Porno a TikTok: Aquesta és la manera en què els menors hi accedeixen - Diari de Girona\nPorno a TikTok: Aquesta és la manera en què els menors hi accedeixen\nLes etiquetes d'aquesta xarxa social permeten als adolescents i nens accedir a plataformes pornogràfiques\n19·05·22 | 17:47 | Actualitzat a les 10:39\nPorno a TikTok: Aquesta és la manera en què els menors accedeixen PEXELS\nTikTok s'està convertint en la xarxa social favorita per als adolescents. Aquest ús generalitzat de la xarxa social està generant alertes sobre els perills als quals estan exposats els adolescents i nens i nenes en ella. L'última alarma saltava per la popularitat que estan adquirint les etiquetes #youtubenaranja i #youtubeazul entre els menors d'edat. Aquestes etiquetes, als quals poden accedir els nostres fills malgrat tenir la manera de «sincronització familiar», és a dir, el control parental que ofereix TikTok, fan referència a les plataformes pornogràfiques Pornhub i XXNX vídeos. Si es realitza una navegació per les etiquetes, no trobarem un contingut explícit pornogràfic, encara que sí que els vídeos que es poden veure serveixen com a mitjà d'accés a les plataformes pornogràfiques i els protagonitzen, en la seva majoria, noies hipersexualitzades.\nMentre que en etiquetes com #porno o #sexo el contingut que es puja està controlat i filtrat, ja que aquestes etiquetes estan incloses com a paraules que poden incomplir les normes de la comunitat, a #youtubenaranja i #youtubeazul hi ha més llibertat per pujar contingut sense que se'ls acabi retirant. Per a Pablo Duchement, professor, perit judicial expert en delictes en xarxes socials perpetrats per i contra menors, aquestes etiquetes s'han creat per poder burlar els algorismes que fa servir TikTok per controlar el contingut que no compleix les seves condicions. «Aquest tipus d'estratègies o codis els creen per poder saltar-se els softwares de contingut de reconeixement de paraules, perquè no poden fer servir paraules que estan en la llista negra», diu.\nTot i que aquestes etiquetes són un accés fàcil al porno, María Lázaro, especialista en mitjà social, desenvolupament de negocis i educació digital, assenyala que TikTok no tindria per què retirar o vanejar l'etiqueta com passa amb #sexo, perquè «no indica res que tingui o que incideixi a la pornografia». «Amb l'etiqueta com a tal, sempre que no contingui un tipus de contingut no apte en les seves condicions d'ús, no hi hauria un motiu per eliminar-la», afegeix.\nUn problema que va més enllà de les etiquetes\nNo només és una qüestió que els nostres fills i filles facin servir unes etiquetes a TikTok que els permeten accedir a pàgines porno, sinó que és una qüestió que comprèn una major complexitat: per què els nens tenen la necessitat d'acudir al porno a tan primerenca edat o per què per informar-se sobre sexualitat acudeixen a la pornografia. Segons dades de la Fundació d'Ajuda contra la Drogoaddicció (FAD), els nens comencen a veure pornografia entre els 8 i 12 anys, i en adolescents d'edats entre els 13 i 17 anys, el consum és constant. Per part dels pares i mares, 9 de cada 10 desconeixen que els seus fills tenen accés a aquesta mena de contingut. L'informe '(Des)informació sexual: pornografia i adolescència' de Save The Children assenyala que un 63% dels nens i nenes ha consumit porno entre els 6 i els 12, edats en les quals no tenen ni desenvolupat el seu pensament crític, ni saben distingir el que és real i el que és ficció.\nA més d'estar pendents de si els nostres fills i filles accedeixen a aquestes etiquetes, Lázaro assenyala que l'important és educar-los en què la pornografia no és la resposta als seus dubtes, i que som els pares i mares els qui hem d'abordar aquestes qüestions. «El que és important és que sàpiga que el consum de pornografia no és adequat, per què no és adequat que comparteixi i difongui pornografia», explica.\nTikTok hauria de prendre mesures sobre els seus continguts?\nMés enllà de l'alerta creada a partir d'aquestes etiquetes, es crea un debat sobre si TikTok és una bona xarxa per a menors d'edat, ja que, encara amb control parental, els menors poden accedir a aquestes etiquetes amb tota facilitat. Duchement adverteix de la perillosa que és aquesta xarxa per als adolescents i nens. «Encara que la gent vegi que és una xarxa social divertida per a nens, TikTok és per a adults, ho posa ben clar en la seva política de privacitat, fins que aconsegueixes els 18 anys en teoria no tens accés a tot el contingut de la xarxa».\nSegons l'últim informe de transparència de TikTok, l'empresa d'octubre a desembre del 2021 va eliminar més de 85 milions de vídeos. Aquestes dades apunten al fet que hi ha un exercici per part de TikTok de voler eliminar el contingut que no compleixi les seves condicions. Així i tot, uns certs vídeos que no compleixen les normes de la comunitat poden arribar a burlar els algorismes, per exemple, fent servir etiquetes que no es troben dins de la llista negra. Per a Duchement la realitat no és tan clara i creu que TikTok podria eliminar perfectament vídeos que salten les normes de la comunitat si els interessés. «Si tu filtres la paraula sexe perquè creus que els menors no haurien d'entrar a un contingut que inclogui la paraula sexe, els usuaris fan servir la paraula 's3x0' i tu no la poses en el filtre, en realitat el missatge que aquestes transmeten és 'hem fet el que hem pogut'. Però no és cert, vaneja aquesta paraula també. Els moderadors de TikTok són aquí per això», raona.\nVerificació de l'edat a TikTok\nEl perit judicial creu que TikTok no gestiona bé l'accés a menors a la xarxa social i permet estar a nens de menys de 13 anys (edat mínima per estar a TikTok). El procés per verificar l'edat a l'hora d'obrir-se un compte consisteix a realitzar una pregunta sobre l'edat a l'usuari, igual que fan moltes xarxes socials, podent així molts menors de 13 anys mentir. Duchement demana que la xarxa social posi uns mecanismes de verificació que no siguin només una pregunta. «No estic dient que hàgim d'arribar fins a l'extrem d'ensenyar davant la càmera el DNI, sobretot per la gestió de dades personals del menor, però és veritat que hi ha mecanismes més útils que només preguntar-li a l'usuari la seva edat», apunta.\nLázaro contrasta amb una visió més optimista sobre aquesta xarxa. «A mi si em consta que TikTok estableix determinades mesures. El que té en compte és que si detecta que la persona en aquestes imatges no té aquesta edat (més de 13 anys), bloqueja el compte. En el seu últim informe de transparència afirma que ha eliminat 15 milions de comptes de presumptes menors de 13 anys». També adverteix, com Duchement, que establir altres sistemes de verificació d'edat podria exposar encara més les dades de menors. «Podíem plantejar-nos si TikTok hauria de demanar un sistema de verificació de rostre i que enviés un DNI, en quina mesura això implicaria a més un accés major a les dades personals», assenyala Lázaro.\nSón els 13 anys una edat bona per fer-se TikTok?\nCada xarxa social exposa en les seves condicions d'ús l'edat mínima per obrir-se un compte en una xarxa social. Aquesta sol oscil·lar entre els 14 i els 16 anys, ja que així ho estableix el reglament general de protecció de dades, que adopta aquesta mesura pel tractament de dades de menors. No obstant això, TikTok permet que els menors de 13 anys ja es puguin obrir un compte en la xarxa social. Per a Duchement això ja és una contradicció i una evidència que a TikTok li interessa «tenir a nens fent servir la seva xarxa», perquè és beneficiós «perquè proporcionen unes dades que no els donen els adults». «La llei orgànica de protecció de dades estableix que un menor fins que no compleix els 14 anys no pot ser gestor de les seves pròpies dades personals. Com li donem accés a una arma de difusió massiva de dades a un menor de 14 anys? Si se suposa que legalment no pot», afegeix.\nPer Lázaro l'edat de la xarxa social no hauria de ser un paràmetre a tenir molt en compte a l'hora d'obrir-se un compte en una xarxa social, encara que sí que ho és per al tractament de dades. Per a ella, cada família ha de veure si els seus fills i filles tenen la maduresa i les eines necessàries per estar en les xarxes socials. «És molt difícil parametritzar que tots els nens de 13 anys o que tots els nens de 14 anys tenen la mateixa maduresa, la mateixa capacitat, el mateix coneixement sobre les tecnologies i la mateixa consciència sobre què poden i no poden fer a les xarxes socials i quin tipus de contingut és adequat o no», comenta Lázaro.\nEl rol de les famílies en l'educació digital\nTots dos experts assenyalen la importància que aquestes plataformes facin «complir les normes i les condicions de servei», així com «restringir, limitar i posar-li límit als continguts que no compleixin les condicions», però també traslladen la responsabilitat a les famílies. «Hem d'exigir a les plataformes que estableixin mecanisme de control, però no podem pensar que això és l'única cosa», assenyala Lázaro.\nPer això, l'experta demana que les famílies eduquem digitalment als nostres fills, i siguem aquí per quan ens demanin tenir xarxes socials. Duchement també coincideix amb ella en aquest aspecte i demana que les famílies estiguin més conscienciades i els donin eines als fills i filles. «Es percep el mal que un nen begui alcohol o fumi un cigar, tot cert, però encara no es percep molt el mal que un nen estigui difonent les seves dades personals». Lázaro assenyala que el primer que hem de fer per acompanyar als nostres fills i filles en les seves xarxes socials és parlar sobre elles, donar-los una educació digital des de petits. Així mateix, anima que els pares i mares es descarreguin la xarxa social on estarà el seu fill perquè vegin a quin contingut estaran exposats.


Ad�u a l�abocador - Alcaldia oberta - Ajuntament de Begues\nAdéu a labocador\nL’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) ha donat llum verda al projecte per restaurar la part de l’abocador del Garraf que es troba al nostre terme municipal\nRecentment hem assolit una de les principals fites que ens havíem marcat per a aquesta legislatura. L’administració responsable de l’abocador del Garraf, l’AMB, aprovava inicialment el projecte per a restaurar la part d’aquest dipòsit que se situa a Begues. Crec sincerament que aquesta és una de les millors notícies que podíem rebre com a municipi ja que suposa la recuperació d’una part del nostre territori de 40 hectàrees i el tancament definitiu d’una ferida que durant molts anys hem tingut al nostre paisatge. L’any vinent començaran així uns treballs que suposaran una despesa total de 27.700.000 €.\nHaig de reconèixer que, donada la important inversió que requereix, no ha estat senzill arribar a aquest punt. Des de l’Ajuntament hem promogut nombroses gestions per a sumar la major quantitat possible de suports a la nostra aspiració. Des de la pròpia AMB passat pel Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, hem volgut tocar a les portes de tots aquells que podien posar en marxa el projecte.\nA la nostra vila hem sabut entendre que en els anys més durs de la crisi econòmica els recursos dels que es disposava havien d’anar a parar a aquelles qüestions més urgents i immediates. Però, un cop l’economia ha començat a oferir símptomes de recuperació enteníem que la situació de l’abocador havia de ser una prioritat per a l’Àrea Metropolitana, entitat que té l’obligació de restaurar amb la col·laboració voluntària de la Generalitat i la Unió Europea.\nA Begues tots i totes ens hem de sentir especialment compromesos amb el medi ambient. Tot i que la seva preservació ha de ser prioritària per a qualsevol persona, aquelles que gaudim d’una major proximitat a la natura hem de ser les primeres que treballem per la seva conservació i recuperació.\nNo es tracta al cap i a la fi d’una tasca que hem d’assumir per a que en gaudim nosaltres mateixos. La protecció del medi ambient és una responsabilitat que hem de fer nostra per a les properes generacions ja que els nostres boscos, les nostres muntanyes, són la principal herència que hem rebut i la que principal herència que haurem de transmetre.\n2017 (3) · salut (3) · (306) · LRSAL (4) · 9N (5) · entitats (28) · consulta (11) · subvencions (5) · seguretat (14) · parellada (1) · habitatge (2) · participació, (1) · petit casal (1) · tapatast (2) · coronavirus (31) · serveis (27) · pressupostos (16) · ordenances (2) · civisme (8) · parlament (3) · carnestoltes (2) · desnonaments (1) · joventut (14) · policia local (7) · llei (3) · Eramprunyà (1) · AMB (7) · cultura (39) · festa major (11) · lleure (31) · ermita (3) · 902 (4) · alta tensió (4) · Nadal (10) · Bruguers (1) · finançament (2) · mobilitat (10) · empresa (2) · eleccions (10) · 2014 (2) · yu (1) · reflexions (5) · pedrera (4) · comerç (13) · AMI (5) · carretera (2) · participació (35) · telecomunicacions (2) · dona (12) · parc del garraf (7) · medi ambient (28) · aplec (1) · biblioteca (6) · 2018 (4) · infants (6) · centre de dia (2) · abocador (4) · pobresa energètica, (1) · transparència (18) · gent gran (17) · esport (13) · pobresa energètica (2) · catalunya (26) · sostenibilitat (8) · parc metropolità (2) · patrimoni; (9) · equipaments (12) · centre cívic (9) · 2016 (1) · alcaldia (16) · alcohol (1) · felicitació (2) · hospital (1) · OAC (1) · 2019 (10) · diputació de barcelona (4) · cinema (1) · sanitat (5) · LOEPSF (2) · reflexions (289) · 25N (4) · patrimoni (21) · camí ral (9) · ensenyament (7) · ocupació (4) · patrimoni; (22) · tecnologia (7) · explosió (1) · refugiats (1) · solidaritat (15) · família (8) · pagesia (2)


