Arxius de agroecologia - XES\nListado de la etiqueta: agroecologia\n9 de desembre de 2021 /en General, Pam a Pam\nAl web d’Einateca Agroecològica hi trobareu un nou apartat amb idees per fer un consum d’aliments agroecològic i de proximitat. Hi ha xarxes xarxes agroecològiques locals, mercats de pagès, botigues i supermercats cooperatius, comerços o plataformes especialitzades o cooperatives i grups de consum agroecològic. També recomanem bars, restaurants i allotjaments amb criteris de proximitat, de temporada i sovint també d’agroecologia. Finalment, si us agrada l’hort, n’hi ha molts de col·lectius on podeu cultivar els vostres propis aliments.\nDes del projecte Einateca Agroecològica, impulsat per l’Aresta, Arran de Terra i Pam a Pam de la Xarxa d’Economia Solidària i participat per una dotzena de xarxes alimentàries locals creiem en la corresponsabilitat amb les petites productores o elaboradores alimentàries. Volem contribuir a enfortir i fer visible el paper de la pagesia amb el nostre consum i impulsar alternatives al model alimentari dominant que siguin sostenibles i cuidin el territori. Per això proposem impulsar els circuits curts de comercialització dels aliments. I alhora, recuperem hàbits saludables a taula i donem vida al petit comerç.\nhttps://xes.cat/wp-content/uploads/2021/11/Noticia_MengemOsona.jpg 484 710 adminriceup https://xes.cat/wp-content/uploads/2017/05/logotip-xes.png adminriceup2021-12-09 05:32:492021-12-09 10:13:15Mengem agroecològic, mengem local\n30 de juny de 2021 /en General, Pam a Pam\nAquests xarxes agroecològiques s’obren camí en un sector amb pocs suports i grans reptes que afronten col·lectivament. Compartir eines i recursos pot enfortir les xarxes i impulsar el salt d’escala que permeti fomentar sistemes alimentaris territorialitzats i sostenibles. Per això, des de l’Aresta, Arran de Terra i Pam a Pam de la Xarxa d’Economia Solidària hem posat en marxa l’Einateca agroecològica, una plataforma col·laborativa de suport mutu i visibilització de les xarxes alimentàries locals. Us hi sumeu?\nSi sou una d’aquestes xarxes alimentàries locals, o si esteu treballant per consolidar-vos com a tal, us pot interessar aparèixer al mapa i formar part de l’Einateca, la vostra plataforma col·laborativa i autogestionada per compartir eines i recursos.Un cop inscrites a la plataforma, podreu:\nAparèixer al mapa de xarxes\nTenir accés a recursos compartits d’altres xarxes (ajudes i normatives, rutes de distribució, guies pràctiques, borsa de treball, per exemple) reservades a les xarxes que s’hagin inscrit.\nParticipar en un fòrum i tenir accés a altres eines col·laboratives per compartir processos, neguits, necessitats i bones pràctiques.\nAvançar col·lectivament cap a la consolidació dels nostres projectes, fer-los sostenibles i arribar a nous públics.\nVisibilitzar la feina diària duta a terme per les xarxes alimentàries locals i la seva importància a l’hora de promoure sistemes alimentaris territorialitzats justos i sostenibles.\nSi voleu entrar a formar part del mapa i la comunitat de l’Einateca, podeu registrar-vos AQUí.\nAra per ara ja hi ha algunes xarxes participant del projecte, s’han apuntat al mapa per a què tinguis una idea com serà el mapa de xarxes!\nL’Einateca Agroeocològica vol donar resposta a algunes de les necessitats detectades en l’informe “Eines i estratègies de les xarxes d’articulació agroecològiques” (Aresta , 2020) i l’informe col·lectiu “Xarxes alimentàries locals en temps de covid-19″ (Arran de terra, Aresta, Pam a Pam, Escola de Pastors i Càtedra d’Agroecologia de Vic, 2020).\nhttps://xes.cat/wp-content/uploads/2021/06/einateca_apunteu_logos.jpg 847 1408 adminriceup https://xes.cat/wp-content/uploads/2017/05/logotip-xes.png adminriceup2021-06-30 08:00:212021-06-30 09:51:52El calaix d’eines per a l’agroeocologia\n21 de juliol de 2020 /en General, Pam a Pam\nLa resiliència dels sistemes alimentaris agroecològics durant el confinament ha accelerat el camí cap a un canvi d’escala de l’agroecologia. Com hauria de ser aquesta escalabilitat?\nDes de Pam a Pam hem participat en l’elaboració d’un nou diagnòstic Xarxes alimentàries locals en temps de covid-19, conjuntament amb Arran de Terra, L’Aresta, l’Escola de Pastors de Catalunya i la Càtedra d’Agroecologia i Sistemes Alimentaris per a la Transformació Social de la UVic. Un dels ob jectius principals ha estat comprendre com es poden estendre aquests sistemes d’aprovisionament i consolidar-los com una de les vies necessàries per dignificar la pagesia i procurar el dret a una alimentació justa i sostenible, basada en la sobirania alimentària dels pobles.\nUna percepcio? comuna a tots els sectors analitzats e?s la necessitat de mantenir i enfortir les xarxes que s’han generat o reforc?at durant el confinament. Per tant, la intercooperació és clau per preparar els petits projectes agroecolo?gics per a l’escalabilitat de l’agroecologia. Cal continuar traballant per consolidar l’augment del consum agroecolo?gic però de manera que res reorienti l’alta intensitat de treball i de compromi?s del sector amb la clientela. La millora de la distribució i dels canals de venda són altres dels reptes de futur.\nInforme complert AQUÍ.\nhttps://xes.cat/wp-content/uploads/2020/07/banner-informe.jpg 359 517 adminriceup https://xes.cat/wp-content/uploads/2017/05/logotip-xes.png adminriceup2020-07-21 09:36:432020-07-21 12:33:08Presentem l’informe “Les xarxes alimentàries locals en temps de covid-19”\n29 de juny de 2020 /en General, Pam a Pam\nDurant el confinament per la COVID-19, el volum de compra a través de Circuits Curts de Comercialització (CCC) i canals de venda directa s’ha incrementat. Les autores posen en valor la gran diversitat d’iniciatives d’autoorganització de la pagesia i de suport i visibilització d’aquesta que han sorgit arreu del territori, i apunten els reptes del moviment agroecològic i l’Economia Social i Solidària (ESS). El text forma part de la sèrie de col·laboracions d’opinió i anàlisi que la ‘Directa’ posa a disposició de diversos espais i col·lectius socials\nLa COVID-19 ha posat sobre la taula quins són els sectors essencials, aquells que, quan el sistema capitalista s’atura, seguim necessitant per la reproducció de la vida: alimentació, cures i serveis sanitaris. Justament tres àmbits en què s’ha posat de manifest la precarietat de les treballadores que els sustenten. En l’àmbit agroalimentari, la pagesia, les treballadores agràries i el petit comerç han estat sostenint l’embat de l’estat d’alarma perquè la resta poguéssim posar la vida al centre, ara toca pensar com ens corresponsabilitzem nosaltres d’aquests sectors.\nDurant el confinament, amb una gran part de la població tancada a casa i la canalla sense anar a escola, el pes de la renda familiar destinada a alimentació ha augmentat considerablement, d’un 18 a un 60%, i això s’ha traduït, d’una banda, en un 40% d’increment de facturació d’algunes empreses de la Gran Distribució – causants de la desaparició i escanyament de la pagesia- i de l’altra, en un increment del volum de compra a través de Circuits Curts de Comercialització (CCC) i canals de venda directa.\nPagesos i pageses, que tenien canals de venda estructurats i estaven enxarxades amb el consum, han doblat el nombre de comandes i volums de venda i han ajudat companyes a col·locar els seus productes. D’altra banda, la pagesia menys vinculada al consum i sectors, com la ramaderia o productes com el vi i l’oli, amb gran dependència del sector de la restauració, han hagut de reorganitzar els seus canals per adaptar-se a la nova situació. En aquest context, han sorgit una gran diversitat d’iniciatives d’autoorganització de la pagesia i de suport i visibilització d’aquesta arreu del territori entre elles la d’Abastiment Agroecològic, que vam engegar entre Arran de Terra i Pam a Pam per donar suport al sector.\nLa pagesia, les treballadores agràries i el petit comerç han estat sostenint l’embat de l’estat d’alarma perquè la resta poguéssim posar la vida al centre, ara toca pensar com ens corresponsabilitzem nosaltres d’aquests sectors\nEl comerç de proximitat als pobles i barris també ha fet el possible per seguir prestant el seu servei tot i les dificultats, agafant comandes per telèfon, fent entregues a domicili -en molts casos sense cobrar per aquests serveis-, assumint amb la pagesia les tasques de cures de la població confinada.\nLes cooperatives i grups de consum, que podeu localitzar al mapa de Pam a Pam, han incrementat moltíssim les comandes, la diversitat de productes i el volum de compra en aquests mesos. S’han anat adaptant amb tota mena d’estratègies a les dificultats organitzatives en situació de confinament, per abastir les seves sòcies i per donar suport a la pagesia local. La campanya #hofemagroecològic fins i tot va propiciar l’entrada de noves sòcies als grups i cooperatives de consum tot i el confinament.\nHem vist com aquestes estructures de l’Economia Social i Solidària (ESS) funcionaven a ple rendiment i per allò pel que van ser creades: satisfer les necessitats de les persones de forma democràtica mitjançant compres mancomunades de béns de consum. La COVID-19, en certa manera, ha posat a prova la capacitat de les xarxes agroalimentàries agroecològiques per alimentar la població amb producte de proximitat i ara toca veure com ens desconfinem i com seguim corresponsabilitzant-nos amb la pagesia després de l’emergència.\nCom dèiem, ja fa anys que el moviment agroecològic i per la Sobirania Alimentària, i l’ESS articulen aliances entre la producció i el consum per generar relacions més igualitàries i retornar el poder del sistema alimentari a les persones. Ara tenim una oportunitat per enfortir els vincles entre aquests dos moviments, que persegueixen objectius comuns, i extreure reptes i reflexions per abordar els colls d’ampolla que permetin facilitar l’accés de tota la població als productes agroecològics, garantint el dret a una alimentació justa, local i sostenible.\nHem vist com les estructures de l’Economia Social i Solidària funcionaven a ple rendiment i per allò pel que van ser creades: satisfer les necessitats de les persones de forma democràtica mitjançant compres mancomunades de béns de consum\nTot apunta que l’assignatura històrica pendent de millorar la distribució i logística agroecològiques està més present que mai i s’han precipitat processos de creació de nodes territorials i propostes de suport mutu per millorar la distribució i l’abastiment alimentari en circuits curts. En són exemples recents la cooperativa agrària ecològica Ecomaresme, la distribuïdora cooperativa Quèviure, el grup de consum descentralitzat de La Bajoca i la proposta de node local de Mengem Bages, L’Enllàç de l’Ebre o els diferents supermercats cooperatius en fase de proves.\nDesprés del confinament, també cal prendre consciència que el repartiment a domicili, una mesura que ha servit i molt aquests dies, és insostenible a nivell ecològic i encareix molt el producte. Es poden reconduir aquests canals a través d’aliances del petit comerç o de les AFAs de les escoles amb la pagesia, per crear punts de recollida en la nostra zona de desplaçament quotidià per garantir l’escalabilitat dels circuits curts amb criteris de justícia social i ambiental i combatre els deserts «amazon», que projecta barris i pobles plens de cotxes i repartidors precaritzats però sense teixit comercial. Tenim un de cooperació entre petit comerç i pagesia com el vincle entre Hortec i la cooperativa de botigues Molsa.\nTambé la compra pública s’haurà de reorganitzar per deixar de subvencionar l’agroindústria a través dels programes d’ajuda alimentària, grans recaptes i demès. Necessitem iniciatives amb preus justos per les productores que abasteixin els col·lectius empobrits -per exemple la de #TotesATaula i Espigoladors-, els bancs d’aliments, les escoles, centres de dia, les residències de persones grans… i ara més que mai, hospitals i centres sanitaris on les persones malaltes haurien de ser alimentades amb aliments innocus i nutritius per millorar la seva salut.\nTot apunta que l’assignatura històrica pendent de millorar la distribució i logística agroecològiques està més present que mai\nUn altre repte que tenim al davant és el de desplaçar el «centre» de les ciutats cap a les zones rurals. Durant el confinament, són moltes les veus que han denunciat un cop més l’urbanocentrisme en les decisions polítiques. S’ha aconseguit, per uns moments, visibilitzar com la pagesia i el món rural sustenten l’urbà en una relació d’interdependència i generen espais de vida més vivibles i sostenibles per a les persones i menys depredadores dels ecosistemes que ens sustenten.\nNecessitem visibilitzar i articular encara més la multitud d’iniciatives d’ESS rurals en els àmbits de la producció agrària i ramadera, de conservació de biodiversitat agrària, plataformes tecnològiques dels pro-comuns, cooperatives de productores, consumidores i de distribució o els supermercats cooperatius en marxa en diferents punts del territori. Des de l’ESS cal trencar la dicotomia urbà-rural i treballar per difuminar les fronteres i els privilegis urbans.\nEls productes que ens alimenten no creixen en dos dies i la pagesia necessita organitzar-se per poder planificar la seva capacitat productiva els sis mesos vinents. Cal que reflexionem sobre qui ens ha alimentat els darrers mesos, reorganitzar algunes compres cap a xarxes més locals o que encaixin millor en les nostres vides i comprometre’ns amb aquests canals en un acte de corresponsabilitat. La continuïtat de compres estables permet consolidar projectes agraris i d’elaboració alimentària, planificar la producció, reduir el malbaratament i mantenir els llocs de treball creats, ajudant a revertir el despoblament rural, la desagrarització i tenir cura dels nostres territoris.\nLa importància de l’aliança entre l’ESS i el moviment agroecològic és evident en un moment crucial en què els centres de poder carregaran com mai per retornar a la seva normalitat capitalista. Davant les crisis alimentària, climàtica, social i econòmica, que són totes la mateixa, se’ns gira feina per consolidar, replicar projectes i aliances, i escalar models de producció i consum territorialitzats, ecològics, ecofeministes, justos i sostenibles perquè estiguin a l’abast de tothom i assegurin una vida digna per la pagesia, les treballadores agràries i la població urbana i rural.\nAnnaïs Sastre i Ana Correro, del projecte Abastiment Agroecològic de la Xarxa d’Economia Solidària (XES) i Arran de Terra\nArticle publicat a La Directa el 26 de maig del 2020\nhttps://xes.cat/wp-content/uploads/2020/06/Captura-de-pantalla-2020-06-25-a-les-8.41.26.png 402 599 adminriceup https://xes.cat/wp-content/uploads/2017/05/logotip-xes.png adminriceup2020-06-29 08:42:442020-07-07 11:15:13És el moment d’accelerar la transició a sistemes alimentaris locals i sostenibles\nVolem escorxadors mòbils per a la ramaderia ecològica\n7 de maig de 2020 /en Externes, General\nCom a XES, des del projecte Abastiment Agroecològic en el qual participem a través de Pam a Pam, ens hem adherit a a la iniciativa per la implantació d’escorxadors mòbils per al sector de la ramaderia ecològica, en especial les granges familiars i de mida petita.\nLa Societat Espanyola d’Agricultura Ecològica / Agroecologia (SEAE) juntament amb diverses entitats representants de sector, envia una carta–petició a ministre de Sanitat, Salvador Illa, i tramesa també al ministre d’Agricultura, Pesca i Alimentació, Luis Planas, per sol·licitar mesures urgents davant l’escassetat d’escorxadors ecològics certificats i les grans limitacions d’accés, agreujades a més durant l’estat d’alerta.\nAquesta petició proposa, entre altres variables, la implementació d’escorxadors mòbils per al sector ramader ecològic. S’obre un període d’adhesió a entitats amb l’objectiu de sumar suports, i per tant, incrementar la seva repercussió. Us animem a sumar-vos a la proposta! Ho podeu fer a través d’aquest formulari.\nEn suport a la ramaderia ecològica volem mesures per solucionar les seves limitacions immediates!\nhttps://xes.cat/wp-content/uploads/2020/05/seae.png 492 700 adminriceup https://xes.cat/wp-content/uploads/2017/05/logotip-xes.png adminriceup2020-05-07 13:40:462020-05-07 13:42:44Volem escorxadors mòbils per a la ramaderia ecològica\n14 de febrer de 2020 /en General, Pam a Pam\nL’autor, membre de l’equip tècnic de Pam a Pam, la iniciativa de mapatge de l’economia social i solidària impulsada pel Setem i la Xarxa d’Economia Solidària de Catalunya (XES), assenyala la necessitat d’establir mecanismes d’identificació i delimitació per articular estratègies. Per aquesta raó, al llarg del 2019, Pam a Pam ha apostat per posar especial atenció en el mapatge d’iniciatives relacionades amb el sector de l’alimentació i la sobirania alimentària. Aquest article forma part de la sèrie de col·laboracions d’opinió i anàlisi que la ‘Directa’ posa a disposició de diversos espais i col·lectius socials\nLes formes i noms a través de les quals es presenten els corrents de resistència, lluita i transformació anticapitalistes són múltiples i diverses. Sota els moviments de la sobirania alimentària, els feminismes, l’economia social i solidària, l’ecologisme i així un llarg etcètera, es recullen un seguit de propostes organitzatives, de narratives i teories que sovint produeixen una il·lusió de fragmentació i dispersió, lluny de mostrar-se com una mateixa imatge, polièdrica, d’aquest mateix esforç de crítica i construcció col·lectiva davant els efectes adversos del sistema capitalista.\nEls esforços de definició que representa l’impuls d’aquests moviments no és ni molt menys capritxós. Davant la capacitat devastadora del model econòmic i polític neoliberal d’incidir i contaminar totes les esferes de la vida, s’ha convertit en imprescindible l’esforç de crear les estructures teòriques i materials per delimitar i repel·lir els intents incursius d’apropiació per part dels interessos capitalistes. Enfront de les obres socials, les responsabilitats socials corporatives, el green, el pink i tots els whashings que es puguin imaginar, esdevé fonamental elaborar eines per garbellar les modes i els subterfugis publicitaris del compromís de transformació real.\nEncara que més enllà d’aquesta funció distintiva, l’establiment de mecanismes d’identificació i delimitació ofereixen la possibilitat d’articular estratègies a través de les quals dotar de bases sòlides als moviments. En el cas de la Xarxa d’Economia Solidària de Catalunya (XES), la configuració d’instruments com el Balanç Social i Pam a Pam afavoreix l’enfortiment de l’Economia Social i Solidària (ESS). Per una banda, promouen el debat imprescindible sobre quines són les condicions i les pràctiques necessàries per formar-ne part, acotant les bases comunes del col·lectiu i facilitant el reconeixement mutu i vers la ciutadania en general. Per l’altra, suposa la capacitat de generar coneixement propi al voltant de les realitats que ens envolten i les activitats que s’hi desenvolupen.\nEn aquest sentit, Pam a Pam, el mapa col·laboratiu de l’economia solidària de Catalunya, ens permet elaborar una base de dades on recollir, no només aspectes quantitatius com la facturació, nombre de treballadores, etcètera, sinó que ens facilita la possibilitat d’analitzar, recopilar i difondre les pràctiques que desenvolupen i que les diferencien de l’economia mercantil. Fent-les visibles i properes per a qui vulgui consumir de manera responsable i conscient.\nAl llarg d’aquest 2019, Pam a Pam ha apostat per posar especial atenció en el mapatge d’iniciatives relacionades amb el sector de l’alimentació i en les narratives de la sobirania alimentària, posant èmfasis en el marc de l’agroecologia\nDe manera intuïtiva, a través del mapa, és fàcil adonar-se que el gruix principal d’iniciatives recollides i analitzades s’acumula a l’Àrea Metropolitana de Barcelona i, en segona instància, al voltant dels principals nuclis urbans de Catalunya. Encara que resulta plausible pensar que a major concentració de persones hi trobarem un major nombre d’iniciatives, sospitàvem que l’absència de punts en determinades zones del país, especialment en l’àmbit rural, s’explica per altres factors relacionats amb les dificultats d’establir vincles entre les articulacions de l’ESS i les propostes transformadores d’aquests territoris.\nDavant d’aquesta hipòtesi, al llarg d’aquest 2019, Pam a Pam ha apostat per posar especial atenció en el mapatge d’iniciatives relacionades amb el sector de l’alimentació i en les narratives de la sobirania alimentària, posant èmfasis en el marc de l’agroecologia, concretament. Una aposta orientada a seguir impulsant l’ampliació i la diversificació del Mercat Social català, així com a contribuir en l’elaboració d’un codi compartit que permeti dialogar a les diverses formes i pràctiques de l’ESS i l’agroecologia. Una voluntat que ha suposat l’elaboració de l’informe Sembrem Transformació. Un Apropament des de l’economia solidària en l’actualitat del moviment agroecològic a Catalunya, 2019.\nAquest apropament ens ha permès proposar certes connexions entre els seus orígens i motivacions inicials, així com esbossar un patró de pràctiques, trets i característiques que ens facilita comparar-lo amb la resta de projectes de l’ESS recollits a Pam a Pam.\nPer una banda, destaca la relació d’ambdós moviments amb la reivindicació dels sabers populars, les seves estratègies de suport mutu i de cura i la seva memòria. Així com els vincles i les influències provinents dels moviments transformadors del Sud Global, amb especial atenció a l’Amèrica Llatina. A la vegada que, en els seus inicis a Catalunya, hi trobem a les cooperatives de consum ocupant un espai de referència en ambdós moviments.\nEn les iniciatives agroecològiques, el que es destaquen són les pràctiques vinculades amb l’arrelament territorial, l’aprovisionament de proximitat i la sostenibilitat ambiental\nPer altra, a l’hora d’elaborar marcs analítics i definir pràctiques, tot i que s’expressen de forma diversa, observem un mateix interès a reivindicar i proposar models i fórmules que superin la mera voluntat de produir. Mostrant la necessitat de situar els criteris vinculats amb la democràcia, la transformació social i la sostenibilitat, en el seu sentit més ampli, al centre.\nPel que fa a la posada en pràctica d’aquests criteris però, també cal subratllar el diferent grau d’atenció a les diverses pràctiques transformadores en funció del sector. De manera resumida, hem observat com el global de les iniciatives de l’ESS dedica una major atenció a les pràctiques relacionades amb la qualitat democràtica, la gestió de les cures i la perspectiva feminista. Mentre que en les iniciatives agroecològiques, el que es destaquen són les pràctiques vinculades amb l’arrelament territorial, l’aprovisionament de proximitat i la sostenibilitat ambiental.\nFinalment i havent constatat que existeixen motivacions i bases comunes, el repte principal que es dibuixa és el d’establir les vies i els canals per fer possible aquest diàleg. Possibilitant un espai de construcció col·lectiva que permeti aprofundir en l’intercanvi de pràctiques, així com teixir els vincles i els mecanismes necessaris per donar-se suport, intercooperar i enfortir-se. Juntes sembrem transformació.\nDani Vidal Carretero , membre de l’equip tècnic de Pam a Pam\nArticle publicat originalment a La Directa el 14 de gener de 2020\nhttps://xes.cat/wp-content/uploads/2020/01/opi-2020-01.jpg 960 1440 adminriceup https://xes.cat/wp-content/uploads/2017/05/logotip-xes.png adminriceup2020-02-14 08:12:122020-01-14 14:53:22Economia solidària i agroecologia: sembrant transformació


