Acció Social - Inici\nData i hora oficial 25.01.2020 | 19:33\nEl Sistema Català de Serveis Socials té la missió d’assegurar la igualtat d’oportunitats i el dret de les persones a viure dignament durant totes les etapes de la seva vida, mitjançant la cobertura de necessitats personals bàsiques i socials, garantint l’accés universal i els estàndards de qualitat òptims, i contribuint al benestar de les persones i dels grups en la comunitat.\nÉs un conjunt organitzat i coordinat d'accions professionals, integrat per equips tècnics, amb l'objectiu de millorar el benestar social i afavorir la integració de les persones. Atenen de forma personalitzada a persones i/o famílies que, per diferents raons, necessiten suport social, amb la finalitat de poder realitzar una tasca preventiva, cobrir les seves necessitats bàsiques i acompanyar-los i orientar-los en el seu procés de recuperació.\nEls serveis socials bàsics tenen un caràcter polivalent, comunitari i preventiu per a fomentar l'autonomia de les persones perquè visquin dignament.\na) Detectar les situacions de necessitat personal, familiar i comunitària en llur àmbit territorial.\nb) Oferir informació, orientació i assessorament a les persones amb relació als drets i els recursos socials i a les actuacions socials a què poden tenir accés.\nc) Valorar i fer els diagnòstics social, socioeducatiu i sociolaboral de les situacions de necessitat social a petició de l'usuari o usuària, del seu entorn familiar, de convivència o social o d'altres serveis de la Xarxa de Serveis Socials d'Atenció Pública, d'acord amb la legislació de protecció de dades.\nd) Proposar i establir el programa individual d'atenció a la dependència i de promoció de l'autonomia personal, excepte en aquelles situacions en què la persona estigui ingressada de manera permanent en un centre de la xarxa pública. En aquests darrers casos, els serveis de treball social del centre de la xarxa pública han d'elaborar el dit programa.\ne) Revisar el programa individual d'atenció a la dependència i de promoció de l'autonomia personal quan correspongui.\nf) Acomplir les actuacions preventives, el tractament social o socioeducatiu i les intervencions necessàries en situacions de necessitat social i fer-ne l'avaluació.\ng) Intervenir en els nuclis familiars o de convivència en situació de risc social, especialment si hi ha menors.\ni) Prestar serveis d'ajuda a domicili, teleassistència i suport a la unitat familiar o de convivència, sens perjudici de les funcions dels serveis sanitaris a domicili.\nj) Prestar serveis d'intervenció socioeducativa no residencial per a infants i adolescents.\nk) Orientar l'accés als serveis socials especialitzats, especialment els d'atenció diürna, tecnològica i residencial.\nl) Promoure mesures d'inserció social, laboral i educativa.\nm) Gestionar prestacions d'urgència social.\nn) Aplicar protocols de prevenció i d'atenció davant de maltractaments a persones dels col·lectius més vulnerables.\no) Gestionar la tramitació de les prestacions econòmiques d'àmbit municipal i comarcal i les altres que li siguin atribuïdes.\np) Coordinar-se amb els serveis socials especialitzats, amb els equips professionals dels altres sistemes de benestar social, amb les entitats del món associatiu i amb les que actuen en l'àmbit dels serveis socials.\nLa Llei de Serveis Socials atorga la competència dels serveis socials d'atenció primària a l’administració local, en atenció social individual i familiar, atenció a la infància i l'adolescència en risc, atenció social domiciliària per al col·lectiu de gent gran- principalment persones sense recursos suficients i que viuen soles- i, en general, per a les persones amb dependència.\nQui pot accedir als serveis socials?\nQualsevol persona que estigui empadronada a Santpedor.\nEls serveis socials s'ofereixen a tota la població i tenen com a destinataris les persones que necessiten informació, valoració, diagnòstic, orientació, suport, intervenció i assessorament individual, familiar o comunitari per a fer front a situacions de necessitat personal bàsica, de manca de cohesió social o familiar o de desigualtat i per a prevenir-les.\nSón destinataris dels serveis socials, especialment, les persones que estiguin en alguna o algunes de les situacions següents:\na) Discapacitat física, psíquica o sensorial.\nb) Malalties mentals i malalties cròniques.\nc) Necessitat social, com les relacionades amb la manca d'habitatge o amb la desestructuració familiar.\nd) Drogodependències i altres addiccions.\ne) Violència i delinqüència juvenils.\nf) Exclusió i aïllament socials.\ng) Vulnerabilitat, risc o dificultat social per a la gent gran, la infància i l'adolescència.\nh) Violència masclista i les diverses manifestacions de violència familiar.\ni) Discriminació per raó de sexe, lloc de procedència, discapacitat, malaltia, ètnia, cultura o religió o per qualsevol altra raó.\nj) Problemes de convivència i de cohesió social.\nk) El fet d'haver estat víctima de delictes violents, un mateix o els familiars.\nl) Sotmetiment a mesures d'execució penal, propi o dels familiars.\nm) Condicions laborals precàries, desocupació i pobresa.\nn) Urgències socials.\no) Emergències socials per catàstrofes.\np) Petició d'asil.\nCom és pot accedir?\nDemanar hora presencialment o telefònicament al Servei d’Informació de Serveis Socials – OAC, Pl. Gran, 4, tel.93 8272828, horari d’atenció: de dilluns a divendres de 9:00 a 14:00 hores i dimecres i dijous de 17’00 a 19’00 hores.\nAquesta atenció la realitza un/a treballador/a social o un/a educador/a social en funció de la situació plantejada. El servei compta amb dues treballadores socials i una educadora social.\n• Tractament social\n• Suport en la tramitació\n• Gestió de prestacions i ajuts\n• Derivació a programes i serveis especialitzats\nLes consultes a l’educadora social i a les treballadores socials són gratuïtes, si bé algun dels serveis que s’hi poden tramitar estan sotmesos a l’ordenança fiscal que els regula.\nAccés a ajuts individualitzats:\nEs requereix un temps de carència d’empadronament.\nEls serveis adreçats a la gent gran tenen la finalitat de contribuir a fer que les persones grans gaudeixen d’una qualitat de vida digna en el seu entorn habitual. S’ofereixen serveis d’informació i orientació sobre els recursos i serveis més adients per atendre les seves necessitats, posant l’èmfasi en l’atenció a les situacions de manca d’autonomia i de dependència.\n• Servei d’atenció, d’informació i orientació a la dependència\n• Tràmit de la sol·licitud de reconeixement de la dependència\n• Servei d’ajut a domicili\n• Servei d’auxiliar de la llar\n• Servei de relació amb l’entorn\n• Servei de teleassistència\n• Arranjaments d’habitatges per a gent gran\n• Servei de cessió d’ajudes tècniques\nSERVEI D’ ATENCIÓ SOCIAL\nServei d’atenció de persones que necessiten informació, valoració, diagnòstic, orientació, suport, intervenció i assessorament individual, familiar o comunitari per a fer front a situacions de necessitat personal bàsica, de manca de cohesió social o familiar o de desigualtat i per a prevenir-les. També atenció d’urgències socials.\n- Programa d’ajudes individualitzades\n- Tràmit de la Renda Mínima d’Inserció\n- Targeta d’aparcament per a persones disminuïdes\n- Servei de transport a Ampans\n- Habitatges de protecció oficial de l’Agència de l’Habitatge\n- Auditories energètiques al domicili\n- Emissió d’informes per a l’aplicació de les mesures urgents per afrontar l’emergència en l’àmbit de l’habitatge i la pobresa energètica\nSERVEI D’ ATENCIÓ A LA INFÀNCIA I ADOLESCENCIA\nServei d’atenció, orientació i assessorament adreçats a la família i en especial als infants, adolescents i joves, que prioritza la cobertura de les necessitats bàsiques, de prevenció i intervenció des del marc familiar, escolar i del lleure. També atenció d’urgències socials.\n- Aula socioeducativa\n- Beques escolars municipals\n- Estades de lleure per a infants en situació de risc d’exclusió social “L’estiu és teu”\n- Punt d’Orientació Jurídica Municipal\n- Servei d’Intermediació en deutes d’Habitatge (SIDH)\n- Servei d'assessorament jurídic i laboral per a persones estrangeres\n- Servei d’Acollida i Ciutadania d’àmbit comarcal\n- Elaboració d’informes d’arrelament i integració social\nDarrera actualització: 25.06.2017 | 22:08


Cerca totes les ofertes d'hotels a Oberdachstetten Entrada:\n2 ComentarisGasthaus-Pension Hofmann...Habitacions per nit per només130 EUR Ferienhaus Mühlblick...Habitacions per nit per només Fewo Frankengefühl...Habitacions per nit per només Més zones a Oberdachstetten\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Oberdachstetten Restaurants i cafeteries\nBrauerei HaagCaseti Cafe Kochschule FerienwohnungenGasthaus-Pension HofmannSchlossstubchen\nOberdachstetten és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Oberdachstetten. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Oberdachstetten està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Planegi el seu proper viatge a Oberdachstetten o qualsevol altra àrea a Oberdachstetten amb agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Per trobar les millors ofertes d'hotels a Oberdachstetten, simplement entri les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Oberdachstetten, Oberdachstetten\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Gasthaus-Pension Hofmann és una...\nConvenientment situat a Oberdachstetten, Ferienhaus Mühlblick és una base ideal des d'on explorar...\nTots els hotels de Oberdachstetten\nHotels a Oberdachstetten: Ferienhaus Mühlblick\nLlocs d'interès a Oberdachstetten: Schlossstubchen\nCaseti Cafe Kochschule Ferienwohnungen


Tarragona permetrà celebrar la Nit de Sant Joan a les platges\nL'Ajuntament de Tarragona permetrà celebrat la nit de Sant Joan a les platges. | Tarragona Digital\nSeguint les indicacions del Procicat, no es permetrà fer fogueres a la sorra\nper Antonio Ramos Llauradó / ACN 16/06/2021 13:20h\nL'Ajuntament de Tarragona obrirà les platges la nit de Sant Joan i permetrà que els ciutadans hi celebrin la revetlla. Ho ha anunciat aquest migdia el portaveu del govern municipal, Manel Castaño, després de la reunió de la Junta Local de Seguretat. En aquest sentit, ha afirmat que malgrat això caldrà complir les restriccions marcades pel Procicat.\nEn aquest sentit, els grups hauran de ser com a màxim de deu persones, distància de seguretat entre grups i es prohibirà fer fogueres o acampades. Així mateix, seguint la normativa municipal, tampoc es permetrà el consum de begudes alcohòliques ni reproduir música amb altaveus. Pròximament es publicarà un decret d’alcaldia que planteja el funcionament de la Nit de Sant Joan.\nD'aquesta manera, Tarragona se suma a la decisió de Barcelona i altres municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona que van decidir la passada setmana que obririen les platges durant la revetlla de Sant Joan.\nÚltima hora: Nova sorpresa al nou govern de l'Ajuntament de Tarragona\nSant Joan Ajuntament de Tarragona