Herbert Spencer (Derby, 27 d'abril del 1820 - Brighton, 8 de desembre del 1903) fou un filòsof, psicòleg i sociòleg britànic, fundador de la filosofia evolucionista a Gran Bretanya i un dels més il·lustres positivistes del seu país. Està enterrat a Highgate Cemetery (Londres), i irònicament just al davant s'hi troba la tomba del filòsof socialista Karl Marx.\nFilosofia de l'Oest\nHerbert Spencer (Derby, 27 d'abril del 1820 - Brighton, 8 de desembre del 1903) fou un filòsof, psicòleg i sociòleg britànic, fundador de la filosofia evolucionista a Gran Bretanya i un dels més il·lustres positivistes del seu país. Enginyer de ferrocarrils i de formació autodidacta, es va interessar tant per la ciència com per les lletres. En l'any 1848, va assumir la direcció de la revista The Economist, òrgan del liberalisme radical de l'època. Des del punt de vista sociològic, cal considerar-lo com el primer autor que va utilitzar de manera sistemàtica els conceptes d'estructura i funció. Per altra banda, va concebre la sociologia com un instrument dinàmic al servei de la reforma social. Va dedicar la seva vida a elaborar el seu sistema de filosofia evolucionista, en la qual considera l'evolució natural com clau de tota la realitat; a partir de la llei mecanicomaterialista, cal explicar qualsevol nivell progressiu: el material, el biològic, el psíquic, el social, etc. En les seves lectures, va conèixer la teoria de l'evolució exposada a la fi del segle XVIII pel naturalista francès Jean Lamarck. La seva teoria, avui gairebé desacreditada, sostenia que els trets adquirits d'un organisme eren hereditaris. Les teories de Lamarck sobre l'evolució van influir profundament en l'obra de Spencer. Va aplicar la teoria de l'evolució a les manifestacions de l'esperit i als problemes socials, entre aquests el de l'educació, amb la seva obra Educació: intel·lectual, moral i física. La seva doctrina va quedar principalment exposada en el seu Sistema de filosofia sintètica (11 volums). De la seva extensa bibliografia, cap esmentar: L'estàtica social (1850), Principis de psicologia (1855), Primers principis (1862), Principis de biologia (1864), La classificació de les ciències (1864), La sociologia descriptiva (1873), Principis de sociologia (1877-1896) i L'individu contra l'estat (1884). Malgrat que Spencer no va assolir crear una escola pròpia, el seu ambiciós intent de sistematitzar tot el coneixement dintre del marc de la ciència moderna, i especialment en termes de l'evolució, li ha fet mereixedor de figurar entre els principals pensadors de finals del segle XIX. Està enterrat a Highgate Cemetery (Londres), i irònicament just al davant s'hi troba la tomba del filòsof socialista Karl Marx. (ca)\nHerbert Spencer (Derby, 27 d'abril del 1820 - Brighton, 8 de desembre del 1903) fou un filòsof, psicòleg i sociòleg britànic, fundador de la filosofia evolucionista a Gran Bretanya i un dels més il·lustres positivistes del seu país. Està enterrat a Highgate Cemetery (Londres), i irònicament just al davant s'hi troba la tomba del filòsof socialista Karl Marx. (ca)\nHerbert Spencer (ca)


Aquópolis | INFOCAMBRILS | Tota la informació sobre Cambrils a la xarxa\nEstàs buscant diversió? No ho pensis més i vine al Aquópolis Tarragona. Al cor de la Costa Daurada, a la platja de la Pineda, a 5 minuts de Salou, 10 minuts de Cambrils, Tarragona i Reus ia menys d'una hora de Barcelona.\nAl Aquópolis Tarragona la diversió no té edat. Des dels més petits als més grans podran gaudir de la nostra gran varietat d'atraccions com: Jacuzzis, piscina d'onades, Grans llacs, Riu de Ràpids, Kamikaces, Sinuosos, Boomerang, Tous, Black Hole, Splash i molts més ...\nAl Aquópolis Tarragona es troba el més impressionant dofinari de la costa mediterránea. Tindràs la possibilitat de conèixer més de prop els lleons marins. Podràs realitzar una interacció en contacte amb ells dins de l'aigua i sentir-te com un veritable entrenador. ¡Et sorprendràs!\nIntroduïu el codi de seguretat YLZS


Un mort i 14 positius en un nou brot en un geriàtric al Ripollès - Diari de Girona\nUn mort i 14 positius en un nou brot en un geriàtric al Ripollès\nacn/ddg. girona 13.12.2020 | 06:00\nUn brot de coronavirus afecta deu usuaris i quatre treballadors de la residència Emma de Sant Joan de les Abadesses, al Ripollès. Un dels afectats ha acabat morint i a tres més se'ls ha traslladat a la residència Orpea de Girona, que dona suport a aquells centres que ho necessiten.\nEn total, al geriàtric Emma hi viuen 52 avis. El nombre d'infectats podria créixer, ja que hi ha diversos avis pendents de fer-se la prova PCR, però que ja han començat a presentar símptomes de patir la malaltia. El centre ja ha pres les mesures de seguretat pertinents per evitar més contagis i ha aïllat els treballadors infectats.\nLa situació a la regió de Girona\nLa situació epidemiològica a la Regió Sanitària de Girona millora en alguns indicadors. Salut va registrar ahir a la regió menys casos nous en un dia que en la jornada anterior. Concretament, en va notificar 242, és a dir, un 17% menys. També ha baixat la pressió hospitalària. El nombre de pacients hospitalitzats ha caigut en 17 persones, que han passat de ser 224 a 207. Tot i això, d'aquesta reducció de 17 persones, s'han de lamentar tres defuncions que han tingut lloc en centres hospitalaris. En total, Salut ha notificat 5 defuncions en un dia a la regió gironina, la mateixa xifra que les dues jornades anteriors. S'han sumat dos pacients més a la Unitat de Cures Intensives (UCI).\nD'altra banda, tant el risc de rebrot com la velocitat de reproducció del coronavirus van a la baixa a la Regió Saniària de Girona. Especialment el risc de rebrot, que ha passat de 269 a 253 punts en vint-i-quatre hores, si bé aquest índex continua estant per sota de la mitjana de tot Catalunya, que se situa en els 167 punts -també disminueix. D'altra banda, la velocitat de propagació del virus (Rt) arriba a l'1,00 clavat, i es redueix en tan sols dues centèsimes respecte al dia anterior.\nLes xifres de Catalunya\nLa velocitat de propagació en el conjunt de Catalunya ha baixat una mica aquest dissabte i ha passat de 0,95 a 0,92. La setmana anterior era de 0,99. El risc de rebrot també ha baixat, en aquest cas divuit punts, de 185 a 167, segons les últimes dades del Departament de Salut. Aquest indicador se situava a 216 entre el 25 de novembre i l'1 de desembre. La incidència a 14 dies també segueix baixant, de 210,08 a 196,13. S'han declarat 1.859 nous casos confirmats per PCR o test d'antígens. El 3,72% de les proves de la darrera setmana han donat positiu. S'ha informat de 54 noves morts i el total és de 16.333. Hi ha 1.388 pacients ingressats als hospitals amb covid-19, 48 menys que en l'anterior balanç, i 333 persones a l'UCI, dotze menys. La incidència a 14 dies és de 196,13 entre el 2 i el 8 de desembre i se situa clarament per sota dels 236,10 de l'interval anterior (25 de novembre-1 de desembre).\nEntre les persones que viuen en residències s'han detectat 102 nous casos amb PCR o TA, fins a un total de 23.865. Amb la resta de proves, el nombre total de casos és de 26.035. En total, han mort 7.496 persones, 25 més que les declarades el dia anterior.\nAlemanya decreta un «confinament dur» fins al 10 de gener.\nEls centres comercials obriran demà amb un 30% d'aforament.


Camps de treball internacional. Un tastet de mobilitat al teu abast! | Consell Comarcal del Maresme\nInici Servei comarcal de joventut Mobilitat Internacional Jove Camps de treball internacional. Un tastet de mobilitat al teu abast!\nCamps de treball internacional. Un tastet de mobilitat al teu abast!\nEls camps de treball, tal i com es plantegen a escala internacional, són activitats que combinen al mateix temps, oferir desinteressadament un servei a la comunitat, amb activitats lúdiques i d’interrelació sociocultural, amb joves d’altres països. Aquest treball voluntari vol dir aportar el propi esforç a una iniciativa col·lectiva que té com a finalitat millorar algun aspecte concret de la societat.\nEs pot escollir d’entre un ampli ventall de camps de treball segons l’activitat a realitzar: ecologia, arqueologia, recuperació del patrimoni històric, música, etc.\nEt refresquem la memòria amb aquest vídeo:\nPots assistir a les sessions informatives que hi ha programades per informar-te amb més detall sobre els requisits, especialitats, destinacions, etc. També pots contactar directament amb les entitats que gestionen i organitzen els camps de treball: COCAT, SCI i SETEM. Les inscripcions s’obren aviat, així que si t’interessa no ho deixis passar!\nSi per horaris i temps ho tens complicat per anar a les xerrades, et pots posar contacte amb el Servei de Mobilitat Internacional Jove del Maresme o amb el Punt d’Informació Juvenil del teu ajuntament.\nArticle anteriorInscripció al curs de Gestió de Conflictes i eines mediadores per al lideratge d’equips i projectes, management.\nArticle següentMés de 350 places al Maresme per la inserció laboral dels joves


Fanàtik Visual SL ( producció pròpia) amb coproducció de Movic Digital Entertainment i Televisió de Catalunya\nCatalà, Anglès i VO Subtitulada a Castellà\nAnimació - Llarg metratge per a televisió.\nFantàstic, Aventures, Animació\nWasahali és una nena d'una tribu africana de fa molts i molts anys. Avui compleix 8 anys i tal i com marca la tradició, ha d'anar fins al baobab sagrat de la tribu per celebrar una cerimònia amb els ulls ben tancats. Encuriosida, la Wasahali comet un error i obre els ulls abans d'hora.\nAquest error, desperta una antiga llegenda de la tribu que diu que si no es compleixen els rituals correctament, Simbaimara, l'esperit de la mare natura, enviarà un lleó que es menjarà tot el planeta.\nSimbaimara, però, dóna una oportunitat a Wasahali i la transporta a un món totalment desconegut per ella, on coneixerà en Mootambo, un nen de la seva mateixa edat. Junts hauran de resoldre els enigmes que aniran trobant pel camí fins a arribar al baobab sagrat i acabar el ritual abans que el lleó de foc es comenci a cruspir el planeta.\nPRODUCCIÓ EXECUTIVA: Manel Ovat i Marc Casanovas\nDIRECCIÓ: Marc Casanovas i Christof Kustler\nGUIÓ: Josep Vila, Gina Oller Bosch i Ibán Roca\nMÚSICA ORIGINAL: Nicolás de Angel\nDIRECCIÓ D'ANIMACIÓ: Tomás Bases\nMUNTATGE: Marc Casanovas i Christof Kustler\nDIRECCIÓ DE CASTING: Mar Nicolás\nDIRECCIÓ DE SO: Marçal Cruz i Martí\nFX: Oido SL\nBasada en l'obra "El camí de Wasahali" de Josep Vila Fisas.\nAmb el suport de l'Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC)\nNominat a Inquiet Festival 2010


CE Mont-roig Hawo Fruits: MILLOR JUGADORA DE LA TEMPORADA\nMILLOR JUGADORA DE LA TEMPORADA\nLes seves companyes l'han votada com a millor jugadora de la temporada.\n26 partits jugats\n20 gols marcats\nSeleccionada per jugar amb la selecció de Tarragona\nCRÒNICA FINCAS LEGNA - CEM\nEm mossego la llengua per no ferir la sensibilitat de ningú...\nResultat final: 9 a 6\nGols: Edu 3 i Hector, Casagran i Pep 1.\nAra toca als jugadors i jugadores, al cos tècnic i a l'afició valorar el treball de la "junta directiva".\nLa junta directiva ja està pensant amb la temporada que ve. Per això està intentant confeccionar una plantilla que millori el rendiment d'aquesta temporada. Aquesta temporada s'ha aconseguit l'objectiu que era la permànència. De cara a l'any que ve, la junta directiva creu que es pot aspirar a estar més amunt en la classificació. De moment, s'estan negociant amb 4 jugadors. En els propers dies, donarem més informacions.\nPublicat per Club Esportiu Mont-roig a 14:20\nei amb el permis del club demà penjare alguna foto del partit q va fer la marta amb la seleccio de tarragona\ni fes també una mica de crònica del torneid de deltebre!\nok després ho faig tot!!!!


