fortament armats i esperant-los al carrer. La sacerdotessa truca a Toorop i li demana que porti Aurora a fora. Just abans de treure-la, Toorop canvia d'opinió i inicia un incendi amb els dos grups per aconseguir que dues dones estiguin segures. Els homes de Gorsky poden disparar míssils guiats a Toorop que fan el seguiment del seu passaport subdèrmic. Rebeka és assassinada defensant Aurora, que al seu torn dispara a Toorop, dient-li: "necessito que visqui". La mort clínica de Toorop fa que el míssil guiat es desprèn de l'objectiu (que manca de Toorop) i esclati a prop d'Aurora; ella sobreviu inexplicablement.\nArthur Darquandier (Lambert Wilson) reviu Toorop mitjançant tècniques mèdiques avançades, però diverses de les parts del cos de Toorop són reemplaçades per cibernètica per desfer el dany de la mort durant més de dues hores. Darquandier explica que quan Aurora era un fetus, va implantar un supercomputador al seu cervell. També està implicat que el grup Noelite el va crear a Aurora per quedar-se embarassada en un moment determinat per utilitzar-la com a "naixement verge". Després de néixer, els noelites van contractar Gorsky per matar a Darquandier, però ell va fracassar. Darquandier va romandre "mort" fins que va trobar la seva filla a Rússia amb Toorop.\nDarquandier utilitza una màquina per escanejar la memòria de Toorop per saber què li va dir Aurora abans i poc després de disparar-lo. En la memòria de Toorop, Aurora li diu a Toorop que "torni a casa". Toorop i diversos homes de Darquandier abandonen la instal·lació. En ruta cap al laboratori de Darquandier, la gran sacerdotessa crida Gorsky i, durant el seu videocall, Gorsky és assassinat per un míssil nuclear llançat per la gran sacerdotessa. L’Alta Sacerdotessa s’enfronta i mata a Darquandier, però Toorop ja s’ha escapat. Toorop va a la seva antiga casa al bosc, troba Aurora i la porta a un hospital, on, sis mesos després, mor després de parir. Aurora va ser "dissenyada per criar", no per viure, de manera que la seva mort després del part va ser preprogramada. Toorop té cura dels seus dos fills.\nEn una escena que només és present en el tall teatral, però que va ser tret del tall del director, es demostren que els bessons eren d’ètnia ètica diferent, un semblant a Aurora i l’altre com a Toorop.


Presa d'aigua vista a França - Totcàmping\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51864\nAquest estiu voltant per part de la zona dels Alps Francesos m'he trobat un parell o tres de vegades amb una presa d'aigua que no havia vist encara, o bé no m'hi havia fixat que també pot ser.\nEls "postes de servei" que la tenien eren o es veien força nous, o sigui que entenc molts anys no tenen.\nPer si hi heu estat, us comento un parell que recordo. El tercer ara no hi caic.\nUn estava al punt de servei del Carrefour que hi ha a peu mateix de carretera just després de l'enorme parking del Telefèric de L'Aguille du Midi.\nUn altre al punt de servei de l'aparcament del Telefèric dels Grands Montets a Argentières, que per cert està tancat i encara hi ha per més dos anys segons ens van dir.\nAdjunto la foto d'ell...\nArxiu adjunt no trobat\nSabeu quin "connector" cal tenir per poder connectar i omplir aigua?\nNo hi ha aixeta ni botó a prémer. Entenc que al mateix connectar deus obrir el pas de l'aigua.\nUn cop a casa m'he adonat que no vaig caure en provar si els típics connectors de manega que fem servir aquí eren vàlids.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51866\njordimt va escriure: Bones,\nNo es veu l´imatge Jordi\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51867\nJo tampoc la veig.\nSaps com es deia l'àrea o la població? tal vegada així podrem trobar, via internet, l'àrea i les seves característiques.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51870\nA veure si es veu ara...\nEn la previsualització la veig, clar que en el misstage inicial també...\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51871\nMarceCRN va escriure: Bon dia!\nUn està a Chamonix, poste de serveis per a ACs al Carrefour que hi ha a l'entrada i a tocar de l'aparcament del Telef'eric de l'Aguille du Midi.\nL'altre a Argetières, poste de serveis per a ACs a l'aparcament del Telefèric dels Grands Montets.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51873\njordimt va escriure:\nJo les preses d´aigua que conec, tan de plastic com aquesta metálica, no sembla que porti válvula que s´obri quan conectes. A casa si que tinc una manguera que porta una presa a la punta que la pots tindre amb presió i no s´obre fins que no poses el mascle, pero sempre acabas mullan-te una mica... je je je\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51874\nÉs com els connector d'aire a pressió, entenc que va sense aixeta i que necessites le mascle per acoblar-lo i que surti aigua. Jo no n'he trobat mai cap, haurem d'esatr atents per si van proliferant i anar preparats.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51884\nUau! això és hihg-tech!\nL'habitual és trobar els connectors que anota el Bigmych.\nLa Montse , la meva senyora, assegura que això l'hem trobat en algun viatge per Europa (o aquest estiu o el passat...jo no ho recordo) i té l'avantage que et connectes i no cal aixeta, això sí, en el moment que et conectes l'aigua surt ...al lloro! que l'aigua surt directament, i la Montse em diu que jo em vaig posar xop ( suposo que el trauma de la remullada m'ha fet oblidar l'experiència :-D ). Jo no ho recordo, però si em vaig connectar ho vam fer amb els connectors habituals que carreguem:\nJordimt, vas veure algun autocaravanista connectat a aquesta sortida? com ho feia?\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51886\nMarceCRN va escriure: Jordimt, vas veure algun autocaravanista connectat a aquesta sortida? com ho feia?\nNo Marce, en cap de les ocasions hi havia ningú fent-la servir.\nMiraré aquest connectors d'aire a pressió que comenteu per veure si poden ser els mateixos. Per una altre banda i en aquesta mateixa línea m'han fet saber que hi ha connectors "semblants" que es fan servir tant per aire a pressió com per a aigua.\nConnectes el mascle i ja tens el flux del servei.\nI efectivament com diu Kabretes, és per anar preparat. Per sort, nosaltres en aquells punts no ens va caldre omplir aigua, sols vàrem buidar grises i negres. Però si ens hagués fet falta omplir, potser hauriem d'haver esperat a l'arribada d'algun company preparat que ens deixés fer servir la seva mànega. (Com m'arrepenteixo no haver atinat a provar si amb un dels que habitualment duem podíem fer el fet)\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51893\nsobre anar preparats en això de les connexions hidràuliques jo fa anys vaig trobar uan mena de "connector universal" que m'ha anat de fàbula per collar la manguera a aquelles aixetes que no tenen rosca per cargolar el connector. És l'andròmina de l'esquerra de la foto, per allò que una imatge val més que 1000 paraules:\nté una mena de maneguet ajustable, amb una abraçadora de tota l vida, a l'aixeta en qüestió i la sortida és el mascle habitual de les connexions de jardineria. El fotut és que ja no les he tornat a veure en ferreteries o botigues de jardineria, i la que tinc ja està una mica atrotinada... a veure què dura.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51895\nSí, en això d'anar preparats crec que tots duem més o menys un petit arsenal per a no tenir problemes en agafar aigua. De fet, la raó d'aquest post és precisament dur aquesta "connexió ràpida" pel que pugui ser...\nAl respecte de l'andròmina que dius, la pots trobar fàcilment a les botigues d'accessoris i productes del nostre sector. Hi ha diferents models o variants. A modus exemple et passo aquest.de la imatge, que crec és semblant.\nL'he trobat a aquí... micasaconruedas.com/agua-sanitarios-accesorios-wc-grifos-liq...utocaravana-camping/\n...però ja et dic, a la majoria de botigues del sector, i també a ferreteries l'he vist.\nJo vaig fer-me'n un amb un tros de càmera de bicicleta i el connector típic de mànega.\nI com a curiositat del petit arsenal que duem, aquest estiu vaig haver d'improvisar un nou estri que de moment a la caixa ha quedat, un embut per a l'AC.\nUna ampolla d'aigua de 1,5 lit. tallada per la part posterior de biaix. D'aquesta manera, el coll de l'ampolla el posava ja inclinat a la bocana d'aigua, i la garrafa que anava omplint successivament la buidava per la part tallada de biaix, sense caure a terra ni gota.\nRe:Presa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51896\nBon invent Marce el veig molt útil, en cuan al nou sistema d’areas per posar aigua jo també mel vaig trobar a bagneres de Luchon, es un sistema similar a les connexions de l’aire per inflar rodes allà a mes es tenia que pagar per que sortís l’aigua i com tu jordimt també tenim un embut amb colce flexible que ja vam comprar per la nostra primera auto cuan pràcticament no hi havien areas enlloc, ames una garrafa de font ella 8l plàstic dur que sempre hens acompanyan i evidentment hens van salvar a bagneres\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51897\ni sí senyor, si fa no fa és aquesta la connexió de què parlava, jordimt. I el preu sembla normal :-).\nRe:Presa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51898\nLa setmana que ve, anire a Bagneres de Luchón i ho provo segur. A on es compren els JETONS o le Fitxes per l´aigua. Jo encara en tinc un dels antics, un tros de plastic que valia per dues vegades\nA veure si puc fer fotos i provar-ho.\nRe:Presa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 2 mesos\t#51902\nBIGMYCH va escriure: La setmana que ve, anire a Bagneres de Luchón i ho provo segur. .../...\nPerfecte BIGMYCH !!!\nA veure si anem traient l'aigua clara d'aquest connector... (mai més ben dit)\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 1 mes\t#51947\nBueno companys, ja he vist in-sittu la presa d´aigua de Bagneres de Luchón.\nNo he agafat aigua pero ja estic preparan els accesoris per portar a la AC\nHe posat un arxiu de video, no se si el podreu obrir.\nQuan prepari els accesoris, ya pujare fotos\nDigueu si es veu o no...\nAqui podeu veure el terminal per pagar el PK 5€ 24/h també l´aigua (VEURE IMATGE)\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 1 mes\t#51948\nEs veu perfecte, hem posarė a rumiar per combinar peces i funcioni\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 1 mes\t#51952\nNosaltres també portem mil i un accesoris per la mànega i finalment el mes útil es una regadora de jardi de 12 litres que ens permet agafat aigua quasi de tots llocs, desde aleshores crec que no he tret la mànega del ser lloc.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 1 mes\t#51955\ni és cert això que diu el XaviF. Nosaltres també carreguem un bidonet (amb coll llarg cargolable) per agafar aigua de qualsevol lloc. Exemple: en algun lloc de Romania ...\nI ja posats, per si serveix a algú més: també carrego un fragment ( 1 m aprox) , de mànega corrugada gruixuda (diàmetre 3 cm aprox.) que es pot cargolar a la sortida d'aigües grises. Alguna vegada m'ha vingut de conya per buidar grises, especialment en aquelles àrees que posen difícil acostar-se al desguàs de grises de l'àrea\n, per sort cada vegada n'hi ha menys d'aquestes.\nPresa d'aigua vista a França\tfa 2 anys 1 mes\t#51960\nBIGMYCH va escriure: Bueno companys, ja he vist in-sittu la presa d´aigua de Bagneres de Luchón.\nJo no ho puc veure, diu que no existeix,