Enblanquiment dental a Blanes, Girona.\nL’emblanquiment dental és un tractament clínic que té com a principal objectiu aconseguir unes dents més blanques sense danyar la salut de les nostres dents.\nTot i que es tracta d’un tractament estètic, també és un procediment mèdic i per tant s’ha d’aplicar sota la supervisió d’un especialista.\nL’emblanquiment dental no és inofensiu, ja que pot portar conseqüències irreversibles, així que es recomana fer-ho faci únicament a una clínica dental.\nAbans de realitzar qualsevol mena de tractament sempre és imprescindible realitzar un diagnòstic complet. Una bona planificació i control del tractament germanitzaran un resultat òptim i també possibles problemes de salut dental.\nMantenir una correcta higiene bucal és el principal factor que ens ajudarà a mantenir el color natural de les nostres dents.\nTambé es desaconsella el consum de certs productes o aliments que poden alterar la tonalitat de les dents, com per exemple el cafè o el tabac.\nTipus de taques a les dents\nTot i que la higiene bucal i el consum de certs aliments, productes o substàncies altera el color natural de la dent, també existeixen altres causes.\nTaques intrínseques o endógenes\nAquest tipus de taques apareixen durant la formació de les dents, especialment desprès d’haver consumit determinats medicaments.\nDurant aquest període de formació es pot haver patit algun traumatisme o fractura, i per tant, el color de la dent es pot haver modificat.\nAquest canvi de tonalitat també és freqüent del mateix envelliment de les dents. Adquireixen una tonalitat més fosca.\nTaques extrínseques o exógenes\nAquestes són el tipus de taques directament relacionades amb el consum d’aliments, productes o substàncies.\nHi ha aliments que tenen agents pigmentants molt potents, com per exemple el vi, el té i el cafè, i altres productes com el tabac.\nA banda, aquestes taques es poden generar amb l’abús en el consum de determinats col·lutoris orals i pastes de dents amb base de Clorhexidina.\nTipus d’emblanquiment dental\nA Familydent realitzem dos tipus de tècniques d’emblanquiment dental: per fotoreactivació o emblanquiment dental per fèrules.\nEmblanquiment per fotoreactivació\nL’emblanquiment dental és un tractament d’estètica que només es realitza a clínica.\nÉs el tractament més ràpit, ja que només necessita 1 o 2 sessions per aconseguir la tonalitat desitjada.\nPrimer apliquem una capa protectora a les genives i desprès apliquem un gell d’emblanquiment a les dents.\nFinalment, per activar el producte que permet l’emblanquiment, apliquem llum ultraviolada.\nEs poden repetir sessions per aconseguir la tonalitat desitjada.\nEmblanquiment per fèrules\nL’emblanquiment a través de fèrules es poden realitzar a casa, però sempre amb la supervisió de la nostra clínica.\nTot i que és una solució efectiva que permet aclarir la tonalitat dental, també és bastant més lenta que la fotoreactivació, ja que la concentració d’agents actius és menor.\nÉs possible trobar tractament similars per internet o fins i tot a farmàcies, però l’efectivitat és menor i el risc de patir algun inconvenient mèdic és superior.\nNosaltres recomanem que qualsevol mena d’emblanquiment dental es faci sota la supervisió d’un especialista.\nConseqüències com la debilitació de l’esmalt dental és irreversible.\nTot pacient que vol un emblanquiment dental sempre desitja tenir les dents tan blanques com sigui possible, al mínim temps necessari i sense complicacions mèdiques.\nA Familydent recomanem un tractament combinat de fotoreactivació i que després es pugui continuar a casa sota la nostra supervisió.\nT’expliquem quin és el nostre protocol.\nEl protocol d’emblanquiment dental a Familydent\n1) Fem una revisió mèdica i comencem amb una higiene dental i prenem com a referència el color inicial de les teves dents.\n2) A través de l’escàner dental intraoral 3D t’agafem mides de la teva boca. Aquestes serviran per produir les fèrules que farem servir posteriorment.\n3) És important que abans de començar el tractament facis servir una pasta de dents i un col·lutori dental específic per previndre la sensibilitat dental i evitar possibles molèsties.\n4) Realitzarem diverses sessions d’emblanquiment dental per fotoreactivació al mateix dia. El nostre gel té una gran quantitat de principis actius blanquejadors els quals s’activaran i seran molt efectius a l’hora de reduir tonalitats.\n5) Llavors començarem amb la segona part del tractament. Et donarem la fèrula i la xeringa amb el producte blanquejant i t’explicarem com fer-ho servir. Tot sota la nostra supervisió.\n6) Un cop acabat el tractament a casa, gràcies al tractament combinat, hauràs aconseguit un gran resultat i veuràs un gran canvi en el teu somriure.\n7) Si vols mantenir al llarg del temps la tonalitat aconseguida, podràs fer neteges dentals periòdiques i fins i tot podràs aprofitar la fèrula per fer nous tractaments de manteniment.\nDesprés d’haver fet un tractament d’emblanquiment dental o qualsevol sessió de manteniment, és recomanable continuar amb les següents pautes:\nDurant les següents 24-48 h. Es desaconsella menjar aliments que siguin pigmentants o que puguin tacar les dents. Com per exemple cafè, té, vi o fruites del bosc.\nNo prendre begudes molt fredes, ja que les dents estaran molt sensibles i tindràs molèsties.\nEncara que siguis fumador, et desaconsellem que fumis en les properes 24-48 h, ja que durant aquest període el fet de fumar pot malmetre els resultats obtinguts.\nMantenir una correcta higiena bucodental es bàsic per no perdre eficacia. Raspalla’t les dents tres vegades a dia i utilitza fil dental.


Mbappé, dubte per al Madrid-PSG\nMbappé fa saltar totes les alarmes del PSG abans de jugar contra el Madrid\nEl davanter francès ha rebut una dura entrada durant un entrenament i és dubte per al partit de Champions\nEl davanter francès Kylian Mbappé és dubte seriós per a la tornada dels vuitens de final de la UEFA Champions League que enfrontarà el Reial Madrid i el París Saint-Germain (PSG) a l’estadi Santiago Bernabéu. L’astre gal ha rebut una fortíssima trepitjada al peu per part d’un company d’equip, Idrissa Gana Gueye, en un entrenament i no ha pogut completar la sessió amb normalitat. Posteriorment, RMC Sport, un mitjà de comunicació esportiu francès, ha confirmat la lesió del jugador i ara caldrà veure si es pot recuperar a temps per enfrontar-se al club blanc. Ha rebut l’entrada de Gueye durant el matí del dilluns 7 de març i el partit en qüestió es disputa el vespre del dimecres 9 de març. No hi ha gaire marge per a la recuperació, però podria forçar tractant-se d’un duel tan important. En qualsevol cas, és un contratemps del tot inesperat que encén totes les alarmes del PSG abans del xoc de Champions i que dona esperances al madridisme.\nCal recordar que en el partit d’anada, on els parisencs van guanyar per la mínima al Parc dels Prínceps, Kylian Mbappé va ser el jugador més determinant. Va forçar un penal que posteriorment fallaria Leo Messi i va acabar marcant el gol de la victòria al temps afegit. Va demostrar que es troba en un estat de forma superlatiu i que actualment és, probablement, el millor jugador del món. Per tant, el Madrid tindrà un avantatge molt important de cara a aconseguir la remuntada si es confirma la lesió de Mbappé per al partit de tornada.\nD’altra banda, aquest duel també havia de servir per presentar Mbappé a l’afició merengue abans que es converteixi en jugador blanc a partir de l’estiu vinent. Malgrat que no es tracta d’una informació confirmada i que cada vegada sorgeixen més dubtes al respecte, el més probable és que Mbappé sigui el gran fitxatge del Madrid el pròxim mes de juliol i que d’aquesta manera esdevingui el nou galàctic de Florentino Pérez. Ell mateix podria obrir una nova etapa gloriosa al Santiago Bernabéu, amb el nom d’Erling Haaland que també sobrevola la capital blanca.\nFutbol Kylian Mbappé Lesió París Saint-Germain PSG Reial Madrid UEFA Champions League\nProblemes per al Madrid dies abans de rebre el PSG\nEl mig del camp d'Ancelotti pot quedar molt minvat de cara a la transcendental tornada de Champions\nEl madridisme es desespera: Mbappé, a un pas de renovar amb el PSG\nEl director esportiu del PSG, Leonardo, ha assegurat que "cada vegada té més clar que es vol quedar"\nCuler emprenyat març 07, 2022 | 18:17\nDoncs n'estic ben content. Per una vegada a la vida vaig a favor del Reial Madrid. Vull que Neymar, Messi i tota aquesta caterva de pesseters vagin fora de la competició europea.\nRespon a Culer emprenyat Cancel·la les respostes


Sant Fèlix de vigília (29/08/2015) | El fet casteller vist pel TETE\n« A Borredà també s’hi poden veure castells (23/08/2015)\nJa hi som de nou (30/08/2015) »\ndiumenge, 30 Agost 2015 per Tete\nEm vaig anar movent pel centre buscant el millor lloc per a veure el cercavila dels diferents elements festius i finalment el vaig trobar ben a prop d’on cada any per Màrtirs els Castellers de Barcelona fem realitat els nostres somnis. Des d’aquí vaig poder veure els lluïments dels diferents components del cercavila vilafranquí començant pel famós Drac de Vilafranca, tot seguit el Ball de Diables, i a continuació el Ball de Serrallonga amb l’ús de trabucs. Un principi de cercavila de llum i soroll.\nTot seguit desfila l’element més glamurós que pot tenir una població, l’Àliga. Tot seguit els Gegants, els Nans i els Capgrossos, i a continuació diferents balls que enriqueixen el folklore de Vilafranca . Gràcies a l’entrada de la Vikipèdia puc dir-vos quins vaig poder veure: les Cotonines, les Panderetes, els Pastorets, els Cercolets, el Ball Pla, els Figuetaires, els Bastoners, els Panderos i les Gitanes.\nA continuació els Falcons, que van aixecar una de les seves estructures a la cruïlla amb el carrer de la Cort, i tot seguit les colles castelleres. La Jove de Vilafranca va ser la primera i hi va alçar un pilar de 4, els Xicots de Vilafranca no es van parar i els Castellers de Vilafranca es van prendre la seva estona per a muntar una pinya que es va apreciar que era un castell complex, però fins que no van pujar els segons no vaig percebre que es tractava del primer 7 de 7 amb dues agulles de la història. A part de la novetat de l’estructura, el castell no els hi va representar cap mena de dificultat i el van descarregar amb solvència contrastada.\nMentrestant a la Plaça de la Vila ja havien arribat alguns dels elements festius i m’hi vaig desplaçar per an ar agafant lloc tot i que no era gaire difícil ja que el públic es concentrava a les zones d’ombra ja que estar-hi al sol era patir de calor al màxim exponent.\nDesprés dels diferents balls i abans d’entrar a plaça els Falcons i les colles castelleres, hi va entrar la banda de música que tancava el cercavila, cada any és una\nde diferent convidada i aquest any és tractava d’una banda de Vilanova i la Geltrú. Amb les notes dels Segadors es van acomiadar de plaça i tot seguit els Falcons van entrar a plaça i van realitzar la seva exhibició amb una gran escala com la més espectacular.\nArribava l’hora de les colles castelleres, a les tres de tarda, i després d’entrar a plaça la primera ronda va ser conjunta tot i que en realitat no ho va ser de tot. Mentre la Jove carregava el 3 de 7 (que posteriorment descarregaria), els verds tot just posaven segons del 3 de 9 amb folre i els Xicots encara estaven muntant el peu. Els verds en solitari varen descarregar un 3 folrat sense cap mena de contratemps i tot seguit Xicots va muntar el peu del 2 de 8 amb folre, castell que descarregaria amb relativa suficiència.\nLa segona ronda l’encetava Xicots i ho feia amb la gran aposta del dia i de l’any, el 3 de 9 amb folre. Després de desmuntar dos peus amb quarts col·locats que des del principi amb segons col·locats es veia que no estaven ben lligats, el tercer va tirar amunt, amb convicció i bon ritme i amb un tremolor constant. La decisió de la canalla va permetre que el somni del primer castell de nou dels Xicots fos realitat fent-hi l’aleta, però la remenada del castell abans de l’aleta no va parar i es va accentuar amb la baixada de la canalla i es va acabar trencant sense remei.\nA continuació els Castellers de Vilafranca descarregaven com qui no vol la cosa el novè 2 de 9 amb folre i manilles de la temporada, amb una mestria absoluta i envejable. I amb la descarregada d’aquest castell cap a les 16.15h jo m’acomiadava de Vilafranca i de la Festa Major per aquest any, i ja acabaria de fer el seguiment de l’actuació castellera durant la tornada amb tren a Barcelona.\nI tot seguit cap a Figueres, a viure el Festival Acústica amb un concert únic, la tornada per un dia d’una part de Sangtraït amb l’acompanyament d’una orquestra de cambra en un espectacle de rock simfònic, però això ja és una altra història.\nSi voleu més fotos podeu veure l’àlbum de fotos que vaig fer.\nArxivat a Cròniques actuacions | Etiquetat Castellers de Vilafranca, Colla Jove de Vilafranca, Festa Major de Vilafranca, Xicots de Vilafranca | Feu un comentari