Morgans | One Piece Català Wiki | Fandom\nin: Humans, Personatges masculins, Emperadors del submón,\nSubmón; World Economic Newspaper\nPresident del World Economic Newspaper; Emperador del Submón\nTori Tori no Mi (Model Albatros)\nEn Morgans és el president del World Economic Newspaper i un dels emperadors del Submón.\n3.2 Monkey D. Ruffy\n3.4.1 Charlotte Linlin\n5.1.2 Arc del Levely\n5.1.3 One Piece: Estampida (No-canònic)\n5.1.4 Arc del País de Wano\nPrimer esbós d'en Morgans a l'anime.\nÉs un humà, però amb els poders de la seva Fruita del Diable actius, en Morgans té la forma d'un híbrid humà-albatros amb els ulls petits i el bec gros. Té el cos cobert de plomes blanques, una cua grossa i unes ales que semblen braços humans. Porta un barret de copa blau fosc amb una gran ploma a ratlles, una camisa blau clar amb un llaç groc a dalt, pantalons a quadres vermells i blancs, una capa fosca i sabates on li caben els seus peus d'ocell.\nActualment es desconeix quin aspecte té quan està en la seva forma humana.\n“ Pot ser que sigui un garrepa, però abans de tot soc un periodista!!! De vegades, soc un DJ que fa que la gent balli al so de les seves mentides!! Jo dicto què és el que s'ha de publicar!!! ”\n— En Morgans a un agent del Cipher Pol que va intentar censurar-lo sense èxit.\nEn Morgans s'emociona pels esdeveniments importants, desitjant amb ànsia informar-ne al món. Tendeix a exclamar "Big News!" quan és testimoni de qualsevol esdeveniment digne de ser notícia. De fet, cada vegada que una gran primícia apareix, conserva la calma i la tranquil·litat per aconseguir-la, tot i el caos i el perill que presenti l'oportunitat. Com a president del World Economic Newspaper, en Morgans se n'orgulleix de la seva ocupació com a periodista i no tolera que li portin la contrària. Fins i tot és capaç d'arriscar la vida per fer fotografies de l'esdeveniment d'interès periodístic. Tampoc li fa por dirigir-se la fúria d'un Yonko cap a ell mateix, ja que va escriure intencionadament un article sobre la derrota de la Big Mom, sabent molt bé les conseqüències que li portaria.\nTot i que assegura que té connexions amb el Germa, no es mostra preocupat pel seu benestar, ja que quan la Big Mom va revelar el pla de traïció per eliminar la família reial de Germa, en Morgans simplement es va emocionar amb el gir dels esdeveniments.\nS'ha demostrat que és un individu sense escrúpols, atès que quan la Big Mom estava fent front als seus enemics, en Morgans va intentar fer una ullada al contingut del Tamatebako i en Du Feld i l'Stussy el van enxampar mirant d'amagat els esdeveniments. Va acordar escriure una història falsa per cobrir l'Stussy a canvi de poder veure el famós tresor del mar. També pot ser propens a deixar-se influenciar pels seus propis prejudicis a l'hora d'escriure els articles del diari, ja que el seu respecte i admiració pel Ruffy van fer que exagerés en l'èxit del pirata contra la Big Mom.\nEn Morgans té una debilitat per les dones boniques, ja que es va quedar completament captivat per la Shirahoshi.\nTé un riure característic: "Kuwahahaha".\nEn Morgans tenia connexions amb el Germa 66 i els va fer els principals antagonistes del seu còmic Sora, el Guerrer del Mar. Tot i això, quan els Pirates de la Big Mom van revelar la seva traïció a la Família Vinsmoke, en Morgans no s'en va preocupar i fins i tot es va emocionar amb el gir dels esdeveniments.\nEn Morgans ha demostrat un fort respecte per en Ruffy per la seva reputació com a membre de la Pitjor Generació i esvalotador infame. Estava molt emocionat de poder destacar els millors moments d'en Ruffy durant la Festa del Te. Després de l'incident de Totto Land, en Morgans va declarar en Ruffy com el "Cinquè Emperador" arreu del món.\nEn Morgans i l'Stussy s'han ajudat l'un a l'altre en nombroses ocasions en el passat. Com que els dos tenen posicions privilegiades per reunir informació, s'han estat intercanviant valuosa informació durant un temps, de manera que en Morgans ha pogut obtenir primícies exclusives mentre que l'Stussy té accés a tots els articles del World Economic Newspaper. En Morgans va accedir a contracor cobrir la implicació de l'Stussy a la Festa del Te de la Big Mom i la va deixar pujar al seu globus d'aire calent per escapar-s de Totto Land.\nEn Morgans va ser un dels convidats a la Festa del Te de la Big Mom. Però un cop en Morgans va escampar la notícia de la "derrota" de la Big Mom a mans d'en Ruffy, va prometre venjar-se'n.\nSembla que en Morgans no té molt bona relació amb el Govern. Es va negar a acceptar un suborn d'ells per no exposar cert incident al Levely. Quan un agent del Cipher Pol el va amenaçar, ràpidament va apallissar l'agent i va dir als seus treballadors que s'amaguessin per les represàlies del govern.\nEn Morgans està a càrrec del World Economic Newspaper, donant-li el control del diari i la informació que dona a la gent. Té accés a informació que no està disponible a la majoria, tal i com es va demostrar pel seu coneixement sobre la recent adquisició per part de la Big Mom del Tamatebako i la seva tècnica Ànima Pocus.\nA més a més, com un dels caps del Submón, en Morgans hi té un cert nivell de poder. La Yonko Big Mom reconeix la seva importància, ja que el va convidar a una Festa del Te. També té contactes amb el Germa, i dona la casualitat que el seu diari publica una tira còmica que presenta el seu exèrcit com els principals antagonista.\nEn Morgans no acostuma a lluitar, però té habilitats de combat considerables, ja que va poder derrotar un agent del Cipher Pol amb només uns segons. També té una gran força de voluntat atès que va poder suportar una explosió de Haoshoku Haki de la Big Mom.\nEn Morgans es va menjar la Tori Tori no Mi (Model Albatros), una Fruita del Diable de tipus Zoan que li permet transformar-se en un albatros. Tot i així, no pot volar.\nEn Morgans assistint a la Festa del Te de la Big Mom.\nEn Morgans va rebre una invitació de la Big Mom per assistir a la seva Festa del Te, en la qual la Charlotte Pudding i en Sanji s'havien de casar. Ell es va alegrar d'estar-hi convidat i es va emocionar de poder fer-ne un article al diari. A ell i als seus companys, caps del Submón, els va escortar en Charlotte Perospero fins al Castell Pastís, on arribarien al recinte del casament amb una escala mecànica de caramel. Al recinte, en Morgans es va dirigir al lloc de begudes de l'Smoothie abans que comencés la Festa del Te. Durant la Festa del Te, en Morgans va estar parlant amb en Vinsmoke Judge. Més tard, es va presentar davant de la Big Mom amb el seu regal, un regal rar del sud, per després preguntar-li sobre el Tamatebako sota la seva possessió. Aleshores va participar en els festejos mentre començava la cerimònia.\nQuan l'Streusen va presentar el pastís de casament, en Morgans en va quedar meravellat. Durant la cerimònia, en Monkey D. Ruffy va emergir del pastís i en Morgans va fugir de l'explosió. Quan en Du Feld comentava sobre el caos, en Morgans estava emocionat de veure la presència d'en Ruffy a la boda. Poc després va assenyalar que el poder de la Big Mom la permetia prendre les ànimes d'aquells que li tenen por. En Morgans també tenia moltes ganes d'informar sobre la declaració d'en Jinbe de deixar la tripulació de la Big Mom per unir-se als Pirates del Barret de Palla. Ell es va quedar sorprès de veure com la Big Mom no va poder prendre-li l'esperança de vida a en Jinbe ja que ell no li té cap por.\nQuan els Pirates de la Big Mom van revelar la seva traïció cap a la Família Vinsmoke, en Morgans es va emocionar pel gir dels esdeveniments. Poc després, en Ruffy va causar que la Big Mom fes el seu estrany crit i en Morgans es va quedar immòbil per haver-se de tapat les orelles. Un cop la Big Mom va deixar de cridar, en Morgans va veure com l'Stussy disparava en Du Feld quan aquest estava a punt d'obrir el Tamatebako. Aleshores l'Stussy es va assegurar que en Morgans culparia en Du Feld del robatori del cofre. Llavors en Morgans va demanar veure el contingut del cofre, a la qual cosa l'Stussy li va permetre. Tot i així, el cos inconscient d'en Du Feld hi estava recolzat, fent que caigués de la plataforma on estava. Tant en Morgans com l'Stussy es van quedar mirant en xoc com el cofre es queia a la base de l'Altiplà del Castell Pastís i explotava. L'explosió va fer que el castell col·lapsés i en Morgans, emocionat, es va posar a fer-ne fotos, oblidant-se que ell també queia fins que l'Stussy li ho va dir. Quan es va adonar que queia i que no podia volar va entrar en pànic.\nEn Morgans i l'Stussy es reuneixen amb en Mont-d'Or i en Niwatori.\nTot i la caiguda, en Morgans va sobreviure i sembla que tampoc es va fer mal. Hores després del col·lapse del Castell Pastís, en Morgans i l'Stussy es van retrobar amb en Niwatori i en Mont-d'Or. Quan l'Stussy estava a punt de revelar que l'explosió que havia enderrocat el castell havia estat causada pel Tamatebako, en Morgans va assenyalar que aquesta revelació encara disminuïria més la probabilitat dels Pirates del Barret de Palla de sobreviure, però ella el va ignorar i els ho va dir igualment. Quan s'acostava l'hora de trobada dels Pirates del Barret de Palla a l'Illa Cacau, en Morgans va comentar que seria una notícia increïble si en Ruffy superava l'escassa probabilitat d'escapar-se, però en Mont-d'Or li va prometre que els Pirates de la Big Mom destrossarien els Pirates del Barret de Palla..\nQuan el caos a Totto Land es va intensificar encara més, en Morgans i l'Stussy es van escapolir de l'Illa Pastís.  Mentre ell i l'Stussy estaven a dalt al globus, en Morgans animava als Pirates del Barret de Palla perquè escapessin mentre compartia amb l'Stussy la seva creença que el següent Rei dels Pirates vindria de la Pitjor Generació.\nDesprés que els Pirates del Barret de Palla escapessin de Totto Land, en Morgans va escriure un article sobre les proeses d'en Ruffy, donant-li crèdit d'orquestrar l'intent d'assassinat a la Big Mom i declarant-lo el "Cinquè Emperador" entre els Yonko.\nDesprés va anar al Red Port a la Red Line per veure els membres de la reialesa que assistirien al Levely. Quan va veure la Shirahoshi, en Morgans es va quedar embadalit amb la bellesa Shirahoshi. Quan va veure l'Sterry, en Morgans va assenyalar que en Ruffy, l'Ace, en Sabo i en Dragon també eren del Regne de Goa.\nEn Morgans sorprès durant l'emissió d'en Buena Festa amb la Brúixola Eterna que condueix a Laugh Tale.\nEll i la resta dels emperadors i corredors del Submón veuen l’emissió d'en Buena Festa del que passa a l’illa Delta durant el Festival dels Pirates. En Morgans reacciona amb gran sorpresa en descobrir que el tresor amagat de l’illa és una Brúixola Eterna que condueix a Laugh Tale. Més tard, juntament amb els altres espectadors del Submón, s'enfada quan en Buena Festa revela que planejava trair-los.\nEn Morgans apallissa a un agent del Cipher Pol, negant-se a canviar els titulars del seu diari.\nAl quarter general del World Economic Newspaper, en Morgans estava donant ordres als seus empleats sobre el format de la portada. L'Attach va alertar al Morgans d'una carta del Govern Mundial, la qual va resultar ser un sobre de diners per subornar-lo perquè mantingués certes coses en secret. Com que l'incident era una primícia enorme, en Morgans va manar a l'Attach que retornés els diners. En aquell moment, l'home que semblava l'Attach de sobte es va treure la màscara de la cara i va apuntar una arma a en Morgans, revelant que era un agent del Cipher Pol. Tot i així, en Morgans va estabornir l'agent, negant-se a tirar-se enrere per unes quantes amenaces pel seu propi orgull de periodista. Preocupat per com s'havia pogut infiltrar el Cipher Pol a la seva organització, va manar als seus empleats que moguessin el quarter general a algun lloc més segur. Llavors li van dir que en Wapol estava al telèfon al·legant que tenia alguna informació.\nL'aparença semblat a un ocell d'en Morgans podria ser una referència als News Coo, uns ocells que volant entreguen els diaris al món de One Piece. És irònic tenint en compte que en Morgans no pot volar.\nEls News Coo sembla que treballen per ell.\nEl seu disseny podria ser una referència al Dodo de l'Alícia al País de les Meravelles de Lewis Carrol. La seva vestimenta sembla a la del personatge de la pel·lícula de Disney del 1951.\nA l'anime, apareix arribant a l'Illa Pastís en un vaixell amb un mascaró amb la seva imatge.\nEl nom d'en Morgans podria estar basat en el reporter Piers Morgan.\nEl menjar preferit d'en Morgans són les crispetes.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 One Piece Manga i Anime — Vol. 86 Capítol 860 (pàg. 8-12,15-17) i Episodi 828, en Morgans apareix per primer cop.\n↑ 2,0 2,1 2,2 One Piece Manga — Vol. 86 Capítol 860 (pàg. 9).\n↑ 4,0 4,1 4,2 Vivre Card - One Piece Visual Dictionary, es revela informació d'en Morgans.\n↑ 7,0 7,1 7,2 One Piece Manga — Vol. 87 Capítol 872 (pàg. 6-7, 11).\n↑ 8,0 8,1 One Piece Manga — Vol. 90 Capítol 903.\n↑ 9,0 9,1 One Piece Manga — Vol. 86 Capítol 864 (pàg. 12-13), en Morgans troba la traïció de la Família Charlotte per matar els Vinsmoke emocionant.\n↑ One Piece Manga — Vol. 90 Capítol 905, en Morgans queda enamorat de la Shirahoshi.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 86 Capítol 863 i Episodi 833.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 86 Capítol 860 i Episodi 828.\n↑ 16,0 16,1 16,2 One Piece Manga — Vol. 95 Capítol 956.\n↑ One Piece Manga i Anime — Vol. 82 Capítol 825 (pàg. 2) i Episodi 783, en Vito menciona que el còmic d'en Sora es publica al World Economic Newspaper.\n↑ One Piece Manga — Vol. 87 Capítol 871 (pàg. 5-6, 16-17).\n↑ One Piece Manga — Vol. 89 Capítol 891.\n↑ One Piece Manga — Vol. 89 Capítol 896.\n↑ One Piece Manga — Vol. 89 Capítol 899.