Com podem ajudar als infants a gestionar les emocions? – cTg Psicologia\nLes emocions no són positives ni negatives, bones ni dolentes, simplement són. Totes tenen una funció, formen part de la nostra vida i son útils. En tot cas, les podríem classificar en agradables (alegria, tranquil·litat, entusiasme, gratitud, amor, etc.) i desagradables (tristesa, ràbia, impotència, por, frustració, etc.).\nEn primer lloc, cal tenir clar que, per ajudar als infants a gestionar les seves emocions, hem de saber gestionar les pròpies. Els adults som els models principals dels infants, i no podem transmetre allò que no sabem. És important ensenyar als infants a identificar el que estan sentint i posar-hi nom, i que poc a poc es vagin familiaritzant amb el llenguatge emocional. Posar paraules al que senten els ajudarà a ser-ne cada vegada més conscients: “sembla que estàs trist”, “avui et sents molt alegre oi?, “et veig molt enfadat, potser t’ha molestat…”. Així mateix, cal parar i sentir l’emoció, donant espai, sense por.\nFrases com “no ploris”, “no estiguis trist” o “no t’enfadis” no permeten l’emoció, sinó que la neguen, i donem als infants el missatge de que les emocions desagradables son dolentes i per tant les hem d’evitar.\nTambé hem d’ajudar-los a expressar el que senten, oferir formes adequades per expressar les emocions, ja que en moltes ocasions recorren, sense adonar-se’n, a les rabietes, plors, crits, etc. Hem de procurar que vagin adquirint habilitats per poder expressar el que senten mitjançant la paraula. Quan sabem el que senten, podem oferir estratègies que ajudin a l’infant a gestionar l’emoció, sempre des de la calma i mai com un càstig.\nPer exemple, si està nerviós o enrabiat, podem suggerir que canviï d’espai, que faci unes respiracions, o que compti fins a 10. Una altra pauta seria ensenyar a l’infant a reconèixer les primeres sensacions d’una emoció i que prengui consciència com la intensitat de l’emoció va augmentant i que, si no ho sap parar, potser cada vegada serà més difícil de gestionar, perquè l’emoció cada vegada serà més intensa, fins arribar a desbordar-lo.\nnº col.legiada: 1753


Tretze anys de ràdio catalana a Melbourne - VilaWeb\nDilluns 01.07.2002 10:45\nTretze anys de ràdio catalana a Melbourne\nEl programa de Radiodifusió Catalana a Melbourne acaba de complir, tot just aquest mes de juny, tretze anys d’existència a les ones australianes. L’espai es pot escolar els diumenges en directe a l’Ethnic Public Broadcasting Association of Victoria (EPBAV), una emissora de ràdio que produeix programes en 61 llengües de comunitats residents a l’estat de Victòria, Austràlia. L’EPBAV es va crear amb el recolzament dels Governs federal i estatal, per donar un mitjà de comunicació en la llengua pròpia a les moltes comunitats que resideixen a Austràlia, i per facilitar la seva progressiva integració al país d’adopció.\nTots els programes, produïts per voluntaris, no professionals de la ràdio, tenen un caire cultural i es basen en la personalitat nacional i la música del país del grup que el produeix. El català té com a motiu central la música i identitat cultural dels Països Catalans. Les veus que surten al programa són d’australians d’origen català, alguns nascuts a Austràlia i altres australians d’adopció des de fa més de 30 anys. Recentment han penjat el programa a internet, amb la intenció d’ampliar l’audiència. L’esforç s’ha vist recompensat amb dotzenes de missatges d’oïdors de molts llocs del món i algunes entrevistes de la ràdio i altres mitjans d’informació de casa nostra. La darrera es va emetre ahir al programa Carta Blanca d’Ona Catalana. Si voleu informació sobre el programa en llengua catalana de Melbourne, els seus responsables us conviden a visitar la web, o bé a enviar-los un missatge electrònic.


Estetica Gaia - Neteja de Cutis\nHome Serveis Neteja de Cutis\nLa neteja de cutis és un procediment que no és agressiu, destinat a millorar l'aspecte de la pell, corregir la dilatació dels porus, eliminar les cèl · lules més superficials i extirpar els famosos "punts o negres" (en dermatologia denominats "barbs") i els microquistes que es van acumulant amb el temps.\nEstar esplèndida sempre, és el desig de tota dona. Per això, la cura de la nostra pell és de vital importància. Diàriament estem exposades a una gran quantitat de substàncies que s'acumulen en el nostre rostre, fent susceptible a tot tipus d'agressions. La neteja del nostre rostre és el primer pas per lluir una pell saludable i jove.


Descripció mª magdalena vanrell\nMood board For Crime Thriller\nBeauty salon expenses\nUN CARRER AMB MOLT DE MOVIMENT! Jo visc en un carrer on hi passen molts de cotxes i a més amés és el segon carrer més llarg de Petra, per això hi ha tant detràfic. També hi ha molts de comerços i molts de veïns ambdiferents cultures. La meva casa està situada al començament del carrer i facap de cantor. És llarguera, té planta baixa i una sala i un jardí amb flors, gespa i una llimonera que ens dóna moltes llimones. Els meus veïns són especials, ja que ens coneixem de tota lavida i ens tenim confianza uns amb els altres. Encara que siguin dela tercera edat jo els apreci-ho molt. Em consider una nina amb sort,ja que tenc una casa on poder disfrutar de la vida i dos dels meusveïns són els meus padrins i la meva tia. Com he dit abans, el C/ Major és un carrer on hi ha comerçosi d’altres cases importants. Aquests en són alguns exemples: hi haun convent, dues perruqueries, una tenda de fotografia, “La caixa”,un petit bar per passar els horabaixes, l’ “Expert”, i al final de tot hiha l’església de St. Pere. Ja sabeu com és el meu carrer i com són els meus veïns, aixíque si passau per Petra vos recoman que el visiteu. Recordau:carrer Major. I si em voleu visitar estic al número 98. Vos esper! Maria Magdalena Vanrell Alzamora


3 de agost de 2016 (01:39 CET)\nProbablement, el barri del Carme, que es troba en el centre històric de València i que forma part dels barris del districte de Ciutat Vella, siga un dels més populars i amb més encant de la ciutat. Un barri que ha crescut entre muralles: Una musulmana, que limita el costat est i que va ser construïda en el segle XI per Abd al-Aziz ibn Amir,y una altra cristiana, alçada en el segle XIV durant el regnat de Pere II el Cerimoniós, que no sols protegia la ciutat pel costat oest, sinó que a més, feia del lloc el punt principal d'entrada i eixida de València.\nLa Plaça del Carme va ser la primera a cridar-se així, ja que es va situar enfront de l'església parroquial de Santa Cruz, just abans del Convent del Carme. A poc a poc, tot el barri va anar adoptant este nom.\nAl llarg de tots estos anys, el Carme ha patit nombroses modificacions. Ha sigut horta, refugi musulmà, llar de l'aristocràcia medieval, lloc de convents o zona proletària. No obstant això, este barri ha sabut mantenir la seua tradició a través d'edificis o palauets en què, encara, es poden observar els badalls d'una història ja passada.\nActualment, el Carme s'ha convertit en un dels llocs de moda de València. Oci i cultura fan que esta zona siga perfecta per a perdre's entre els seus carrers. Degustar gastronomia internacional, ballar en locals de diferents estils musicals o gaudir d'una gran diversitat cultural són algunes de les propostes que ofereix este barri valencià.\nEn primer lloc, és imprescindible visitar algunes de les seues places, com la del Negrito o la del Collado per a gaudir de les seues terrasses. En esta línia, encara que un poc més car, està 'Carmen Polo Terrace'. En este local, situat en les altures de l'Hotel del Carme, podràs menjar, sopar, prendre una copa o donar-te un bany en el seu jacuzzi, mentre contemples les increïbles vistes de la ciutat.\nI si estàs pensant eixir de festa, 'Bolsería' és un dels pubs mítics del barri. No obstant això, hi ha locals per a tots els gustos musicals. Per exemple, si eres amant del rock, 'La Flama', en el carrer Roteros, és el lloc perfecte per a tu. Però si al contrari, prefereixes escoltar soul, jazz o funky no pots anar-te'n sense passar per 'Gong'.\nAixí que no t'ho penses. Visita el barri del Carme i deixa't embriagar per la mescla de cultures i sabors que t'ofereixen els carrers d'este barri de València.


Mor el periodista Carles Capdevila als 51 anys | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEl que va ser fundador del diari 'Ara' va rebre el Premi Nacional de Comunicació el 2016\nBarcelona 2 JUN 2017 - 08:08\tCEST\nCapdevila en rebre el Premi Nacional de Comunicació el 2016. Massimiliano Minocri\nEl periodista Carles Capdevila va morir ahir a la nit als 51 anys, després d'una lluita contra el càncer que va fer públic a través d'articles al diari Ara, del qual va ser un dels fundadors i el primer director. Nascut als Hostalets de Balenyà (1965), tenia una llarga trajectòria com a periodista i havia treballat en diferents mitjans com el diari Avui, TV3, Catalunya Ràdio. Amb una intensa dedicació als temes relacionats amb l'educació, una àrea a la que va dedicar diverses conferències d'èxit, també va rebre el Premi Nacional de Comunicació el 2016.\nLlicenciat en Filosofia i periodista, Carles Capdevila va començar a fer ràdio ben jove i el cuquet del periodisme ja no el va deixar. A més de treballar al diari Avui i d'haver fet col·laboracions a El Periódico o El 9 Nou, va presentar el programa Eduqueu les criatures, de Catalunya Ràdio, i Qui els va parir, de TV3. Del 1992 al 1994 va viure a Nova York i de la seva experiència en va sortir el llibre Nova York a la catalana, en què buscava totes les vinculacions entre la ciutat dels Estats Units i Catalunya.\nCasat amb la també periodista Eva Piquer, Capdevila té quatre fills i l'educació ha estat un dels àmbits que més ha tractat. De fet, té diferents conferències sobre l'educació de nens i adolescents que amb el seu toc d'humor s'han convertit en xerrades d'èxit que s'han escampat a través de les xarxes socials. També va escriure textos per a llibres de Les tres bessones, il·lustrats per Roser Capdevila.\nEl seu monòleg del 2015 Educar amb humor, recollit en un vídeo, que ha tingut prop de dos milions de visualitzacions, es va convertir en un fenomen viral que el va embarcar en una gira per tot Espanya, on va omplir teatres amb les seves reflexions humorístiques sobre la paternitat i els fills. Recentment, va participar a Educa com puguis, de la plataforma Podium Podcast. També va ser professor de comunicació a la Universitat de Barcelona i de ràdio a la Ramon Llull.\nEn l'última etapa, va ser fundador del diari Ara i el primer director d'aquest diari, una responsabilitat que va deixar a finals del 2015 per lluitar contra la malaltia. En els seus articles, destacava la seva voluntat de posar en valor temàtiques relacionades amb l'educació, la salut i el benestar de les persones. Des del primer dia va publicar que patia un càncer i sovint parlava de la seva experiència en la lluita contra aquesta malaltia en els seus textos.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha enviat un missatge de condol a la família a través de Twitter: "El meu condol a la família d'en Carles i a tota la seva família periodística. Descansa en pau, i gràcies pel mestratge". També el vicepresident del Govern, Oriol Junqueras, ha reaccionat a la notícia. "Sempre seràs amb nosaltres. El meu condol a la seva família", ha escrit. L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, també ha tingut unes paraules per al periodista: "Tenim un compromís: fer de Barcelona ciutat de les cures. Amb el teu record cridarem sempre Visca la Vida!". #CarlesCapdevila


Perpinyà: el batlle J.M. Pujol vol la segona volta de les municipals al juny - La Clau\nPerpinyà: el batlle J.M. Pujol vol la segona volta de les municipals al juny\nEl govern es planteja organitzar les eleccions a la tardor\nDilluns, 18 de maig de 2020. 00:10h\nEl batlle de Perpinyà, Jean-Marc Pujol, maig 2020 © Ajuntament de Perpinyà\nEl batlle de Perpinyà J. P. Pujol i electes de França defensen una segona volta de les eleccions municipals al juny i no aquesta tardor.\nL'ajornament de la segona volta de les eleccions municipals fa dubtar el govern, que decideix sobre aquesta qüestió. El termini cancel·lat pel coronavirus tindrà lloc el mes de juny, a la tardor, el 2021? Aquesta tria es podria votar al Parlament aquesta setmana. La primera solució, la del mes que ve, la defensen 36 batlles i altres càrrecs electes de França, entre ells el primer magistrat de Perpinyà, Jean-Marc Pujol, en una tribuna publicada aquest diumenge 17 de maig al Journal du Dimanche. Al costat de Nicolas Florian, alcalde de Bordeus, François Cuillandre, alcalde de Brest, Christian Estrosi, alcalde de Niça, Anne Hidalgo, alcaldessa de París o Olivier Bianchi, alcalde de Clermont-Ferrand. J. M. Pujol s’oposa a l’ajornament complet de la votació a la tardor, una hipòtesi considerada a la part superior de l’estat. Vol una segona volta "ja al mes de juny".\nHipòtesi d'una revifalla de la Covid-19\nTitular de 19% a la primera volta, el batlle de Perpinyà i els seus homòlegs emmarquen la seva petició en el context de la Covid-19: “Mentre el nostre país acaba de començar l’etapa crucial de la desescalada, milions de francesos esperen tenir un batlle, un equip municipal i comunitari que ocupi el càrrec, capaç de prendre decisions cabdals per a les nostres escoles, els nostres transports, el nostres llocs de treball”. En cas de produir-se una segona onada epidèmica a la tardor, es considerarien "molt més efectius si fossin definitivament instal·lats i estabilitzats". Els signataris finalment aborden la qüestió financera: "Com acceptarien els francesos unes noves despeses generades per les noves eleccions, quan aquest finançament seria molt més útil per complementar la prima dedicada al personal d’infermeria?”.


María Teresa no sap si anirà a rebre a Bigote Arrocet al plató de 'Super\nMaría Teresa no sap si anirà a rebre a Bigote Arrocet al plató de 'Supervivientes'\nTot i això, el programa ha insistit a comptar amb la presència de la periodista\ndimarts, 20 de juny 2017 - 09:24h | Actualitzat a 07/06/2018 15:56h\nMaría Teresa Campos i Bigote Arrocet | Cedida\nMaría Teresa Campos està esperant impacientment a Bigote Arrocet, ja que aquesta setmana ha estat expulsat de l'illa. Mentre l'humorista està tornant de l'illa d'Hondures, la periodista està feta un mar de dubtes, segons informa 'Look'. Aquest dijous Edmundo arribarà al plató de la gala de 'Supervivientes' on es viurà el moment més esperat per a l'audiència, el retrobament amb María Teresa. Després de tot el que ha passat mentre el xilè estava a Hondures, el programa ha demanat a la periodista que estigui allí rebent-li i que sigui la primera persona que vegi. El públic vol veure'ls junts i saber en quin punt es troba la seva relació.\nEncara que tingui moltes ganes de veure'l, els metges li han aconsellat a la periodista que no se sotmeti a cap pressió ni tensió. Per tant, ni directe, ni plató, ni res. Tot això li ha portat a tenir pensaments contradictoris, però la qüestió és que María Teresa està convalescent i ha de cuidar-se al màxim. Com la parella no pot tenir contacte previ a l'entrevista en el plató, María Teresa esperarà a Edmundo a la seva casa, quan s'apaguin els focus, malgrat la insistència del programa perquè estigui allí. María Teresa no va voler que se li comuniqués a Edmundo que havia sofert un ictus el passat 16 de maig, i aquest tema és el que segurament tractessin quan es vegin de nou.


Els primers 6 graus de curta durada\nEls graus de 3 anys podrien augmentar el cost dels estudis dels que optin per un màster.\nGraus de 3 anys: s'obre la veda\nL'aprovació, divendres, del decret que flexibilitza la durada de les titulacions universitàries, ha obert finalment la porta als graus de tres anys, de manera que, a partir d'ara, conviuran els estudis de 3 cursos amb els de 4 i alguns de 5 (els que, com Medicina, estan sotmesos a regulacions d'àmbit europeu).\nTot i l'acord dels rectors, en el sentit d'esperar al curs 2017-2018 per aplicar la reforma, i l'anunci de la Secretaria d'Universitats del Govern català, que va dir que no hi hauria carreres de tres anys fins al 2016-2017, el cert és que la lletra petita dels acords dóna via lliure perquè el setembre el curs s'obri a Catalunya amb sis titulacions de curta durada.\nEs tracta dels graus de Ciències del Mar (UB), Estudis Globals (UPF), Bioinformàtica (UPF-UB-UPC), Disseny i Desenvolupament de Videojocs (UdG), Animació (La Salle-URL) i Creació i Producció Digital (ENTI, centre privat adscrit a la UB). Tots són títols que està previst que s'imparteixin per primer cop el curs 2015-2016. A aquests s'hi podria afegir finalment el grau de Gestió Esportiva, que Blanquerna (URL) incorpora a la seva programació.\nVerificacions en marxa\nL'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU) ja ha manifestat la seva predisposició a verificar els plans de tres anys d'aquests estudis, després que la Junta del Consell Interuniversitari de Catalunya acordés, l'octubre passat, que una de les condicions per donar llum verda a aquests graus era que fossin "preferentment de tres anys".\nÉs d'esperar també que hi hagi noves propostes d'estudis universitaris de grau que es vulguin incloure a la programació per al curs 2016-2017 que també incorporin aquest requisit.\nEl que previsiblement trigarà encara dos anys a arribar és la reconversió de les actuals titulacions de 4 anys en 3, tot i que ningú no dubta que s'acabarà imposant.\nUna fórmula més apropiada\nEls experts coincideixen a dir que té sentit pensar que és preferible cursar un grau de Matemàtiques, per posar un exemple, de 3 anys de durada, que després es pugui completar amb un màster de dos anys orientat a l'exercici de la professió docent o bé a poder treballar en el sector financer, que no pas la fórmula actual.\nPresses i costos\nEl problema rau en les formes (les presses i la unilateralitat amb què el Ministeri d'Educació ha imposat la normativa) i en els diners, o sigui en el fet que un estudiant acabi pagant per un primer curs de màster el doble que el que li costa el quart curs de grau. En aquest sentit, sembla que hi ha la voluntat per part del Ministeri i la Generalitat d'evitar que la nova estructura penalitzi la butxaca de les famílies. El temps ho dirà.\nUn dels objectius de les JPO és\ninformar de les sortides laborals\nJornada de portes obertes a\ntots els campus de la UPC\nEls campus de Barcelona, Castelldefels, Manresa, Sant Cugat del Vallès, Terrassa, Vilanova i la Geltrú i Igualada de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) celebren conjuntament, el dimecres 25 de febrer, una Jornada de Portes Obertes adreçada a estudiants que estan cursant el Batxillerat o bé CFGS, pero també oberta al professorat de secundària.\nEls assistents rebran informació sobre els estudis que s'ofereixen i les sortides professionals de cadascun d'ells i podran participar en una visita guiada a les instal·lacions i els laboratoris dels centres.\nLa UPC i els seus centres adscrits imparteixen prop de 130 títols de grau, prop de la meitat dels quals són dobles titulacions.\nPer poder assistir a les Jornades de Portes Obertes cal inscriure-s'hi.\nLes sessions del taller-concurs\nComunika se celebren els\ndissabtes en horari de matí.\nSessions informatives dels\ngraus de la UIC el dijous 12\nLa Universitat Internacional (UIC) organitza, el 12 de febrer, sessions informatives dels graus i dobles titulacions d'ADE, Arquitectura, Dret, Comunicació Audiovisual, Educació Infantil, Primària, Humanitats, Periodisme, Publicitat i Relacions Públiques, Infermeria, Fisioteràpia i Odontologia.\nLes sessions, que se celebraran a les 18 hores als campus de Barcelona i Sant Cugat, s'adrecen a alumnes de segon de Batxillerat i CFGS i a les seves famílies.\nEls estudiants de segon de Batxillerat i CFGS interessats pels estudis de Comunicació Audiovisual, Periodisme i Publicitat també tenen l'oportunitat de participar, el 21 de febrer i el 7 de març, al taller-concurs Comunika.\nEls participants, guiats pel professorat de la Facultat de Ciències de la Comunicació, crearan un audiovisual utilitzant les instal·lacions de ràdio i televisió del centre. Un jurat premiarà les millors realitzacions.


Les persones sense llar han pensat i definit preguntes als diferents candidats dels partits polítics a través de Twitter, en el marc d'una campanya organitzada per la fundació Arrels\n25/06/2016 - 06:00h\nImatge de la campanya realitzada per la Fundació Arrels Fundació Arrels\nUn grup d'usuaris de Twitter han cedit els seus perfils a persones que estan vivint al carrer o que hi han viscut. En el context electoral i amb la intenció de poder donar veu a la xarxa a qui no la té, en una hora i mitja de piulades han arribat a aconseguir fins a 20 milions i mig d'impressions a totes les pantalles des d'on s'hagin llegit els missatges. La xarxa ha arribat a reunir 738 persones durant l'acció que han utilitzat un fil de conversa mitjançat el hashtag #votinvisible i #votinvisible. Tot plegat un volum proper als 3000 missatges escrits.\nLes persones sense llar han pensat i definit preguntes als diferents candidats dels partits polítics i també han expressat diferents opinions sobre aquesta situació. Els interrogants anaven des d'aspectes de polítiques generals fins a coses ben concretes i de caràcter més municipal.\nHan preocupat especialment les desigualtats al país i s'ha preguntat sobre com es poden fer polítiques per aconseguir cert equilibri social perquè no es doni que cada cop hi ha més persones riques i altres cada cop més pobres. En aquest sentit s'ha suggerit tenir algun tipus d'ajuda econòmica garantida per totes les persones que ajudi a mantenir-se. Les preguntes han anat adreçades a tots els caps de llista amb respostes de la majoria de partits.\nPerò també hi ha hagut preguntes de caràcter més pràctic que abordaven qüestions com ara de quina manera es podria fer perquè les persones sense domicili fix poguessin empadronar-se a qualsevol població, ja que en aquests moments es centralitzen a Barcelona. Alguna persona que ha viscut al carrer ha preguntat també quina mesura poden prendre els ajuntaments tenint en compte que està prohibit fer les seves necessitats al carrer però en canvi no tenen diners per pagar una consumició a un bar.\nLa qüestió del sensellarisme i les persones que viuen al carrer no són mai un tema important a les campanyes electorals. Estem parlant d'unes 5433 persones que viuen al carrer a Catalunya, segons dades de l'Agència Catalana d'Habitatge. Ciutadans del nostre país que, amb la simplificació i repetició d'idees durant la campanya, pateixen un estat d'invisibilització malgrat que siguin persones en situació d'absoluta precarietat econòmica, social i personal.\nÉs cert que a tots els programes electorals ja s'han incorporat mesures que tenen a veure amb l'accés a l'habitatge malgrat no aparegui el tema en la majoria dels discursos públics electorals. Però lògicament cadascú ho fa amb un èmfasi i perspectives diferents on no hi ha acord explícit de tothom sobre el dret a l'habitatge com ho és l'educació o la sanitat.\nVist que en els principals debats no s'aborden aquests temes, el dimecres previ a les noves eleccions del 26 de juny, un grup de persones s'han organitzat per mirar de donar veu a ciutadans que viuen al carrer o han estat en aquesta circumstància.\nÉs clàssica la reclamació de "res sobre nosaltres sense nosaltres" que tantes vegades han utilitzat especialment les persones amb diversitat funcional. Aquesta és una demanda històrica de tots els col·lectius que no són tinguts en compte per al disseny de les polítiques socials per les quals ells mateixos hi seran com a destinataris.\nCom a mínim, en aquests moments, sembla absurd prendre unes mesures sobre unes persones sense haver-les consultat prèviament. Sense haver arribat a incorporar aquest paradigma de manera generalitzada, la sospita de l'absurditat ha estat fruit de l'avançament de les mirades que adopten els serveis socials vers les persones que atenen.\nEn aquest sentit, després de la diagnosi del 2015 sobre persones sense llar a Barcelona, l'Ajuntament ha posat en marxa un comitè d'experts on participen persones que han viscut o viuen al carrer. Així ho va presentar la tinenta d'alcalde Laia Ortiz, a principis d'any, ubicant la proposta en el marc del Consell de Benestar Social.\nL'acció #votinvisible ha estat coordinada per Fundació Arrels des d'on s'insisteix en la importància de sistematitzar recomptes de persones que dormen al carrer arreu del país i no només a algunes ciutats tal com va organitzar fa unes setmanes la Xarxa d'Atenció a Persones Sense Llar (XAPSLL). Lògicament calen polítiques de caràcter estructural i global, però aquestes dades serveixen per poder planificar i preveure els recursos que cal destinar a aquest tema. Arrels també suggereix la creació d'un observatori públic i dotar de pressupost al Pla Estatal de lluita contra el sensellarisme serien alguns dels passos importants.\nPer altra banda també s'indica la necessitat de tenir accés als medicaments, ja que, segons Arrels, l'esperança de vida de les persones que viuen al carrer es redueix de mitjana en 20 anys. A més, un cop algú deixa aquesta situació necessita tenir accés a recursos que li possibilitin tenir oportunitats i restablir-se social i personalment.\nEl que sembla clar és que la realitat d'un país no es construeix a partir de la mitjana de la riquesa que té. Hi ha persones invisibilitzades en aquestes estadístiques que habitualment no fan palès la diferència entre el grup privilegiat dels més rics i els que cada dia han de buscar en quin lloc poden aconseguir un espai per estirar-se i intentar descansar unes hores a la nit. I és que mentre hi ha qui pressiona per no cobrar un impost de 2 euros per dormir una nit en un Hotel de luxe també hi ha qui aquests diners no els té ni per pagar-se una aigua en un bar per poder tenir un lavabo per fer les seves necessitats.


La Boqueria s'alia amb xefs de renom per celebrar el seu 180 aniversari La Boqueria s’alia amb xefs de renom per celebrar el seu 180 aniversari – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nLa Boqueria s’alia amb xefs de renom per celebrar el seu 180 aniversari\nEl mercat prepara una fira gastronòmica, xerrades i activitats diverses per obrir-se als barcelonins\nLa Boqueria celebra el seu 180 aniversari amb desenes d'activitats / MB\nXavi Fernández de Castro 16/01/2020 4:12 pm\nLa Boqueria celebra enguany el seu 180 aniversari i s’ha envoltat de xefs de renom i altres personalitats del món de la gastronomia per obrir-se als barcelonins i apropar-los el producte fresc i de proximitat que es ven a les seves parades. “La Boqueria és un exemple a escala internacional i ara vol atreure els barcelonins perquè redescobreixin el centre la ciutat”, ha explicat el primer tinent d’alcaldia de l’Ajuntament de Barcelona, Jaume Collboni.\nEl 19 de març del 1840 es va posar la primera pedra del mercat, tot i que les primeres referències a l’espai en si daten del segle XIII. Amb el lema ‘180 anys alimentant Barcelona’, el mercat ha preparat un ampli programa d’activitats que comptarà amb la presència de xefs com Carme Ruscalleda, els germans Torres, Nandu Jubany o el trio del restaurant Disfrutar, però també d’altres experts com els gastrònoms Toni Massanés i Núria Bàguena.\nEl president dels paradistes de la Boqueria, Salvador Capdevila, amb Jaume Collboni / MB\nXerrades i activitats especials\nLes activitats es duran a terme durant tot el 2020, amb l’excepció dels mesos de juliol i agost. Per una banda, s’organitzaran sessions temàtiques amb xefs com Isma Prados, que parlarà de cuines del món, o Marc Ribas, que tractarà la cuina barcelonina; i per l’altra, hi haurà un cicle de xerrades en el qual parelles de persones de dins i de fora del mercat faran una repassada de què es menjava quan es va inaugurar el mercat i què es menja ara.\nCom a element innovador, la Boqueria estarà a present a diversos esdeveniments amb segell barceloní com el Mobile World Congress, que organitzarà una trobada prèvia al mercat per a empreses i congressistes; o el festival BCNegra 2020, que inclourà una taula rodona amb els escriptors Carlos Zanón i Antonio Iturbe i el cuiner Isma Prados per parlar de les novel·les que tenen com a escenari central o ocasional el mercat. La Virreina, el Museu Marítim, l’Ateneu Barcelonès, el Liceu i el Teatre Goya seran altres escenaris privilegiats de la celebració del 180 aniversari.


Notícies - L'Esbart Sant Cugat tancarà els actes del centenari del tren per Festa Major\nL'espectacle es representarà el 30 de juny i l'1 de juliol\nSant Cugat celebrarà el centenari de l'arribada del tren a la ciutat amb una trentena d'activitats (19/mai/17)\nLa roda de premsa ha tingut lloc on es farà l'espectacle, a la plaça de Lluís Millet\nel 4/jun/18 Sílvia González Cultura PDF\nEl Cos de Dansa de l'Esbart Sant Cugat clourà els actes dels 100 anys de l'arribada del tren a Sant Cugat el 30 de juny i l'1 de juliol, en la programació de la Festa Major. Ho farà amb el muntatge 'FentVia' que posarà en escena 16 ballarins i vuit músics que tocaran en directe. La plaça de Lluís Millet serà l'escenari de la proposta que s'acompanyarà de música original i un 'mapping' del coreògraf Toni Mira a l'estació.\nL'aventura dansaire arrencarà a la plaça del Doctor Galtés, a les deu de la nit, amb una cercavila que conduirà els ballarins i els santcugatencs fins a Lluís Millet. Allà, el director musical Marçal Ramon, amb vuit músics, traslladarà els ciutadans un segle enrere.\nTall incrustat: Marçal Ramon\nLa música de fa 100 anys encara s'escolta per part de la població. Hem trobat peces que van sonar el dia de la inauguració, el 1917.\nLa directora del Cos de Dansa i coreògrafa de l'espectacle, Laia Martínez, ha expressat el 'respecte' que significa assumir l'encàrrec de l'Ajuntament de crear 'FentVia' en el marc de la festa grossa.\nHi ha ganes. Durant el procés de creació vivim emocions de tot tipus.\nEl creador del 'mapping', el coreògraf Toni Mira, ha reivindicat la vàlua de les produccions 'en directe'.\nEl que m'agrada d'aquest espectacle és treballar amb músics en directe i cossos en directe.\nLa tinenta d'alcalde de Cultura i Promoció de la Ciutat, Carmela Fortuny, ha mostrat 'plena confiança' en la producció i ha avançat que la trentena d'actes del centenari del tren ha tingut una bona resposta.\nPer nombre de participants és un resultat que ens agrada i que ens encoratja a fer projectes de ciutat amb dinàmiques col·laboratives.\nLa direcció musical de 'FentVia' ha enregistrat un disc, amb les peces incloses al muntatge, que estarà disponible el mateix dissabte 30 de juny per l'estrena.\nTot plegat, un espectacle de cloenda per rememorar l'arribada del tren, el 26 d'octubre de 1917, moment en què es va inaugurar la primera estació de ferrocarrils.


Lesmes agraeix als jutges del procés “el compromís amb la defensa de l’Estat de dret” La República\nLesmes agraeix als jutges del procés “el compromís amb la defensa de l’Estat de dret”\nACN Madrid.-El president del Consell General del Poder Judicial (CGPJ) i del Tribunal Suprem, Carlos Lesmes, ha aprofitat aquest dilluns l’acte d’obertura de l’any judicial per agrair als magistrats de […]\nACN Madrid.-El president del Consell General del Poder Judicial (CGPJ) i del Tribunal Suprem, Carlos Lesmes, ha aprofitat aquest dilluns l’acte d’obertura de l’any judicial per agrair als magistrats de la Sala Segona del Tribunal Suprem que hagin posat de manifest “el compromís dels nostres jutges amb la defensa dels valors de l’Estat de dret proclamats per la Constitució”. Lesmes ha volgut fer extensiu aquest agraïment a totes les persones que des de les seves respectives àrees de responsabilitat “van fer possible el normal desenvolupament de la vista oral”, i hi ha inclòs tan les acusacions com les defenses”. Segons el president del CGPJ, el judici “és el paradigma d’aquests milers de processos que se celebren cada dia al nostre país” que “es construeixen sobre els pilars de les responsabilitat, dedicació, professionalitat i recerca constant de la protecció dels drets dels ciutadans, sense distingir entre grans i petits plets”.\nDurant el seu discurs Lesmes també ha retret als partits que no s’hagin posat d’acord per renovar el CGPJ. El mandat actual va expirar el mes de desembre. Segons Lesmes, aquest endarreriment “constitueix una anomalia greu en el funcionament de les institucions i, si es prolonga, pot contribuir al descrèdit del propi òrgan de govern dels jutges”. Segons Lesmes, el Podem Judicial és “un pilar fonamental de l’Estat de dret i de la pròpia democràcia” i “un bastió últim i definitiu” en la protecció i defensa dels drets i llibertats públiques”.


Home Instal·lacions Tennis\nLes pistes de tennis son a disposició dels Socis i No Socis que desitgin gaudir d’aquest esport mitjançant el servei de lloguer de pistes de la secció El meu Club (es necessari registrar-se prèviament a la web, pots trobar mès informació a la secció Serveis online i lloguer d’espais). Però si el que vols és iniciar-te en aquesta esport i aprendre a jugar o millorar la teva tècnica, disposes també de nombrosos cursets dirigits per a totes les edats i categoríes a la nostra Escola de Tennis.\nEl Club disposa de 9 pistes de tennis de terra batuda de 18 x 35.95m, complint amb les mesures reglamentàries segons la normativa de la Federació Catalana de Tennis i ocupant una superfície de 647.1 m2 en total en un entorn altament especialitzat, obert i tranquil, allunyat dels sorolls i el tràfec de la ciutat.\nDe dilluns a divendres de 7:00 a 23:00 hores. Dissabtes, Diumenges i Festius de 8:00 a 22:00 hores.


Aproximació al pensament i la ideologia cagigaliana a través de la premsa escrita (1960-1983) - Apunts Educación Física y Deportes\nAproximació al pensament i la ideologia cagigaliana a través de la premsa escrita (1960-1983)\nEl 7 de desembre de 1983 va morir a Barajas José M. Cagigal. D’aquesta manera culminava la intensa vida d’un home treballador. Cagigal va lliurar esforços i dedicació amb l’única finalitat d’enaltir els valors de l’educació física i l’esport a Espanya. Tota la línia del pensament cagigalià es mou entorn de tres pilars bàsics: olimpisme, humanisme i esport. Cagigal entén els JJ00 moderns com una comunió de la humanitat, amb grans possibilitats de convertir-se en el motiu de confraternització entre els pobles. Considerada la seva instrucció com a humanista, la seva personalitat i la seva tasca estan presents en tots els seus escrits. Veu l’esport com un mitjancer, com un element humanitzant de la societat actual, esquerpa i agressiva amb ella mateixa. Cagigal assenyalava la dimensió intel.lectual del concepte d’esport i el diferenciava en dos: l’esport praxi i l’esport espectacle; considerava el primer com el més proper als aspectes naturals per tant, humans. Creiem que la seva trajectòria és un bon fil conductor de les vicissituds de l’educació física i l’esport al nostre país. Si bé les seves obres escrites són de coneixement general, ens va semblar interessant donar a conèixer un seguiment de la seva ideologia (segurament més espontània) mitjançant les seves manifestacions a la premsa diària nacional. Aquesta anàlisi s’ha realitzat de manera cronològica, des dels inicis de la seva aportació conceptual al món de l’educació física i l’esport (1960) fins als últims moments de la seva vida (1983).\nParaules clau: deporte, educació, esport, esport espectacle, esport praxi, home, humanisme, José M. Cagigal, olimpisme.


Aliments viatgers. D’on ve el que mengem? – Cavall Fort\nAliments viatgers. D’on ve el que mengem?\nCavall Fort 1413\nSabíeu que els nostres avantpassats no menjaven salsa de tomàquet ni truita de patates? És clar! Encara no en coneixien tots els ingredients! Alguns aliments imprescindibles de la nostra cuina van venir d’Amèrica. Altres, originaris d’Àsia o Àfrica, els van portar els àrabs. Repassem-ne alguns!\nUna flor decorativa\nQuan la patata (1) va arribar a Europa, ningú no se la volia menjar! Als europeus només els interessava la patatera: trobaven que feia una flor molt bonica. No va ser ben bé fins al segle XVIII (a Catalunya, més tard!) que aquest tubercle dels Andes va ser ben acceptat com a aliment.\nAbans de la patata, aquí la castanya era un aliment bàsic; s’afegia als estofats i les sopes i se’n feien purés i farines.\nUna mica de picant\nL’any 1493 Cristòfor Colom va dur el pebrot picant (2) d’Amèrica i el va presentar com una bona alternativa al pebre negre: aquesta espècie de l’Índia, tan valorada a l’edat mitjana, era massa cara! I dels pebrots assecats i molts se’n va fer pebre vermell. El pebrot dolç, que posem a l’amanida, l’escalivada o la samfaina, es va començar a menjar molt més tard!\nMés verd, si us plau!\nEls llegums (cigrons, llenties i també faves i pèsols) eren molt coneguts a Europa. Fins i tot, diuen que hi havia algun tipus de mongeta seca que ja consumien els grecs i els romans. Però el costum de menjar mongetes tendres (3) també va venir d’Amèrica, d’on és originari aquest llegum amb tavella comestible.\nA l’inici, la tomaquera també va ser vista com a planta ornamental. Se’n conreaven varietats que feien fruits de la mida d’una cirera, com els tomàquets (4) cirerols. Però ningú no s’atrevia a menjar-se’ls: semblaven verinosos!\nUn regal diví\nEls maies i els asteques creien que el cacau era un regal dels déus, i el feien servir com a moneda i ofrena. Però amb les faves de cacau també preparaven begudes energètiques i hi afegien condiments com ara pebrot picant! Als europeus no els agradaven aquestes barreges i hi posaven sucre i canyella: així va néixer la nostra xocolata (5). Primer es prenia líquida i més tard es va comercialitzar sòlida: ja se li podia clavar queixalada!\nLes faves del cacau les trobem dins d’una tavella dura amb forma de petit meló.\nUn nou cereal\nEl blat de moro (6) era molt important per als nadius americans, com el blat per als nostres predecessors. Sembla que Colom també el va portar del seu primer viatge a Amèrica. Al principi, però, a la gent no li agradava el gust que tenia i el feia servir com a farratge per als animals. I ara qui podria passar sense crispetes, eh?\nEn alguns llocs, el blat de moro –que en català es diu així per la semblança amb un cereal que conreaven els àrabs– rep el nom de panís o moresc.\nEL LLIBRE DE CUINA MÉS ANTIC\nEl llibre de totes maneres de potatges de menjar, més conegut com el Llibre de Sent Soví, és el receptari de cuina en català més antic. Va ser escrit l’any 1325 i, és clar, no inclou sofregits de tomàquet ni taronges dolces (però sí amargues!). Ara, té receptes boníssimes, com albergínies farcides amb all, ceba, formatge, ou, panses i espècies, i regades amb una salsa de llet d’ametlles. Mmmm!\nVINGUTS DE L’ORIENT\nAmarga o dolça?\nEs fa difícil imaginar la vida sense taronges (7), oi? Les amargues (boníssimes per a preparar confitures!) les van introduir els àrabs a la península Ibèrica cap al segle X. Però les taronges dolces, que són bones per a fer suc i portar a taula, van arribar força més tard de la mà dels portuguesos.\nLa taronja és originària de la Xina, i va passar per l’Índia i Pèrsia abans d’arribar a casa nostra.\nUn error que fa història\nTot i que els àrabs havien dut els espinacs (8) a la península Ibèrica durant l’edat mitjana, els europeus no hi van parar gaire atenció fins al segle XIX. En aquella època, un químic alemany els va analitzar i, fruit d’una badada, va dir que contenien molt més ferro del que en realitat tenen. Aquesta informació (errònia!) va inspirar la dèria d’en Popeye: aquest personatge de còmic i dibuixos animats menjava espinacs a dojo per tenir més força!\nPer acabar, un cafè!\nSegur que heu vist molts adults acabar un bon àpat amb un cafè (9). De fet, quan els italians el van introduir a Europa, es va considerar un tònic o beuratge medicinal: podia ser un bon remei per a pair bé el menjar o obtenir una dosi extra d’energia!\nNo se sap si la planta de cafè ve d’Etiòpia, a l’Àfrica, o del Iemen, a la península Aràbiga. Però sembla clar que també van ser els àrabs qui van difondre l’hàbit de prendre cafè.\nSe us acudeixen altres aliments introduïts a la nostra cuina no fa tant de temps? Uns quants, oi? Però, compte, si els hem de portar de molt lluny: els viatges llargs contaminen molt i val més consumir productes que avui ja són de proximitat!\nIl·lustració: AINA PONGILUPPI


El president Obama adopta una línia més dura contra les víctimes de Gaza - Reporter de la UE\nL'administració Obama ha condemnat el bombardeig mortal d'una escola de les Nacions Unides a Gaza el dimecres (30 de juliol), mitjançant un llenguatge dur però acuradament redactat que reflecteix la creixent irritació de la Casa Blanca amb Israel i les creixents víctimes civils derivades de la seva guerra terrestre i aèria contra Hamàs.\nLes frustracions nord-americanes es van agreujar amb una pluja d’informacions dels mitjans israelians que van aparèixer aquesta setmana destinades a desacreditar el president Barack Obama i el secretari d’estat John Kerry, que van passar dies intentant negociar un alto el foc sense èxit entre Israel i Hamas.\nEn un llenguatge inusualment contundent, una portaveu del Departament d'Estat va descriure dimecres repetidament un dels informes com a "merda completa". Els esdeveniments van injectar una nova tensió en la sovint tensa relació entre Obama i el govern israelià, alhora que van posar de manifest la voluntat del president de prendre una línia més dura contra l’aliat nord-americà de llarga data que alguns dels seus predecessors o legisladors al Capitol Hill.\nTot i que Obama i altres alts funcionaris manifesten constantment el seu suport al dret d'Israel a defensar-se contra el coet de Hamas, la Casa Blanca ha fet declaracions cada vegada més fortes sobre els civils palestins que moren en els atacs israelians. Els funcionaris també han demanat directament a Israel que faci més per evitar les víctimes.\nMés de 1,300 palestins han estat assassinats en tres setmanes de combats, segons el ministeri de salut de Gaza, dirigit per Hamas. Més de 50 israelians també han mort en els enfrontaments. La Casa Blanca va tornar a intensificar la seva retòrica dimecres condemnant el bombardeig de l'escola de l'ONU que acollia els palestins desplaçats. Tot i que l'administració no va atribuir públicament la culpa de l'atac, el secretari general de l'ONU, Ban Ki-moon, va dir que "totes les proves disponibles" apuntaven a Israel i l'exèrcit israelià va reconèixer que va disparar després que els seus soldats fossin objectius de les rondes de morter llançades des de les rodalies de l’escola.\n"Estem extremadament preocupats pel fet que milers de palestins desplaçats interns que els militars israelians han cridat a evacuar les seves cases no siguin segurs als refugis designats per l'ONU a Gaza", va dir Bernadette Meehan, portaveu del Consell de Seguretat Nacional de la Casa Blanca. També va condemnar "els responsables d'ocultar armes a les instal·lacions de les Nacions Unides a Gaza", un gest a l'accusació d'Israel que Hamas està allotjant armes en aquestes instal·lacions.\nObama ha tingut una relació amunt i avall amb Israel des del començament de la seva presidència. Els funcionaris israelians van rebutjar el que consideraven una crítica excessivament dura de la seva política d'assentament i s'han mostrat profundament escèptics sobre els esforços d'Obama per negociar un acord nuclear amb l'Iran. Obama i el primer ministre israelià, Benjamin Netanyahu, també han lluitat per desenvolupar una relació, amb el líder israelià en un moment donat la conferència del seu homòleg nord-americà a l'Oficina Oval davant de periodistes, fotògrafs i càmeres de televisió.\nTot i així, la seva relació semblava augmentar l'any passat quan Obama va fer la seva primera visita a Israel com a president. El viatge va tenir una bona acollida a Israel i la represa de les converses de pau dirigides pels Estats Units entre israelians i palestins va seguir ràpidament. Però aquestes converses es van esfondrar a principis d’aquest any enmig de la frustració dels Estats Units amb les dues parts del conflicte intractable. La violència actual va seguir ràpidament, provocada per la mort de tres adolescents israelians a Cisjordània.\nKerry, que va gastar una quantitat important de capital personal en les converses de pau, també ha intervingut per intentar orquestrar l'alto el foc entre Israel i Hamas. Tot i això, els seus esforços no van aconseguir cap progrés i la seva sortida de la regió el cap de setmana passat va anar acompanyada de crítiques severes als informes dels mitjans israelians. Ari Shavit, columnista del principal diari liberal israelià Haaretz, va dir que Kerry va posar sobre la taula una proposta que equivalia a un "atac terrorista estratègic".\nAltres van acusar Kerry de alinear-se massa amb Hamas i de desestimar les demandes d'Israel. Dimarts, un informe dels mitjans israelians va aparèixer per llançar Obama a la mateixa llum amb el llançament del que suposadament era una transcripció de la trucada del cap de setmana d'Obama amb Netanyahu. Tant el govern israelià com l'administració Obama van negar vigorosament l'autenticitat de la transcripció. "És una merda completa", va dir dimecres la portaveu del Departament d'Estat, Marie Harf. Va deixar de banda les preguntes sobre qui els Estats Units van ser els responsables dels informes, però va dir que era clar que la intenció és perjudicar la relació entre EUA i Israel. "No sé cap a quin final. No sé qui ho va fer", va dir. "Però no sé quina altra conclusió en podeu treure".\nEl llenguatge carregat de l'administració contrasta amb la postura de demòcrates i republicans al Capitol Hill, que pressionen la Casa Blanca perquè no prengui cap mesura que pressioni Israel perquè detingui les seves operacions militars. Els legisladors també busquen impulsar un paquet de defensa antimíssils de 225 milions de dòlars per a Israel. Tot i que la Casa Blanca planteja preocupacions sobre les víctimes civils, l'administració està ajudant Israel a subministrar les seves reserves de municions.\nUn funcionari de la defensa va dir que els EUA es van oferir a proveir de morters i magranes des d'un dipòsit que manté a Israel com a part d'un esforç rutinari per consumir existències antigues i substituir el que hi ha per municions més noves. El secretari de Defensa, Chuck Hagel, va parlar dimecres amb el seu homòleg israelià, Moshe Yaalon, sobre la crisi de Gaza. El portaveu de Hagel, el contraadministrador de la Marina, John Kirby, va dir que Yaalon va agrair a Hagel el suport financer dels Estats Units al sistema de defensa anti-coets d'Israel Iron Dome, i Hagel va reiterar la preocupació dels Estats Units per l'augment del nombre de civils palestins a Gaza.\nL'atac escolar de Gaza és inacceptable: els EUA\nTemes relacionats:Ari ShavitBernadette MeehanCapitol Hillmerda completadestacat-Imatge completaMarie Harf\nEls països escandinaus condemnen la "violència desproporcionada" d'Israel i envien milions a ajudar els palestins


El bisbe Pardo encoratja els nous rectors a practicar la «pastoral de la senzillesa» - Diari de Girona\nEl bisbe Pardo encoratja els nous rectors a practicar la «pastoral de la senzillesa»\nL'acte de presa de possessió dels nous càrrecs parroquials i diocesans es va celebrar dijous enmig de les restriccions imposades per la COVID-19\nLa cerimònia de presa de possessió, dijous al matí. bisbat de girona\nLa cerimònia de presa de possessió, dijous al matí.\nDijous al matí es va celebrar a la seu del Bisbat de Girona la presa de possessió dels nous càrrecs paroquials i diocesans que van ser nomenats a finals de juliol. A causa de les restriccions derivades de la pandèmia de la covid-19, l'acte va haver de reduir el seu aforament habitual, de manera que en aquesta ocasió es va comptar amb una representació de la Cúrisa diocesana.\nEl bisbe de Girona, Francesc Pardo, va encoratjar els nous rectors a practicar «la pastoral de la senzillesa», que va definir com una «pastoral del servei quotidià» en aspectes com l'atenció als fidels, la catequesi o l'administració dels sagraments, sempre d'«acord amb les possibilitats de cada lloc i de cadascú». En aquest sentit, Pardo va destacar que precisament seran aquests aspectes els que marcaran les Prioritats Pastorals del nou curs, que es publicaran el primer cap de setmana d'octubre. Finalment, el bisbe també va tenir unes paraules d'agraïment per la bona disposició en l'acceptació de les noves missions pastorals.\nEntre els nomenaments que han entrat en vigor hi ha el de Josep Casellas com a nou director de l'Institut de Ciències Religioses de Girona, mentre que Pere Carreras passarà a ser-ne el subdirector. Xavier Roca serà el nou director de la revista diocesana El Senyal, mentre que Antoni Coll ha assumit la responsabilitat de ser rector de Caldes de Malavella i Sant Andreu Salou, a banda de col·laborar amb el servei religiós de l'hospital Josep Trueta. Josep M. Camprubí serà el capellà col·laborador del Santa Caterina i Dagoberto Rojas el de Figueres, a més de vicedelegat de la Pastoral amb Joves. Mentrestant, Josep Puig serà el nou rector de Garriguella, Pau, Rabós, Vilajuïga i Vilamaniscle, i el diaca Ignasi López ampliarà el seu servei a diverses parròquies de la Selva.


L’associació de comerciants s’adhereix a la campanya “El comerç amb el Cicle Cultural” | Ràdio Calella Televisió\nRaül Supervia i Alba Cabrera,protagonistes de l'obra "Kru".\nL’associació de comerciants Calella Centre Comercial s’ha adherit a una nova campanya, que impulsa l’Ajuntament de Calella, per recolzar i promocionar l’oferta cultural calellenca sortejant 3 abonaments de cinc espectacles pel Cicle Cultural. L’objectiu de la campanya, “El comerç amb el Cicle Cultural”, és donar suport a les accions culturals de la ciutat alhora que s’impulsa la compra al comerç local. La campanya durarà deu dies i es podrà participar comprant en qualsevol dels establiments adherits. Aquesta iniciativa se suma a la que va anunciar la setmana passada l’Ajuntament d’entrades reduïdes a tres euros per a joves de 12 a 20 anys.\nL’associació de comerciants Calella Centre Comercial promocionarà l’oferta del Cicle Cultural durant 10 dies amb el sorteig de 3 abonaments de cinc espectacles per a qualsevol de les 10 obres restants del cicle. Ho ha avançat Josep Maria Gallart, president de l’associació de comerciants Calella Centre Comercial a Ràdio Calella TV.\nNosaltres promocionarem el cicle cultural des de l’associació de comerciants sortejant tres abonaments per cinc espectacles. La campanya serà des d’avui fins al 29 de gener. El dia 30 es farà el sorteig i es donarà a conèixer el guanyador.\nPer a participar només s’haurà de comprar en algun dels establiments adherits a la campanya i llençar la butlleta dins les urnes que disposaran cadascuna de les botigues. La campanya finalitzarà el 29 de gener i el sorteig es farà el dia 30 de gener i es podrà seguir en directe per Ràdio Calella TV al programa La Ciutat. Amb aquesta iniciativa els comerciants volen fomentar la cultura entre el poble calellenc.\nÉs una campanya que ha obert l’Ajuntament i creiem que des de l’associació la podem donar suport a través de les nostres botigues per poder fomentar la cultura al poble. A més són obres de prestigi amb directors importants com Joel Joan o el grup Dagoll Dagom. Tot això al final pot atraure a gent de fora i acaba repercutint a la vida del poble.\nEn dues setmanes, el Cicle Cultural ha venut el 25% de les entrades dels espectacles que el conformen. En total 1073 entrades venudes de les 4752 disponibles.\nLa novetat d’enguany, la nova oferta d’abonaments, també ha tingut molt bona acollida. En total són 3 modalitats d’abonaments, per 5,8 i 11 espectacles a 49,69 i 89 euros respectivament.\nLa setmana passada l’Ajuntament de Calella també va posar a la venda entrades a tres euros per a joves de 12 a 20 anys, amb l’objectiu d’apropar el teatre als joves.\nLes entrades es poden comprar online a entrapolis o a la taquilla de la Sala Mozart, els dimecres de 17.00 h a 20.00 h, i el dia de l’espectacle, dues hores abans.\nAquest cap de setmana el calellenc Raül Supervia portarà a la Sala Mozart l’obra “Kru”, serà dissabte a dos quarts de deu del vespre. Aquest espectacle neix arran de la seva experiència com a voluntari a Grècia ensenyant cine i teatre a refugiats de Síria, Palestina i Kurdistan.\nSegüent Segon a semàfor a la vista\nAnterior [CORRECCIÓ] Calella suspèn totes les activitats a l’aire lliure en equipaments municipals


Hila advoca per dotar de més recursos al Tercer Sector i destaca el paper de PalmaActiva a la inserció social\nPublicado 20/5/2019 17:13:59CET\nEl candidat del PSIB a l'alcaldia de Palma, José Hila, ha reafirmat aquest dilluns el seu compromís de "dotar de més recursos al Tercer Sector duplicant el nombre d'educadors socials" i ha destacat el paper de PalmaActiva com a "organisme generador d'oportunitats".\nAixí s'ha expressat el candidat durant l'onzè dia de campanya, que ha dedicat a visitar entitats del Tercer Sector al barri de Son Gibert. En concret, s'ha reunit amb la plataforma d'Entitats, la Cooperativa Jovent, l'Associació Girasol, l'Associació Rehacer i Asprom, entre altres.\nEn aquestes trobades, Hila ha manifestat la seva voluntat d'ampliar els programes d'atenció comunitària i d'atenció a la inclusió social a la ciutat i de "consolidar" PalmaActiva "com a eina al servei de la creació d'ocupació de qualitat, millorant els seus mecanismes de formació, inserció i orientació en particular als col·lectius amb major dificultat d'inserció laboral".\nEl candidat socialista a l'alcaldia també ha apostat per "aconseguir que a Palma es potenciï una altra economia com la solidària". Hila ha fet aquestes visites acompanyat del número quatre de la llista al Consell de Mallorca, Javier De Juan.


(S'ha redirigit des de: Teró)\n(476 aC) Vencedor de la carrera de quàdriques als Jocs Olímpics de l'antiguitat\nVa regnar sense oposició fins a la seva mort el 472 aC. El seu govern és considerat en general just excepte pels fets d'Himera. Durant el seu regnat es van construir edificis i es van fer nombroses obres públiques a Agrigent. Va protegir els poetes i artistes. Va obtenir algunes victòries als jocs olímpics que foren immortalitzades per Píndar. A la vora d'Agrigent se li va erigir un monument.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Teró_d%27Agrigent&oldid=21941316»\nDarrera modificació: 4 set 2019 a les 20:08\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 set 2019 a les 20:08.


Plurialcaldia a Badalona | Badalona bitàcola\nPlurialcaldia a Badalona\n5 Agost 2005 BadalonaBadalona bitàcola\nAquest diumenge comença a Badalona una curiosa seqüència de canvis d’alcalde accidental. Durant les properes quatre setmanes tindrem quatre alcaldes/alcaldesses diferents, i això sense comptar que, aquesta setmana, l’alcaldessa és la de sempre, la Maite Arquè. En total doncs, durant el mes d’agost Badalona serà una ciutat amb 5 alcaldes.\nLa informació completa es pot trobar a la nota de premsa de l’ajuntament que publica el Badiu.\n← Zona blava a Badalona\tTalant arbres a Can Solei →


Vida de peix... sense espines! - TRESC\nVida de peix ... sense espines! és una comèdia amb excel·lent acollida per part de públic que es basa en les converses entre dues dones, Marcia i Llúcia en una sala d'espera, d'una consulta qualsevol ...\nVida de peix ... sense espines! sorgeix en l'estiu de 2019 quan l'entitat Casino Prado de Sitges proposa a la Mercè Comes participar al Festival Dona. Comes va començar a treballar per crear una obra enriquida amb anècdotes i situacions còmiques viscudes en primera persona o nodrida de les experiències del seu cercle més proper. Tot apuntava a ser un monòleg però finalment va recórrer a la Rosa Andreu perquè l'acompanyés a l'escenari. El resultat és aquesta obra divertida i entusiasta que gira entorn a la Marcia i la Llúcia.\nIntèrprets:Rosa Andreu i Mercè Comes\nDates: 2 d'octubre


IB3 | L’Executiu presenta una campanya per conscienciar del bon ús de l’aigua\nL’Executiu presenta una campanya per conscienciar del bon...\nPortada > societat > L’Executiu presenta una campanya per conscienciar del bon ús de l’aigua\nL’Executiu presenta una campanya per conscienciar del bon ús de l’aigua\nL'objectiu és arribar a residents i turistes\nEl lema “l’aigua és un bé escàs, pensa-hi” és present a partir d’avui a dos busos de la EMT de la línea 15 que uneix Palma amb s’Arenal i a altres dos busos del TIB de la línea que uneix Palma amb Calvià. És part de la campanya del Govern per conscienciar els visitants de les Illes que facin un bon ús de l’aigua i, per això, ha inserit el missatge en línies turístiques de transport públic. La campanya té un pressupost de 130.000 euros.\nAl web oficial, l’Executiu posa a l’abast dels Consells i Ajuntaments una sèrie de recomanacions perquè es faci un bon ús de l’aigua. Per exemple, emprar la dutxa en comptes de la banyera, omplir al màxim els electrodomèstics com el rentaplats, disminuir el volum de la descàrrega del vàter o utilitzar un sistema de reg eficient amb programador. A més, treballa amb els consistoris per trobar fuites d’aigua a la xarxa i reparar-les. Tot i que les reserves són bones, hi podria haver problemes d’abastiment als pobles més petits que no tenguin pous de garantia.\nEls embassaments de Cúber i el Górg Blau estan al 64 per cent de la seva capacitat. L’any passat, en aquesta època, es trobaven al 44 per cent. En conjunt, les reserves hídriques de les Illes superen el 66 per cent. Són 18 punts més que l’any passat. Un any especialment crític en què es varen haver de decretar mesures especials contra la sequera a Eivissa. Ara mateix, només la zona nord de Mallorca està en préalerta per sequera.


Valdés, rècord d’imbatibilitat a Europa | FCBarcelona.cat\nValdés, rècord d’imbatibilitat a Europa\nEl porter del FC Barcelona suma ja 466 minuts sense encaixar un gol a Europa. La xifra suposa, en competicions europees, la millor marca d’un porter barcelonista en tota la seva història.\nAmb el 2-0 final el Barça ha encarrilat el pas a vuitens de final, i el seu porter, Víctor Valdés, ha establert una nova fita a la història del club. El de l’Hospitalet ha aconseguit el rècord absolut d’un porter del Barça, ja que suma 466 minuts sense encaixar un gol i ha superat la marca anterior, de Pere Valentí Mora (406 minuts).\nDe fet, l’últim que va rebre el Barça data de la passada edició de la Lliga de Campions, i va ser obra de Riise, el 21 de febrer del 2007. Des de llavors, cinc partits i cap diana en contra. L’anterior millor marca de Valdés era de 397 minuts, aconseguida a l’inoblidable Champions 2005/06.\nVíctor Valdés ha passat pràcticament inadvertit en el partit d’aquesta nit contra el Glasgow Rangers. I és que el conjunt escocès gairebé no l’ha inquietat. Les accions més perilloses del Rangers han arribat a les acaballes del duel. Primer ha blocat una falta llançada amb potència per Darcheville (min 82), i en el descompte ha neutralitzat una volea de Nacho Novo.\nVíctor Valdés ha parlat de la marca en finalitzar el partit: “El rècord d’imbatibilitat està molt bé, diu molt del treball de l’equip”. El porter barcelonista no ha deixat d’elogiar el tasca defensiva dels seus companys: “Acabar amb la porteria a zero és una tònica habitual de la temporada gràcies a la solidesa de l’equip”. En l'àmbit personal, Valdés ha confessat: “Quan acabes un partit sense encaixar un gol és una satisfacció”.\nL’Arsenal, també immaculat\nL’Arsenal i el Barça són els dos únics equips de la Lliga de Campions que, en aquesta edició, no han encaixat cap gol. El porter dels 'gunners' és el navarrès Manuel Almunia, que acumula 360 minuts imbatut.\nD'altra banda, també cal destacar la presència al Camp Nou de Cesc Fàbregas, migcampista de l'Arsenal format a la Masia. El jugador d'Arenys de Mar estava sancionat i no ha pogut participar en el partit que el seu equip ha jugat aquesta nit a Praga (0-0).


Dissabte, jornada de neteja d´espais fluvials:: Ajuntament d'Abrera\nDissabte, jornada de neteja d´espais fluvials\nPer motius climatològics l´activitat “Fem dissabte” prevista per avui queda anul·lada. <?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nEl proper 8 de juny Abrera participa en una nova edició del Fem dissabte! la jornada de neteja popular dels espais fluvials que organitza l´Associació Hàbitats - Projecte Rius en col·laboració amb l´Ajuntament d´Abrera, l´Associació Naturalista d´Abrera i Protecció Civil.\nL´objectiu és extreure la brossa de la llera i la ribera del riu. En el cas d´Abrera, la neteja es centrarà en el riu Llobregat i el punt de trobada serà dissabte 8 de juny,a les 10 del matí, a Can Morral del Riu. Es recomana portar guants protectors i roba i calçat còmode.\nDurant la jornada es faran tallers de natura amb els equips de l´Associació Hàbitats/Projecte Rius amb activitats interpretatives dels ecosistemes del riu i observació de la flora i la fauna riberenques.\nAquesta iniciativa es porta a terme des de 2007. En les darreres edicions, el Fem Dissabte! ha aplegat més de 1000 persones voluntàries per tot Catalunya que s´encarreguen de recollir les deixalles de petit volum (plàstics, cartrons, pedaços de roba, o llaunes). Alhora, les brigades de medi ambient i neteja dels ajuntaments participants s´encarreguen de la retirada dels elements més voluminosos o perillosos, com la ferralla, els electrodomèstics o restes de vehicles.\nMés informació de l´activitat: http://www.projecterius.org/femdissabte/


El xoc Catalunya/Espanya (i 3): el darrer assalt | Josep Maria Quintana\n« El xoc Catalunya/Espanya (2): el paper de Rajoy\n1917 – 2017. Dues grans crisis constitucionals »\nM’havia compromès amb el director del diari a escriure tres articles analitzant el xoc que estem vivint entre Catalunya i Espanya gairebé en directe i amb gran suport dels mitjans de comunicació, i m’adono que aquest darrer és el més difícil perquè el futur no és bo de preveure. Tanmateix, hi ha coses que s’endevinen. Pel que fa al Govern de la Generalitat, no hi ha dubte que seguirà el seu full de ruta mentre li sigui possible. Ho hem vist amb la Diada de l’11 de setembre, que s’ha viscut amb el mateix fervor que als darrers anys, i també amb les declaracions del president i d’alguns dels seus consellers, que s’han mostrat decidits a arribar com sigui al referèndum de l’1-O. I des de l’altre costat, sabem també que el Govern d’Espanya intentarà, amb el suport del Poder Judicial i de la Policia, que el referèndum no s’acabi produint.\nNo cal ser endevins per assegurar el que acabo de dir, perquè mentre, dilluns passat, els carrers de Barcelona vessaven de gent que clamava per la independència i el polítics catalans prometien arribar fins al final, començaven ja a donar fruit les actuacions del Tribunal Constitucional (TC), les denúncies fetes davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) i l’actuació del Fiscal General de l’Estat.\nPel que fa al primer, l’admissió a tràmit de tots els recursos presentats pel Govern de Mariano Rajoy suposava que qualsevol col·laboració amb la consulta podrà ser entesa com un delicte de desobediència, que deurà ser jutjada pel titular del jutjat del lloc on s’hagi comès. A més, l’admissió a tràmit dels recursos ha implicat la suspensió cautelar de la llei de Transitorietat Jurídica i Fundacional de la República Catalana així com de la Llei del Codi Tributari, amb la qual la Generalitat pretenia crear una Hisenda pròpia.\nQuant al TSJC, aquest no sols ha admès a tràmit els recursos interposats per la fiscalia, sinó que ha remès una comunicació personal al director de TV3, Vicent Sanchis, de la suspensió pel TC del decret de mesures complementàries de la llei del Referèndum aprovada pel Govern. I a la dita comunicació li advertia de les possibles conseqüències que comportaria el fet de “tramitar, informar i/o dictar (…) algun acord o dur a terme qualsevol actuació que permeti la preparació i/o celebració del referèndum sobre l’autodeterminació a Catalunya”. Més encara, amb la querella presentada per la fiscalia, el tribunal reclamava a Sanchis que s’abstingués d’emetre l’anunci de la Generalitat de Catalunya amb el qual s’anima a participar en el referèndum de l’1-O. Val a dir que l’anunci s’ha deixat d’emetre.\nPer la seva part, la Fiscalia, el passat dimarts va reunir el major dels Mossos d’Esquadra, Josep Lluís Trapero, el comissari en cap de la Policia Nacional a Catalunya, Sebastià Trapote, i el cap de la Guàrdia Civil de Catalunya, el general Ángel Gozalo, als quals lliurà una instrucció en què se’ls ordenava que confisquessin qualsevol material vinculat amb el referèndum d’autodeterminació de l’1 d’octubre, alhora que els instava a “adoptar les mesures necessàries per intervenir els efectes o instruments destinats a preparar o celebrar el referèndum il·legal, requisant urnes, sobres electorals, manuals d’instruccions per els membres de les meses electorals, impresos electorals, propaganda electoral, elements informàtics, així com qualsevol altre material de difusió, promoció o execució del referèndum il·legal”. Encara més, el Fiscal els recordava que “estaven obligats a seguir les instruccions” del ministeri públic. I tot seguit els recordava que “l’obediència deguda” als seus responsables polítics “no pot emparar ordres que comportin l’execució d’actes contraris a la Constitució”. L’endemà dimecres, el major traslladava aquesta instrucció a tots els seus subordinats, contradient, de fet, el portaveu del Govern i conseller de Presidència, Jordi Turull, que la mateixa tarda del dimarts eximia de responsabilitat els Mossos per la celebració del referèndum de l’1-O. “Els responsables –deia Turull- som nosaltres i amb molt honor”.\nDimecres, la Fiscalia donava una nova passa endavant i ordenava als fiscals en cap de Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona que obrissin diligències respecte a una llista d’alcaldes catalans dels què s’ha tingut coneixement que estarien col·laborant en la preparació del referèndum d’autodeterminació del proper 1 de octubre. En el cas que no compareguin quan siguin citats pels fiscals, s’ordena als Mossos que duguin a terme la seva detenció. Per tant, poca broma.\nNingú, doncs, no cedeix i, un cop el president de la Generalitat i els seus consellers han decidit desobeir les institucions de l’Estat, és evident que només la força d’aquest -¿quina força?- podrà parar (o desbaratar) el referèndum.\nRajoy no ha desvetllat per ara què pensa fer realment davant el camí unilateral escollit pels independentistes, que no deixa marge per cap oferta (de fet, ell mai no n’ha feta cap), ni sembla que les autoritats catalanes l’esperin o la desitgin, encara que, al discurs que féu Puigdemont a la Diada, aquest afirmés que estava obert al diàleg fins al darrer minut.\n¿Què farà, doncs Rajoy? Jo dubto que acabi suspenent l’autonomia catalana fent ús de l’article 155 de la Constitució, i també dubto que acabi emprant la força armada de manera contundent. No sols perquè això no seria ben vist pel món que l’observa, sinó també perquè perdria d’immediat el suport del PNV (com observa agudament Juliana), sense el qual no podrà aprovar els pressupostos de 2018. Aleshores es veuria forçat a dissoldre el Parlament.\nNo crec tampoc –contràriament al que ha opinat Julian Assange des del seu exili a l’ambaixada de l’Equador a Londres- que “si això d’avui ha de servir de guia –es referia a la manifestació de la Diada-, l’1 d’octubre naixerà una nova nació de 7,5 milions de persones o una guerra civil”. Confesso que no em semblen factibles cap de les dues possibilitats. Dubto, però, que Catalunya i Espanya puguin trobar una sortida digna a la crisi mentre no hi hagi un canvi polític substancial en les persones (i, probablement, en els partits) que formen avui els seus governs, perquè si bé no hem de descartar que les actuacions judicials –única via empresa per Rajoy fins ara- poden acabar ferint greument les autoritats catalans, també estic convençut que acabaran per danyar Rajoy i els seus acòlits, que, no sols han agreujat el conflicte amb les seves actuacions polítiques, sinó que s’han mostrat incapaços de diagnosticar tan sols el problema real.\nDel costat dels catalans, em sembla impossible que puguin obtenir la independència per la via unilateral, perquè una decisió com aquesta és contrària a tots els principis admesos avui en el món lliure i democràtic. I si la república que propugnen s’arribés a constituir en els termes que ha previst ara el Parlament, ho faria sobre la suspensió dels drets parlamentaris de l’oposició i la voladura de la separació de poders, com molt bé recalcà el diputat Coscubiela al debat parlamentari. I em sembla més impossible encara per mor de gravíssima divisió interna que la decisió ha provocat. Perquè Catalunya és avui una societat amb l’espinada partida a causa de l’esbiaixada i sectària actuació de la majoria que conforma el Parlament. I els grans objectius polítics només es poden aconseguir amb la unitat (o, si més no, amb una unitat molt superior a la que representen avui Junts pel Sí i la CUP).\nAra bé, des de l’altre banda, penso que el Govern de l’Estat ha estat miop, garrepa i malintencionat fins a un grau intolerable. Té raó quan afirma que, en tota democràcia, la llei és la garantia fonamental. Però aquesta no pot ser la resposta única i obstinada als desafiaments polítics d’envergadura. Per tant, o els grans partits espanyols revisen la seva concepció de l’Estat i fan d’Espanya un lloc on els seus pobles puguin viure amb comoditat i en solidaritat, o seguirem com estem, o molt pitjor, pels segles dels segles.\nThis entry was posted on 15 Setembre 2017 at 8:00 and is filed under Bloc de notes.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.


Dimecres, 15 Agost, 2018 - Reglament de Primaries Som Valencians a l'Ajuntament de Valencia Valencia 15 d'agost. Despres de la resolucio del CEN d'anular el proces de primaries en la ciutat de Valencia, per acort de la dels membres del CEN, aci presentem el reglament de Primaries de Som Valencians per a candidats l'Ajuntament de Valencia. Qui es pot...\nDimarts, 31 Juliol, 2018 - Valencia ciutat, 31 de juliol 2018 Reunits en Valencia, el Consell Eixecutiu Nacional del partit Som Valencians: 1) Es decidix anular les primaries per a elegir candidats a l'Ajuntament de Valencia, per error informatic. La nova data de la votacio sera el 15 de setembre de 10 a 14hores, en la seu Av Suecia 5 Baix. 2) Es decidix convocar Assamblea General...\nResultats Primaries de Som Valencians Ajuntament de Valencia 2018\nDimarts, 17 Juliol, 2018 - A les 14:06h, quan finalisa el vot presencial, i havent rebut el vot telematic es procedix al reconte dels vots. Es contabilisen 23 vots presencials i 47 vots telematic, d’un total de 102 afiliats censats al corrent de quotes d'afiliacions en Valencia ciutat. Es verifica que els vots presencial son valits. S’anula un vot presencial. Es verifica que els vots...\nDimecres, 13 Juny, 2018 - #Primarias: Estos son els candidats de Som Valencians a l'Ajuntament de Valencia El próxim 1 de juliol de 2018, a las 20h, tancarém el proces de primaries de Som Valencians a l'Ajuntamient de Valencia. Som Valencians va arrancar les primaries a l'Ajuntamiento de Valencia, én un acte en la Marina Real de Valéncia, en el que...


20 de juliol de 2019 Berga, Ciutats 0 comentaris\nMés enllà dels projectes polítics i econòmics i de les ratlles sobre els mapes, un dels factors que demostren que Europa existeix és la història compartida. Però no només la història que surt als llibres, que també, sinó sobretot la que es materialitza al paisatge, en l’estructura de les ciutats, per exemple. En aquest continent de límits orientals incerts hi ha ciutats, poques, molt poques, que s’han quedat en les dimensions i formes medievals i d’altres, encara menys, de nova creació en algun moment dels darrers 200 anys. Però, de Cadis a Sant Petersburg, la grandíssima majoria de ciutats responen a una evolució comuna que, alhora, les diferencia de les de la resta del món. Un nucli original pre-modern, més o menys gran i més o menys ben conservat, convertit normalment en centre de socialitació, comerç i turisme, un eixample burgesa cada cop més terciària i menys residencial, unes antigues fàbriques abans a les afores i ara ja integrades en la trama urbana, uns barris obrers, verticals al continent, horitzontals a les Illes Britàniques, uns suburbis (conegudes aquí com a urbanitzacions) on fins fa poc hi havia camps i boscos i uns polígons industrials on ara també hi ha grans superfícies comercials i de lleure. Un mateix patró.\nA principis del segle XX, un dels reptes urbanístics més estimulants fou el d’ubicar el nou centre de les ciutats un cop aquestes havien sortit fora muralles i s’havien expandit en la direcció que la orografia els permetia. Les velles places de l’interior emmurallat, moltes d’elles d’origen medieval o fins i tot romà, ja no eren ni prou grans ni prou accessibles com per seguir fent la funció d’àgora/fòrum imprescindible en qualsevol ciutat europea. En aquesta lluita entre el nucli original, que es resistia a cedir del tot una referencialitat de tants segles, i la nova ciutat moderna, amb amples i victrorioses avingudes i bulevards, moltes vegades es va trobar un punt mig, un espai davant un dels antics portals que fes de punt de trobada, de ròtula, entre la vella i la nova ciutat. Molts d’aquests espais, normalment places, conserven encara ara la seva centralitat, no només objectiva sinó també subjectiva (els veïns i veïnes les consideren el centre de la ciutat). És el cas de la plaça de Catalunya de Barcelona, la d’Aragó a Perpinyà o la de Sant Domènec a Manresa.\nQue aquestes places conservin la seva funcionalitat i atractivitat és clau per a mantenir vius els centres de les ciutats i competir amb els nous temples del consum importats del model nord-americà situats a les afores. Per això han de ser bonics i monumentals però també espaiosos (diàfans, en diuen els professionals) per poder acollir esdeveniments diversos. A Berga, i aquí volia anar a parar, l’eixample va aparèixer en dues i oposades direccions: a l’est pel Vall i a l’oest pel carrer del Roser, primer, i pel passeig de la Pau, després. En els dos casos, un espai incòmode, lleig i desavinent amb nom de plaça fa de lligam, de ròtula, entre la ciutat vella i la nova. Si jo estigués a l’Ajuntament de Berga, centraria tots els meus esforços en la reconfiguració de les places de la Creu i de Viladomat, conscient que, de solucionar-les, estaria donant una empenta decisiva als dos problemes urbanístics més greus i endèmics de la ciutat: la decadència del centre històric i el forat negre de la Rasa dels Molins.