Gairebé un 40% dels treballadors estrangers contractats en origen a Catalunya són romanesos\nProp del 40 per cent dels treballadors estrangers contractats en origen a Catalunya són romanesos. Això ho ha assegurat avui a Lleida el director general d'Immigració, Antonio Maceda, que és de visita a les comarques de Ponent amb el ministre de Treball de Romania. Segons el ministre romanès, la presència de treballadors d'aquest país a Lleida es doblarà en un termini de dos a tres anys.\nLa comunitat de romanesos que treballa de forma estable a les comarques lleidatanes és de 1.200 persones, de les quals cal afegir unes 1.300 més que ja han arribat per treballar com a temporers. Les bones relacions entre l'administració romanesa i la de l'estat espanyol, i l'alt grau d'adaptació d'aquests ciutadans estrangers a Catalunya fan preveure al ministre de Treball romanès, Marian Ciarvu, que en un període d'entre dos o tres anys el col·lectiu es podria doblar. De moment, els romanesos ja són els que acaparen més contractes en origen per treballar a Catalunya, tal com ha explicat el director general d'Immigració, Antonio Maceda. D'altra banda, Maceda ha reiterat que l'obertura d'oficines de la Generalitat a països com el Marroc o Polònia per gestionar l'arribada d'immigrants supera les seves competències com a govern autonòmic. El director general d'Immigració ha recordat que aquestes oficines no estan reconegudes oficialment pels països d'origen i suposen doblar una tasca que ja fa el govern central de forma innecessària.


El Santuari de la Mare de Déu de Meritxell, Basílica Menor\nCreat el 04 Setembre 2014\nEl Principat d'Andorra celebrarà el vuit de setembre la Diada de Meritxell i, alhora farà celebració solemne de la concessió al Santuari del títol i dignitat de Basílica Menor.\nEl Bisbat d'Urgell va fer la petició de Basílica Menor el 25 d'abril d'enguany al Sant Pare, d'acord amb les Autoritats andorranes, i aquest va fer la concessió amb data del 13 de maig de 2014, quan s'esqueien exactament els 100 anys de la declaració pontifícia de la Mare de Déu de Meritxell com a Patrona principal de les Valls d'Andorra, en temps de Sant Pius Xè. La cerimònia, que començarà a les onze del matí, serà presidida pel Cardenal Mons. Antonio Cañizares, Prefecte de la Congregació per al Culte Diví i la Disciplina dels Sagraments, i concelebrada per Mons. Joan-Enric Vives, Bisbe d'Urgell i Copríncep d'Andorra, i els sacerdots de les Valls.\nEl Santuari de Meritxell ha estat preparant-se intensament per aquesta diada les setmanes anteriors: al llarg de la setmana s'estan duent a terme activitats pastorals, amb infants, joves i persones de la tercera edat, que han fet el seu propi pelegrinatge a la basílica, en un camí cap a la interiorització i la pregària.\nTambé s'han estat preparant els símbols i emblemes basilicals: el conopeu, que és una peça de roba cònica amb bandes daurades i vermelles, or i porpra, que fa referència a la persona del Papa i indica que el lloc en què s'ubica és casa seva. Sempre està mig plegat i només s'obre quan el Papa visita la basílica. També el tintinacle, que és una mena d'estendard amb un campanaret de diverses campanes que es pot transportar. La seva antiga funció practica medieval d'avisar de la proximitat del Papa en les processons ha canviat per a ser un element d'honor i que vol mostrar la unitat de l'església amb el Sant Pare.\nLa Basílica de Nostra Sra. de Meritxell, tindrà gràcies pontifícies: els visitants poden obtenir indulgència plenària en ocasions especials, vinculades amb el dia de l'aniversari de la dedicació de la mateixa basílica, el dia de la titular principal o d'altres.\nMeritxell té un significat molt especial per la ciutadania del Principat, i per a molts és a dia d'avui, la seu de la religiositat andorrana. La fe i devoció del poble andorrà fa de Meritxell el cor espiritual del País.\nEl Santuari de Meritxell es presenta com un dels exponents més representatius de l'arquitectura d'Andorra del final del segle XX. L'eclecticisme monumental de Ricard Bofill ha enriquit la cultura material del país amb una obra representativa i ha establert un precedent, pel que fa a l'arquitectura contemporània. El Conjunt Històric de Meritxell està constituït per dos edificis: el Santuari vell de Meritxell i el santuari nou de Meritxell, declarats béns d'interès cultural. La presència d'ambdues infraestructures perpetua la continuïtat i la constant renovació del fet religiós i de l'Església com a institució.\nQuè vol dir el títol de basílica\nEl terme basílica deriva d'un terme grec que vol dir "casa reial". A l'antiga Grècia i al món antic les basíliques eren edificis públics que ocupaven el lloc centrals de les ciutats. Amb la pràctica pública del culte cristià, molts d'aquells edificis es van transformar en temples. Les noves esglésies també copiaven aquell model arquitectònic i rebien el nom. Més enllà d'aquest origen històric i del traçat arquitectònic dels edificis, hi ha unes esglésies que reben el títol de basíliques, tant sigui pel seu relleu en el camp pastoral i litúrgic, per les circumstàncies històriques o per la seva singularitat. Atorgar el títol és una prerrogativa del Sant Pare, que en el cas del Santuari de Meritxell ho ha fet a través d'un rescripte de la Congregació per al Culte Diví.\nSer Basílica vol dir que la comunitat vinculada al temple i el mateix temple se senten més units al Papa. La distinció és concedida pel Papa a aquelles esglésies més importants que, en atenció a la seva història, cultura i vida litúrgica i pastoral, són especialment significatives. Aquest reconeixement posa en valor, encara més, l'espai de culte més important del Principat.\nMeritxell és molt més que un Santuari. És un espai de pau, i la seva pàgina web posa èmfasi en la gran importància del claustre obert per contemplar la muntanya, els prats, els jardins, tot per poder respirar la pau religiosa tan necessària en la societat postmoderna, cada dia més estressada o agressiva. El Santuari de Meritxell és una marc per a la contemplació.\nBasíliques a la diòcesi d'Urgell\nEl Santuari de la Mare de Déu de Meritxell se suma a les altres dues Basíliques Menors amb què compta la Diòcesi d'Urgell: la S.E. Catedral de Sta. Maria de La Seu d'Urgell, a la qual l'any 1905 li fou concedida aquesta distinció, i la Basílica de la Mare de Déu de Valldeflors de Tremp, que té el títol de Basílica des del 1923.\nLa Catedral i la vinculació amb la població local, projecte estratègic de futur\nAssemblea diocesana de l’Hospitalitat de Lourdes\nMn. Ramon Sàrries presenta l’Evangeli del nou Any Litúrgic\nReunió de les Comissions Interdiocesanes de Litúrgia i de Música\nReunió del Patronat del Col·legi St. Ermengol\nEls matrimonis de Guissona celebren la seva fidelitat amb una Eucaristia\nVisita Pastoral a Ordino (4): Escoles francesa i andorrana, i visita al Quart de Sornàs\nFesta de la Trobada de la Rosa a Pallerols\nFesta de les religioses Filles de Crist Rei a Agramunt\nReunió del Consell Pastoral Diocesà a La Seu d’Urgell\nL’Eucaristia de la JMJ 2021 tanca el Festival Canòlich Music: “Confia i Enlaira’t!”\nEl Copríncep episcopal rep les Cartes Credencials de 15 Ambaixadors\nTrobada interdiocesana de Pastoral de la Salut\nMons. Vives beneeix la restauració de l’església de La Missió\n10a Setmana de Cinema Espiritual i de Valors\nBeatificació a Manresa de tres frares caputxins màrtirs


Sopar dels Socarrimats Sitges 2018\nLa colla del Socarrimats de Sitges (Ex-Carnestoltes) han donat la benvinguda a Javier Huete, amb el Dr Pere Poma i part del seu seguici amb molta xaranga i gresca al Retiro i al Prado on s'han afegit les Reines. La festa continua en un sopar intim al Palau del Rei Moro.\nSopar dels Socarrimats Sitges 2017\nUn any mes els Socarrimats de Sitges (Ex-Carnestoltes) donen la benvinguda al nou socarrimat d'enguany en Rafel Ferrer, amb un sopar organitzat per un membre de la colla.\nSopar dels Socarrimats Sitges 2016\nDes de fa 11 anys el dimecres després del dimecres de cendra els Socarrimats de Sitges es reuneixen i fan un sopar per celebrar la nova incorporació del nou Socarrimat.\nAquest any s'han reunit a la platja de la Fragata per fer el cami invers del dia del enterrament fins el Casino Prado Suburense on la presidenta del Carnaval del Casino Prado Sandra Rubi els ha rebut i donat les gracies per la seva feina.\nDes de fa un quants anys es celebra a Sitges el sopar dels Socarrimats, en aquest sopar es reuneixen tots els Carnestoltes que hi ha tingut la vila des de fa anys i gaudeixen tots junts de la fi del seu regnat i estar vius després de l’enterrament.\nAhir 33 ex carnestoltes es van reunir, i van gaudir de un sopar i una festa, ens els vàrem trobar al Cap de la Vila al principi de la reunió i als present en aquell moment els hi vam poder fer la foto.\nSi be a la foto no hi son tots, si que els hi volem agrair a tots ells els bons moments que es fan passar durant la setmana de Carnaval amb una entrega absoluta cap el personatge i a la Vila.


La Penya guanya de forma contundent a la pista del Dolomiti Energia Trento (56-86)\nEl Club Joventut Badalona ha començat l’Eurocup amb una exhibició a Itàlia i ha sumat la primera victòria del curs a la pista del Dolomiti Energia Trento, 56 a 86. La Penya ha fet un excel·lent exercici defensiu i arrenca l’aventura europea amb unes sensacions immillorables.\nJoel Parra ha estat qui ha anotat la primera cistella oficial de la temporada a l’Eurocup. El jugador format al planter de la Penya ha estat el més agressiu als primers minuts, i amb 5 punts, juntament amb els 4 d’Ante Tomic, ha donat les primeres diferències al Joventut, 9-14. Al final del primer període, l’equip de Carles Duran dominava el duel 14-17.\nEl Joventut ha seguit dominant el partit i amb un triple de Pau Ribas i un 2+1 de Tomic, la diferència ha crescut fins els 9 punts, 18-27. El Trento s’ha apropat al marcador, 24-29, però un triple de Brodziansky i una cistella de Parra li han donat a la Penya 10 punts a favor, que han arribat a ser 12 de màxima, 26-38. Al descans, 28-40, amb Ante Tomic amb 9 punts com a màxim anotador.\nNomés començar el tercer període, Pau Ribas ha posat el +15 amb el tercer triple al seu compte particular, 28-43. El Joventut seguia sent molt superior i la diferència continuava creixent. La màxima s’ha situat en els 27 punts, 35-62, amb un triple d’Andrés Feliz, i s’ha entrat al darrer acte amb un resultat molt favorable al Joventut, 37-62\nSimon Birgander ha començat molt endollat l’últim període i ha posat el +30 a favor del Joventut amb 5 punts consecutius, 37-67. Amb el partit completament controlat, la màxima ha estat de 33 amb un triple de Brodziansky, 49-82, i finalment, la Penya s’ha endut la victòria amb 56 a 86 final.\nAnte Tomic, amb 13 punts i 19 de valoració, ha estat el jugador més destacat del Joventut. Gran paper de Joel Parra i Vladimir Brodziansky amb 13 punts. Fins a 8 jugadors han valorat 10 o més punts, en una mostra del recital col·lectiu de l’equip.