Catalunya és la comunitat amb més desnonaments d'Espanya - El triangle\nCatalunya és la comunitat amb més desnonaments d’Espanya\nLa segueixen Andalusia i el País Valencià, i a la resta del país, han disminuït en un 1,9 %\nA Catalunya es fan 46 desnonaments diaris, un de cada cinc de tot Espanya, sent la comunitat autònoma on hi ha un nombre més elevat de desnonaments. Segons dades del Consell General del Poder Judicial, a nivell estatal, entre el mes d’abril i de juny, els desnonaments han disminuït en un 1,9 % respecte l’any anterior. A Catalunya, durant els mateixos mesos, n’hi ha hagut més de 4.000.\nPer darrere de Catalunya es troben Andalusia i el País Valencià, on s’hi han fet 3.000 desnonaments durant el mateix període. Tot i que aquestes tres comunitats representen el 45% de la població, sumen el 60% de les execucions hipotecàries de tot l’Estat. A la Comunitat de Madrid, en canvi, només se n’han fet 1.986.\nLa directora de l’Observatori de Drets Econòmics, Socials i Culturals (DESC), Irene Escorihuela, ha demanat a la Generalitat de Catalunya que adquireixi pisos socials, perquè “l’emergència en l’habitatge és un problema crònic“.\nLa majoria d’aquests desnonaments, el 53% dels casos, corresponen a lloguers, el 42% a execucions hipotecàries, i la resta, per altres causes. A Catalunya, durant el segon trimestre d’aquest 2016, també ha estat on s’han presentat més concursos de creditors per persones físiques, concretament, s’han fet 400 concursos, que equivalen al 20% de tot l’Estat.\nPrevGairebé 100 milions de persones utilitzen el servei de Renfe\nEl PSC tria avui: o Iceta o Parlon


En temps de pandèmia, la Diputació de Barcelona celebra el 40è aniversari de la creació del Servei del Medi Ambient.\n40 propostes per un futur sostenible, col·laboratiu, net, just, igualitari i verd. Amb els alcaldes i les alcaldesses pel clima. La Diputació és una de les entitats coordinadores del Pacte europeu dels alcaldes i les alcaldesses pel clima i l’energia, que dona suport als pobles i a les ciutats perquè compleixin el compromís de reduir més del 40% de les seves emissions per l’any 2030. Vull saber-ne més\nAprofitar la força del sol. No hi ha transició energètica sense energies renovables. D’aquí el suport continu als ajuntaments per a la instal·lació de plaques fotovoltaiques als edificis públics. Vull saber-ne més Menys consum, menys emissions. L’estalvi d’energia en les instal·lacions públiques municipals —escoles, poliesportius, oficines, xarxes de calor— és una altra de les línies d’ajuts destacades. Per als municipis i per a la ciutadania. Vull saber-ne més\nContra la pobresa energètica, per la justícia climàtica i, en definitiva, perquè ningú quedi enrere, la Diputació desenvolupa el projecte d’auditories energètiques en llars vulnerables. Vull saber-ne més\nSabies que el 20% de la demanda tèrmica industrial de la província es pot cobrir amb biomassa procedent dels boscos del territori? La Diputació manté com a línia de treball prioritària la instal·lació de calderes amb estella forestal per escalfar escoles, poliesportius i oficines municipals als pobles i ciutats de la província. Gestionar el bosc. Crear llocs de feina. Reduir emissions. Vull saber-ne més\nEl sol es pren i d’ell se n’aprèn. Com? La Diputació impulsa la instal·lació de plaques fotovoltaiques a les teulades de les escoles, amb la col·laboració de les famílies, els mestres i els alumnes. Perquè tothom participi en la creació d’escoles més sostenibles i respectuoses amb el medi ambient. Vull saber-ne més\nEls treballadors municipals i els usuaris dels equipaments són els primers a gestionar millor l’energia que consumeixen. Només amb bones pràctiques podem estalviar un 15% d’energia. Per donar exemples: Passa l’energia / Programa 50/50. Pacificar les ciutats. Sabies que el sector del transport contribueix en un 28% a les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle a Catalunya? La Diputació està al costat dels municipis en la redacció de plans de mobilitat i del disseny de camins escolars. També potencia l’ús de la bicicleta, amb la distribució de bicicletes elèctriques per als serveis municipals. Vull saber-ne més\nA la feina sense emissions. La Diputació de Barcelona és pionera en la creació de plans de desplaçament de treballadors, per una mobilitat segura i sostenible, amb la creació de la seva Taula de mobilitat. Vull saber-ne més. Prendre consciència de l’emergència climàtica. Com a administració pública, la Diputació també es compromet i s’adhereix a la declaració d’emergència climàtica. Vull saber-ne més .Sensibilització climàtica\nLa corporació ofereix més de 300 activitats educatives als municipis durant la Setmana de l’Energia, en coordinació amb les altres administracions. Vull saber-ne més. La Xarxa de Ciutats i Pobles cap a la Sostenibilitat. A la Xarxa, més de 300 ajuntaments i administracions comparteixen projectes i feina conjunta per millorar la qualitat de vida de les persones. Junts arribem més lluny. Vull saber-ne més\nÉs el mitjà de comunicació per mantenir-se al dia de l’actualitat ambiental del món local. I també a les xarxes. Vull saber-ne més. Educar en el mar i el litoral. El Centre d’Estudis del Mar, a Sitges, rep més de 15.000 visites anuals d’escolars i famílies. Al CEM coneixen els valors ambientals dels ecosistemes marins i la tasca que fa la Diputació per a la seva protecció. Vull saber-ne més. Agenda escolar del medi ambient\nLa Diputació edita cada any l’Agenda escolar del medi ambient i el Calendari escolar, que reben 100.000 escolars de Primària i d’ESO, i des d’on s’aborden reptes tan rellevants com l’impacte dels plàstics d’un sol ús. Vull saber-ne més. Coneixement a l’abast de tothom. Ja fa quatre dècades que la Diputació innova en matèria ambiental, generant coneixement i posant-lo a l’abast de la ciutadania i dels responsables tècnics municipals. Vull saber-ne més Capacitar persones.\nLa gestió ambiental que fan els ajuntaments està en constant innovació i desenvolupament i és per això que els tècnics municipals tenen a disposició la millor formació i les eines més adequades per afrontar els nous reptes. Vull saber-ne més. Aprenentatge i servei. La Diputació impulsa projectes d’aprenentatge i servei com a fórmula idònia per tenir un medi ambient millor. Millorar el medi ambient i fer persones millors. Vull saber-ne més. El medi ambient, per a la ciutadania\nGràcies al gran ventall de recursos, activitats i exposicions que la corporació dissenya i gestiona i que posa a disposició dels habitants dels 311 municipis de Barcelona. Vull saber-ne més. Respirar net. L'aire net és un requisit bàsic per a la salut humana i per això és imprescindible l’acompanyament als ajuntaments en la vigilància de la contaminació de l’aire. Vull saber-ne més.Reduir el soroll per millorar la salut.\nEl soroll i les vibracions afecten la qualitat de vida de les persones. La Diputació ofereix suport als ajuntaments per poder-los controlar. Vull saber-ne més La contaminació invisible, a ratlla. A petició dels ajuntaments, la Diputació mesura els camps elèctrics i magnètics de les línies elèctriques i de la telefonia mòbil per mantenir-los dins dels nivells normatius. Vull saber-ne més. Un laboratori pioner. El Laboratori de Medi Ambient de la Diputació és una instal·lació de referència que analitza l’aigua i l’aire per garantir el benestar i la seguretat de la ciutadania. Vull saber-ne més . L’aigua per beure. El canvi climàtic exigeix municipis forts, capaços de millorar la gestió, l’estalvi i l’eficiència de la xarxa i l’accés a l’aigua. La Diputació els ofereix suport tècnic per aconseguir-ho. Vull saber-ne més\nAprendre a estalviar aigua .Sabies que es preveu que la disponibilitat d’aigua a la regió mediterrània es reduirà entre el 18 i el 22% en els propers anys? La ciutadania, i també els ajuntaments, tenen al seu abast diversos recursos de la Diputació per a estalvi d’aigua. A casa, i també a la neteja dels carrers, al reg dels jardins i als equipaments públics. Vull saber-ne més. El valor de l’aigua que no es veu\nL’aigua que no es veu té tanta importància com la que es beu. Els municipis tenen a la seva disposició eines per millorar la qualitat de l’aigua subterrània i els aqüífers, d’un gran valor ecològic i econòmic. Vull saber-ne més. Va d’aigua. A través d’aquest programa d’educació ambiental, la Diputació promou la conservació dels rius, les basses i les rieres i protegeix els ecosistemes aquàtics continentals. Vull saber-ne més.\nA Catalunya, cada persona produeix 1,64 kg de residus al dia. Conscients que el millor residu és el que no es genera, la Diputació ajuda els ajuntaments a fer plans de reducció de residus municipals i col·labora en les campanyes d’educació ambiental de prevenció de residus. Vull saber-ne més. Seleccionar el que recollim\nDe mitjana, a Catalunya es recullen selectivament el 33% dels residus municipals. Cada ajuntament necessita el sistema de recollida selectiva que millor s’adapti a les seves necessitats. La corporació els acompanya per augmentar la recollida i millorar-ne la gestió. Vull saber-ne més. L’economia és circular I, per tant, els residus passen a ser recursos. La Diputació ofereix als municipis propostes de residu zero a través de l’economia circular, que facilitin el tancament del cicle al mateix municipi. Vull saber-ne més Zero amiant, zero tòxics.\nLa localització de l’amiant en edificis públics és bàsica per protegir les persones. La Diputació fa inventari de l’amiant que hi ha a les instal·lacions municipals i dóna suport a les deixalleries per gestionar-lo. Vull saber-ne més Més verds, més vius. La biodiversitat urbana integra l’ecologia, l’economia i les persones. La corporació proposa solucions per renaturalitzar les ciutats, basades en la natura i contra el canvi climàtic. Vull saber-ne més Jardineria sostenible. Per a una bona gestió del verd urbà, la Diputació promou mesures de jardineria sostenible: criteris de disseny, mètodes d’avaluació i control, selecció d’espècies, foment de la biodiversitat i lluita contra plagues i malalties. Vull saber-ne més Horts a ciutat.\nSón un element d’integració social, de renaturalització de la ciutat i d’adaptació al canvi climàtic, una solució basada en la natura. Vull saber-ne més LifeClinòmics. La Diputació coordina el projecte europeu LifeClinomics, que proposa oportunitats als reptes de l’economia local i de la societat per adaptar-se al canvi climàtic i per aprofundir en la millora de la resiliència de les entitats locals mediterrànies. Vull saber-ne més. Transparència ambiental. Tota la ciutadania, a través del portal de dades obertes, pot accedir a la informació amb què treballa la institució i a les dades de les quals disposa. Vull saber-ne més\nLa veu del món local a Europa. La Diputació ajuda els ajuntaments a accedir a finançament europeu, participa en projectes europeus i treballa amb associacions internacionals com Aliança pel Clima. Vull saber-ne més Al costat de les associacions ambientals. L’Àrea d’Acció Climàtica de la Diputació dona suport econòmic als projectes que duen a terme les entitats ambientals del territori en col·laboració amb els ajuntaments. Vull saber-ne més. L’Agenda 2030 present arreu. La Diputació de Barcelona assumeix el repte de contribuir de forma activa a l’Agenda 2030 i a localitzar els Objectius de Desenvolupament Sostenible. Vull saber-ne més. No treballem sols La Diputació impulsa aliances amb col·legis professionals, clústers i associacions empresarials i administracions estatals i catalanes. Perquè només junts es pot avançar cap a la sostenibilitat.\nArxivat a: MEDI AMBIENT DIBA\nNoves mesures per regular i restringir l’accés al Parc Natural del Montseny