El Growth Driven Design, també conegut com GDD, és un nou enfocament de disseny web. Cada vegada hi ha més empreses que s'apunten al GDD com una part més de la seva estratègia de inbound màrqueting. Aquest enfocament de disseny web ajuda a optimitzar tot el procés de conversió per aconseguir millors resultats.\nSi no estàs segur sobre què és i com funciona el GDD llegeix, primer, aquest article: 'Què és el Growth Driven Design o disseny que promou el creixement'.\nSi has arribat fins aquí és perquè, segurament, vols saber com construir un lloc web orientat al GDD i que s'adapti a les necessitats de la teva marca.\nA continuació, t’explicarem el primer element que has de tenir en compte per començar amb el GDD. Això és la plataforma de llançament d'un lloc web que, a partir d'ara, anomenarem launch pad web. Et mostrarem quins elements has de tenir en compte per començar a construir-la i com funciona en el context global del GDD. Comencem!\nLa launch pad web com a motor d'arrencada del GDD\nAbans de passar a detallar-te què has de tenir en compte per començar a construir la teva launch pad web, t'explicarem les diferents modalitats que pots triar per crear la teva plataforma de llançament.\nDe la mateixa manera que la marca i els valors de cada empresa són únics, també ho ha de ser el procés de disseny de la teva pàgina web. El GDD ofereix un disseny i les seves respectives modificacions en temps real. No obstant això, cada empresa té necessitats i objectius diferents a l'hora d'orientar la seva pàgina web.\nTenint en compte el que s'ha dit anteriorment, pots triar tres modalitats diferents per començar a construir un lloc web utilitzant el GDD.\nAquest enfocament és adequat per a empreses que busquen redissenyar tota la seva web i començar de zero amb un nou lloc. Les raons per les quals una companyia podria triar aquest enfocament varien, depenent de l'antiguitat del seu web actual, l'experiència de l'usuari dins de la pàgina o si la interfície està causant incompatibilitats (per exemple, que no estigui optimitzada per a mòbils).\nSigui quina sigui la raó per la qual una empresa decideixi començar de zero amb el GDD, la idea central passa per eliminar la seva antiga web i començar de nou amb la construcció d'una nova launch pad web.\nTreballar sobre un pressupost específic\nAquest modalitat se situa a mig camí entre el redisseny a gran escala i unes alteracions menors. L'elecció d'aquesta modalitat per construir el teu lloc web és ideal si creus que l'estructura ja és bona, però són els elements que l’integren els que no estan produint els resultats que voldries o no están fent que guanyis prou trànsit o conversions.\nTambé pot ser una opció viable si estàs treballant dins d'un pressupost modest i no vols donar el pas complet per fer un disseny completament nou. En general, les empreses prefereixen canviar elements de la seva pàgina web ja existent amb una capçalera renovada, un redisseny del peu de pàgina i de navegació o amb revisions de les pàgines més impactants.\nTot i que aquesta és la modalitat més simple de les tres, la launch pad web segueix sent una gran eina per començar amb el GDD.\nAquest enfocament és per a aquells que volen conservar la seva web en el seu estat actual, però també saben que hi ha alguns elements de disseny de menor importància que haurien d'ajustar per millorar els resultats, com ara els canals de comunicació, l'emmagatzematge de dades o d’altres.\nFes una llista de les idees prioritàries\nSigui quina sigui la fórmula que utilitzis per construir el teu lloc web a través del GDD, abans de posar-te a arrencar el teu launch pad web necessites tenir en compte una sèrie de factors si vols obtenir resultats.\nAixí que, per crear la teva launch pad web, primer hauràs de fer el següent:\nEscriure en una llista les prioritats i idees essencials que vols transmetre sobre la teva empresa. Aquesta llista i elements bàsics marcaran les directrius sobre com començar amb el GDD.\nA continuació, d'entre les idees i prioritats que has anotat, has de seleccionar aquelles que consideres més urgents. Aquests elements prioritaris són els que s'utilitzaran en l'etapa inicial del GDD per arrencar la teva launch pad web.\nAixí, amb aquests temes prioritaris seleccionats, el teu equip encarregat de desenvolupar el GDD començarà a aplicar aquests ítems en el teu lloc web i a avaluar el seu rendiment en temps real.\nEn els propers dies i setmanes, després dels canvis que s'hagin implementat, podràs analitzar els resultats i ajustar els elements del lloc que no hagin funcionat. Aquesta fase consisteix, doncs, a optimitzar la base de l'activitat de la teva web en funció dels objectius que hagis establert (recorda que aquests objectius són igual que els objectius SMART però amb el disseny).\n¿Per què és important aquesta primera fase?\nÉs important per obtenir una major retroalimentació dels usuaris, tenir una visió en temps real del teu lloc i augmentar les conversions a través de la teva launch pad web.\nMitjançant la plataforma de llançament, podràs veure de quina manera es comporten els usuaris en el teu lloc. Aquest element et donarà informació per poder augmentar els resultats de la teva empresa.\nEl GDD també crea valor afegit per als usuaris i els incita a romandre en el teu lloc web durant més temps. La launch pad web, a través del GDD, és una gran aliada per ajudar-te a impulsar el trànsit web i millorar les taxes de conversió dels teus clients potencials.\nEl GDD descompon el procés de disseny en diverses etapes per proporcionar-te resultats en temps real sobre els visitants i les empreses. De la mateixa manera, la construcció de la plataforma de llançament dóna prioritat a les necessitats de la teva empresa i permet implementar els canvis que calguin en diferents fases segons els resultats obtinguts en temps real.\nNo hi ha una solució o un model únic estàndard de launch pad web per a tots. Com t'hem comentat, has de compilar una llista de prioritats i posar en pràctica aquests elements abans de posar en marxa el procés del GDD. En fer-ho, es produiran resultats més bons i millorarem l'experiència d'usuari.\nSi vols millorar el disseny del teu web, ara és el moment:


Un casino i quatre atacs de cor - El Món d'Ahir | Revista d'història d’autor\nUn casino i quatre atacs de cor\n0. Els casinos són els temples de l’atzar, així que és normal que exerceixin una fascinació en els pobres mortals —que no en els mortals pobres— directament proporcional al desconeixement de les lleis de la probabilitat: la banca sempre guanya. Només que, de tant en tant, la bola de la ruleta ensopega les vegades justes per anar a caure a la casella que separa la ruïna d’unes butxaques plenes. És el que va passar, a finals dels anys seixanta, amb la primera adaptació al cinema de Casino Royale. El caos extrem del projecte semblava la recepta segura per a un fracàs estrepitós i la crítica de l’època va destrossar la pel·lícula. Però aquest James Bond en to paròdic no només va recuperar amb escreix un pressupost desbordat per les circumstàncies: el temps l’ha convertit en una obra de culte que encapsula bé els excessos i la psicodèlia d’aquella dècada esbojarrada.\n1. El primer caprici de l’atzar és el tortuós camí que van fer els drets de la novel·la d’Ian Fleming —la primera protagonitzada pel cèlebre agent 007— fins a recalar en el cartipàs d’un dels personatges més curiosos de Hollywood: Charles K. Feldman. Orfe de pare i mare des dels sis anys, va fer de grum en un estudi de Hollywood i de càmera ocasional. Amb els diners que guanyava, va anar pagant-se la carrera de dret fins a convertir-se en advocat especialitzat en cinema i als vint-i-set anys ja havia fundat la seva agència de talents. Marilyn Monroe seria una de les seves clientes, i li produiria la pel·lícula La tentación vive arriba. També va finançar Un tramvia anomenat Desig, la qual cosa li va reportar múltiples topades amb la censura. Ludòpata de les apostes, va deixar el joc el 1947, però l’atracció pel risc financer es mantindria en la seva faceta de productor. Fleming estava decebut per la rebuda del seu llibre al mercat americà. Com que les vendes no s’enlairaven, quan l’actor i productor Gregory Ratoff va proposar comprar-li els drets cinematogràfics per 6.000 dòlars —una quantitat modesta— no es va molestar a negociar. Va agafar els diners i es va comprar un Ford Thunderbird.\nRatoff havia aconseguit aquells diners de Feldman i de Darryl Zanuck, aleshores president de la 20th Century Fox. La idea era començar a filmar a l’estiu d’aquell 1956 i així ho va anunciar al New York Times. Però la Fox no ho va veure clar i, en negar-li el finançament, el projecte va encallar. Tot i així, Ratoff va treballar el guió i va introduir-hi un gir peculiar: l’espia al servei de Sa Majestat era una dona. Ben Hecht, un dels guionistes més famosos dels anys daurats de Hollywood per les seves contribucions a Scarface, Encadenats o Allò que el vent s’endugué, també va rebre l’encàrrec de treballar en aquella història. En el seu cas, Bond passava a ser Lucky Fortunato, un gàngster tan bocamoll com expert jugador de cartes.