La botiga en línia de Midland a Bikeinn\nCàmeres esportives (4)\nVeure-ho tot ( Midland )\nMidland H5 Plus 4K Action\nMidland Bike Guardian Full HD\nMidland Bike Guardian Full HD W/Wifi\nMidland a bikeinn - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de ciclisme. I el millor de tot és que et portem el material de ciclisme que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Midland s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a bikeinn. Com a distribuïdor autoritzat de Midland tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Midland de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a bikeinn, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de bikeinn. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


L’enèsima provocació de Ciudadanos\nAra vostè i jo farem d'espectadors d'una situació, a veure quina conclusió en traiem. Imaginem que un grup de persones organitza un sopar popular (digui'n sopar popular, digui'n la Marxa de l'Orgull Gai de Madrid). I convida tothom que vulgui i li vingui de gust anar-hi... menys a qui tingui algun tipus de relació amb una associació que, casualment, està en contra dels sopars populars, els persegueix i els vol eliminar (digui'n que els organitzadors de l’Orgullo no conviden partits que hagin pactat amb VOX perquè consideren que és un grup d'extrema dreta defensor de l'homofòbia).\nDoncs bé, primera pregunta: Si vostè organitza un acte, té dret a vetar la participació de qui vostè consideri que vulnera l'esperit de l'esdeveniment que vostè organitza? (Digui'n que si creu que els organitzadors del dia de l'Orgull de Madrid, organismes privats sense ànim de lucre, tenen dret a vetar la participació de qui consideren que, amb les seves actituds, es situen fora de la filosofia de l'esdeveniment).\nA pesar que l'organització del sopar ha dit i ha repetit a un grup determinat de persones que no hi vagin perquè no compleixen els requisits per ser-hi, aquest grup va al sopar (que seria el que va fer Ciudadanos al Orgullo).\nSegona pregunta: què creu que pot passar quan unes persones que no són ben rebudes a un acte decideixen anar a l’acte? Creu que les acolliran amb pètals de rosa i majorets, o creu que no seran gaire ben rebudes?\nTercera pregunta: Creu que és normal que la gent desaprovi la presència en un acte de qui expressament no només no hi ha estat convidat sinó que li han dit repetides vegades que no hi vagi?\nQuarta pregunta: Què pretens aconseguir anant a un lloc on no t'hi volen i on d'entre els centenars de milers d'assistents potser hi ha algú disposat a demostrar amb vehemència que no t'hi volen?\nI cinquena pregunta: Potser busques aquesta vehemència perquè així després et podràs fer la víctima?\nDoncs bé, ara imagini que qui no és convidat al sopar, a pesar de tot hi va, fot pel terra la paella gegant que estan cuinant per ser consumida pels assistents i es pixa a la sardines mentre les couen a la brasa. Vostè, què creu que passarà a continuació? Doncs exactament això que vostè està pensant és el que va succeir a l’Orgullo.\nI quan va passar, els que no eren benvinguts al sopar van anar corrent a plorar la seva dissort davant dels mitjans de comunicació, van parlar d'odi contra ells i es van fer les víctimes. Com a Vic, Altsasu, Amer, Errenteria o a la festa de l'Orgull a BCN. És la Provocació on Tour 2019.\nEstic defensant la violència? No, estic descrivint què va passar i afirmo que això era el que Ciudadanos volia que passés. Perquè si no vols pols no vas a l'era. Si tu vols defensar les reivindicacions dels col·lectius LGBTI, però resulta que has pactat amb VOX i per aquest motiu els organitzadors de l’Orgullo no et volen a la seva festa, tu organitzes la teva pròpia festa. I allà manifestes el teu suport a la causa. Perquè si vas a un lloc on no has estat convidat buscant la reacció violenta, la noticia no serà la causa sinó tu. I això és el que va acabar passant.\nOpinió L'uni i la tat entre Esquerra i JuntsxCat Iu Forn\nOpinió Els MENA i els llaços grocs Iu Forn


Escut de Montenegro - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'escut de Montenegro fou adoptat oficialment pel Parlament el 13 de juliol del 2004 i sancionat per la Constitució aprovada el 2 d'octubre del 2007. És el motiu central de la bandera estatal.\nCamper, peu, lleó, àguila, ceptre, globus imperial i corona\n3 Escuts utilitzats anteriorment\nEs tracta d'una àguila bicèfala d'or amb les ales esteses linguada de gules que sosté amb l'urpa de la destra un ceptre també d'or i amb la de la sinistra un món d'atzur cintrat i creuat d'or, somada d'una corona reial d'or. Al pit, un escussó d'atzur amb filiera d'or carregat amb un lleó passant d'or sostingut damunt una cinta també d'or que el separa del peu de sinople.\nL'àguila bicèfala és el senyal heràldic de la casa reial de Petrović-Njegoš, governant entre 1696 i 1918, d'orígens romans d'Orient, que simbolitza la unió de l'Església i l'Estat. Fou heretada directament de la dinastia montenegrina medieval de Crnojević, les armes de la qual eren una àguila bicèfala d'argent sobre camper de gules.\nEl lleó és un senyal de l'autoritat episcopal i té ressonàncies bíbliques amb el lleó de Judà; presenta semblances amb l'escut de Venècia, que tingué una influència considerable en la història montenegrina. Quan Montenegro va obtenir la independència al segle xvi va anar esdevenint una teocràcia per preservar la unitat enfront de les nombroses invasions turques, d'aquí els símbols religiosos. Amb l'establiment de la dinastia secular el 1851, el lleó es va col·locar sota l'àguila i l'escussó duia les inicials del governant, mentre que l'escut actual ha restaurat l'antiga posició del lleó dins l'escussó i ha conservat la corona reial, tot i tenir un règim republicà, semblantment al que han fet també Rússia, Bulgària, Geòrgia, Hongria o Sèrbia.\nDurant el regnat de Nicolau I, a l'inici del segle xx l'àguila va passar a ser d'argent en comptes d'or i el camper de l'escussó era uniformement de gules. Aquesta seria la base per a l'escut que va adoptar Montenegro dins la Federació de Sèrbia i Montenegro (1993-2004).\nDesprés de la segona guerra mundial, quan Montenegro esdevingué una república federal de Iugoslàvia, l'escut va perdre els seus atributs heràldics històrics i es va fer segons el model socialista. Amb lleugeres variacions al llarg del temps, constava d'una corona de llorer i una estrella roja que emmarcaven la muntanya de Lovćen i, al darrere, unes ones que simbolitzaven l'accés de Montenegro a l'Adriàtic.\nEscut del Principat de Montenegro, amb el mantell d'ermini i la corona de príncep (1905-1910)\nEscut del Regne de Montenegro, amb el mantell d'ermini i la corona reial (1910-1918)\nEscut de l'Estat Federal de Montenegro (1946-1947)\nEscut de la República Popular de Montenegro (1947-1963)\nEscut de la República Socialista de Montenegro (1963-1974)\nEscut de la República Socialista de Montenegro (1974-1993)\nEscut de la República Federal de Montenegro (1993-2004)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Escut de Montenegro\nRepública de Montenegro – Símbols estatals Arxivat 2010-06-28 a Wayback Machine. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Escut_de_Montenegro&oldid=26160229»\nDarrera modificació: 27 gen 2021 a les 23:30\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 gen 2021 a les 23:30.


Projecte per recuperar les motos Ossa de trial a Andorra\nCasas treballa per fabricar motos de trial Ossa a Andorra\nLa part més complicada és recuperar el motllos que tenia Gas Gas\nLa fàbrica de Gas Gas a Salt, ja tancada.\nActualitzada 31/08/2020 a les 08:51\nXavi Casas vol ressuscitar l’emblemàtica marca de motos Ossa, que va tenir molts anys de lluïment a Catalunya. El veterà pilot de bicitrial segueix amb les dues rodes però ara amb les motos, i es troba centrat, mitjançant l’empresa Inversions Patrimonials, a fabricar un nou model d’Ossa a partir de la del disseny del 2015, quan la també empresa catalana Gas Gas va fer fallida.\nCasas vol que la iniciativa sigui cent per cent andorrana, amb la cadena de producció a Andorra i amb la il·lusió de fer pujar al cim del trial un pilot andorrà. Els objectius són molts ambiciosos, per als quals està centrat exclusivament, segons va explicar al Diari des de fa un any i mig, i ara segueix buscant inversors que l’ajudin a catapultar el projecte.\nLa idea és iniciar la producció de motocicletes a partir de l’any que ve, unes 200 unitats per arrancar i 400 a partir del 2022. Als inversors els explica que disposa de la titularitat de la marca en diversos països i que comercialitzarà sota llicència en els països on no és titular de la marca.\nCasas es mostra entusiasmat, però recorda que arribar a bon port depèn bàsicament de recuperar els motllos i les peces amb els quals es va fabricar la motocicleta del 2015, que lògicament patirà variacions per modernitzar algunes parts de la màquina i convertir-la en una motocicleta del 2021. La idea és que tant el motor com l’enginyeria es facin a Andorra, com també s’intentarà que els pilots professionals siguin andorrans. L’expilot assegura que té molt definit el pla de vendes i màrqueting i l’amortització, i que té el suport de bancs i de moment només hi ha hagut un contacte amb Actua per presentar de forma superficial el projecte. Ara funcionen dues motos que serveixen de prova, i Casas aclareix que Ossa no serà andorrana, però amb la llicència, les motos de trial podran competir amb el nom de la marca.\nLa millor moto de trial feta mai ,\nLlastima la fusión amb gas gas..\nAmb mi tindreu una venda mes al any!!!\nEs una gran moto Ossa a de continuar,per lo que a sigut i sera un futur mol competitiu,i un mercat mol difícil desitjo lo millor i en mi teniu un client,ancara tin la mike andrés que nomes te 500 Km esta intacta motor verje ,sos Ossista ,Salutacions\nBox75 va dir..Hi ha un petit error a l'article. La factoria de Gas Gas a Salt, no està tancada. Funciona a ple rendiment. El nou propietari de la companyia, des del 2019, és l'austriaca KTM. Suposo, la viquipèdia, no actualitzada des de 2015..., ha estat la font de desinformació. Només calia haver consultat el web oficial de Gas Gas.\nApreciat, és d'agrair la bona intenció del comentari. Si em permeteu un aclariment, us puc confirmar que la propietària de la fàbrica de GasGas és la companyia Torrot. La nova GasGas Motrocycles, propietat de KTM, va comprar el nom i la propietat intelectual de “l'antiga” GasGas, però no la planta de producció. Actualment és Torrot qui fabrica les motos GasGas de Trial a Salt. Aquestes unitats es venen a tot el Món a través del canal creat per KTM. Potser és una mica complicat, però és aquesta la realitat.\nHi ha un petit error a l'article. La factoria de Gas Gas a Salt, no està tancada. Funciona a ple rendiment. El nou propietari de la companyia, des del 2019, és l'austriaca KTM. Suposo, la viquipèdia, no actualitzada des de 2015..., ha estat la font de desinformació. Només calia haver consultat el web oficial de Gas Gas.\n#7 l'òrbita de l'éxit\nTràmits va dir..Els 5 mesos de tramitacions, informes d'indústria, medi ambient, l'activitat que no s'entén si és fabricació o venda, el local comercial, el butlletí d'instal.lacions...un país bussiness friendly...si superes això que pot sortir malament?\nque els planetes i les estrelles i els seus satèl·lits de l'univers no es posicionin en l'òrbita de l'èxit desitjat?\nXavier va dir..Si Gas Gas no ho va aconseguir des de Girona, per que hauria de ser possible des d'Andorra?\nEls 5 mesos de tramitacions, informes d'indústria, medi ambient, l'activitat que no s'entén si és fabricació o venda, el local comercial, el butlletí d'instal.lacions...un país bussiness friendly...si superes això que pot sortir malament?\nFantastic Xavi, torna a tindre una marca catalana i mítica com Ossa, molta sort i arrecodat de fero u a enduro, de 2 temps clar.\nAl Principat d'Andorra tot és possible i podem ressuscitar i reviure qualsevol iniciativa empresarial que voguem. Per què dubtes Xavier? La fallida empresarial de Girona no s´ha de considerar una lliçó per aprendre: és pasat.\nSe suposa també elèctriques,el país ho necessita\nSi Gas Gas no ho va aconseguir des de Girona, per que hauria de ser possible des d'Andorra?\nConvèncer els inversors