El blog del Maurici: de maig 2014\nAl pati interior de casa hi donen, si els números no em fallen, vuitanta pisos de vuit finques diferents. És un pati ample on hi cau un bon sol durant el matí, fet que ens permet tenir llum natural durant unes quantes hores al dia (i força calor a l’estiu, tot cal dir-ho). Si el temps acompanya, la roba queda eixuta en un tres i no res; a l’hivern potser li cal més estona, però res que pugui justificar la compra d’una assecadora.\nLa finestra de la cuina dóna a aquest pati. La gran majoria de veïns tenen els vidres amb aigües, mentre que nosaltres els tenim transparents del tot (si volem més discreció o més ombra, baixem la persiana alacantina i llestos). Això em permet d'observar el pati i les teulades d’enfront durant el curt esmorzar a base de llet i cereals que prenc de peu abans d’anar a treballar. Així, per exemple, fa uns anys vaig tenir la sort de veure dia rere dia com creixien dos pollets de gavina de la teulada del davant, i això que costava de veure’ls perquè el plomatge es camuflava molt bé amb el color de les teules desgastades.\nPerò, a banda de les qüestions ornitològiques, el que em distreu de debò és observar (o xafardejar, si ho preferiu, no hi tinc cap inconvenient) els estenedors del veïnat. Gràcies a ells es poden intuir algunes coses, i no només pel tipus de roba que hi penja, sinó també per com està estesa: sempre n’hi ha de barruts i poc respectuosos que estenen els llençols per les puntes sense tenir en compte que tapen la llum del veí de sota. Només donant un cop d’ull als estenedors es pot saber si aquell té fills, si allà hi viu algú que treballa a Parcs i jardins o d’escombriaire, o si en el pis de més enllà, i aquí és on volia arribar, tenen un noi que juga a bàsquet. Com és fàcil de suposar, sé que practica aquest esport perquè cada dos per tres hi ha una samarreta estesa. El que ho fa interessant i em dibuixa un somriure a la cara és que avui la seva samarreta m’ha fet saber que el noi deu tenir talent. Ha canviat d’equip: de jugar al SESE, equip de Nou Barris prou conegut en les categories inferiors del bàsquet català, ha passat a fer-ho a La Penya, i això ja té una certa entitat.\nEstimat veí, siguis qui siguis i tot i no saber la cara que fas, moltes felicitats! I també et desitjo molts èxits, menys quan juguis contra el Barça, que quedi clar.\nText escrit el 14 de febrer de 2014.\nFoto presa el 12 d’agost de 2010 a Bruges, Bèlgica.\nPublicat per Maurici a 13:30 2 comentaris (molt benvinguts)\nCoses de parella. La ruptura\nAmàlia, podem parlar un moment? T’he de dir una cosa important. No serà agradable però crec que és el millor per a tots dos. Probablement tu no ho veuràs així ara mateix, però estic convençut que, a mida que passi el temps, te n’adonaràs que haurà estat la millor decisió. Potser seré una mica brusc i te’n demano disculpes avançades, però ja saps que jo no en sé gaire de parlar. Prefereixo anar al gra, sense floritures. Mira Amàlia, vull que ens separem. Ho sento, de debò, però és que ja no té sentit continuar junts. Ja fa ben bé un parell d’anys que no estem bé. És cert que no ens hem discutit gaire i que hem anat tirant endavant com si res, però enlloc d’un matrimoni sembla que únicament estiguem compartint pis. Cadascú va a la seva, parlem de temes completament aliens a les nostres vides i a l’hora d’anar a dormir ens desitgem bona nit sense ni tan sols fer-nos un petó. Què ens ha passat? No ho sé, el mateix que a altres parelles, suposo. La rutina, potser? Interessos o expectatives diferents? El cas és que jo noto que la relació s’ha esgotat. També hi hauran influït els horaris maratonians de les nostres respectives feines; com a molt ens creuem pel bany a primera hora del matí i després ja no ens veiem fins la nit. No recordo l’últim cop que ens vam trucar a mig matí o mitja tarda per parlar una estoneta. I ja no et dic del temps que fa que no tenim sexe, i no t’ho prenguis com un retret, per favor, que el no fer-ho ha estat culpa de tots dos, si és que hi ha culpes per repartir, que tampoc ho crec.\nHi ha un altre tema a explicar, Amàlia. Et farà mal, ho sé, però no vull enganyar-te ni tampoc vull trair els meus sentiments; això encara seria pitjor. Amàlia, estic enamorat d’una altra dona. Fa unes setmanes que m’estic veient amb ella. Només com amics, t’ho ben juro, però jo sento que me n’he enamorat. I el que no vull és viure dues vides paral·leles. Per tant, considero que allargar la nostra relació no ens durà a bon port, sinó tot al contrari. Em sap molt de greu perquè jo t’aprecio moltíssim, però ja ho tinc decidit.\nBé, no m’ha anat malament l’assaig. A veure si sóc capaç de dir-li tot això quan torni a casa. Tinc els nervis a flor de pell. Donaria mig braç perquè ho entengués i no reaccionés amb una escena, però crec que tampoc estic en condicions d’exigir res jo ara. Deu estar al caure. Ai que ja en sento les claus! Ànim, Ricard, ànim! Passarem una estona dolenta, trista i dolorosa, però és el que cal fer, és el principi d’una nova vida. Tinc forces per tornar a començar!\n– Ricard, Ricard! Corre, vine! Abraça’m! Fes-me un petonàs! Ricard, que ens ha tocat la Primitiva amb la Pilar! Quasi tres milions d’euros per cadascuna! Ricard, que estem forrats!\nRevisat el 5 de març de 2014.\nPublicat per Maurici a 14:00 5 comentaris (molt benvinguts)\nUn pare responsable (XIX). De llibre\nMolts pares, tant els que no agafaven mai un llibre com els lletraferits més voraços, li asseguraven que el millor que podia fer era no llegir cap llibre sobre criança. Ell en dubtava d’aquest consell ja que, al capdavall, si en els llibres hi ha el coneixement, no entenia perquè en aquest tema havia de ser diferent. Finalment, va obviar tothom i va llegir tot el que li va semblar.\nMai es va penedir de la seva decisió. La seva concepció de criança va fer un gir de cent vuitanta graus i per sort, deia, ho havia fet a temps. I convençut de que alguns autors traduïts a nombroses llengües només aconseguien fer patir pares i fills d’arreu del món, va pensar que tard o d’hora algú els hauria de dur al Tribunal Europeu dels Drets Humans d’Estrasburg.\nMicrorelat escrit el 23 de febrer de 2014.


La Plataforma Seguim crida a la mobilització pel final del judici del procés | Ràdio Calella Televisió\nAvui es posarà el punt i final i quedarà vist per a sentència el judici del procés, després de quatre mesos de sessions. Coincidint amb això, la Plataforma Seguim convoca a l’independentisme calellenc a sortir al carrer i concentrar-se a la Plaça de l’Ajuntament sota el lema “Llibertat: l’autodeterminació és un dret”. Hi haurà mobilitzacions descentralitzades a tot Catalunya un finalitzi el judici que ha assegut al banc dels acusats a líders polítics i socials. L’Estat manté les acusacions de rebel·lió, sedició, malversació de cabals públics, desobediència i organització criminal.\nJaume Planas, d’Òmnium Alt Maresme, entitat de la Plataforma Seguim, ha animat els calellencs a participar de la mobilització que es farà aquest vespre.\nTothom que vulgui sàpiga que ens concentrem a les vuit a la Plaça Catalunya i farem marxa fins la Plaça de l’Ajuntament. Era una convocatòria que ja s’havia previst i es farà arreu, a banda de Barcelona i les altres capitals de província.\nI aquesta tarda, com ja va passar amb les testificals dels acusats, coincidint amb la seva última declaració davant el Tribunal Suprem, a Calella es proposa seguir el desenvolupament de la sessió de tarda des del Cafè de la Sala Mozart.\nPlanas es mostra convençut que les d’avui seran l’inici d’una onada de mobilitzacions que seguiran durant l’estiu i culminaran amb la massiva que es preveu quan es faci pública la sentència. Les entitats preparen una marxa a Estrasburg per ser el 2 de juliol davant el Parlament Europeu, el dia que prendran posessió els eurodiputats Puigdemont, Junqueras i Comín. En el cas de l’Alt Maresme, Òmnium i les locals de l’ANC organitzen un desplaçament que sortirà d’aquí el dia abans.\nDes d’aquí ens hem coordinat diversos pobles per intentar organitzar els busos per fer el desplaçament conjunt; encara que hi ha gent que viatjarà amb cotxe particular. Serà un viatge llarg, per això el fem amb una aturada, i hi estem treballant perquè ens trobem amb alguna dificultat amb els hotels.\nLes entitats informaran a través de les xarxes socials dels detalls del desplaçament a Estrasburg, previst pels dies 1 i 2 de juliol.\nSegüent Gerard Quintana presenta el seu llibre “Entre el cel i la terra” a la biblioteca municipal\nAnterior L’Acadèmia de Ciències Mèdiques organitza una jornada per reconèixer la recerca sanitària que es fa al Maresme\nEl cribratge al sociosanitari de l’hospital detecta 10 positius per coronavirus


Redacció Maig 14, 2018 7:48 pm\nEl Barça ja s’ha cansat d’esperar. El club blaugrana, que no ha rebut resposta per part de la delegació del govern espanyol a Madrid, emprendrà una acció judicial per resoldre la requisa de samarretes, banderes estelades i altres objectes en la final de la Copa del Rei celebrada el passat 21 d’abril a l’estadi Wanda Metropolitano de Madrid.\nAixí ho ha confirmat el portaveu de l’entitat barcelonista, Josep Vives, que ha lamentat la manca de resposta per part de les institucions espanyoles. “El club ja no es marca més terminis. El club va fer una pregunta per escrit i ho va comunicar a la RFE. I com que no hem obtingut cap resposta, ara l’exigirem a través dels tribunals. Ho farem immediatament”, ha explicat.\nEl Barça “emprendrà una acció davant el jutjat contenciós administratiu” per tal d’exigir una resposta per la via judicial. El club vol resoldre qui va ser l’organitzador de la incautació de roba i material reivindicatiu per part de la policia espanyola a les portes de l’estadi, una mesura que va afectar centenars de socis i afeccionats blaugrana.\n“Ho vam demanar amb tota l’educació del món i no hem tingut cap resposta, hi ha hagut silenci a l’altra banda. Fa massa dies que vam preguntar-ho i la resposta no era complicada”, ha conclòs el portaveu de l’entitat culer.\nEl Barça, a més, ha volgut reiterar el seu suport als socis expulsats de l’estadi del Deportivo de la Corunya per cridar “llibertat”, després que la policia proposés una sanció de 3.000 euros. “Els fem costat en la seva reivindicació i en la seva reclamació. Els ajudarem en tot el què puguem. Entenem que els fets que es van produir són prou greus per fer-los costat, d’acord amb allò que defensem, la llibertat d’expressió aquí i fora”, ha manifestat Vives.