Un gos fa companyia durant tota la nit a un ancià amb alzheimer desaparegut a Borriana | Valencia Extra\nLa família de l’home s’ha interessat per l’adopció del ca, que va voler pujar a l’ambulància per a seguir acompanyant-li\nAgents de la Policia Local de Borriana han localitzat a primera hora d’aquest divendres a un ancià de 75 anys amb alzheimer que havia desaparegut en la vesprada del dijous, i al que un gos que no és de la seua propietat ha fet companyia durant tota la nit. La família de l’home s’ha interessat per l’adopció de l’animal, segons ha informat l’Ajuntament d’aquesta localitat en un comunicat.\nL’home ha sigut trobat en el paratge del Molí del Arròs o Farinera, pròxim a l’enclavament de la Bota. La veu d’alarma la va donar la seua pròpia família, amb la qual l’ancià es trobava passant uns dies, ja que havia abandonat la casa i la vesprada va transcórrer sense que aquest tornara, mentre que en caure la nit se seguia sense notícies d’ell.\nAixí, es va donar avís a les policies locals de poblacions veïnes i la Policia Local de Borriana, juntament amb la Guàrdia Civil, van pentinar el terme, amb la dificultat afegida de la foscor de la nit. No obstant això, un gos mestís mitjà va romandre durant tota la nit amb l’ancià fent-li companyia i donant-li calor fins que poc abans de les vuit del matí una patrulla de la Policia Local va localitzar al desaparegut.\nL’ANIMAL VOLIA PUJAR A l’AMBULÀNCIA\nL’ancià presentava signes lleus d’hipotèrmia i desorientació i ràpidament es va recaptar assistència sanitària en el lloc, com és habitual en aquests casos. Però el gos, que havia passat desapercebut en els primers moments de la localització, es va negar a abandonar a l’home i va insistir a pujar a l’ambulància.\nAtés que l’animal no pertanyia a l’ancià, els agents van engegar l’habitual protocol de contactar amb les protectores d’animals per a intentar l’acolliment d’aquest, encara que no va ser necessari doncs la família de l’home desaparegut, sabedora del “noble” acte de l’animal, s’ha posat en contacte amb la Policia Local per a interessar-se per l’adopció del gos.\nEl regidor de Policia Local a Borriana, Javier Gual, ha expressat l'”alegria i gratitud” a la Policia Local de Borriana per haver pogut localitzar sa i estalvi a l’home que havia desaparegut, “fins i tot aquesta vegada comptant amb una col·laboració improvisada i tan especial com la del gos per a un final tan feliç d’aquesta història”.\nMés de 900 compromissaris elegeixen a Carlos Mazón nou president del PPCV


Hotel Sternen Geisingen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRingstrasse 1-4, Geisingen, Geisingen, Alemanya - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Geisingen, Hotel Sternen és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Sternen és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , lloguer de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara telèfon, aparell de televisió, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com centre esportiu, sauna, piscina coberta, massatge, solàrium que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Sternen la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Geisingen.\nTots els tipus de viatgers (124) Parelles (40) Viatgers en solitari (59) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (3) Grups (9)\nAllotjaments a Geisingen


La Paeria inicia la redacció del projecte de millora de les muralles de la Seu Vella\nper Redacció - Fotografia: Ajuntament de Lleida / ACN dijous, 11 de febrer 2016 - 00:00h\nLa Paeria inicia la redacciÃ³ del projecte de millora de les muralles de la Seu Vella| RedacciÃ³ - Fotografia: Ajuntament de Lleida / ACN\nLleida ja ha iniciat la redacció del projecte integral de millora de les muralles de la Seu Vella, que comenÃ§arà en els trams més propers al Baluard del Rei, ja que segons ha explicat l'alcalde de la ciutat, Àngel Ros, alguns trams del sistema defensiu "es troben en mal estat".\n“Es tracta d’unes muralles on no s’ha actuat mai i que formen part del sistema defensiu de la ciutadella, del segle XVII i XVIII, i que en aquests moments requereixen treballs de consolidació”, ha apuntat el paer en cap.\nEl projecte que s’ha de dur a terme inclourà aspectes relatius a la mobilitat del propi recinte murallat i la seva connexió amb la ciutat, especialment en els accessos al Carrer Sant Martí, Carrer Camp de Mart i avinguda Prat de la Riba, entre altres. El projecte també contempla diverses rutes o recorreguts per a vianants amb l’objectiu de sumar un atractiu turístic més al monument que opta a ser Patrimoni Mundial de la Unesco.\nRos ha detallat que “endeguem el projecte de consolidació de les muralles, especialment de l’àrea nord-oest del Turó, un fet que permetrà revaloritzar el valor patrimonial del conjunt monumental des del punt de vista històrico-artístic i, a més, es contempla la creació de dos anelles de passeig al voltant del Turó. Un dels recorreguts connectarà amb els espais naturals que rodegen el Turó de la Seu Vella i una altra ronda per a vianants, situada en una alÃ§ada superior, connectarà amb els espais patrimonials amb unes grans vistes panoràmiques de la ciutat”.\nEls recorreguts, segons ha explicat l'alcalde, “tindran dos punts d’anclatge amb el centre urbà: un a Prat de la Riba pel carrer que puja del col·legi Lestonnac i, l’altre, per l’església de Sant Martí, que connectarà amb l’altra ronda de passeig i tindrà una pendent més pronunciada”.\nL’Ajuntament de Lleida destinarà enguany un total de 80.000 euros d’inversió a la zona, que servirà per la redacció del projecte i per fer una primera actuació de millora de les muralles.\nClara aposta pel patrimoni de la ciutat\nLa Paeria preveu invertir 620.000 euros en rehabilitar i revaloritzar el patrimoni històric i monumental de la ciutat durant el 2016, una xifra molt significativa que posa de manifest una clara aposta de l’equip de govern pel patrimoni de la ciutat. Una de les intervencions més destacades són les excavacions arqueològiques del Call Jueu al Centre Històric, amb una inversió prevista de 230.000 euros amb l’objectiu de recuperar l’espai que va ocupar la comunitat jueva de Lleida entre els segles XIII i XI a la zona del seminari, carrer Cavallers, Dolors i Companyia.\nUna altra actuació destacada es farà a l’antic convent de Santa Teresa, on s’actuarà per mantenir l’edifici. Altres intervencions previstes contemplen l’actualització de l’inventari de béns protegits de la ciutat i diversos projectes de rehabilitació de monuments com el Molí de Cervià o la Sèquia de Torres, entre altres.


Warning: Parameter 1 to wp_default_scripts() expected to be a reference, value given in /usr/home/siervascj.net/web/wp-includes/plugin.php on line 600 I SIMPOSI INTERNACIONAL D’EDUCACIÓ. BARCELONA - Serventes del Sagrat Cor de Jesús Warning: Parameter 1 to wp_default_styles() expected to be a reference, value given in /usr/home/siervascj.net/web/wp-includes/plugin.php on line 600 Warning: A non-numeric value encountered in /usr/home/siervascj.net/web/wp-content/themes/Divi/functions.php on line 5841\njul. 14, 2016 | Congregació\nPaulo Freire (1921-1997): “L’educació no canvia el món, canvia a les persones que canviaran el món”.\nDurant la setmana del 4 al 8 de juliol de 2016, tretze professors de tres escoles de les Serventes del Sagrat Cor de Jesús de Barcelona, hem participat en el primer Simposi sobre Innovació i Canvi en l’Educació del segle XXI.\nEls organitzadors han estat els jesuïtes del camp educatiu i la Universitat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport, de Blanquerna (Universitat Ramon Llull de Barcelona).\nCinc dies d’intens treball, escoltant moltes persones del món educatiu i veient l’experiència d’escoles innovadores d’Infantil, Primària i Secundària, que estan ja immerses en una nova forma d’educar: l’educació del segle XXI.\nEl canvi i la innovació educativa és necessària; ja està aquí entre nosaltres; no podem passar de llarg. L’educació s’ha de transformar per despertar de nou las ganes d’aprendre per part del alumnes i d’ensenyar per part del professorat. Ens han parlat d’una educació més integral de la persona: cognitiva, emocional, espiritual i en valors; una educació de tots i per a tots. Una escola molt inclusiva i oberta, que compta amb els docents, els alumnes, els pares i mares i l’entorn. Un sistema educatiu il·lusionant, motivant, creatiu, autònom… que provoca la transformació de la mateixa persona i de tota la societat. Una educació més centralitzada en el autoaprenentatge del alumne (learning by doing), que treballa en equip cooperatiu i en xarxa, que utilitza projectes interdisciplinaris i reptes personals. Una educació animada per un bon lideratge, un equip directiu cohesionat, il·lusionat, i disposat a enganxar a totes les persones que formen part de l’escola, en aquest projecte comú. Aquest canvi educatiu comença canviant la nostra mirada i la nostra forma d’entendre el que fins ara havíem conegut sobre l’educació … Aquest canvi necessita molta reflexió, disponibilitat de temps i paciència per part de tots.\n“Solament junts, treballant en xarxa, compartint experiències… així ho farem possible”.


Vicenç Pagès Jordà :: Llibres - De Robinson Crusoe a Peter Pan : Espurnejant\nRes a veure amb La infancia recuperada, de Fernando Savater. Ni amb Si un matí d'estiu un nen, de Roberto Cotroneo. Ni amb Com una novel·la, de Pennac. Coincideix amb ells en claredat i capacitat assagística. Però ni té l'orientació directament personal de Savater, ni l'enfila dens com Cotroneo, ni fa contrició i penitència com Pennac el dia que el francès va descobrir que la seva fe podia haver acollonit i apaivagat el plaer lector dels fills.\nEl de Pagès Jordà és, si de cas, el llibre que ha escrit un professor d'escriptura desenganyat d'intentar impossibles i el d’un pare lector content de poder compartir experiències i plaers lletrats amb la filla. Així que va al gra: reivindica que, per entendre l'excepció que representen les ruptures de la literatura del segle XX, primer cap conèixer les regles de la del XIX; escriu un decàleg clarivident on assegura, entre altres meravelles, que llegir qualsevol cosa pot no servir formativament de res; i entén la lectura literària com una malaltia verbívora que només es contagia per contacte, mentre pensa que l'aventura hi pot fer d'ham i per això recomana aparcar els treballs sobre el llibre (un punt on sí que coincideix amb Pennac), en una aposta pel club de lectura, pel comentari en conversa, perquè pares i mestres no deleguin.\nAplicat a la literatura, De Robinson Crusoe a Peter Pan. Un cànon de literatura juvenil és un bon exemple de la màxima popular que afirma que si tens pressa millor que et vesteixis a poc a poc. No hi ha dreceres per segons quin viatge. I, davant un panorama escolar que sovint confon l'ensenyament de la literatura amb el de les primeres lletres, i immersos tots en un cos social que molts cops substitueix la democratització de posar el màxim de coneixements a l'abast de tothom amb el populisme més barat de fossilitzar-nos en una cultura de mínims que no exigeixi cap esforç (ni tampoc cap plaer durador), Pagès Jordà subratlla que tornar als clàssics juvenils de tota la vida (d'El llibre de la jungla a Les aventures de Huckleberry Finn i Els tres mosqueters, però també Moby Dick) és la millor garantia per preparar ciutadans que hagin fet alguna cosa més que mirar-se al mirall de segons quines novel·les merament presentistes, i també per formar lectors amb prou recursos per atrevir-se algun dia a escriure amb cap i peus pel seu compte, i fins i tot per gaudir d'històries, passar-s'ho bé i guanyar imaginació d'acord amb l'ascens progressiu de dificultat que planteja el cànon obert dels vint-i-vuit títols proposats per ell.\nDefoe, Jane Austen, Gògol, Dumas, Charlotte Bronte, Jules Verne, Twain, London, Stevenson, Barrie o Zane Grey, entre altres, constituixen un cànon que també assegura diversió, però no pas com una forma de matar el temps (prou que passa sol, ben amenaçadorament, recorda el cocodril de Peter Pan), sinó com una bona manera d'aprofitar-lo. El millor de Pagès Jordà és que reivindica la modernitat d'aquest model literari de base mentre que, a dalt, com a crític exerceix de postmodern: és a dir, llegeix i proposa, lluny de cap classe magistral, amb criteri i molts materials sempre rellevants (en la lectura és el text el que fa el context), però no imposa cap interpretació i convida el lector a discutir-ne tantes com no entrin en contradicció amb les dades objectives de la novel·la. Apunta fi. Les guies que ofereix a propòsit de cada llibre no te les acabes. La de Peter Pan i la de Moby Dick, per dir-ne dues, són antològiques. I quan planteja preguntes en lloc de fer afirmacions no amaga cap cop amagat: és simplement que l'única resposta possible és discutir-les. Parlar-ne per llegir: de xics, el camí és així, a l'inrevés. Aquest és el seu avís per a navegants, pares i mestres.


Adrián de Quart campió del III Trofeu Mestres de frontó del Puig - PilotaViu\nDiumenge, 27.11.2016 11:45h Frontó\nAdrián de Quart campió del III Trofeu Mestres de frontó del Puig\nAdrián de Quant campió del III Trofeu Mestres de frontó del Puig\n© David Sarasol\nAdrián III, Alejandro, David Sarasol, El Puig\nSi existeix un club que siga model de funcionament i treball, eixe és el del Puig a l’Horta Nord. Això s’ha pogut vore, de nou, durant la final del III Trofeu Mestres de frontó valencià. Un trofeu que compta amb els millors jugadors de frontó valencià i que, encara que no és una competició oficial, és ja un referent en la modalitat i un trofeu que agrada molt als jugadors.\nCom a anècdota, cadascuna de les edicions ha sigut guanyada per un jugador diferent, el que demostra que és difícil imposar-se en aquest trofeu. Si bé, Alejandro, sí que ha estat en les tres finals, però sols va poder guanyar l’any passat davant Pasqual II de la Pobla de Vallbona que, precisament, va ser el guanyador de la primera edició. També cal dir que Alejandro acaba d’eixir d’una lesió al taló que l’ha tingut apartat cinc mesos.\nCom un rellotge suís, a les 19.15h començava l’acte de presentació de l’escola local. Primer es va projectar un vídeo de 8m, amb imatges de tot un any ple d’èxits i experiències viscudes pels alumnes. Després, un per un, els 36 alumnes van anar eixint al mig del frontó, que estava a fosques, guiats per un canó de llum al més pur estil americà. La grada, plena de familiars i aficionats, aplaudia a cadascun dels xiquets. Una escola puntera al País Valencià, no només en el frontó, sinó també en la galotxa i l’escala i corda, modalitats, totes, practicades pels components de l’escola. Aquest club està creant un producte propi que el fa especial, donant-li una importància a la persona com a esportista que és.\nPer acabar, una foto de grup amb els 36 alumnes, la junta directiva i les autoritats locals, les quals, donen suport amb tot el necessari al seu club més representatiu.\nAmb un frontó ple, quasi 300 persones, ambientat i amb ganes de vore bona pilota, eixiren els protagonistes a escalfar. Alejandro arribava després d’eliminar Adrián II de Museros, i Adrián III feia el mateix, desfent-se, primer de Montesa del Puig i després del Moro de Massalfassar.\nProtagonistes de la final durant la presentació. Fotografia: David Sarasol\nEs presentava una final igualada, i així va ser fins la igualada a 21, on Alejandro baixà el ritme i la pegada, tal vegada acusant la inactivitat deguda a la lesió. Adrián va realitzar una gran partida, molt seriosa i completa, amb un joc quasi perfecte, realitzant grans jugades. Aquest jugador posseeix una gran tècnica i domina totes les pegades. Si bé, Alejandro no és tan complet, sí que té la pegada més forta de tots els jugadors actuals.\nEn eixos moments d’igualtat, Adrián passava pilotes impossibles, i desanimava Alejandro, que jugava bé i tenia les seues opcions, però no podia acabar els tantos. Al final, 41-35 per al jugador de Quart de Poblet.\nLa importància que ha pres aquest trofeu es va poder vore en el moment de guanyar la partida Adrián, esclatant d’alegria i corrent a celebrar-ho amb els seus pares i aficionats que van anar a vore’l.\nAdrián esclata d'alegria al proclamar-se campió. Fotografia: David Sarasol\nAlejandro tenia cara de decepció, acceptant la derrota i felicitant el guanyador i nou mestre.\nL’entrega de trofeus tenia la seua posada en escena, amb confeti i música, tots dos rebien la seua “ensaladera”. L’alcaldessa Luisa Salvador li la donava al campió i el regidor d’Esports, Fernando Checa al vençut. El president del club, Vicent “Canyes”, posava la boina del mestre a un Adrián pletòric d’alegria.\nAdrián III i Alejandro en l'entrega de trofeus. Fotografia: David Sarasol\nLa novetat d’aquest any ha sigut la retransmissió en directe, pel Facebook del club, de totes les partides del trofeu, amb un comentarista de luxe, Rafa Vidal “Fageca” i convidats com Montesa o Salva, jugadors locals, referents del frontó valencià. Amb més de 1.200 visualitzacions dóna peu a continuar amb el projecte i millorar-lo.\nSalva Bosch i David Sarasol (membres de la Penya Pilotaris Amics del Frontó del Puig)\n3444 lectures Cap comentari Envia


Jersei colibrí vert | Vital\nJersei colibrí vert\nAquest jersei és una peça d’altíssima qualitat per tot el seu procés artesanal. La llana d’alpaca que s’utilitza per teixir aquesta peça prové de les muntanyes de Marcapata. Les diferents tonalitats que té el teixit són totes naturals, els marrons sense cap tenyit i el verd s’obté a base “chilka” una planta dels andes. La llana dóna una sensació de suavitat i confort.\nEn tractar-se d’un procés del tot manual, un jersei pot requerir, des de l’inici fins als acabats, més d’un mes de dedicació.\nCategories: Jersei, Natura, Perú\nAquest jersei, com tots els teixits que elabora aquesta comunitat de teixidores, és una peça d’altíssima qualitat per tot el seu procés artesanal i que representa l’ocell del colibrí en el seu disseny. La llana d’alpaca que s’utilitza per teixir aquesta peça prové de les muntanyes d’aquest indret. Les diferents tonalitats que té el teixit són totes naturals, obtingudes per una minuciosa selecció de la llana de diferents alpaques, i el tenyit del verd s’obté a base “chilka” una planta dels andes. L’associació de teixidores de les 3 alpaquitas de Marcapata són les encarregades de tenyir i teixir a mà el jersei.\nLa fibra d’alpaca és filada a mà amb el tradicional fus i segons una tècnica molt acurada transmesa de generació en generació. Un cop fet el fil, segons les diferents tonalitats de la fibra de l’alpaca. Enllestit aquest primer pas, la teixidora comença a teixir-lo. En tractar-se d’un procés del tot manual, un jersei pot requerir, des de l’inici del fil fins als acabats, més d’un mes de dedicació.\nCasquet ritual llama\nEscalfador de coll


Barcelona – Fafac\nPost date setembre 4, 2020\nLa CEAFA, com qualsevol altre entitat i ciutadà hauria de fer, sol·licita al Govern d’Espanya unes condicions equitatives per tots el treballadors a càrrec de persones amb demència. És a dir, està sol·licitant que les condicions laborals d’aquests treballadors siguin les mateixes que per la resta de treballadors, independentment del càrrec i l’ofici. Per això, […]\nTags alzheimer, Barcelona\nL’edat d’inici de l’Alzheimer en els pares, és clau per detectar i prevenir la malaltia en les filles\nPost date agost 5, 2020\nCientífics de la Fundació Pasqual Maragall, descobreixen que les dones majors de 60 anys, que estaven a prop de l’edat d’inici dels símptomes dels seus pares, presentaven alts nivells d’una proteïna que augmenta el risc de patir Alzheimer. Aquest fet ajudarà a poder identificar millor a les persones amb risc de patir aquesta malaltia degenerativa. A continuació, podeu llegir […]\nTags alzheimer, Barcelona, fundación, malaltia, prevenir


Arxiu de Esdeveniments - Pàgina 2 de 3 - Ajuntament de Ripoll\n5 gener - 18:00 - 21:30\nFes aquí la reserva d'hora (a partir del dia 31 de desembre, a les 12 h. del migdia), per lliurar la carta als Reis. Programa\n27 gener - 18:00 - 20:00\nÍntims cicle de teatre de prop. “Una història Universal” David Espinosa\n11 febrer - 20:30 - 21:30\nUnivers Jove 2022\n15 febrer - 9:30 - 14:30\nEl dia de l’Univers Jove es realitzaran diferents xerrades d’orientació dirigides al públic visitant de la fira. Informa’t de tots els centres educatius i l’oferta formativa de la comarca del Ripollès. Tots els estands, així com la programació de demostracions i xerrades es pot consultar al web universjove.cat. Més informació\nPremis Ripollès Líders\nEls Premis Ripollès Líders van néixer amb la intenció de convertir-se en un referent de totes aquelles iniciatives que han aportat algun element diferencial al nostre territori. Es tracta de reconèixer públicament les iniciatives personals, empresarials, institucionals, etc... que durant l'any 2021 hagin contribuït a potenciar la nostra comarca, El [...]\nCINC – Cicle de cinema en català – “D’Artacan i els tres Gosqueters”\n27 febrer - 17:00 - 18:30\nActes del Consell de Dones amb motiu del Dia Internacional de les dones\n8 març - 18:00 - 20:00\nDescarrega el cartell (pdf) + Informació\n13 març - 11:00 - 13:00\nMarxa de regularitat familiar de la lliga de marxes de Ripoll. Inscripcions del 5 al 17 de març.\n20 març - 10:00 - 15:00\nMarxa Familiar Inscripcions a través del mail marxesinfantilsripoll@gmail.com indicant: nom, cognoms, data de naixement, núm. de telèfon de contacte i escola. Inscripcions obertes del 5 al 17 de Març. Sorteig de dorsals: divendres 18 de març. Per a més informació o qualsevol canvi consulteu la web: https://marxesripoll.blogspot.com/ Descarrega el calendari de marxes (pdf)\n26 març - 17:45 - 19:00\nTeatre – “Una teràpia integral” amb Abel Folk, Àngels Gonyalons, Roger Coma i Andrea Ros\n26 març - 19:30 - 20:30\nVenda d'entrades Preu entrades: Anticipada 15 € a taquilla 18 € Descarrega el cartell (pdf)\nMarxa de l’Escola Joan Maragall de Ripoll\n27 març - 10:00 - 16:00\nMarxes de les escoles. Aquest diumenge 27 de març serà el torn de la marxa de l'Escola Joan Maragall, amb sortida i arribada a les escales del pont de Calatrava. El recorregut passarà per la part més baixa de la muntanya de Sant Antoni. Les inscripcions –parelles formades per dos [...]\nTaller participatiu. “Recicla la teva samarreta i converteix-la en una pràctica bossa”\n27 març - 11:00 - 13:00\nPer apuntar-se, enviar un correu a: comunicació@ajripoll.cat o bé presencialment als Casal Cívics de la Devesa del Pla i Ripoll Centre. Descarrega el cartell (pdf)\nFira de les 40 Hores 2022 dies 1, 2 i 3 d’abril a Ripoll\nFira de les 40 Hores 2022 dies 1, 2 i 3 d’abril a Ripoll Recintes Firals Plaça de l’Ajuntament: Parades de productes agroalimentaris i de proximitat. Places Sant Eudald i Gran: Espais de la UIER i Ripoll Comerç, tallers d’activitats, escenari amb actuacions lúdiques i espai de Televisió del Ripollès. Passeig Ragull: Mercat [...]\nMarxa de l’Escola Tomàs Raguer de Ripoll\n3 abril - 9:00 - 13:00\nEscola Tomàs Raguer\tRipoll, Girona 17500 Espanya\nMarxa de regularitat infantil de l'escola Tomàs Raguer Inscripcions fins dijous 31 de març. També podreu fer inscripcions al mail marxesinfantilsripoll@gmail.com Sorteig de dorsals: el darrer dia laborable tarda abans de cada marxa. Per a més informació o qualsevol canvi consulteu la web: https://marxesripoll.blogspot.com/\nRipoll Antic – Fira d’antiguitats i col·leccionisme\n9 abril - 17:00 - 19:00\n9 abril - 19:30 - 21:00


Notícies Costa Daurada - Organitzen una taula a Cambrils per conèixer l'experiència dels horts urbans\nLa Mitja Marató de Cambrils obre inscripcions\nOrganitzen una taula a Cambrils per conèixer l'experiència dels horts urbans\nDimecres, 13 Juny 2018 13:53\nAquest dijous, 14 de juny, a les 19:30h, tindrà lloc al Centre Cívic Les Basses la Taula d’experiències d’Horts Urbans. Aquesta taula està organitzada des de l’Oficina Tècnica d’Inclusió Social i està emmarcada dins del Pla d’Acció Participatiu del Barri del Regueral, Cambrils Badia i Sol Cambrils del Departament de Participació Ciutadana i del Consell de Barris.\nAquesta activitat s’organitza amb l’objectiu de donar a conèixer l’oportunitat que ofereixen els projectes d’horts urbans com espais que permeten reutilitzar els espais públics i revitalitzar zones infrautilitzades, de fomentar la sostenibilitat i la millora de l’entorn així com de generar espais de trobada, intercanvi i de cohesió social veïnal.\nEs presentaran les experiències dels Horts Solidaris de la URV a càrrec de la Dra. Susana Borràs, professora de Dret Internacional Públic i Relacions Internacionals i coordinadora del Màster Universitari en Dret Ambiental de la Universitat Rovira i Virgili i a càrrec de la Sra. Claudia Egea, membre de l'equip de fundació i coordinació dels Horts Socials URV.\nAquest projecte va guanyar la convocatòria de Projectes d'Innovació Social de la URV, el premi d'Acció Social Mercè Bañeras i Maria Figueres que atorga la Fundació Plataforma Educativa en la categoria d'Innovació Social (2015) i els premis Fundació Bofill i del Consell Social URV a la Qualitat Docent en la modalitat col·lectiva ha estat concedit al projecte "Horts socials a la URV: l'educació ambiental per a la innovació social", amb la participació de sis centres de la URV al 2018.\nUna altra experiència que es presentarà és la dels horts socials que es gestionen des de la Cooperativa Tarpuna que anirà a càrrec del Sr. Josep Maria Vallès Casanova, enginyer agrònom iDirector de laCooperativa Tarpuna i coordinador dels projectes d’agricultura urbana i social.\nTarpuna és una cooperativa d’iniciativa social sense ànim de lucre formada per un equip de persones compromeses amb la sostenibilitat, la igualtat d’oportunitats i la justícia social. Realitzen innovació social al servei de la comunitat, a través de projectes locals transformadors amb criteris de sostenibilitat.\nL'Ajuntament de Salou incrementa en 140.000 € la partida per millorar la neteja del municipi\nEls promotors de l'hotel del Pòsit presenten un nou projecte amb més habitacions\nL'Ajuntament de Salou inverteix uns 80.000 euros en la renovació del carrer Saragossa\nMés en aquesta categoria: « Deu dies per capbussar-se a la Mar de Tapes de Cambrils Comencen a cobrar per aparcar a la zona de la Fontcoberta »


Expert univ. online en Petita infància, família i territori\nExpert online en petita infància, família i territori\nExpert universitari online en petita infància, família i territori: eines per a l'acompanyament socioeducatiu\nForma professionals per a l’atenció integral de l’infant i la família des dels entorns habituals de creixement.\nAquesta titulació s’adreça a professionals en actiu en petita infància (educadors socials, treballadors socials, pedagogs, psicòlegs, pediatres, mestres, infermeres, etc.) per tal de capacitar en el treball integrat d’agents del territori. La finalitat és desenvolupar un model inclusiu d’educació infantil centrat en l’infant i la seva família, que garanteixi el seu desenvolupament saludable a través d’un abordatge interdisciplinari i territorial, mitjançant la corresponsabilitat de tots els professionals que treballen en xarxa.\nAdquirir eines de treball per donar resposta a les noves necessitats educatives i socials en l’acompanyament a la petita infància.\nProporcionar elements de reflexió i anàlisi per al treball conjunt entre la família, el territori i els professionals, en benefici de la petita infància.\nElaborar propostes de bones pràctiques basades en criteris ètics i tècnics que donin resposta a la “Convenció dels Drets de la Infància.”\nMòdul 2: Salut, educació i serveis socials: una mirada hol·lística per al foment del benestar infantil (2 ECTS)\nGestió emocional pròpia\nMòdul 7: Lideratge i Treball en Xarxa: com ens organitzem els adults en benefici del nen (1 ECTS)\nMòdul 8: Treball final aplicat (3 ECTS)\nCombina el treball en l’aula virtual (participació en fòrums, discussió de casos i de supòsits pràctics, anàlisi de lectures...) amb dues sessions sincròniques: una a l’inici de cada mòdul, per contextualitzar-lo i presentar-ne els eixos conceptuals fonamentals; i una altra d’anàlisi de casos pràctics i de tancament de mòdul. La metodologia es fonamenta en un model d’investigació-acció, orientat a la millora reflexiva de la praxi professional.\nEn aquesta titulació no hi ha pràctiques. S’implementa un projecte de millora en el lloc de treball.\nAquesta formació capacita per a dissenyar i implementar projectes interdisciplinaris que incorporin els diferents agents que treballen amb la petita infància. Si ja estàs en actiu en el camp de la petita infància, aquesta formació millorarà les teves competències. Les sortides professionals són:\nDoctora en Educació (UB). Màster Universitari en Counseling (Rhode Island College, EUA). Diplomada i Grau en Educació Social (URL). Educadora social en l’Hospital de Dia Infanto-Juvenil de l’Hospital Clínic de Barcelona. Directora dels postgraus en Petita Infància i en Eines per a la Intervenció Socioeducativa, Universitat Ramon Llull. Counselor per persones que viuen amb VIH/SIDA, Creación Positiva. Counselor d’adolescents i les seves famílies, Esperanza i Dept. de Justícia (NY, EUA). Directora de programa per persones amb VIH/SIDA, Circulo de la Hispanidad (Hempstead, EUA).\nIsabel Torras Genís. Doctora en Psicologia. Professora investigadora de la Facultat d'Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL), en les àrees d’infància i família, desenvolupament psicològic i transicions vitals. Coordinadora de la línia de Salut i benestar psicosocial en el cicle vital dins del Grup de recerca Innovació i Anàlisi Social (GIAS).\nJesús Vilar Martín. Diplomat en Magisteri, llicenciat en Pedagogia i doctor en Pedagogia. Professor titular de la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL). Investigador en ètica professional, adolescents i joves infractors o en risc social i entorns de complexitat.\nMireia Dote Vaca. Diplomada en Infermeria. Màster en Infermeria Psiquiàtrica i Salut Mental. Màster en Drogodependències. Postgrau en Model Sistèmic Aplicat a les Famílies. Infermera del Centre de salut mental infanto-juvenil de Granollers, Hospital Sant Joan de Déu. Programa de Suport a la Primària infermeria, Programa salut i escola i intervenció a l’aula integral de suport.\nAnna López Romero. Diplomada en Treball Social. Diplomada en Educació Social. Llicenciada en Antropologia Social i Cultural (UAB). Màster en Models i Estratègies d’Acció Social i Educativa en la Infància y Adolescència. Màster en Cooperació Internacional. Professora associada de la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL) i professora col·laboradora de la UOC. Treballadora social del Centre de Desenvolupament Infantil i d’Atenció de Sant Cugat del Vallès i de Cerdanyola-Ripollet.\nVictoria García Martín. Diplomada en Educació Social. Diplomada en Treball Social. Experta en petita infància. Docent a la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL). Formadora i supervisora de professionals socials. Assessorament i orientació educativa familiar. Experiència en direcció i gestió de Serveis Socials Bàsics.\nElena Requena. Doctora en Psicologia. Professora de la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL). Màster en Psicopatologia Clínica. Directora del grau en Treball Social de la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL). Experta en temes de salut mental, infància en risc i adopcions.\nOlivia González Fernández. Diplomada en Educació Social. Llicenciada en Antropologia Social i Cultural. Màster en Mediació i Resolució de Conflictes. Postgrau de Programació Neurolingüística en l’Acció Social. Experta en programes educatius i formatius en prevenció de drogodependències i promoció de la salut sexual. Experta en prevenció i mediació comunitària. Coordinadora de l’Àrea Bàsica de Serveis Socials del Baix Llobregat.\nRoger Brufau. Diplomat en Educació Social. Llicenciat en Psicologia. Màster en Teràpia Familiar. Màster en Coaching Sistèmic. Coach. Supervisor d’equips socials, sanitaris i educatius. Responsable de l’empresa Inuit place, dedicada a consultoria des d’estratègies innovadores.


Nic Cheeseman és politòleg i professor de democràcia a la Universitat de Birmingham. És fundador i editor del projecte Democracy in Africa, un lloc web de referència amb notícies, anàlisis, entrevistes i dades sobre política africana. Anteriorment havia sigut director del Centre d’Estudis Africans de la Universitat d’Oxford. És columnista habitual al Mail & Guardian i a la revista The African Report, i col·labora amb diversos mitjans de comunicació. Les seves línies de recerca giren al voltant de la democràcia, les eleccions i el desenvolupament, i ha dut a terme investigacions a diversos països africans com Etiòpia, Ghana, Kenya, Malawi, Nigèria, Uganda, Zàmbia i Zimbabwe. És autor o editor d’una desena de llibres, entre els quals Democracy in Africa (2015), How to Rig an Election (2018), Authoritarian Africa (2020), The Moral Economy of Elections in Africa (2020) o Handbook of Kenyan Politics (2020). Va ser editor-fundador de l’Oxford Encyclopaedia of African Politics i l’any 2019 va rebre el premi Joni Lovenduski de l’Associació d’Estudis Polítics del Regne Unit. Actualment està treballant en un projecte de recerca sobre la història i l’impacte del pensament polític africà.\nEn quin estat es troba la democràcia africana 30 anys després?Revista IDEES Núm. 56


TV3 estrena «La guerra inacabada», una docuficció sobre les fosses de la Guerra Civil - Diari de Girona\n?Dirigit per Joan Gallifa i Antoni Tortajada, el relat del film gira entorn de cinc famílies\nAntoni Torajada presenta la docuficció. tv3\nA Catalunya encara hi ha 5.063 famílies que reclamen un parent desaparegut, durant la Guerra Civil o anys després. Des del 1999 fins l'any passat només se n'havien identificat set. Per revertir aquesta situació, el juliol del 2017, el Departament d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència de la Generalitat va endegar un pla d'excavació de les fosses de la Guerra Civil Espanyola que encara queden a Catalunya, i va crear el Programa d'Identificació Genètica, que compta amb un banc que permet creuar les dades familiars amb les restes que es localitzin. Actualment hi ha unes 500 fosses localitzades.\nUn equip de TV3 ha seguit durant uns mesos la feina d'antropòlegs, arqueòlegs i genetistes que obren les fosses, n'extreuen els cadàvers i n'intenten identificar les restes i atribuir-les als desapareguts. El resultat ha estat La guerra inacabada, una docuficció presentada per Antoni Tortajada que s'estrena avui a les 22.05 a TV3.\nEl film explica cinc històries que hi ha darrere d'aquestes fosses. La reconstrucció de cada relat s'ha fet amb imatges ficcionades i l'ajuda de testimonis i familiars de les víctimes. La guerra inacabada és una coproducció de TV3, Som batabat i el suport del Departament de Justícia de la Generalitat, dirigida per Joan Gallifa i Antoni Tortajada.\nDesprés de La guerra inacabada, TV3 emetrà l'episodi De Tremp a Balaguer. La batalla de Balaguer de la sèrie Trinxeres, en què Carles Costa, Eloi Vila i Marc Juan, resseguint l'últim gran front de la Guerra Civil a Catalunya,van des de Tremp a Camarassa i fins a Balaguer. L'equip visitarà la Tomba del Soldat, que homenatja els soldats anònims morts a la guerra. A més d'explicar l'ocupació franquista a Balaguer i la posterior batalla, el programa descobrirà l'ofensiva republicana pel control del cap del Pont i com va ser aturada pels bombardejos de l'aviació franquista. Durant aquest itinerari, l'equip del programa coneixerà Francesc Comavella, en Sisquet, un home de 100 anys que va lluitar a la Batalla de Belchite, i altres testimonis dels fets.