El mateix dia que Societat Civil Catalana ha fet un pas més en la seva línia manolimpista (demanar als ajuntaments que retirin les estelades) es compleixen dos mesos d’una magnífica ocurrència del seu braç parlamentari, Ciudatans (esplèndida metàtesi del pepaire Rafael Hernando, que confirma que el català és una llengua feta per complicar-te la vida). Es tractava d’una proposició de llei per evitar que la Generalitat, quan malbarata els nostres calers amb l’Acció Exterior, faci servir el terme ‘país’ per referir-se a Catalunya. Segons ells, aquest terme s’associa a ‘un estat que té capacitat per a actuar com a subjecte polític sobirà l’exterior’. A més de la vis còmica, cal reconèixer que els Ciudatans mantenen una coherència ideològica envejable.\nM’ha sobtat molt això d’estat que pot actuar ‘com a subjecte polític sobirà’ perquè a casa meu un país sovint és una cosa molt més xicarrona, territorialment quasi insignificant. De nanos ens duien de vacances a la Conca de Barberà perquè ‘és un país molt tranquil’, però mon germà aviat es va desmarcar i pujava al Pallars perquè li agraden més ‘els països de muntanya’. Al meu entorn l’expressió ‘quin país més ben parit’ és perfectament habitual per referir-se a una zona, generalment allunyada de la pròpia, de dimensions fins i tot inferiors a la comarca. N’hi ha que els sona estrany, però després se’n van de vacances a Itàlia i els fa molta gràcia descobrir que paese designa dues realitats tan diferents com ’país’ i ‘poble’ (en el sentit urbanístic). I fins ara a ningú se li ha acudit prohibir la segona (i això que de personatges polítics pintorescos allà no n’han faltat mai). No és balder fixar-se que entre els ibèrics, en canvi, aquesta associació es produeix precisament amb el segon dels termes: el ‘poble’ és alhora la vila i el conjunt dels habitants, tal vegada perquè en terres de domini borbònic els morts de gana no hem merescut mai gaire més que la consideració de plebs o populatxo.\n‘País’ deriva de ‘pagès’, i en última instància de pagus, ‘camp’ (teniu present un veïnat de nom estrany, el Pago, que es travessa per la carretera de Vilafranca, just després de l’Ordal? Doncs ve d’aquí). Alguna cosa em diu que els Ciudatans, faltant al seu bilingüisme equilibrístic, només consulten el diccionari de la RAE (cosa, d’altra banda, comuna a molts patriotes. Dels nostres, vull dir. Us heu fixat a les cartes al director de can Godó, que sovint, fent ús d’aquest recurs tan suat de començar amb la definició d’un mot determinat, el denunciant catalanoescrivent copia l’entrada del María Moliner?). Però resulta que el ‘diccionariodondeloshaya’ es queda a mig camí etimològic i assegura que el mot prové del francès pays. Cosa que és certa, però només a mitges, perquè n’amaga l’origen rural. ‘Molt millor un referent tan prestigiós com el gavatx, que d’aquestes coses en saben’, devien pensar en redactar l’entrada. Llàstima que la llengua francesa conservi ben viu el mot paysan amb la seva enorme càrrega despectiva (tot i que els veïns, famosos pel seu poliglotisme, segurament ho ignoren i el tradueixen per paisano, que en la cosmovisió sergioràmica del món, aquella que celebra un triomf futbolístic amb quatre manoletines, no té pas connotacions negatives. Al contrari).\nNo sé si s’ha entès la giragonsa. És l’etimologia, que em perd. Ho torno a provar: si els Ciudatans sabessin que ‘país’ ve de ‘pagès’ segurament no haurien presentat aquella proposició, ans al contrari. Seria molt més coherent amb la consideració d’aldeans envers els qui parlem llengües de forca i paller. Res de més eficaç per ridiculitzar-nos davant dels europeus que presentar Catalunya com ‘le pays Catalan’, que per a monsieur Hollande i companyia és pràcticament sinònim de reducte apatxe i botiga d’àrea de servei. Però res. L’hispanocentrisme està convençut que el món comença i s’acaba allà on arriben els dominis del DRAE.\nNo som ni serem un estat, això ja ens ho han deixat clar. De nació tampoc en podem parlar. Ara també ens desposseeixen de la condició de país. Com que la correcció política els impedeix recuperar (de moment) el bell concepte de ‘regió’, tot indica que, si d’ells depengués, aviat ens afegiríem a la via valenciana, que també fou despullada del ‘País’ (i ja no diguem del ‘regne’, encara més controvertit) per assumir orgullosament l’etiqueta de ‘comunitat’. Com els veïns de la meva escala.


El Peix: L'aliment de l'impostor\nL'aliment de l'impostor\nSeguint la sèrie:\nVaig per la ciutat pedalant d'una a banda a l'altra. La gent es cansa, els joves i els grans. Per fer cent metres només són capaços d'agafar el cotxe. Alguns, uns pocs, caminen i una minoria va en bicicleta. Però la majoria diu que és una ciutat on no es pot anar ni amb bicicleta ni caminant. Té dos nivells separats per carrers de pujada i de baixada amb forts pendents. Em pregunto sovint si estic vivint en una ciutat malalta i envoltada per la desídia. I com que jo l'odio, ella m'odia a mi, m'aïlla i em fa sentir estrany.\nQuan la ciutat se'm fa petita salto de la ciutat al bosc, a la muntanya, per camins plens de pedres, fulles i arrels, entre arbres i arbusts de tota mena. I quan el bosc se'm fa petit, entenent que la vida és breu, faig un nou salt, cap a la carretera, encarant-me de ple als seus perills, a jugar amb alguna cosa més que la bicicleta. Sigui a la muntanya o a la carretera em trobo amb altres ciclistes i de vegades compartim una estona el camí, sense diferències ni odis, i em sento feliç.\nEm desconcerto i sense voler m'agafa una culpa que de mica en mica va creixent. I quan és prou gran m'aparto i segueixo un altre camí. No em mereixo les seves paraules, em dic dins meu, tard o d'hora descobriran qui soc i m'aïllaran, portant els mals de la ciutat a l'entorn que més estimo. Així doncs, abans no sigui massa tard, ho faig jo. I desapareixo com si mai hagués existit.\nCuriós "infiltrat "!.... ho vol tot ;)\n1 de desembre de 2020, a les 18:11\nEntenc que els impostors megen peixos al bosc i llavors salten a la carretera, oi?\nVeig unaxemeneia i dic: no sóc robot!\n1 de desembre de 2020, a les 23:50\nArtur, hi ha gent molt aclaparadora pel món. No estan mai contents... Salut!\nNoName, sí, són gent de baixa estofa. Prop d'on visc, fa anys, un grup de gent a la nit, saltava en pilotes a la carretera abans que passés un cotxe, vigilant, això sí, que no els aixafessin. En deien el joc del conill. Per sort no menjaven peix al bosc, per tant els considero de bona estofa (aquesta paraula, estofa, no sé si l'havia escrit mai i ara en un comentari ho he fet tres vegades). Jo al·lucino amb lu fàcil que és enganyar el reCaptcha. Que no ets un robot?\n2 de desembre de 2020, a les 11:16\nEn pilotes?? Que no tenien diners per comprar-se roba?\n2 de desembre de 2020, a les 23:25


Escapada a Roma, Ciutat del Vaticà sense cues - Escapadesenparella.cat\nEns acompanya fins a l’oficina i l’agafem. Tenim la sort que, com que encara som estudiants i no passem dels 25 anys, tenim descompte per visitar la majoria de llocs turístics i monuments culturals de la ciutat. D’aquesta manera, el tour de 2:00 h amb un guia que parla castellà, amb altaveu i pinganillo per escoltar-ho tot, amb l’entrada a tots els racons del Vaticà i a més sense fer cap tipus de cua, ens surt per 50 € en comptes de 55 €. Potser ho podeu trobar una mica car, però s’ha de dir que en Marco, el nostre guia, ens ho ha explicat tot en detall i sobretot ens ha ajudat a entendre i com poder desxifrar cada part, cada escultura o cada pintura. La veritat és que ha fet una molt bona feina, i són 50 € bén gastats.\nCom a cursioitat, la Basílica de Sant Pere del Vaticà fa uns 193 m de llargada i uns 44,5 m d’alçada, és impressionant! Bé, de fet és l’edifici més alt de Roma, i no és permesa la construcció de cap edifici que sobrepassi l’alçada de la Basílica. Al seu interior s’hi troba enterrat Sant Pere, el primer Papa, segons les investigacions realitzades per l’arqueòloga i epigrafista Margherita Guarducci el 1965. I acompanyant-lo al subterrani, hi ha molts més.