Händel a Torroella de Montgrí | Josep Maria Cortina\nHändel a Torroella de Montgrí\nJosep Maria Cortina. Torroella de Montgrí.\nEl Festival de Torroella de Montgrí va oferir el passat dissabte 8 d’agost un altre magnífic concert a càrrec del conjunt anglès The King’s Consort, un dels referents de la música barroca. Josep Maria Cortina hi va assistir i ens ho explica a Núvol.\nJulia Doyle © Festival de Torroella / Martí Artalejo\nThe King’s Consort, el conjunt especialitzat en música barroca creat fa més de trenta anys pel prestigiós director i musicòleg Robert King, va oferir ahir un concert al Festival de Torroella en què va destacar la presència de la soprano solista Julia Doyle. Un any més el festival dóna protagonisme a les veus.\nEl programa del concert estava plantejat amb la idea de posar de manifest la influència de la música i els compositors italians en l’obra de Händel. És sabut que el gran músic va passar uns anys a Itàlia abans d’establir-se a Anglaterra el 1712. I els contactes amb els compositors italians com Vivaldi, Albinoni o Corelli van deixar una empremta en l’estil i les composicions posteriors, tant en la música religiosa com en la directament operística. Händel va ser un compositor i empresari musical molt prolífic, especialment en el món de la veu. Va compondre una gran quantitat d’òperes, cantates, oratoris i motets. Com assenyala el musicòleg Manfred Bukofzer, a Itàlia Händel “va recollir la influència de melodia, idioma inconfusible del bel canto italià”.\nLa primera part del concert va arrencar amb el “Concert per a cordes i baix continu” d’Antonio Vivaldi, seguit de dues àries de Händel , “Di cor mio”, de l’òpera Alcina i “Tune your harps”, de l’oratori Esther. La veu molt ben timbrada de la soprano Julia Doyle va omplir l’espai de l’auditori amb els ornaments i l’elegància propis del cant barroc. Va seguir el “Concert per a oboé, corda i baix continu” de T. Albinoni que va ser una veritable delícia gràcies a la magnífica interpretació de la oboista Frances Norbury, que al llarg de tot el concert ens oferiria, amb la seva habilitat i la sonoritat del seu instrument antic, moments d’exquisida musicalitat.\nDesprés d’una breu xacona de Henry Purcell, la soprano va interpretar dues peces religioses: en primer lloc “Angels, ever bright and fair” de l’oratori Theodora, que em va recordar alguns dels moments que vivim per Nadal amb El Messies participatiu, i tot seguit “My vengence awakes me” d’Athalia. Va ser en aquesta darrera peça que em va semblar trobar una connexió més evident amb els ritmes vius i l’estil musical de Vivaldi.\nLa segona part comprenia dues úniques peces d’una extensió més gran. Primer el “Concerto Grosso en Re major” d’A. Corelli i seguidament “Silete Venti”, un motet per a soprano i orquestra. Va ser en aquesta peça quan vam assistir a una interpretació magistral de l’oboè i la soprano. Les seves veus s’acoplaven perfectament en un duet que establia entre elles un diàleg musical magnífic.\nEl públic va premiar l’actuació del conjunt de les dues solistes amb forts aplaudiments i el conjunt va oferir com a premi un bis amb la interpretació d’una de les àries emblemàtiques de Händel, potser un dels seus hits, com en diríem ara, titulat “Lascia ch’io pianga mia cruda sorte”, de l’òpera Rinaldo; una magnífica interpretació final de la soprano Julia Doyle per a un magnífic concert.


El 2015 el Tribunal Constitucional va aixecar provisionalment la suspensió sobre la normativa relacionada amb la denegació dels permisos per a la prospecció amb la tècnica de fractura hidràulica per motius urbanístics aprovada per la Generalitat. Aquest marc legal, que es va incloure en la Llei d’acompanyament dels pressupostos de l’any 2014, juntament amb els arguments desenvolupats en un informe sobre les condicions geològiques i de viabilitat econòmica per aquest tipus de prospeccions a Catalunya, que van resultar poc favorables, facilitaven la denegació de peticions de llicències per part del Govern català. Tanmateix cal recordar que l’explotació de recursos és una competència de l’Estat i que el Constitucional haurà de fallar definitivament sobre la legislació catalana.\nEls opositors a aquesta tècnica d’extracció, consideren el fracking altament contaminant tant pels additius químics que s’empren en la perforació com pel gas metà que s’allibera i pot entrar en contacte amb els aqüífers. No obstant alguns experts addueixen que els riscos no estan tant relacionats amb la tècnica en si, sinó amb les males pràctiques quan s’executa.\nA Catalunya, les sol•licituds per a fer investigació de possibles jaciments de shale gas o petroli afecten un ampli territori que s’estén des de la Noguera fins al límit oest de la Garrotxa, pel que geològicament es coneix com a Depressió Central. Amb condicions geològicament adequades s’hi haurien pogut acumular residus orgànics que es podrien haver transformat en hidrocarburs. Els estudis elaborats, però, no semblaven indicar que l’acumulació de residus orgànics atrapats a la roca mare hagués estat suficient i molt menys la necessària per emprendre una inversió tan elevada com és el fractura hidràulica que en comportés la viabilitat econòmica.\nLes sol·licituds que es van rebre a partir del 2012 per explorar el subsòl català van generar un moviment contrari a la fractura hidràulica. De forma ràpida es van succeir fets que van posar de manifest el rebuig a la possible obtenció d'hidrocarburs amb aquesta tècnica, tot i que experts com el catedràtic de geologia de la Universitat de Barcelona, Mariano Marzo, van demanar en aquell moment incipient del procés, evitar l’alarma social. Així per exemple, el desembre de 2012, els consells comarcals d’Osona i de la Garrotxa van sol·licitar una moratòria de les autoritzacions a la Generalitat de Catalunya i es va crear la Plataforma Aturem el Fracking (PAF) per promoure un debat sobre el futur model energètic del país amb l’objectiu d’abandonar la dependència dels combustibles fòssils.\nEn aquells moments també es va generar un debat sobre si els sondejos que es volien efectuar amb ultrasons a través de cates per saber si hi havia hidrocarburs al subsòl català era un pas que després donava permís a la companyia que havia efectuat la prospecció per explotar en exclusiva el recurs, si el trobava, o bé si els permisos només eren d’investigació i el que permetien era anar superant etapes dins la prospecció, que s’iniciaria al cap de tres o quatre anys si els resultats eren positius.\nAl gener del 2013 van continuar els posicionaments. Des de la Generalitat, el delegat a les comarques de Girona, Eudald Casadesús (CDC), va tornar a refermar la idea que de moment només s’estava investigant l’aplicació de la tècnica en territori català i que encara no s’havia arribat a autoritzar cap extracció, moment quan s'utilitzaria la tècnica de fracturar la roca. Aquesta afirmació que coincidia amb l’opinió de Marzo que afirmava que el fracking no necessàriament s’havia d’utilitzar en l’etapa d’exploració dels hidrocarburs en el terreny, va ser rebatuda per Jaume Moya (Fòrum l’Espitllera) des de la PAF ja que, per a ell, la fractura hidràulica també s’emprava en les fases de prospecció. Al marge de la controvèrsia, aquell mateix any una setantena d’ajuntaments es van declarar municipis lliures de fracking, entre ells Lleida, Girona, Vic, Olot, Balaguer, Tàrrega o Figueres. En paral·lel els ajuntaments d’Osona, el Ripollès i la Garrotxa van fer un front comú a Ridaura per demanar més informació sobre els projectes que els afectaven i Unió de Pagesos es va adherir a la PAF perquè consideraven que el fracking afectaria al sòl agrari.\nA partir del mes de març de 2013 el Govern català va anar denegant una a una totes les peticions de llicències per utilitzar el fracking al subsòl, decisió aplaudida des de la PAF. Tanmateix es va alertar que el Govern espanyol, al seu torn, era "obertament favorable" al fracking i "imposaria" l'aprovació dels projectes.\nLa Generalitat legisla ambientalment i urbanísticament els permisos\nAl juny de 2013, el conseller Santi Vila (CiU), responsable del Departament de Territori i Sostenibilitat, va signar una ordre per incloure en els annexos de la Llei de Prevenció i Control Ambiental d’Activitats que els permisos d’investigació per al fracking estiguessin sotmesos al règim d’autorització i declaració ambiental prèvia. L’objectiu era assegurar que la documentació per a la concessió dels permisos anés acompanyada d’un estudi d’impacte ambiental per tal que l’administració catalana tingués elements per valorar i prevenir els possibles efectes d’aquesta activitat sobre el medi ambient. En cas que la valoració ambiental fos negativa, l’administració ambiental tindria les eines per a prevenir possibles danys, demanar la compensació dels impactes inevitables o denegar el permís en cas que els efectes arribessin a ser crítics o severs.\nAl setembre del mateix any, el Govern català va presentar l’ Informe del grup de treball sobre l’extracció d’hidrocarburs per fractura hidràulica on es deia que el subsòl de Catalunya no reunia les condicions necessàries per emprar aquesta tècnica per a fer aflorar gas i petroli del subsòl. Es constatava que a Catalunya, la massa de roca mare és petita (entre 300 i 400km2) i poc eficient. L’Informe apuntava que a les grans zones extractores on s’empra el fracking la roca mare pot tenir una extensió d’uns 12.000km2 i que, per tant, aquesta tècnica aplicada a Catalunya només permetria extreure l’equivalent a menys d’1 any del consum de gas de tot el país, dada que contrastava amb els estudis elaborats per algunes consultores especialitzades, que situaven l’obtenció de gas en un consum equivalent a 7 anys.\nL’any 2014, el DOGC va publicar la Llei d’acompanyament de pressupostos amb una modificació que afectava la normativa urbanística en el sentit de vetar la tecnologia de la fractura hidràulica quan aquesta pogués tenir efectes negatius sobre aspectes relacionats amb el medi ambient, el paisatge o de tipus socio-econòmic. Aquesta disposició tenia com a objectiu que l’administració catalana tingués nous fonaments legals suficients, aquesta vegada a través de l’urbanisme, per justificar la negativa a atorgar els permisos per aquestes instal·lacions. La disposició també buscava no entrar en competència amb l’Estat espanyol que és qui té la potestat per extreure els recursos energètics. Aquest canvi legislatiu va ser promogut per Convergència i Unió (CiU) i per Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) i recorregut pel Partir Popular (PP) davant del Consell de Garanties Estatutàries alhora que el Govern d’Espanya al·legava que es vulneraven competències que li són pròpies d’ordenació econòmica i de règim miner. El mateix any, el Tribunal Constitucional va suspendre de forma cautelar la regulació catalana sobre el fracking.\nA nivell europeu, la Comissió europea va renunciar a regular l’aplicació de la tècnica del fracking per als estats membres i es va limitar a emetre unes recomanacions de caràcter voluntari. Entre d’altres, es pot destacar la de demanar l’avaluació ambiental estratègica per prevenir, gestionar i reduir els impactes per a la salut humana o bé establir normes clares sobre a on es pot restringir l’activitat de les zones exposades a l’explotació.\nA l’espera que el Tribunal Constitucional dicti sentència definitiva\nDurant el 2015, el Tribunal Constitucional va aixecar la suspensió provisional sobre l’article de la Llei d’acompanyament dels pressupostos, facilitant al Govern català la possibilitat de denegar permisos per motius urbanístics. No obstant encara queda pendent conèixer la sentència definitiva sobre aquest tema.\nAixí, per tant cal esperar que el Constitucional dicti la sentència definitiva sobre la regulació catalana per tal de poder emprendre noves actuacions legislatives.\nA finals d’any es va saber que el Ministeri d’Indústria del Govern d’Espanya havia autoritzat el desestiment de les sol·licituds d’investigació requerit per l’empresa Frontera Energy per 6 permisos d’investigació, 4 dels quals afectaven Aragó i Catalunya\nRecomendación de la Comisión, de 22 de enero de 2014, relativa a unos principios mínimos para la explotaración y producción de hidrocarburos (como el gas de esquisto) utilizando la fracturación hidràulica de alto volumen (2014/70/UE)