El Periódico ho té clar\nUs presentem un seguit de textos procedents del diari El Periódico de Catalunya que demostren que aquest rotatiu barceloní no té dubtes sobre quin és el seu país, qui són els seus i qui són els altres.\n21 de desembre de 2003, pàgina 10, Tema del dia: Canvi a Catalunya. Àlbum\nPeu de foto: "Diàleg. L'aragonès Marcelino Iglesias parla amb Duran"\n¿Com pot ser que Marcelino Iglesias sigui aragonès i que Duran i Lleida no ho sigui si tots dos són nascuts a la mateixa regió administrativa, Aragó, i tots dos tenen la mateixa llengua familiar, el català? Segons la lògica implícita al text d'EPC, Duran i Lleida és català no pas per ser de la Franja, sinó perquè viu i treballa a Catalunya, de la mateixa manera que ho és qualsevol ciutadà espanyol que s'instal·li en una de les quatre províncies de la Catalunya autònoma espanyola. El text en qüestió estableix una contraposició entre un i altre polític utilitzant com a criteri la seva distinta adscripció regional espanyola. Aquesta contraposició es dóna encara que el mot "català" no aparegui explícitament. En efecte, situats en un context català "aragonès" ens indica la presència in absentia del mot "català". En el context informatiu en què se situa aquest peu de foto, que Iglesias sigui aragonès no aporta cap informació rellevant. Si el que volia el redactor era identificar el personatge i caracteritzar-lo, podia haver optat per altres fórmules relatives a la seva filiació política o al seu càrrec: "El socialista Marcelino Iglesias", "El president d'Aragó Marcelino Iglesias". Per tant, l'opció d'identificar-lo i caracteritzar-lo com a aragonès demostra una voluntat de remarcar que el personatge en qüestió no és català, però sí que és espanyol per damunt d'altres consideracions relatives a la seva adscripció política o al seu càrrec.\n23 de desembre de 2003, pàgina 74, Cultura\nTitular: Sánchez Piñol bate récords de traducciones con La piel fría\nSubtítol: "La novela en catalán ha sido solicitada por editoriales de 15 países"\nCos de la notícia: "En el contexto de la literatura en catalán, La piel fría tiene, además, la característica poco común de narrar un tema con lenguaje literario universal, alejado de los localismos habituales y diferente a las obras que prodigan los autores en esta lengua."\n" Autores catalanes con difusión foránea\nEduardo Mendoza con La ciudad de los prodigios y Carlos Ruiz Zafón con La sombra del viento son los autores catalanes vivos en lengua castellana más traducidos, y Mercè Rodoreda, la escritora fallecida en lengua catalana que más se lee en otras lenguas. Pero sólo dos autores -Jesús Moncada y Albert Sánchez Piñol- pueden alardear de sumar las características de los tres anteriores: haber nacido en Catalunya, escribir en catalán y haber logrado un número de traducciones excepcional."\n1. Per què la novel·la de Sánchez Piñol és "la novel·la en català" i no "la novel·la catalana"? Algú ha llegit o ha sentit mai parlar de "la novel·la en espanyol" o "la novel·la en francès" per referir-se a una novel·la concreta escrita en una d'aquestes llengües? La resposta és que la redactora de la notícia pensa que també hi ha literatura catalana escrita en espanyol.\n2. Segons l'autora de l'article, en la literatura catalana en català l'excepcional és el llenguatge literari universal i l'habitual el localisme. Tenint en compte que la redactora creu en l'existència d'una literatura catalana en català i d'una literatura catalana en espanyol, no és difícil deduir que per a ella hi ha una literatura catalana bona, la que utilitza un llenguatge literari universal, i una literatura catalana dolenta, la localista, i hom es preguntarà com és possible que hi hagi catalans que s'entestin a fer literatura localista -en català- quan poden fer literatura universal -en espanyol.\n3. Jesús Moncada no és nascut a la Catalunya a què es refereix l'autora de l'article, ja que la seva vila natal, Mequinensa, pertany administrativament a la comunitat autònoma d'Aragó. Segons això, Jesús Moncada és tan aragonès com Marcelino Iglesias. Per tant, si la literatura catalana és la que fan els ciutadans de Catalunya i la literatura aragonesa és la que fan els ciutadans de l'Aragó, Moncada no ha de ser inclòs en la literatura catalana sinó en l'aragonesa. Aclarim-nos, si el criteri per definir una literatura és lingüístic, Mendoza i Ruiz Zafón no pertanyen a la literatura catalana; si el criteri és de tipus administratiu, en aquest cas és Moncada qui no hi pertany i haurem de postular l'existència d'una literatura aragonesa en llengua catalana.\n24 de desembre de 2003, pàgina 55, Cultura\nTitular: Comelade mostra la seva orquestra de joguina\nSubtítol: El Museu del joguet de Figueres exhibeix 45 peces de treball del músic i compositor francès\nQualsevol ciutadà espanyol que porti quaranta anys vivint als Països Catalans sense parlar català ni consumir cultura catalana, que mantingui una visió espanyola de la realitat i que autodefineixi com a espanyol, és, per a EPC, un català. En canvi, el nord-català Pascal Comelade és per a aquest diari un músic i compositor francès. Tant li fa que passi més temps a Barcelona que a la França d'EPC, tant li fa que en un context tan hostil com el francès hagi fet una opció clara i rotunda per la cultura i la llengua catalana. Comelade no és espanyol. Per tant, no és català, perquè com tothom sap -com ens recorda, per exemple, a EPC- Catalunya és Espanya i els catalans són espanyols.\nPàgina 18, Política\nTítular: El PNB anirà amb una escissió de Batasuna a les urnes de Navarra\nLa redactora de la notícia no informa en el titular de quina serà la composició de la coalició electoral que s'ha format de cara a les elecciones espanyoles de 2004. Després de llegir el titular encara no sabem quins són els partits que integraran aquesta candidatura unitària nacionalista -qualificatiu utilitzat a l'avanttítol d'aquest article. Sabem que un serà el PNB i sabem que n'hi ha un altre, que no és Batasuna però que hi està relacionat. Més endavant descobrirem que l'escissió de Batasuna a què es refereix el titular de la notícia és Aralar, i que hi ha un tercer partit dins la coalició, que és Eusko Alkartasuna. Queda clar, doncs, que aquest titular no pretén donar una informació objectiva, la formació d'una candidatura electoral de cara a les legislatives espanyoles del 2004, sinó que pretén denunciar o condemnar una decisió del PNB. La condemna implícita en aquest titular és justifica per la relació amb Batasuna d'aquells amb qui el PNB ha decidit formar coalició. No en dóna el nom i ni tan sols diu que es tracti d'un partit. De fet, en aquest titular el partit és Batasuna i els socis del PNB en són una escissió. En aquest sentit hem de recordar que Aralar és un partit polític legal que s'ha presentat a diverses conteses electorals i que compta amb un cert nombre de regidors a Navarra. Cal tenir en compte que l'autora de la notícia afirma que la raó del naixement d'Aralar va ser la discrepància amb Batasuna en relació a la violència d'ETA d'aquells que la integren, però el titular no recull aquest fet. Si Aralar és posat al mateix sac que Batasuna, això vol dir que la raó de la condemna d'un i altre no és allò que els separa, és a dir la seva actitud diferent davant la violència etarra, sinó allò que els uneix, és a dir, el seu projecte polític de construir un estat basc independent. Una vegada més l'opinió ens és servida sota l'aparença d'informació.


Reflexió per autodefinir-nos...: de maig 2012\nPublicado por cira en 18:42 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEn aquest post pretenc fer un anàlisi dels plans de millora presentats per les companyes de l’itinerari A en les tres illes. A més, com no, aquests comentaris portaran un punt personal de com he percebut aquets projectes. Però en cap cas pretenen ser un judici, ja que no seria ètic ni just, doncs no tinc molta informació al respecte, només unes pinzellades de les millores que les nostres companyes estan portant a terme als centres de pràctiques.\nAbans de començar m’agradaria dir que no he pogut tenir accés a tots els projectes de millora o a totes les versions d’un mateix projecte. Per tant, tal vegada, hi ha més d’una companya que ha fet el projecte que aquí s’esmenti, però no surt el seu bloc (la seva versió), així que demano disculpes abans de començar. Gràcies per la vostra comprensió!\nProjecte de millora 1: un catàleg dels espais i materials de joc a cada cicle (EEI Es Mussol, Menorca).\nAquest projecte pretén fer un recull d’activitats i recursos amb els quals portar a terme aquelles, ja que les mestres del centre probablement sentin que així aniran totes més a una. Doncs, segons el meu parer aquest arxiu donarà peu a la conversa entre les mestres, a compartir les seves formes de fer i propostes i a tenir una font concreta i disponible en tot moment.\nD’altra banda, aquest projecte també pretén millorar els materials que, crec, es troben a les aules, però això no queda ven aclarit, de moment, als blocs de les companyes de Menorca.\nDes del meu punt de vista, el objectiu principal de na Mercè (clica aquí per veure el seu bloc) i na Esther (clica aquí per veure el seu bloc) és la creació d’un catàleg, i en segon ordre millorar el material de les aules. Però, al meu parer, la tasca principal no pretén canviar ni millorar res. És cert que el catàleg facilitarà la feina de les docents i propiciarà més moments de feedback entre elles, però, en la meva opinió, haver-se quedat només amb la millora del material hauria estat una acció molt més concret.\nO, potser hauria estat bé separar els dos objectius, perquè es poden fer, amb ells, dos projectes de millora diferents. Per una banda, el catàleg com eina facilitadora o potenciadora del feedback entre les educadores i, per l'altre, la millora dels materials. No?\nNo obstant, cap la possibilitat que jo no hagi entès el que elles proposen i que m’estigui equivocant. Per tant, és només la meva percepció del seu projecte de millora.\nProjecte de millora 2: donar més vida i utilitat al passadís (EEI Es Vedranell, Eivissa).\nAquest projecte pretén millorar l’espai del passadís de l’escoleta, ja que aquesta és nova i encara esta condicionant els seus espais.\nLes companyes d’Eivissa varen fer un primer anàlisis i, segons he entès, varen percebre que aquest espai feia funció de nexe d’unió entre les famílies i les mestres, doncs és on es posa la informació que les educadores volen transmetre al pares, o a l’inversa.\nNo obstant, na Lucia (clica aquí perveure el seu bloc) i na Susana (clica aquí per veure el seu bloc) s’adonaren, també, que hi havia un petit racó del passadís que quedava sense utilitat i varen pensar que estaria bé fer allí un racó sensorial. Però com que el centre no disposa de pressupost i elles tampoc, decidiren que el material que allí s’exposaria estaria creat amb elements reciclats.\nDes del meu punt de vista la proposta en sí és molt bona, doncs atén a la necessitat del centre de donar utilitat al passadís i, a més, aporta un nou racó per a que els nens experimentin.\nD’altra banda, no sabem quines són les dimensions d’aquest espai ni quina és la seva situació exacta, però en la meva opinió, un passadís, no és el indret més idoni per fer un racó sensorial, ja que qualsevol renou o persona que passi per allí destorbarà l’activitat dels infants.\nEncara així, hem de ser comprensibles i entendre les situacions i necessitats dels centres i donar-los resposta. A més, he de reconèixer que durant les meves pràctiques també vaig fer propostes relacionades amb material reciclat, les quals donen molt de joc, però no amb el condicionament d’espais.\nProjecte de millora 3: aprofitament d’espais i recursos del centre (EEI Huialfàs, Mallorca).\nAquest projecte, igual que l’abans esmentat, pretén condicionar els espais comuns del centre, doncs segons l’anàlisi inicial de les companyes de Mallorca, amb l’ajuda de les educadores, el centre tenia mancances en aquest aspecte.\nAixí, d’aquest gran objectiu es desprèn també el fet de crear nous racons d’aula a la classe de 2 a 3 anys. Per tant, na Maria Josep (clica aquí per veure el seu bloc) i na Joana Maria (clica aquí per veure el seu bloc) han fet cinc racons dins l’esmentada aula, aquets són: el racó de les disfresses, el racó de la foscor, el racó dels metges, el racó de la cuina i el racó de les construccions.\nSembla ser que la majoria de les escoletes tenen mancances en relació a l’aprofitament dels espais, doncs moltes volen donar un altre vesant a la decoració, no saben que introduir en ells, etc.\nÉs una coincidència curiosa, no? És a dir, pareix que totes les educadores sabem que hem de preparar activitats interessants i que donin resposta a les necessitats dels infants. Però, potser, no fem molt de cas als aspectes més externs, com: el clima d’aula, la decoració, l’aprofitament de l’espai, etc. Tal vegada no estem familiaritzats amb aquest tipus de tasques? No ho considerem important? O no li donem la importància que deuríem?\nPublicado por cira en 18:12 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: 2d, 5c\nTreball grupal. Reflexió envers l'avaluació dels projectes de millora.\nAquí teniu la feina realitzada pel grup d'Eivissa de l'itinerari B envers l'avaluació dels projectes de millora i aquets en general.\nLa bibliografia només la podreu trobar al power point.\nPlans de Millora vs. Bones Pràctiques\nPublicado por cira en 21:07 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: 4a, 5g\nPublicado por cira en 23:33 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nAquets dies estava intentant cercar una fonamentació teòrica dels processos de canvi, els projectes de millora, la innovació, etc. I he trobat una font espectacular, no ha estat fàcil, però de tant cercar he trobat una joia, o almenys a mi m’ho sembla.\nHe trobat el Projecte de Recerca de la Sr. Marià Cano Santos, titulat Com educar avui pel demà? i dins del Marc teòric i conceptual he trobat un apartat que es titula “Innovació i canvi en educació”.\nRealment crec que és una descoberta molt útil per a aquesta assignatura i mereix donar-li una ullada. El podeu trobar clicant aquí o a l'apartat de "Webs interessants", al costat dret de la plana d'aquest bloc.\nPublicado por cira en 11:11 2 comentaris: Enlaces a esta entrada


Eslida reivindica una parada de la ruta valenciana de l'orxata a la Serra d'Espadà - Valencia Plaza\nEMPRESAS DESDE EL INTERIOR | 'ORXATA SUVI ' ELABORA 70.000 LITRES ANUALS D'AQUESTA BEGUDA\nEslida reivindica una parada de la ruta valenciana de l'orxata a la Serra d'Espadà\nCASTELLÓ. Quan algú escolta la paraula orxata la ment el duu a Alboraia, el bressol d'aquesta refrescant beguda que s'elabora a partir de la xufa, un cultiu del qual es produeixen més de 5 milions de quilos amb denominació d'origen a l'Horta de València i que la cultura islàmica va ajudar a expandir per terres mediterrànies. Però la tradició orxatera també ha trobat el seu lloc al cor de la Serrà d'Espadà. Més concretament a Eslida, on Vicent Doñate i la seua germana Suni estan al front de la marca Suvi, que des de 1998 produeix orxata de forma artesanal amb la mateixa cura i estil que es fa a Alboraia.\nLa relació entre aquesta beguda i el gerent de Suvi ve de llarg. Tot es remunta a principis dels anys 80, quan Vicent i Asunción, els pares de Vicent i Suni, van decidir anar-se'n cap a Alboraia i obrir allí la pescateria que regentaven a Eslida amb els seus dos fills. Durant la seua estada, la família Doñate va fer amistat amb productors de xufa, els quals es van unir en una cooperativa i elaboraven la beguda baix una mateixa marca que distribuïen per diverses comarques. I com que cada cap de setmana Vicent i els sues pares tornaven al poble, de vegades, els membres de la cooperativa aprofitaven per demanar-los si podien deixar les comandes d'orxata a alguns bars.\n"Al final, mon pare va decidir tornar al poble i vendre l'orxata de la cooperativa a les comarques de Castelló", explica Vicent, "i així va ser des de 1985 a 1998, any en que va desaparèixer la societat que englobava a productors de xufa d'Alboraia", assenyala.\n23 anys de trajectòria artesanal\nDes d'eixe moment, i en un mercat ja consolidat, la família Doñate va decidir muntar la seua pròpia empresa d'elaboració d'orxata. "Un treball que me va ensenyar un dels membres de la cooperativa que havia desaparegut i que intente fer el millor possible", diu Vicent. L'empresa té ja 23 anys, un fet que constata que s'ha consolidat com un referent a les comarques de Castelló i del sud de València. "El fet de portar tants anys és bona senyal i un indicatiu de que ho fem bé, això ens diu la gent".\n"Elaborem vora 100.000 litres de productes a l'any, dels quals uns 70.000 són d'orxata feta a partir de xufa de denominació d'origen d'Alboraia i d'una manera totalment artesanal", explica Vicent. L'èxit d'aquesta beguda hereva d'altra que en el segle XIII es denominava llet de xufes potser radica en què és un aliment nutritiu i saludable i no conté cap additiu ni conservant, només aigua, sucre, corfa de llima i canyella.\nL'estiu és l'època en que més es consumeix, i això fa que Vicent estiga "dies treballant quasi les 24 hores per produir tota la quantitat que ens demanen els clients", explica. I és que el procés de fabricació pot arribar a durar unes 13 hores.\nVicent no canvia per res el fet d'haver tornat al poble i posat en marxa l'empresa. I també té clar que la producció "la faré sempre des d'ací". I és que ho té clar: "És bo apostar per implantar empreses als pobles de l'interior i també afavorir que veïns es puguen quedar a treballar". De fet, Suvi, tot i ser una empresa familiar, també compta durant bona part de l'any amb tres treballadors, dos de la mateixa Eslida i un d'Aín. "Tot el que siga consolidar població als municipis rurals és positiu", explica.\nMentrestant, la marca d'orxata Suvi ja és reconeguda en gran part de Castelló, com les comarques del Alto Palancia, l'Alt Millars, la Plana Baixa, la Plana Alta i el Camp de Morvedre, esta a València. A més, té el segell de producte artesà elaborat en un parc natural i el reconeixement de la marca Artesania Comunitat Valenciana.


Pla d’empresa: com ho faig? – Centre d'empreses Baix Llobregat – PROCORNELLA – Serveis per a empreses\nPla d’empresa: com ho faig?\nYou are here: Home / Esdeveniments / Events / Pla d’empresa: com ho faig?\nQuan: 23, 25 i 27 de maig de 2022\nImpartit per: Ricard Mollet i Francesc Rueda\nSaber desenvolupar un pla d’empresa per determinar la viabilitat del teu projecte.\n– Estructura, aspectes que s’han de desenvolupar i com fer-ho.\n– Com fer un pla de màrqueting.\n– Conceptes bàsics per possar ordre als teus números.\n– Importància del pla d’empresa.\nConsulta i gestió d’ajuts i subvencions Pla d’empresa: com ho faig?


ANNA notícies sol·licita informació de comunicats del republicanisme espanyol en solidaritat amb Quim Torra i els republicans catalans. Sols hem rebut un, el de ‘Madrileños por el derecho a decidir’ | ANNA notícies\nANNA notícies sol·licita informació de comunicats del republicanisme espanyol en solidaritat amb Quim Torra i els republicans catalans. Sols hem rebut un, el de ‘Madrileños por el derecho a decidir’\n29 de setembre de 2020 ANNA\t1 comentari\nEn resposta estem reben informació, però ara per ara, són twitters d'organitzacions del republicanisme castellà i 'comunero' no espanyol. Estem posant els enllaços.\nTWITTERS REBUTS (Sobiranistes castellans fonamentalment)\n- Yesca Castilla\n- SEGOVIA DECIDE REPÚBLICA\n- Del Moviment 25-S\n- IZQUIERDA CASTELLANA\nEntrada anteriorL’INSTAGRAM de RV/PVESegüent entrada9 d’Octubre del 2020, concentració (lloc pendent de la Delegació de Govern) a València a les 18:00. DE REGNE (de València) A REPÚBLICA (Valenciana)\nUn pensament a “ANNA notícies sol·licita informació de comunicats del republicanisme espanyol en solidaritat amb Quim Torra i els republicans catalans. Sols hem rebut un, el de ‘Madrileños por el derecho a decidir’”\nSalvador des de Castalla ha dit:\n29 de setembre de 2020 a les 10:30\nDani Gallardo és madrileny i porta molts mesos a la presó per solidaritzar-se amb les preses i exiliades polítiques catalanes, també crec què n’hi hà un partit polític minoritari què reivindica la independència de Castilla


Us comuniquem que el dijous 8 de març de 2018 hi ha convocada jornada de vaga general. Hi ha organitzacions sindicals, tals com Confederación Intersindical, CO.BAS, IAC, CGT i I-CSC, a les quals s’ha afegit el Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans, que han convocat vaga general durant tot el dia, de 00:00 a 24:00 hores. N’ hi ha d’altres, tals com CCOO i UGT, que han convocat vaga general de 2 hores en cadascun dels torns de treball: en el cas de l’Institut Joan Brudieu, la vaga ocuparà la 4a i 5a hora (de 12:00 hores a 13:50 hores), a excepció d’aquell professorat que treballa a la tarda en què la vaga ocuparà la 7a i 8a hora (de 15:30 hores a 17:20 hores).\nA hores d’ara es desconeix el nombre real de professorat que exercirà el seu dret individual a la vaga. Tanmateix, l’Institut garantirà, amb els serveis mínims que es proposen, concretats exclusivament en la presència d’1 membre de l’equip directiu i amb tot el professorat que no hagi donat suport a la proposta de vaga, el dret de l’alumnat a romandre al centre.\nAlhora també us comuniquem que l’alumnat de 3r i 4t d’ESO, de Batxillerat i de Formació Professional de l’Institut ha decidit majoritàriament adherir-se a la convocatòria de vaga. Us recordem que el dret d’inassistència a classe de l’alumnat (vaga) està regulat per la normativa i les normes de funcionament de l’Institut (NOFC). L’alumnat de 1r i 2n d’ESO queda exclòs de qualsevol convocatòria. Per la resta, si l’alumne és menor d’edat, la família ha de tenir el coneixement de les decisions preses pels seus fills i filles i autoritzar-ne la participació. L’absència de l’alumnat a classe haurà de ser justificada mitjançant ALEXIA.


RutaRACC: de Caldes de Montbui a Castellar del Vallès - RACC Bloc\nDesprés d’haver provat les simpàtiques Qooder, fem un salt a dues motos de BMW molt diferents entre si: per una banda la incansable, clàssica i renovada rutera trail mitjana, l’F850GS; i de l’altra l’escúter urbà C400X, una moto de ciutat amb prou capacitat per a trajectes de mitjana distància.\nPer a això iniciarem la ruta al Vallès Oriental, a la localitat de Caldes de Montbui, un reducte fronterer entre els dos Vallès que, com vam explicar a la ruta amb un BMW I3, és una vila termal amb vestigis romans.\nA Caldes les termes romanes del centre del poble ens donen la benvinguda amb la seva aigua a 74ºc, una gran oferta hotelera i de càmping de relaxament i diversos llocs per a perdre-s’hi. Si bé la zona del barri antic és imperdible, aquest poble ple de llambordes –d’aquí s’extreien les que van enllosar Barcelona durant dècades– ens embruixa amb el seu encant. I això de la bruixeria no és casualitat, ja que la crema de bruixes que va tenir lloc al segle XVII es recorda des de fa dues dècades amb l’Escaldàrium, la festa del foc i l’aigua que reviu la història de l’equilibri en l’eterna lluita entre el bé i el mal.\nEnvoltada per un paratge natural envejable, la muntanya del Farell domina les vistes sobre la població, a més d’albergar la BV-1243, una serpentejant carretera que acull diferents proves de competició des de finals dels anys 60. Des d’aquí iniciem un traçat d’uns set quilòmetres per delectar-nos amb el funcionament de les dues màquines.\nMés acostumada a la carretera i les corbes, l’F850GS es mou hàbilment entre les nombroses corbes tancades de la carretera, encara que sense desmerèixer la C400X, que malgrat que no ha estat creada amb aquesta funció, compleix amb la seva obligació per coronar la carretera presidida pel pic del Vent. Els 14 quilòmetres en total són una bona prova per aprendre a traçar correctament en carreteres de muntanya, ja que l’escàs trànsit i el fet de ser una via complementària permeten que aquest tram de comarcal sigui molt visitat per moters i amants de les corbes.\nDe baixada, agafem la C-59 en direcció nord cap a Sant Feliu de Codines, una localitat rica en paisatge forestal i en la qual no podem passar sense parar per contemplar les vistes de la vall de Riells del Fai o els cingles de Bertí, una cadena rocosa de la serralada Prelitoral que separa l’altiplà del Moianès de la depressió del Vallès.\nRica en arquitectura modernista, les façanes que flanquegen la carretera principal són dignes de veure, abans de girar en direcció a Gallifa. L’espai natural de Sant Miquel del Fai és un altre dels trajectes imperdibles, però que abordarem en una altra ruta més endavant.\nDeixant la C-59 per la BP-1241, la carretera comença a serpentejar des de la sortida de Sant Feliu, portant-nos per un recorregut on la naturalesa ens embolicarà i les corbes ens faran gaudir de valent, en una carretera amb un bon ferm i apta per a tota classe de motos. La trail ens demanarà més quilòmetres en el seu escenari habitual –malgrat la falta de pistes forestals–, mentre que l’escúter es desenvolupa a la perfecció, traçant sense problemes les enllaçades que se succeeixen una després de l’altra. I de cop, Gallifa.\nGallifa és una petita població de poc més de 180 habitants, amb algunes cases de pedra i que ens apareix del no-res.\nL’encant de trobar tan a prop d’una gran ciutat com Barcelona, un poble rural enmig de la naturalesa, fa que valgui la pena fer un volt. Tranquil, silenciós i gairebé buit, és just al mig del viatge i el lloc ideal per relaxar braços i cames després d’un bon tram de corbes.\nSeguint per la mateixa carretera, a uns nou quilòmetres –segueixen les corbes, per descomptat– arribem a Sant Llorenç Savall, una altra petita població de 2.400 habitants que viu gairebé als peus de la Mola i en ple parc natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac.\nEl castell de Pera, d’origen medieval, diferents masies o l’església de Sant Feliu de Vallcàrquera, a més de la multitud de rutes senderistes possibles, fan de Sant Llorenç un lloc ideal per passar uns dies a tan sols 40 quilòmetres de Barcelona. Els embotits artesanals de la zona són de tast obligat.\nDeixant de costat la BP-1241, enllacem amb la B-124, una carretera més àmplia, per dirigir-nos cap a Castellar del Vallès. Tot i que abans podrem divertir-nos durant 13 quilòmetres més, ja que és la distància que separa aquestes dues poblacions.\nFlanquejada pel riu Ripoll, aquesta població ha crescut en més de 10.000 habitants en els últims 30 anys, deixant de costat l’aura de poble rural per convertir-se en una de les ciutats més importants de la zona. Malgrat això, encara guarda una certa essència rural en els seus paisatges naturals o en algunes de les façanes modernistes que poden veure’s al seu barri antic. La catedral de Sant Esteve, el poblat de Castellar Vell o l’ermita del Puig de la Creu són llocs destacables d’aquesta ciutat, que ha vist com els seus fills més il·lustres eren pilots motociclistes, com Dani Pedrosa (tres vegades campió del món), Carmelo Morales (6 vegades campió d’Espanya i sis d’Europa) o el pioner pilot de Derbi Simó Pou.\nEn aquesta població posem el punt final a una ruta assequible i amena per als amants de les dues rodes, en la qual les nostres dues BMW, malgrat la diferència de potència –95cv de la GS per 34 del monocilíndric de la C400X– han complert amb escreix en diversió, seguretat i adaptació al mitjà.\nSortida Caldes de Montbui (Vallès Oriental)\nDestinació Castellar del Vallès (Vallès Occidental)\nTemps 1 hora 24 minuts (sense parar)\nDespesa en combustible 4 € (cost estimat)\nDades tècniques BMW F850GS – BMW C400X