La cuina furtiva arriba a Palma – Cultura a Casa\nVa ser a les jornades Cultsurfing on vàrem conéixer al col·lectiu valencià La Cuina Furtiva; a la seva presentació ens vàren explicar el seu projecte: un col·lectiu d’activisme gastronòmic amb diversos projectes com són els menús de boca en boca o el catering deneuve.\nTot d’una vàrem voler parlar amb elles i organitzar alguna cosa a Palma, per conéixer i poder tastar la seva feina. Parlant vàrem tenir clar que la manera de col·laborar era organitzant un dinar popular i col·lectiu a l’espai públic. Elles, ja en tenien experiència ja que montaven els Desayunos con viandantes a València. Mengem-nos Canamunt! és el resultat: un dinar popular amb un menú participatiu i moltes altres sorpreses que no us podeu perdre!\nUn barri viu, fresc, actiu, olorós, tradicional… és un barri per a menjar-se’l.\nLa cuina furtiva us proposa un dinar de diumenge amb un menú participatiu per assaborir el barri dins del plat. Arribarem des de València, just a la fi de l’estació hivernal, per a preparar-vos un ritual gastronòmic on compten tant els sabors dels aliments com les formes de menjar-los. Us anem a cuinar plats mediterranis amb amor i col·laboració, per a gaudir del carrer com si fóra casa nostra, perquè menjar és viure… i és conviure.\nLa cuina furtiva arriba de València per prepar-nos aquest dinar popular amb menú participatiu una altra manera de gaudir del carrer com si fos casa nostra!\nPer poder gaudir del dinar heu de comprar els tickets anticipadament a Tres. Serveis Culturals (Carrer Corderia 15 Palma) El ticket té un preu de 6 euros i inclou: primer plat + segon plat + postre.\nEls comensals han de dur tassó plat i coberts.\nTagged as: dinar popular, la cuina furtiva, participatiu, valència


epublibre - L’espasa i la llavor\nPáginas: 403 Actualizado el: 02-10-2019\t Publicado en: 2019\nEnvío de aviso para "L’espasa i la llavor"\nAmb uns personatges històrics que cobren vida amb força i determinació, L’espasa i la llavor reconstrueix un moment clau de la història catalana quan —després de la victòria l’any 1149 de Ramon Berenguer IV contra Al-Muzaffar a Lleida— es repoblen les terres entre l’Ebre i el Llobregat, conegudes com la Catalunya Nova. L’any 1150 dotze monjos de l’abadia de Fontfreda creuen els Pirineus cap a la Catalunya Nova. Amb ells viatgen el pare Esteve, un jove amb un cor i una ment inquietes, i en Gilabert, un cavaller desenganyat de la cruel guerra on han perdut la vida els seus companys.\nLa missió que tenen és fundar un monestir al lloc conegut com a Hortus Populetum, però l'arribada dels religiosos del Cister provocarà un conflicte sagnant amb en Ramon i en Ponç de Cervera, ja que veuen perillar el seu poder absolut a la regió.\nDurant l'edificació pedra a pedra dels murs de Poblet, les històries entrecreuades d'en Gilabert, l’Esteve i la Gaia «la jove i ambiciosa filla del senyor de l’Espluga», embolicats en conspiracions i assassinats, submergeixen el lector en una època convulsa i fascinant. L’espasa i la llavor és una novel·la on es conjuguen el rigor històric i la voluntat de dotar els seus protagonistes d’uns ideals i d'unes ambicions que els fan molt humans.\nr1.1 Corrección de metadatos


2n Premi Llibres Anagrama de Novel•la - Editorial Anagrama\nReunit a Barcelona el 10 de gener de 2017 per celebrar la deliberació final, el jurat format per Mita Casacuberta, Guillem Gisbert, Imma Monsó, Sergi Pàmies, Isabel Obiols i l’editor Jordi Herralde va decidir atorgar el 2n Premi Llibres Anagrama de Novel·la, dotat amb 6.000 euros i al qual s’han presentat 18 originals, a l’obra\nLa memòria de l’arbre, d’Eduard López (pseudònim).\nUn cop oberta la plica, el premi correspon a Tina Vallès.\nEl jurat destaca l’habilitat narrativa de l’autora, l’estil contingut, l’alt domini de la llengua i la credibilitat de la veu del nen narrador, que fan de La memòria de l’arbre una petita joia de gran nivell literari.\n«Tina Vallès escriu mentre fotografia el que els mortals no advertim. Experimenta una realitat que, de tan pura, sembla mentida» (Anna Carreras, Time Out).\n«No només Tina Vallès escriu amb un domini lingüístic exemplar… sinó que aconsegueix adaptar la llengua als personatges, caracteritzar-los sense parodiar-los, i insuflar els seus relats… amb un alè de vida que convida a la participació emotiva» (Francesco Ardolino, Núvol).\n«Una miniaturista esplèndida» (Joan Josep Isern, Vilaweb).\n«Una alenada d’aire fresc. Tina Vallès escriu amb mestria» Sebastià Bennassar (Diari de Balears).\n«Extingida la parla popular com a aferrall de les classes populars al terreny, la Tina l’ha substituïda per la literatura» (Pau Vidal, Núvol).\nLa memòria de l’arbre de Tina Vallès\n«Em puc posar content?» No sap per què, el Jan intueix que no és tan bona notícia que ara siguin cinc a casa. Els avis Joan i Caterina han deixat Vilaverd i s’han instal·lat amb ells al pis del barri de Sant Antoni, a Barcelona. I aquest canvi alterarà el dia a dia a casa, on les paraules i els silencis adquiriran nous matisos. Però el Jan i el Joan tenen el seu món, ple de passejades, arbres i lletres amb més significat del que sembla.\nMentre els adults fan el possible perquè tot vagi com sempre, el Jan es fixa en tots els detalls del seu voltant i els va ajuntant per entendre què passa. Les converses entre avi i nét, amb preguntes sense resposta i respostes sense pregunta, construeixen un mosaic d’escenes per on avança la relació entre tots dos, i la història d’un desmai en serà el fil conductor.


“La Serra" de Joan Alcover » La Serra de Tramuntana, digna de la UNESCO » Especiales y suplementos » Ultima Hora Mallorca\n“La Serra" de Joan Alcover\n“La Serra" és l'apologia de la vida pagesa feta per un ciutadà\nAlicia Vicens | 18/07/2010\nEl 1905 Joan Alcover guanya la Flor Natural als Jocs Florals de Barcelona pel seu poema “La Serraâ€. Aquell mateix any mor el seu fill Pere de tifus. Anys enrere havien mort la seva dona i una de les filles. Aquesta experiència de la pèrdua transformà l'escriptor per sempre. És per això que és conegut com el poeta del dolor. De llavors ençà Alcover es refugia en la poesia i abandona la seva etapa anterior més trivial per convertir-se en el poeta de la sinceritat.\nÉs al paisatge mallorquí on troba les correspondències simbòliques amb el seu estat d'ànim. Un esperit d'enyorança, de record de la vida rústica. Emperò és un record que es barreja amb la visió, amb l'al·lucinació, ja que no hem d'oblidar que Alcover és de Ciutat, no ha nascut al camp. “La Serraâ€ és l'apologia de la vida pagesa feta per un ciutadà. Al poema advertim que l'escriptor guaita per la finestra de casa seva al barri de la Calatrava i li vénen a la memòria els ecos d'una cançó pagesa que li cantaven de petit.\nAlcover sent que aquest copeo li arriba d'aquella serra que es veu llunyana. Una Serra de Tramuntana que coneix per les visites que feia de petit amb la seva família a la possessió de Son Martí, situada al Capdellà. “La Serraâ€ és una visió de conjunt de l'espectacle de la vida rural mallorquina. És un paisatge poblat, animat, ple de personatges. Ell, des de la finestra, només veu les llumetes enceses a les muntanyes i es demana com és la vida d'aquella gent. Seguidament fa una descripció i acaba exaltant el món rústic i convertint aquell paisatge en pàtria.\nPer a Alcover l'art era utilitari. La poesia havia de beneficiar l'artista, beneficiar els pobles i beneficiar l'art mateix. A ell li serví per combatre el dolor. Tot i que una vegada va afirmar: “Jo no tinc preferència pel dolor com a font d'inspiració; és el dolor el que ha tingut preferència per miâ€.\nJoan Alcover, 1874. Biblioteca Alemany. Capçalera Monument dedicat a Alcover, vora de la plaça de la Reina Â© Foto: Gabriel Lacomba\nMesos més tard, l'Ajuntament de Palma, com a mostra de gratitud al poeta, li comunicà la construcció d'un monument dedicat a la seva figura. En assabentar-se'n, s'hi negà en rodó. El projecte, però, anà endavant amb l'entusiasme de la població mallorquina, que contribuí a sufragar els costos del monument amb subscripcions populars. La construcció és un homenatge al poema “La Serraâ€. La font va ser dissenyada per l'arquitecte Guillem Forteza i a sobre s'erigeix una escultura de bronze d'Esteve Monegal que simbolitza la figura femenina que apareix al poema. Emperò les obres en aquest indret s'endarreriren i Alcover no va poder veure enllestit l'homenatge del poble mallorquí a la seva persona. La nit del 25 de febrer de 1926, Joan Alcover morí a causa d'una pulmonia. Dos anys més tard, l'escultura de Monegal va ser inaugurada a la plaça de la Reina de Palma.\nAvui dia aquest monument dedicat al poema d'Alcover roman desapercebut per molts ciutadans. Són els turistes que se senten atrets per aquest petit jardí els que el visiten. L'ombra que ofereixen els seus arbres i l'aigua que brolla de la font es converteixen en un petit oasi on poder recobrar les forces. Un petit paratge natural enmig d'una ciutat plena de fums i renous. Un petit bocinet de “La Serraâ€ a Palma.


L'alumnat de la UB denuncia que els exàmens per videoconferència violen el dret a la intimitat - directa.cat\nL'alumnat de la UB denuncia que els exàmens per videoconferència violen el dret a la intimitat\nDes de la plataforma Fem-la Pública es considera que la mesura respon a una "obsessió" dins el món universitari per les proves d'avaluació clàssiques\nL’habitació d’algú, allà on dorm, on ningú mira ni jutja, aquell espai que ha decorat de la manera que li plau. L’habitació és l’expressió màxima de la intimitat. És per aquest motiu que l’organització majoritària d’estudiants de la Universitat de Barcelona (UB), el col·lectiu Fem-la Pública UB, ha denunciat la resolució del rectorat de la institució universitària que obliga les estudiants a activar la càmera de l’ordinador per dur a terme els exàmens d’avaluació a conseqüència de la situació de confinament pel coronavirus.\n“En les proves d’avaluació final que no siguin orals i que es facin de forma no presencial i síncrona, el professorat pot visualitzar l’alumnat mentre fa els exàmens escrits corresponents mitjançant videoconferència, sens perjudici que el professorat pugui requerir a l’alumnat la seva identificació en qualsevol moment de l’examen mitjançant l’exhibició del document corresponent”, explica la directriu del rectorat publicada el 7 de maig. Segons es deriva del document, aquesta decisió vol evitar que les alumnes cometin fraus o, com es diu de manera comuna, copiïn.\nLa directriu del rectorat vol evitar que les alumnes copiïn i estableix que la videoconferència podrà quedar enregistrada “fins al final del curs acadèmic següent”\n“Es tracta d’una decisió unilateral en la qual no s’ha tingut en compte l’opinió dels estudiants”, expliquen des de Fem-la Pública. Tant aquest col·lectiu com altres organitzacions universitàries consideren que l’obligatorietat de tenir la càmera de l’ordinador o el mòbil encesa és una vulneració dels drets, més quan la videoconferència podrà, segons el rectorat, quedar enregistrada “fins al final del curs acadèmic següent”.\nAl mateix temps, des de Fem-la Pública expliquen que la mesura s’ha d’equiparar a l’entrada al domicili i posen en relleu la vulneració que pot suposar en matèria de llibertat ideològica. “En un examen presencial puc decidir com vaig vestit”, explica un integrant de l’organització per afegir que en una habitació hi ha pòsters o banderes que són més difícils de treure.\nObsessió pels mètodes educatius clàssics\nEls problemes derivats de la resolució del rectorat tenen a veure únicament amb les proves de tipus memorístic. És per aquest motiu que part del cos docent universitari de la UB, que utilitza altres mètodes de ponderació com l’avaluació continuada o els treballs que requereixen més reflexió i no tanta capacitat memorística, ja han donat suport a la denúncia.\nL’alumnat proposa fórmules de control com l’accés amb els usuaris oficials o la firma electrònica\n“Animem l’equip rectoral i el conjunt del professorat –tot i que molts ja ho han fet i ho valorem positivament– que superin aquesta obsessió pels exàmens clàssics. No volem vomitar coneixement sinó adquirir-lo”, assenyalen des de Fem-la Pública.\nTanmateix, el col·lectiu estudiantil explica que si no fos possible avaluar una assignatura amb mètodes que no passin per l’examen, existeixen fórmules de control com les que utilitza la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Es refereixen a l’accés amb els usuaris oficials o la firma electrònica. D’aquí se’n podria derivar que per a l’alumnat és més senzill amb aquests mètodes fer trampes. Però enfront d’això, Fem-la Pública demana que es confiï “una mica més en nosaltres, en els estudiants: ni els professors són policies ni els estudiants som sospitosos. Ja és prou complicada la situació per complicar-la encara més”.\nQuè diu el dret?\nAquest dimecres, el consell de l’alumnat de la UB, l’àrea acadèmica del vicerectorat i els serveis jurídics d’aquesta universitat es reuniran per mirar de trobar-hi una solució. Serà una reunió per dirimir si la resolució del rectorat s’adscriu a l’informe jurídic que l’Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD) ha elaborat per determinar com han de fer-ho les universitats per avaluar l’alumnat en un context de confinament.\nDimecres es reuniran tots els actors en litigi per dirimir si la resolució del rectorat s’adscriu a l’informe jurídic de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades\nL’AEPD considera que, en cas d’utilitzar-se pràctiques com el reconeixement facial biomètric per saber si algú que es presenta a un examen és qui diu ser, la universitat haurà d’ajustar-se al Reglament General de Protecció de Dades que estableix que la persona ha de donar el seu consentiment explícit i és lliure de no ser enregistrat.\nEn el cas de les videoconferències, la llei és ambigua i només fa recomanacions. Estipula que “s’ha de respectar el principi de proporcionalitat i valorar la possibilitat d’adoptar altres mètodes menys intrusius a la intimitat de les persones, amb el fi de preveure interferències injustificades en els drets i llibertats fonamentals”.\nAixí mateix, el document recorda que un informe de la Conselleria d’Educació del País Valencià va considerar “desproporcionat” l’ús de les càmeres web per “dissuadir o, si escau, acreditar actuacions fraudulentes durant els exàmens”.\ndret a la intimitat Fem-la pública UB universitats videoconferència\n« Som cossos polítics\nAsimov, l’optimisme del ‘nerd’ visionari »