Incorporar continguts audiovisuals — Institut de Ciències de l'Educació — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nIncorporar continguts audiovisuals\nSou a: Inici / Notícies / Incorporar continguts audiovisuals\nAccés al vídeo de la sessió informativa, a càrrec del sotsdirector de l’ICE\nAmb el títol “Com crear continguts audiovisuals per millorar la teva docència”, el professor Marc Alier, sotsdirector de l’ICE, ha ofert una sessió informativa sobre continguts audiovisuals.\nLa sessió intenta donar resposta als dubtes que poden sorgir quan ens plantegem incorporar continguts audiovisuals als programes formatius, a les iniciatives d’innovació docent i a altres activitats de difusió i extensió universitària.\nAccediu al vídeo de la sessió a: https://www.youtube.com/watch?v=8tJPjyVdvcg&feature=youtu.be\nAquesta sessió, celebrada a la Sala d'actes de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Camins, Canals i Ports de Barcelona (ETSECCPB), es va difondre per streaming a través del canal UPCtv.\nLa sessió s’emmarca en la Convocatòria de producció audiovisual UPC (Acord CG/2019/05/14, Vicerectorat d’Avaluació i Qualitat) per incentivar i donar suport a la producció de material audiovisual en el si de la UPC atenent les demandes en el marc de les activitats de docència, recerca i gestió.\nConvocatòria de producció audiovisual UPC\nResolució de la convocatòria NOU!


Mitjans | Escola Les Fontetes\nMETODOLOGIES I APRENENTATGES agrupament internivell i ràtios reduïdes\nL’aprenentatge de les llengües i les matemàtiques es port a terme en grups desdoblats, reduint la ràtio professorat-alumnat. El treball per projectes es desenvolupa en dos professors dins l’aula facilitant l’acompanyament i guiatge dels diferents grups de treball que es formen a l’aula.\nConeixement i interacció amb el món físic i desenvolupament de la competència social i ciutadana: Treball cooperatiu i projectes de treball. L’alumnat de 1r i 2n s’agrupa en grups cooperatius, l’alumnat de 3r treballa amb els companys de 4t.\nTreball de la competència matemàtica a partir de materials manipulatius.\nLlenguatge de programació amb els Bee-Bots.\nRacons: diferents espais al voltant de les matemàtiques, la llengua i l’experimentació per desenvolupar la creativitat, la curiositat, l’interès per descobrir nous coneixements i l’autonomia dels nens i nenes, essent protagonistes dels seus aprenentatges.\nAprenentatge de les llengües catalana, castellana, anglesa i alemanya.\nEspais de conversa.\nTreball de la lectura i l’escriptura des d’un enfocament constructivista potenciant el gust i l’hàbit lector.\nTreball de destreses bàsiques per desenvolupar la comprensió lectora.\nEducació Física i Educació artística (música i plàstica).\nTutoria personalitzada, Escolta’m.


TARDES MÀGIQUES D’EDUCACIÓ INFANTIL A LA BIBLIOTECA MUNICIPAL. | Escola Martí Poch\nAl llarg del primer trimestre els nens i nenes d’educació infantil vam anar a la Biblioteca Municipal de l’Espluga. Sabíem que la Nuri, reponsable de la biblioteca ens estava esperant amb molta emoció i il·lusió. Ens comentava que des del mes de març que no tenia visites d’escolars i que tenia moltes ganes d’explicar-nos les instal·lacions de l’Antic Hospital, l’Arxiu, la Sala de plens i el funcionament de la biblioteca!\nAquest trimestre hem tingut la sort de poder-hi tornar! Els nens i nenes de P4 i P5 havien d’ajudar a la bibliotecària a descobrir els números d’un cadenat per alliberar a les dues nenes que havien quedat tancades al magatzem.\nEls nens i nenes de P3 es van trobar la biblioteca potes enlaire… coixins pel terra, contes per terra, cadires cap per amunt… tot molt, molt desordenat. I a l’entrada una nota del RATOLÍ DE LES DENTS, el ratolí Pérez .\nDesprés dels enigmes…. la Nuri, ens explica uns contes fantàstics que ens fan pensar, imaginar i riure!\nDe part de l’Escola Martí Poch, moltíssimes gràcies, Nuri!\nTornarem per escoltar més històries, més contes i resoldre més enigmes!\nPer saber-ne més podeu clicar el logo de la biblioteca. Us enllaçarà als articles de les nostres visites!


Actualitzada 18/06/2019 a les 17:08\nA Cervera es respira música. Potser és la boira, la terra de secà o les profundes arrels històriques el que fan que cada racó ens ofereixi una melodia. Jaume Ferran va plasmar el caràcter melòman de Cervera al poemari ‘Cuaderno de música’. L’espill encantat’ és una cantata que parteix d’aquesta obra i que el 21 de juny, Dia de la Música, s’emetrà per Lleida Televisió.\nL’espill encantat és un repte genuïnament cerverí fet realitat. A partir de l’encàrrec d’Estefania Balcells, directora del Conservatori Professional de Música de Cervera i comissària de Cervera Capital de la Cultura Catalana 2019, neix un producte essencialment local amb el llenguatge musical com a tema universal. La filòloga Montse Pont s’encarrega de la traducció de Cuaderno de música (1983) i de l’elaboració del guió de la cantata. A partir del text, el compositor Jordi Castellà crea la música i Xavier Hidalgo s’encarrega de la direcció escènica i també la direcció artística, que comparteix amb Marc Castellà.\nL’obra és un cant al poder de la música. Els personatges principals són l’Anna i el Mag Lletraferit, l’alter ego de Jaume Ferran, el poeta de Cervera autor del text original. Aquests personatges es troben immersos en una trama d’aventures per salvar els orígens d’una ciutat. Cal preservar les tradicions i la saviesa popular que les noves tecnologies estan posant en perill i només hi ha una forma d’aconseguir-ho: interpretar una cançó màgica abans que es faci fosc. Vèncer el gegant tecnològic, però, no és tan fàcil. Cal buscar les partitures i els instruments necessaris pels punts més emblemàtics de Cervera.\nL’espill encantat permet descobrir l’obra de Jaume Ferran, alguns racons de Cervera, la simbologia de la ciutat i la riquesa de tons segarrencs a través d’una posada en escena que exalça la màgia de la música.\nPartitura i composició\nVuit escenes i un espill\nDesprés d’un preludi instrumental, se’ns apareix una Cervera fosca i boirosa, un context de desafecció amb l’absència de valors, la cara més negativa del segle XXI. El narrador, Xavier Hidalgo, inaugura la trama: “Ens trobem en una ciutat grisa, on la gent no recorda la seva història, on cadascú viu a casa seva i poc li importa el que li passa a l’altra gent.” El Mag Lletraferit, amb un aspecte peculiar i una mirada penetrant, apareix amb un espill al sarró. Seguidament, l’alter ego de Jaume Ferran es presenta i convida l’espectador a viure el viatge musical que retornarà l’alegria a la ciutat emmurallada.\nA El gran palau, les quinze mènsules que presideixen la plaça Major, presenten els instruments de corda, portats a escena com a titelles d’alçada. El segon violí empaita el primer, la viola “canta i plora” mentre fa equilibris propis de funàmbul, el violoncel no aconsegueix trobar-se a si mateix i el contrabaix sedueix una ballarina a ritme de swing. Després venen els instruments de percussió amb El gran campanar.\nEls protagonistes passen pel carreró de les Bruixes i el carrer Major, i arriben a la Universitat, la casa del saber. La majestuosa corona de l’edifici reposa damunt un dels capgrossos de Cervera i s’acompanya amb les vistoses i elegants trompetes de la façana. La saviesa, escultura que encapçala el frontispici neoclàssic, entrega les partitures perquè la ciutat pugui tornar a viure en somnis. L’escena El miracle fa confluir tots els elements davant la Universitat perquè el miracle esperat es produeixi. “Tots quan ressonin de nou seran sols una veu parlant al mateix temps”, expressa el Mag Lletraferit. Finalment, a Ciutat en somnis, l’espectador descobrirà si s’ha pogut recuperar l’essència perduda de Cervera.\nUna estrena enregistrada\nDesprés de mig any llarg d’assajos, la cantata va donar el tret de sortida a la 9a edició del Festival de Pasqua. Marc Castellà rep l’encàrrec de l’enregistrament de la representació, que es concep des d’un punt de vista immersiu, que permeti a l’espectador reviure l’espectacle no només com a públic en si, sinó també com a participant de l’escena. L’espill encantat és el resultat del compromís d’alumnes i professors del Conservatori, una obra amb personalitat cerverina que convida l’espectador a descobrir l’essència dels racons de la capital segarrenca. Coincidint amb el Dia Internacional de la Música, el dia 21 es podrà veure per Lleida Televisió.\nJaume Ferran, el poeta lletraferit


La Setmana de la Mobilitat de Palma, finalista dels Premis European Mobility Week de la Comissió Europea\nPublicado 5/3/2019 12:29:29CET\nLa Setmana de la Mobilitat de Palma, que organitza l'àrea de Mobilitat, ha quedat finalista dels Premis European Mobility Week 2018 i el premi a la Planificació de la Mobilitat Urbana Sostenible (SUMP) que atorga la Comissió Europea.\nSegons ha informat Cort en un comunicat, els guardons reconeixen a les autoritats locals que demostren importants esforços per promoure la mobilitat urbana sostenible, mentre que el premi SUMP distingeix una excel·lent planificació de la mobilitat urbana sostenible.\nEls finalistes del Premi European Mobility Week 2018 per a municipis més grans han estat, a més de Palma, Gdynia (Polònia) i Lisboa (Portugal).\nDe Palma, el jurat ha destacat la decisió de celebrar dos dies sense cotxes per ressaltar l'espai urbà que es podia obtenir sense vehicles. Els guanyadors seran anunciats en una cerimònia a Brussel·les el 21 de març de 2019.\nLa Setmana de la Mobilitat se celebra entre el 16 i el 22 de setembre de cada any, oferint a les ciutats l'oportunitat de provar alternatives de transport sostenibles.\nEn encoratjar a les persones a triar modes de transport sostenibles, com per exemple caminar i anar amb bicicleta, es poden reduir les emissions de carboni, millorar la qualitat de l'aire i fer que les zones urbanes siguin més agradables per viure i treballar.