Mon Planeta | Descoberta la funció de l’àcid retinoic en l’evolució dels vertebrats | Actualitat\nDescoberta la funció de l’àcid retinoic en l’evolució dels vertebrats\nAquesta molècula, derivada de la vitamina A, és clau en el desenvolupament embrionari, permetent la diferenciació cel·lular i facilitant la formació de les neurones\nperRedacció 01/03/2018 13:00\nLarves de P. dumerlii | 7and (CC)\nEn el camp de la biologia molecular, l'àcid retinoic és reconegut com un element clau a l'hora de senyalar el desenvolupament dels embrions dels vertebrats. Tot i això, encara hi ha forces incògnites sobre el seu origen en el procés evolutiu dels animals. Ara, per primer cop, un equip format per experts de diversos països ha aconseguit descriure quina era la seva funció ancestral, en tots els animals amb simetria bilateral. Les conclusions d'aquest estudi, on ha participat Ricard Albalat, professor de la Facultat de Biologia i de l'Institut de Recerca de la Biodiversitat de la Universitat de Barcelona, han estat publicades a la revista 'Science Advances'. L’àcid retinoic és un derivat de la vitamina A que resulta crucial tant en el desenvolupament embrionari dels vertebrats com en la seva fisiologia perquè regula l'expressió dels gens en els processos de proliferació i diferenciació cel·lular de l'embrió i els patrons de simetria corporal. En un principi, però, i segons els resultats d'aquesta investigació, la funció d'aquesta molècula era controlar la diferenciació cel·lular i encarregar-se que les neurones es formessin en el moment adeqüat i al lloc adient.\nFins ara, se sabia que els enzims responsables de controlar tant els nivells d'àcid retinoic com dels receptors que responen als seus senyals i regulen la transcripció gènica eren estructures ancestrals, provinents d'un moment evolutiu molt anterior. Com apunta Albalat, però, es desconeixia "si la funció senyalitzadora era la mateixa, si havia canviat durant l'evolució o bé si regulava professos similars o diferents en les diverses espècies". Així doncs, l'equip investigador va acceptar el repte d'estudiar el funcionament de l'àcid retinoic en un organisme protostomat, l'altre dels dos grans llinatges en què es divideixen els animals amb simetria bilateral segons la funció de la primera obertura -la boca embrionària- de l'organisme en desenvolupament. En el cas dels protostomats, correspon a la futura boca. En els deuterostomats, en canvi, entre els quals hi ha els vertebrats, és l'anus. Sigui com sigui els protòstoms més habituals, com ara la mosca, es van descartar com a opció viable perquè, amb l'evolució, han perdut aquest mecanisme bioquímic. Calia, doncs, trobar un altre model que hagués conservat la funció de l'àcid retinoic i que resultés possible estudiar.\nL'organisme escollit, finalment, va ser el Platynereis dumerilii, un cuc marí considerat un fòssil vivent i en el qual tot indicava que s'havien conservat els components de la via bioquímica de l'àcid retinoic. Un cop identificat els gens que calia observar, es van analitzar els seus patrons d'expressió i també es va avaluar quins efectes tenia alterar-lo amb morfolines o amb àcid retinoic d'origen extern. A través dels resultats, es va poder demostrar per primera vegada que, efectivament, l'acid retinoic controla la diferenciació cel·lular i facilita la correcta formació de les neurones d'aquest cuc marí, funció que, segons consideren els experts, és la que tenia ancestralment en tots els animals amb simetria bilateral. Així doncs, l'origen evolutiu d'aquest mecanisme hauria coincidit en el temps amb l'aparició de diversos components més de la maquinària que permet l'existència d'aquest llinatge evolutiu, com per exemple el receptor del mateix àcid retinoic.\n#ciència #Evolució #àcid retinoic


JOCS DE XINO - Juga gratis a jocs online\nJocss online gratis xino\nAquí trobaràs una selecció de jocs xino per jugar gratis a SuperJocs.com, la web de jocs gratuïts a Internet. Tria jocs xino de la llista i juga ara, sense descarregar res. Aquests jocs xino són gratis.\nJuga a jocs xino\nJOCS de XINO per a jugar gratis i online. Juga ara i sense descarregar res a jocs de xino a Super Jocs, la millor web de jocs gratis online.. Juga ara a jocs de xino, és gratis i no has d'instal·lar res si jugues a la web de jocs SuperJocs.com. Aquí trobaràs Jocs xino. Si vols jugar a xino gratis, visita'ns cada dia a SuperJocs.com. Tots els dies actualitzem els jocs i no oblidis recomanar-nos als teus amics i amigues!


Campions a cegues - El ViajeEl Viaje\nPer Joan Munné, director tècnic i enòleg a Raventós i Blanc.\nPagès des de ben petit, fa quinze anys que treballo a Raventós i Blanc, enòleg llicenciat a la URV (2008-09) i estudis de Sommelier realitzats el CETT-UB (2012-14). Veremes a Graham Beck, Quinta Sardonia i Castellroig. Amant dels vins, dels paisatges, de la natura i de diferents cultures.\nDesprés de participar en tres concursos, en els quals mai havia passat de la fase classificatòria, aquest 2019, no tenia ni la intenció d’inscriure’m ja que la meva parella habitual, en Pere Jané, pagès i sommelier, per motius personals, no volia participar. Però el cuquet estava allà i, així, mig en broma, durant una experiència gastronòmica, amb amics del poble, va sorgir la possibilitat d’apuntar-me amb l’Àlex Peris, amic de tota la vida i propietari d’Olives Blai.\nI així va ser, el dia 9 de gener a les 10.03 minuts estàvem inscrits, 3 minuts després d’obrir inscripcions, que es van acabar en tan sols 5 minuts. En aquest moment ens vam posar mans a la obra.\nCom ja havia fet l’any passat, vam preparar el tast amb altres parelles inscrites del Penedès com en Ramon Jané i en Toni Carbó, campions en l’edició del 2018, en Jaume, propietari de l’Àngelus bar de Vins a Vilafranca i en Ramon Francàs, periodista i parella d’en Pepe Raventós al concurs.\nRecordo que l’Àlex, durant el primer tast de preparació al restaurant Marejol, em va comentar que només per compartir aquell moment amb autèntics cracks del vi ja valia la pena haver-se apuntat al concurs. Aquell mateix dia el Jose, el propietari del Marejol va fer una juguesca a cegues. Si algú del grup endevinava un vi dels que ens havia posat a cegues, ens deixava al Peris i a mi baixar al seu magnífic celler a buscar els vins que volguéssim durant 10 minuts. Desgraciadament, ningú del grup va encertar el vi i ens vam quedar sense Chateau Rayas.\nVam realitzar un total de 12 tasts d’entrenament. Primer tastàvem a cegues sols, seguidament comentàvem amb la parella i finalment amb tot el grup. Important tornar a retastar tots els vins, anotar notes de tast i registrar totes les dades.\nEl concurs per nosaltres era una experiència i diversió. El camí per arribar-hi, un aprenentatge d’autèntics mestres i una oportunitat de tastar grans vins.\nVam tastar grans clàssics com: Ceretto Bricho Roche (Barolo), Chateau Latour Pauillac, Mas Doix Carinyena Centanaria (Priorat), Le Moine Clos Sant Denis, La Souteronne de Hervé Souhaut, Tardieu-Laurent Hermitage, vins del nou món com the Sadie Family (Sudàfrica), Felton Road (Nova Zelanda) o Father John (Estats Units), entre molts d’altres. I dos vins molt especials, els que ens van donar la victòria que van ser Quiñon de Valmira i Sassicaia.\nTot i els tastos preparatoris, arribavem a Madrid sense cap pressió. Vam estar estudiant notes de tast com si tinguéssim un examen. Els dos dies previs vam estar molt relaxats per Madrid. L’objectiu era gaudir dels vins, de l’acte, dels formatges, dels companys i del desig que algun company del grup de tast o del Penedès guanyéssim.\nA la primera fase, tastant 7 vins, ens vam divertir i vam gaudir molt. Teníem la sensació de que ho havíem fet bé passéssim o no a la final. Sincerament, dels 4 primers vins, poc vàrem encertar. Vam pensar en posar un escumós anglès, -l’havia tastat en una xerrada al Xerigots a Vilafranca – però estratègicament no ens la vam jugar. Vam escriure Champagne com tothom i error. La sisena ampolla, un Quiñon de Valmira i la setena, un Sassicaia ens van portar a la final.\nAlegria en majúscules al veure que nosaltres i 4 parelles més del Penedès passàvem a la final. Quin gran èxit! Un èxit que és només la punta d’un iceberg de la revolució que estem tenint a casa nostra. El Pepe amb el Ramón, en Juan A Garcia i en Jaume Cuscó, l’Agustí Torelló i en Jaume Colet, en Rubén Pedregosa i en Carlos Martínez; uns autèntics cracks.\nUn entrepà per dinar i cap a la final.\n10 parelles, 7 vins i 60 minuts.\nCertament estar allà ja era tot un èxit però hi van haver molts més nervis i moments de tensió. Vam anar molt més perduts que a la primera fase.\nQuan per fi van ensenyar els vins, ens donava la sensació de no haver encertat gran cosa. La nostra alegria va ser el Chardonnay Aristos de Xile, ja que moltes parelles havien posat Borgonya i nosaltres Estats Units. Els altres vins eren molt difícils, El Venus la Universal 2005, el Torbeck the Struie – impossible anar a Austràlia per nosaltres- i el Gomes Colares del 1969, inimaginable.\nQuan van donar el tercer premi va ser una gran alegria perquè era pel Jaume i el Juan. Però ens vam mirar amb el Peris i vam assumir que ja no tindríem premi.\nSegon premi per dos viticultors de la Ribera del Duero, Félix Crespo i Manuel Cantalapiedra, dels quals tinc moltes ganes de conèixer el seu projecte.\nUns segons abans de que sortís el primer premi, el Pepe em va senyalar dient que havia guanyat i li respondre que no, que era impossible…\nI…uns segons més tard, primer premi, parella nº10, ningú parlava i van dir el nostre nom… Joan Munné i Àlex Peris! Encara no ens ho creiem ni nosaltres, ni tots els nostres amics, companys i coneguts.\nMai havíem pensat en poder guanyar!\nEstar a cegues davant d’un vi és una prova d’humilitat grandiosa. És un camí per aprendre, compartir, gaudir i poder relacionar-te amb una zona o un viticultor que pot estar a milers de quilometres en tots els sentits.\nAgraïments especials al Pepe Raventós, que amb aquests anys junts sempre m’ha animat a viatjar, tastar i aprendre! I a tot l’equip Raventós i Blanc, especialment a la Sandra i a la Lore, que estic segur que si algun dia volguessin, podrien guanyar també.\nAgrair també al Raimon Sadurní, que ha fet de l’Aula del Vi a Sant Pere Molanta, un espai referent pel tast, en la defensa del paisatge i en compartir la passió de la vinya i el vi al Penedès durant els últims 23 any. D’allà han sortit incomptables finalistes del concurs, varis podis i dos campions en 12 edicions. Hi hem deixat el “xec” de campions.\nFinalment, mil gràcies al Toni Carbó i a tot el grup de tast amb el que preparàvem el concurs, sense ells hagués estat impossible guanyar. Estem infinitament agraïts.\nAquest èxit és de tots!\nDirector tècnic i enòleg a Raventós i Blanc.\nPodeu reviure l’experiència amb les dues parelles guanyadores a l’entrevista del canal de Youtube de Vilaviniteca: