Baixen els ingressats crítics per covid-19 aquest divendres 13 de maig a Catalunya i es confirma que les previsions d'Oriol Mitjà no s'han complert - XCatalunya.cat\nBaixen els ingressats crítics per covid-19 aquest divendres 13 de maig a Catalunya i es confirma que les previsions d’Oriol Mitjà no s’han complert\nCatalunya registra 42 ingressats més per covid-19 (1.044) però 7 crítics menys (26), amb 43 morts més des de dimarts\nSalut ha declarat 42 ingressats més per covid-19 i el global se situa en 1.044. Ara bé, el nombre de crítics a l’UCI baixa fins a 26, set menys que els informats aquest dimarts, quan es va fer públic l’últim balanç. S’han registrat 9.024 nous casos confirmats per PCR o TA i el global arriba a 2.498.588 des de l’inici de la pandèmia. El nombre de morts és 27.259, que són 43 més notificades en els últims dies.\nL’Rt baixa a 1,13, sis centèsimes menys, però el risc de rebrot creix 10 punts (395). El 19,4% de les proves han donat positiu l’última setmana. La incidència acumulada a 14 dies puja de 353 a 376, i la de 7 dies ho fa de 190 a 195. Salut comunica ara les dades dos cops per setmana i concentra les proves en vulnerables i pacients greus.\n1 pensamiento sobre “Baixen els ingressats crítics per covid-19 aquest divendres 13 de maig a Catalunya i es confirma que les previsions d’Oriol Mitjà no s’han complert”\nRetroenllaç: Baixen la majoria d'índex de covid-19 aquest dimarts 17 de maig a Catalunya i la setena onada que alguns anunciaven no arriba - XCatalunya.cat


Holiday home Væggerløse 33 Vaeggerlose Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Væggerløse 33-, Marielyst, Vaeggerlose, Dinamarca - Veure al mapaHoliday home Væggerløse 33Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Væggerløse 33 està situat idealment a Boto; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Holiday home Væggerløse 33, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Boto, faci de Holiday home Væggerløse 33 la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióestris de cuinarenta vaixellescafetera/teteraneverasecadoracalefaccióplat de dutxaTV satèl•lit/cableempolles d'aigua de cortesiarentadora Idiomes ParlatsDanès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that:\nHoliday home Væggerløse 33


pintures rupestres d'Ulldecona cabra y arquero\nPintures rupestres d'Ulldecona. Introducció\nCabra i arquer. Foto: Arxiu de l'Ajuntament d'Ulldecona.\nLa majoria de les pintures rupestres dels abrics Ermites de la serra de la Pietat d'Ulldecona es troben en el context del que anomenem art rupestre llevantí, encara que, com veurem, també hi ha algunes figures que pertanyen a l'estil esquemàtic.\nLa importància d'aquest conjunt de pintures rupestres ha estat reconeguda, ja que els onze abrics d'Ermites i els dos abrics de la partida de les Esquarterades constitueixen 13 dels 757 jaciments inclosos per la UNESCO en la declaració de l'art rupestre de l'arc mediterrani de la Península Ibèrica com a Patrimoni Mundial.\nEl que ens proposem amb aquest treball és comentar les diverses figures i la composició dels abrics més importants d'aquest conjunt d'art rupestre. Centrant-nos principalment en l'abric I, per ser el més ben conservat, el més interessant quantitativament parlant i aquell on millor es pot observar la composició de les escenes.\nAl menú de l'esquerra trobareu diversos apartats d'aquest estudi de les pintures rupestres d'Ulldecona.\nÍNDEX GENERAL I ENLLAÇOS\n- Dades històriques\n- Abric I d'Ermites\n- Abrics II i II d'Ermites\n- Abric IV d'Ermites o cova fosca\n- Abric V d'Ermites\n- Abric VI d'Ermites\n- Abric VII dErmites\n- Abric VIII d'Ermites\n- Abrics IIIb, V exterior i IX d'ermites i abric I i II d'Esquarterades\n- Figures femenines\n- Figura antròpica\n- Materials i colors\n- Bibliografia i enllaços


Cerca totes les ofertes d'hotels a Tauranga Taupo Entrada:\n1 ComentarisTony's Lodge...Habitacions per nit per només Troutbeck Fishing Lodge...Habitacions per nit per només TroutBeck Fishing Lodge...Habitacions per nit per només Més zones a Turangi\nTauranga Taupo és una de les destinacions més visitades de Turangi. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Tauranga Taupo té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Turangi. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Trobi les més bones ofertes en hotels a Tauranga Taupo emplenant les dates d'estada a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Tauranga Taupo, Turangi\nÀrea Tauranga Taupo\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Tony's Lodge és una elecció...\nAl visitar Turangi, vosté es sentirà com a casa a Troutbeck Fishing Lodge, què li ofereix un...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, TroutBeck Fishing Lodge és una elecció...\nHotels a Tauranga Taupo: Tony's Lodge


PELL DE GALLINA AL AUDITORI | IN FERNEM LAND\nL’obra és gegantina i espectacular com la simfonia dels mil de Mahler i com aquesta, per la dificultat que suposa comptar amb una orquestra i una massa coral imponents, més 5 solistes capaços de traspassar aquest impressionar mur sonor. Per aquest motiu és bastant difícil de poder-la fruir en directa.\nEls Gurren-Lieder son l’apoteosi del post romanticisme que obra la porta al canvi radical que el mateix Schönberg va fer en la música. Sembla com si aquesta obra fos el testament, la màxima demostració que el llegat de Wagner, Strauss i Mahler ja no podia anar més enllà i l’entrada del nou estil era inevitable.\nL’obra va suposar l’únic èxit en la seva vida. La resta no va ser compresa pel públic, que encara hores d’ara li costa acceptar (ens costa) la proposta artística i estètica d’un llenguatge analític que deixa de banda les emocions directes de la música melòdica i tonal, per endinsar-se en la recerca i la investigació de nous llenguatges i formes d’evolució musical.\nEn els Gurre-Lieder, experimentem ja, com també ho varen fer Mahler o Strauss, en les atonalitats del dodecatonisme. En la tercera part, Schönberg s’atreveix en el fragment destinat al narrador, a utilitzar el sprechgesang o cant declamat, que posteriorment esdevindrà en el Pierrot Lunaire o a Moses und Aaron, marca de la casa i del dodecatonisme en l’òpera. Malgrat això, el corpus estètic és encara post romàntic, amb claríssims referents a l’òpera wagneriana, adoptant la forma liderística amb nexes orquestrals que van enllaçant les diferents escenes.\nL’obra escrita entre 1900 i 1910 te com a base literària, els poemes de Jans Peter Jacobsen que ens narren l’amor entre el rei Valdemar i Tove, la seva amant, assassinada per la reina Helvig. Les reminiscències medievals del Tristan und Isolde hi son ben presents, malgrat que els passatges més wagnerians de la partitura em recorden al Götterdämmerung o als sons tenebrosos i ombrívols de la primera escena del segon acte del Lohengrin.\nEl màxim artífex del èxit clamorós, de la versió que hem escoltat aquest cap de setmana al Auditori, és sense cap mena de dubte Eiji Oue. A Barcelona tenim una sort enorme de comptar amb aquest director titular, que de memòria i amb una energia esclatant hi fins hi tot diria que contagiosa, ha dirigit i concertat aquest immens poema simfònic.\nÉs lògic que l’impressionant coral escrit per Schönberg, per concloure aquesta obra, aixequi tot un auditori amb peu. L’entrada del cor provoca que totes les terminals nervioses es posin en excitació i es provoquin les descàrregues elèctriques que passant per l’espinada ens facin posar la pell de gallina, però aquesta obra te molta música i durant els cent minuts que dura, l’emoció per la bellesa de la partitura i de la interpretació m’ha fet emocionar en molts moments, però sobretot en l’impressionant lied de la tórtora del bosc (Stimme der Waldtaube) i en el interludi orquestral que el precedeix.\nPer sort hem comptat amb la mezzo americana Jane Irwin, que amb una veu bellíssima i un cant líric i intens ens ha fet emocionar de valent.\nJa sabem que el Auditori de Barcelona, bé per que encara està per acabar i el buit del espai destinat al orgue, es menja part del so, o per que l’acústica està renyida amb la veu humana, es fa sempre difícil escoltar els solistes vocals. Si a més hi sumem que la massa orquestral és enorme, fer-se escoltar en un obra com aquesta és pràcticament impossible. Ella ho ha aconseguit, per la qual cosa haig de suposar que en un teatre, aquesta senyora ens hagués deixat bocabadats.\nNi la reconeguda Melanie Diener (darrera Elsa en el Lohengrin del Liceu), ni el tenor canadenc John Mac Master m’han convençut. Sobretot per que els he sentit poc i a ell quan l’he sentit no m’ha agradat gens. La partitura és difícil, per la tessitura, pel cant heroic i alhora pel lirisme que demana a un tenor que ha de ser capaç de fer-se escoltar en un tsunami de sons i per la llargada de la intervenció. En la segona part diguem-ho clar no ha resistit i ha quedat relegat al anonimat. Ella més digne i entonada ha passat per moments delicats en la zona més aguda, però el handicap més gran ha estat no sentir-la gaire.\nEl lied del camperol i l’escena cabdal del narrador han estat a càrrec del baríton anglès David Wilson-Johnson. Ho ha cantat i dit amb molta dignitat i potser un pel massa d’histrionisme vocal pel narrador.\nM’ha agradat molt la intervenció de Thomas Randle en el Klaus el bufó. La veu lírica s’ha projectat estupendament, tot i les dificultats esmentades del local i en aquest cas el lleu histrionisme era molt més adient al caràcter del text que en el cas del narrador, molt més dramàtic.\nLa intervenció coral és breu però molt intensa.\nCatalunya compta amb bons cors amateurs que han estat sempre capdavanters i extraordinàriament valuosos per mitigar les carències històriques d’un cor professional per l’orquestra. Però la suma de quatre cors importants no fa un cor potent i cohesionat, capaç de les subtileses més perilloses pels tenors primers o els greus més contundents en el lied dels vassalls. He trobat a faltar una massa coral masculina més convincent. N’eren molts però l’orquestra els tapava i no crec que la culpa sigui del excessiu volum emprat per Oue, això són els Gurren-Lieder i no Monteverdi.\nEn l’imponent coral final, quan les seccions femenines s’incorporen al esclat sonor i emocional, les sopranos m’han agradat molt, les mezzos i contralts, que estic segur que han cantat, han quedat tapades. La distribució no les afavoria gens, col·locades com estaven en les grades laterals extremes destinades normalment al públic. Per què no proven mai de col·locar al cor o part, dins la caixa del orgue?, potser al quedar més alçats i completament frontals, les veus es projectarien millor. Hi havia una distància enorme entre les cordes femenines i això lògicament no afavoria gens a les cordes greus.\nTot i així cal dir que la part coral ha estat dignament servida, però repeteixo que m’agradaria algun dia poder escoltar el cor que hauria de merèixer la nostre orquestra. Què tot i aixì per aquesta obra necessitaria un reforç? segur, però no seria el mateix dos cors que sumin 250 cantaires que quatre.\nHe gaudit molt del concert i m’ha sabut molt greu que el Auditori no s’hagi omplert del tot. El nom de Schönberg ben segur que encara hores d’ara, espanta a molta gent i no saben el que s’han perdut.\nFinalment, si l’obra s’hagués interpretat tota seguida, el discurs musical ho hagués agraït, un tall de vint minuts no crec que l’afavoreixi.\nGràcies Eiji Oue i que la col·laboració amb l’OBC sigui per molts i molts anys.\nSi voleu escoltar el concert us deixo els enllaços del RapidShare.\nPart II i III\nEl so no és molt bo, però és l’única gravació que he pogut aconseguir del concert (Gràcies Colbran)\nper Joaquim a 13 de gener de 2008\n← Across the Univers\nMagnífica crònica, Ximo. Quina sort poder escoltar els Gurre-Lieder en viu, la gent que ha decidit no anar i deixar buits a l’auditori no sap el que es perd.\n13 de gener de 2008 a les 11:18\nGracias, Ximo, de esta forma también nos llega, a todos aquellos que no pudimos cubrir esos huecos, algo de esa belleza musical que impregna los receptores auditivos.\n13 de gener de 2008 a les 12:15\nAmics Titus, Barbebleue i per a tots aquells interessats, aquest vespre deixaré un enllaç per descarregar al RapidShare el concert d’aquest matí.\n13 de gener de 2008 a les 12:54\nMuy interesante, Ximo, y muy fácil también participar de tu emoción por esta música. Gracias por poner a disposición la grabación.\n13 de gener de 2008 a les 17:13\nLa grabació que jo tinc és més perfecte que la que he escoltat avui a l’Auditori però tot i així he gaudit molt de la infinitud de sons incloses les veus de la soprano i especialment, com dius tu, Ximo, la de la mezzo.\nEl poema escrit també m’ha agradat molt.\nTot plegat em recorda molt a Wagner com si en fos una actualització amb veu propia, la de Schönberg que ens avisa de com està canviant la música en aquell moment.\n14 de gener de 2008 a les 20:54\nXimo, ara no puc escoltar els audios, però encara que només sigui per agrair-te la “currada” d’escriure aquesta fantàstica crònica, prometo que els escoltaré tan aviat com pugui.\n14 de gener de 2008 a les 22:14\nSense treure que és una gran obra, del Schönberg d’aquesta època sempre he preferit la Nit Transfigurada. I de l’altre sóc molt més pro-Berg… En fi.\n15 de gener de 2008 a les 0:25\nLa Diener substituïrà la Pieczonka a les Elektres del Liceu. Veurem què…\n19 de gener de 2008 a les 17:29\nSí, el cor d’homes… Realment els directors de cor van plantejar-ho molt bé, i pensant en el comentari que fas sobre que quatre cors bons no en fan un d’excepcional, ja van assignar una part independent a cada cor perquè cada part per separat hagués pogut ser treballada al màxim detall amb cantants que ja es coneixen i treballen junts (es tracta d’un fragment a triple cor, i com que hi havia quatre grups corals, un d’ells es va dividir perquè tot quedés el més compacte possible). Per tant, tens tota la raó en el teu comentari, però em temo que no hi havia una altra manera d’interpretar aquesta obra, ja va ser prou difícil juntar 100 homes que poguessin cantar allò… N’eren molts, però apenes si arribaven a la quarta part del que Schönberg demanava (400 homes!): ni Oue podia ajustar tal desequilibri en el balanç! Nosaltres els animàvem (èrem el més semblant a un públic, amb 45 minuts d’espera i només 5 de música… però quins 5 minuts!), però realment sortir per sobre de l’orquestra era una tasca molt complicada. Ara, com a massa coral, tota una experiència, cantar a 50 metres de les altos 🙂\nEn qualsevol cas, m’alegro que el concert en general produís aquest efecte, no es podia esperar menys d’una obra tan gran com aquesta dirigida per Oue. Ja tinc ganes de tornar a treballar-hi…\nUna altra Oue-fan 🙂\n15 de febrer de 2008 a les 0:23\nHola Marta, des de el Pappano que no tornaves. Vas d’excel·lent director a excel·lent director. Em feu força enveja, francament.\nGràcies per explicar-nos l’experiència.\n15 de febrer de 2008 a les 0:42


L'ACA intenta justificar nous transvasaments | Ecologistes en Acció\nEstás en: Inicio » Ecologistes en Acció » Catalunya » L’ACA intenta justificar nous transvasame\nSetembre de 2015, per Catalunya | Visitas: 541\nUna Agencia Catalana de l’Aigua (ACA) cada cop més desprestigiada intenta justificar nous transvasaments\nLa garantia d’abastament està assegurada amb mesures més locals, barates i sostenibles, una opció que no interessa a les grans empreses i que l’ACA no s’atreveix a defensar\nAigua és Vida, en la qual participa Ecologistes en Acció, ha presentat el tercer plec d’al·legacions en període d’exposició pública del Pla de Gestió del Districte de Conca Fluvial de Catalunya (PGCFC), l’instrument que planifica les mesures que cal executar per aconseguir el bon estat dels ecosistemes aquàtics i garantir l’abastament d’aigua per als diversos usuaris. Aquest Pla de Gestió, que dirigirà la política de l’aigua durant el període 2016-2021, s’ha basat en la revisió del Pla vigent (2010-2015), d’acord amb la Directiva Marc de l’Aigua.\nAquest tercer plec d’al·legacions focalitza el seu interès en la garantia d’abastament de la Regió Metropolitana de Barcelona (RMB), la qualitat de les aigües, el Pla econòmic financer que l’acompanya i la necessitat d’ampliar les Reserves Naturals Fluvials a Catalunya(ecosistemes aquàtics a preservar amb pràcticament cap alteració humana).\nLes dades a partir de les quals s’efectua el balanç hídric són molt millorables.\nAl nostre entendre, el balanç hídric efectuat parteix de premisses millorables i té com a finalitat determinar a l’avançada un dèficit hídric. Aquest Pla determina que la RMB pateix a hores d’ara d’un dèficit hídric de 2 m3/s. Dada que coincideix amb una de les noves aportacions que poden activar-se però que incomprensiblement el Pla no recull. Ens referim a la portada aigües amunt del Llobregat, a l’alçada de l’assut de Molins de Rei, de l’efluent del tractament terciari de la depuradora del Prat. Una actuació acabada i que el Departament de Salut va determinar que la seva aigua, una vegada retornada al Llobregat i potabilitzada a Sant Joan Despí, era bona per al consum humà tal i com es comprovà durant el període de sequera dels anys 2007-2008.\nEntenem que el fet de traslladar la solució i el finançament al Plan Hidrològic Nacional no amaga altra cosa que satisfer els objectius de negoci de multinacionals de l’aigua i constructores per a la justificació d’un transvasament d’aigües des de la Conca de l’Ebre, el Segre o el Roine. Cal recordar que a hores d’ara només el Consejo de Ministros del Estado español pot autoritzar el transvasament a Barcelona des d’una conca externa a l’àmbit del districte de conca fluvial de Catalunya (el que abans s’anomenava Conques Internes)..\nTambé qüestionem que els escenaris hídrics d’aquesta revisió del Pla parteixi de forquilles que van de l’any 1940 al 2008. Posem molt en qüestió que la Generalitat de Catalunya amb tots els seus serveis no hagi estat capaç de verificar pluviometries i cabals generats des del 2008 al 2015, anys on s’han patit estius profundament secs i que els científics relacionen amb els impactes del canvi climàtic.\nLes mesures a implementar han de gestionar la demanda i han de ser multidisciplinars\nLa gran reserva d’aigua a Catalunya són els aqüífers. Tanmateix, aquest pla no contempla suficients mesures per a recuperar-los, invertir la tendència de la seva contaminació i així poder-los convertir en reserves estratègiques. És ben cert que la ciutadania de la RMB de Barcelona ha fet grans esforços per a estalviar aigua. Tanmateix, considerem que encara hi ha un gran marge d’estalvi si analitzem les dades de consum per poblacions. La mitjana de consum domiciliari a Santa Coloma de Gramenet, per exemple, és de 84/litres/persona/dia i a Sant Cugat del Vallès superen els 150 litres/persona/dia. Considerem que una mesura d’estalvi seria la implantació de tarifes més progressives on els més consumidors,\nEl pressupost d’aquest Pla suposa una reducció del 85% respecte l’aprovat en l’anterior Pla de Gestió (2010) : a penes si destina 900 i escaig milions. Per dissort, només un 10% d’aquest pressupost es dedicarà a mesures per al bon estat dels ecosistemes aquàtics. A la millora de les nostres reserves naturals fluvials només s’hi dediquen 33 milions i el govern prohibeix a l’ACA implantar una taxa al sector porcí, responsable de la contaminació dels nostres aqüífers per nitrats. Tampoc es contemplen noves fonts de finançament que penalitzin la contaminació, molt al contrari es subvencionen aquestes empreses. Un exemple evident és a les mines de potassa a les conques del Cardener i del Llobregat, on l’ACA ha hagut d’invertir més de 300 milions d’euros per a poder potabilitzar les aigües salinitzades per l’empresa israeliana Iberpotash. La Unió europea té obert un expedient i diversos tribunals estatals i catalans han sentenciat contra aquesta industria minera, l’ACA ha de pagar més de 25 millions d’euros per a la construcció d’una canonada de salmorres per a poder transportar (de forma molt deficitària) el residu que aquesta indústria produeix fins al mar. Tot i que, l’empresa té declarats uns beneficis de més del 22% sobre 500 milions d’euros els darrers cinc anys. La premissa contemplada a la Directiva Marc d’Aigua de “Qui contamina paga” es modifica per “Qui contamina el subvencionem”.\nTot plegat, s’agreuja quan analitzem que es pressuposten 257 milions d’euros per a la garantia d’abastament per transferir les solucions a l’Estat, mentre que no es contemplen possibles noves fonts d’aigua, com pot ser la recuperació d’aigües depurades, l’aprofitament de pluvials, etc, amb només 6 milions d’Euros.\nPer tot plegat, exigim a la Agència Catalana de l’Aigua que revisi tot el Pla econòmic i financer, determini solucions per al suposat dèficit amb mesures compreses en les nocions més bàsiques de la Nova Cultura de l’Aigua i no posi per endavant els interessos dels lobbys econòmics per sobre del medi aquàtic i la població en general.\nVisitants connectats: 298


Montse Homs guanya el XXXIX Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Guillem Cifre de Colonya 2020 amb una obra que combina fantasia i realitat en línia amb la millor literatura infantil universal\nL’escriptora Montse Homs Aumatell ha estat proclamada guanyadora del XXXIX Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Guillem Cifre de Colonya 2020 per la seva obra Arrecades d’avellaner. Aquest any, a conseqüència de la Covid-19, la Fundació Guillem Cifre de Colonya ha decidit no fer cap acte públic de lliurament del premi literari.\nArracades d’avellaner és una novel·la de base realista amb tocs de fantasia protagonitzada per una nena de set anys, la Lisa, i la seva mascota, la Ketti, una guineu domesticada, que té dos anys. La guineu és, precisament, la narradora dels esdeveniments i, com a les faules, ens apareix gairebé humanitzada. La Lisa viu en una mena de paradís o de bombolla idíl·lica (família, entorn natural i social, joguines…) que de cop trontolla per un fet aparentment insignificant que ho tensa tot. La tendresa i la placidesa que fins en aquell moment ho havien dominat tot esdevenen incertesa i temor, sensacions que afecten la vida familiar, i sobretot la Lisa, que emmalalteix i tot. La Ketti i l’avi Pere seran fonamentals a l’hora de superar-ho i tornar les aigües a port. En tot el relat, les transicions entre el que és real i que és pura fantasia se succeeixen d’una forma tranquil·la i, per al lector, encisadora.\nD’Arracades d’avellaner, el jurat n’ha volgut destacar sobretot: la poeticitat de la llengua, la riquesa de les descripcions, el bon enllaç dels diversos recursos literaris utilitzats, la versemblança dels ambients creats encara que siguin imaginaris i, especialment, la capacitat de l’autora de combinar fantasia i realitat en línia amb la millor literatura infantil universal, a alguns models de la qual l’obra fa referència amb gran eficàcia i discreció.\nEl jurat ha estat format per l’editora Sara Moyano i l’escriptor Pere Martí, en representació d’Editorial Barcanova, l’escriptor Miquel Rayó i el filòleg i professor de la Universitat de les Illes Balears Jaume Guiscafrè.\nL’edició d’enguany ha tingut una alta participació. S’hi han presentat un total de 31 obres procedents de Catalunya i Illes Balears, amb una bona mostra de diversitat temàtica.\nDes de la seva primera edició l’any 1981, el Premi Guillem Cifre de Colonya ha donat suport a la literatura infantil i juvenil en català i ha publicat trenta-sis obres d’autors com ara Joaquim Carbó, Josep Francesc Delgado, Lolita Bosch, Rosa Maria Colom, Pere Rosselló, Miquel Ferrà, Pere Morey, Miquel Rayó, Xavier Vernetta o Ruth Tormo. La majoria d’aquestes obres han esdevingut lectura habitual dels lectors més joves, i han format part també de la selecció de llibres amb què treballen els centres educatius de l’àmbit de la nostra llengua.\nEl Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Guillem Cifre de Colonya està patrocinat per la Fundació Guillem Cifre de Colonya i compta amb el suport de l’editorial Barcanova, qui publica les obres guanyadores. El Premi guardona novel·les en llengua catalana adreçades a infants i joves de 8 a 14 anys i està dotat amb una quantitat de 7.000 €.\nMontse Homs va néixer a Gurb el 1960. Ha estat mestra durant més de trenta anys durant els quals va publicar Els Murris, un material per a l’aprenentatge de la lectoescriptura que inclou dotze contes literaris. També ha publicat contes a la revista Cavall Fort i en aquest moment està preparant un recull de poemes. S’ha format com a escriptora a l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès.\nAUTORS, LITERATURA INFANTIL, LITERATURA JUVENIL, SALA DE PREMSA\nArracades d’avellaner, Montse Homs, Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Guillem Cifre de Colonya


Diputació i alcaldes del Montseny acorden reforçar la vigilància i un pla de mobilitat per evitar massificacions | NacióBaixMontseny\nDiputació i alcaldes del Montseny acorden reforçar la vigilància i un pla de mobilitat per evitar massificacions\nDes d'aquest cap de setmana hi haurà més informadors als punts d'accés i es farà una campanya de civisme\nper Osona.com, 16 d'octubre de 2020 a les 16:05 |\nCotxes mal estacionats a la BV-5301, al Brull | Aj. del Brull\nAquesta informació es va publicar originalment el 16 d'octubre de 2020 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nLa Diputació de Barcelona i els alcaldes del Montseny han acordat reforçar la vigilància al parc natural per evitar que es repeteixin les situacions de massificació del cap de setmana passat. Es contractaran sis informadors més i s'ampliarà la jornada dels vigilants que ja hi ha. També s'instal·laran comptadors de vehicles.\nL'objectiu final no és sancionar sinó recordar els visitants que estan en un entorn que cal respectar i conservar i evitar col·lapses en els punts d'accés. En una reunió telemàtica d'aquest dijous amb tots els alcaldes de la zona, es va acordar posar en marxa una campanya de civisme per xarxes socials i treballar en un pla de mobilitat on els residents i tots els agents del massís debatin sobre les mesures de regulació.\nDurant la reunió entre representants de la Diputació de Barcelona i els alcaldes de la zona, es va constatar la "preocupació" per la massificació de visitants en caps de setmana i festius al parc natural del Montseny. Així ho ha explicat a l'ACN el diputat de Mobilitat, Espais Natural i Prevenció d'incendis forestals de la Diputació de Barcelona, Josep Tarín.\nEls representants locals van coincidir que calia reforçar el civisme i fer més pedagogia sobre la necessitat de respectar el medi natural en comptes de reforçar la via de sancions. És per això que es va acordar posar en marxa una campanya per xarxes socials per recordar la importància de respectar les normes i la conservació del medi. "S'han de respectar igual que quan circulem per una ciutat o un poble", subratlla Tarín.\nEl que es va viure el cap de setmana passat, coincidint que dilluns era festiu, va ser tot el contrari. Vehicles mal aparcats, cues, massificacions de gent i poc civisme. Davant aquest fet, la Diputació de Barcelona, que és l'òrgan gestor de l'espai, contractarà per aquest cap de setmana sis informadors més i s'ampliarà la jornada dels vigilants que ja hi ha per reforçar la informació als principals punts d'accés. També s'instal·laran comptadors de vehicles per detectar els moments de més afluència i fer una millor planificació i es mantindrà la coordinació amb els Mossos d'Esquadra i els Agents Rurals.\nUn pla de mobilitat amb tots els agents\nEn paral·lel i més a mig termini, s'ha acordat que es treballarà en un pla de mobilitat amb tots els agents, incloent també els residents de la zona, per reflexionar i obrir un debat sobre les mesures que caldrà emprendre per regular millor l'accés a tot el massís i com ha de ser la mobilitat.\nAtacs de gossos a ramats\nLa massificació de visitants també ha comportat l'atac de gossos a ramats. L'Ajuntament del Brull ha denunciat que a la zona de Collformic hi ha hagut tres ovelles de dos ramats diferents que han patit ferides de gossos. Un fet que no és aïllat, segons diuen. Per això recorden que hi ha una normativa que obliga a passejar amb els gossos lligats en zones de pastura per no interferir en aquesta activitat. També han decidit tancar l'accés a l'aparcament del Pla de la Calma per reduir l'arribada de visitants.\nSocietat, atac, gossos, massificació, Ajuntament del Brull, visitants Parc Natural del Montseny, Parc del Montseny, Parc Natural del Montseny


Els llibres preferits pels llibreters\nPremi Llibreter de Literatura Catalana: Permagel, d’Eva Baltasar (a Club editor). Permagel és aquella part de la terra que no es desglaça mai i és la membrana que revesteix l’heroïna d’aquest llibre. Una manera de preservar la part tovíssima que hi ha dins d’una persona. El món exterior amenaça.\nPremi Llibreter d’Altres Literatures: Teoria general de l’oblit, de Jose Eduardo Agualusa (a Edicions del Periscopi en català i Edhasa en castellà). Amb el rerefons de la guerra per la independència d’Angola, l’autor ens presenta a la Ludo, una dona que decideix no sortir de casa seva, treure la porta i aixecar una paret en el seu lloc. Tancar-se en i amb ella mateixa, i crear un món propi a partir de records, fantasmes, literatura i la fantasia d’un espai fet a la seva mida.\nPremi Llibreter d’Àlbum il·lustrat: Frank, la increíble historia de una dictadura olvidada, de Ximo Abadía (a Dibbuks en català i castellà). Un àlbum sense diàlegs i amb molt poc text, que explica la biografia de Francisco Franco amb un dibuix simple i geomètric. Sota la sàtira, Abadía vol criticar el silenci i l’amnèsia imposats sobre els 40 anys de dictadura que va viure Espanya, sobre les víctimes oblidades i sobre els botxins mai jutjats.\nPremi Llibreter de literatura infantil i juvenil Catalana: No llegiré aquest llibre, de Jaume Copons, il·lustrat per Òscar Julve (a La Galera en català i castellà): En Juls ha de llegir un llibre que li ha dit la seva mestra, però ell no vol! El comença de molt mal humor i no li agrada res del que troba al llibre: ni els personatges, ni el tipus de lletra, ni la manera com s’explica l’autor, ni… però de sobte la Lia, la protagonista del llibre que llegeix, surt del paper per dir-li quatre fresques sobre les seves queixes!\nPremi Llibreter de literatura infantil i juvenil d’Altres Literatures: La mona de l’assassí, de Jakob Wegelius (a Viena edicions en català i Sushi books en castellà). L’amic de Sally Jones és empresonat acusat d’un assassinat que no ha comès i del qual ningú ha trobat el cos de la víctima. La Sally –que és qui explica aquesta història- buscarà proves per alliberar el seu amic i descobrir la veritat… Ah, i ens descuidàvem un petit detall: la Sally Jones és una mona!


Pla d'igualtat per empreses | Lant Abogados\nDes de l'any 2007 les empreses de més de 250 empleats estaven obligades a elaborar un pla d'igualtat. Posteriorment, al 2019, aquesta obligació es va estendre a les empreses de 50 o més empleats i es va establir, així mateix, l'obligatorietat d'inscriure el pla en un registre centralitzat.\nA l'octubre 2020 es van publicar dos Reials Decrets en els quals es va desenvolupar reglamentàriament, en el primer, la negociació, elaboració i inscripció dels plans d'igualtat i, en el segon, el registre de retribucions, establint, addicionalment, l'obligació de realitzar una auditoria sobre retribucions amb perspectiva de gènere i incorporar-la al Pla.\nLa plataforma ha estat ideada per a la seva utilització per qualsevol tipus d'empresa.\nSolucions per al desenvolupament del Pla d'Igualtat per empreses\nLa filosofia de Lant Advocats és l'eficiència, per la qual cosa ha desenvolupat una plataforma informàtica específica per a la confecció i gestió del pla d'igualtat amb la finalitat d'automatitzar al màxim els procediments i centralitzar la informació en un sol punt de fàcil accés.\nPlan de Igualtat per Empreses\nConscients que la fase de diagnosi i l'anàlisi de les retribucions comporta el tractament de gran quantitat de dades i informació, partim d'un simple sistema de càrrega de fitxers en format Excel o csv que, de forma automàtica generen a la plataforma les dades necessàries d'anàlisi i incorporen taules i gràfics als informes resultant molt simple analitzar-los.\nRespecte a les dades qualitatives, adaptem els qüestionaris de diagnòstic per a que les seves respostes formin part directament dels informes.\nEl resum estadístic del registre de retribucions està disponible amb un sol clic, i fins i tot és possible compartir, mitjançant l'enviament d'un enllaç, en cas de sol·licitud.\nLes accions del pla s'introdueixen de forma fàcil i una sola vegada en un formulari ja que el mòdul d'accions, a part de servir per al seu seguiment i avaluació de forma simple i visual, genera els llistats i fitxes que automàticament incorpora al document de pla.\nEl resultat és que tota la informació del pla està centralitzada i simplifica moltíssim la seva realització.\nServeis de Lant Advocats\nAssessorament per a la creació i formació de la comissió negociadora.\nCreació del registre de retribucions i Informe d'Auditoria.\nSuport en el desenvolupament de la diagnosi i proposta de mesures.\nRedacció del Pla d'Igualtat.\nConfecció del full d’estadística i registre del pla.\nSeguiment del pla i documentació de les reunions de la comissió.


Martí Albesa, fotògraf de NacióDigital, participa en un debat sobre el futur del fotoperiodisme | NacióDigital\nper Redacció, 19 de febrer de 2018 a les 10:00 |\nL'exposició itinerant de la Fundació Vila Casas sobre Agustí Centelles arriba el proper divendres a Figueres. El Museu de l'Empordà acollirà fins al 8 d'abril Agustí Centelles. Retrats de guerra, que recull part de l'obra d'aquest fotoperiodista en el transcurs de la Guerra Civil. Centelles és l'autor d'algunes de les imatges més icòniques del conflicte bèl·lic que es va allargar entre el 1936 i el 1939.\nMés enllà de l'exposició, també hi haurà debats. Un dels ponents de les diverses xerrades que s'hi duran a terme serà el fotoperiodista de NacióDigital, Martí Albesa, que participarà a la taula rodona Fotoperiodisme i conflicte juntament amb Sandra Balcells i Miquel Ruiz. Tots tres parlaran de les seves experiències als Balcans i als camps de refugiats de Grècia el proper 1 de març.\nA banda, el testimoni de la Guerra Civil de Centelles servirà per fer una taula rodona i una conversa, a més d'altres activitats complementàries, sobre el paper dels fotoperiodistes en particular i els mitjans de comunicació en general durant les guerres. Les dues últimes setmanes, del 23 de març al 6 d'abril, la Fundació Clerch i Nicolau completarà l'oferta amb una exposició de fotografies de Rafael Vilarrubias titulada Fotoperiodisme a la rereguarda.\nEl Museu de l'Empordà preveu fer tres visites comentades a la mostra. Una altra de les propostes és una activitat per fer en família. Juntament amb el Museu Memorial de l'Exili de la Jonquera (Alt Empordà), han programat Zona de conflicte i mitjans de comunicació, pensada per a majors de 8 anys.\nLa Fundació Clerch i Nicolau ha programat, de la seva banda, una conferència d'Anna Teixidor sobre periodisme. Just the facts. Les cinc preguntes que ha de respondre el periodisme es farà el 4 d'abril.\nNació Corporatiu, Societat, fotografia, Martí Albesa, fotoperiodisme, Figueres


Doblet i primera victòria de pretemporada | Esport Blanc i Blau\nDoblet i primera victòria de pretemporada\nPosted on 8 Agost 2016 by Esport blanc i blau\nPer fi una victòria i un gol. El Santfeliuenc va afrontar un cap de setmana de sessió doble com els cinemes d’aquell temps no tan llunyà. El dissabte, visita al Santboià i derrota per la mínima (1-0, Buba, 88′). I el diumenge, el viatge va ser a Cornellà per jugar contra el juvenil de Divisió d’Honor. I ara sí i per fi un gol del canterà Sergio Morgado al minut 57 va donar la primera victòria d’una pretemporada bona en futbol i sensacions però poc propícia en resultats. El jove Morgado va tenir l’honor de fer el primer gol del Santfe 2016-2017 en pretemporada i posar fi a una sequera de 507 minuts. El Santfeliuenc inicia la quarta setmana de pretemporada amb la ment posada en un dels plats forts: la disputa de l’eliminatòria de la Copa del Baix Llobregat en un tres en un amb Castelldefels i Gavà (Municipal Nou de Cornellà, 19 i 20 hores)\nContinua la pretemporada blanc-i-blava que va adquirint forma i contingut a manca de menys de dues setmanes perquè arribin els moments decisius. I per fi podem explicar la primera victòria. Un gol del canterà Morgado va servir per a trencar la malastrugança i signar el primer gol no oficial del Santfe 2016-2017. Com ja és habitual la doble sessió del cap de setmana ens va deixar bones sensacions, futbol creatiu i decidit a trenar al mig del camp, però el desencert davant porteria va privar dissabte d’assolir una victòria clara a Sant Boi i un marcador més rotund a Cornellà diumenge. Som, però, no oblidéssim, en temps de proves.\nEl Santfeliuenc va ser millor que el Santboià però no va saber traduir l’autoritat en el joc en gols. Els blanc-i-blaus van abusar dels llançaments exteriors però ni Charly Ruiz ni Ferri van acabar d’afinar la punteria en les aproximacions més enganxades a porteria. Abans del descans una clara ocasió de Juanlu va estar a prop d’avançar el vermells però la rematada es va passejar per l’àrea. A la represa, el Santfeliuenc va intensificar el domini però sense trepitjar amb convicció l’area local. Josele al 55′ va tenir una de molt clara però Toni Casamayor va salvar-la en una demostració obstinada de reflexos. Al minut 88 el bellugadís Buba va agafar una pilota a la frontera de l’àrea per desplomar la porteria santfeliuenca. David Romo al 89′ va tenir l’empat a les botes però el porter santboià el va impedir.\nSantfeliuenc: Toni Casamayor, Víctor Márquez, Alberto, Joserra, Dani Ortiz, Tena, Samu, Jaime Fuentes, Patxi, Charly Ruiz i Ferri. També van jugar: Jaume Duran, Éric, Cuadras, Faus, Maldonado, Morgado, Jonatan i Romo.\n1 – 0, Buba, 88′\nI a la sisena va sortir cara. Un gol de Sergio Morgado va segellar la primera victòria en un partit entretingut i en què el Santfeliuenc va exhibir bon joc i oportunitats concentrades especialment al segon temps. Davant, un Cornellà molt combatiu que va donar més d’un maldecap a la defensa i al porter Álex que van deixar la porteria a zero.\n0 – 1, Morgado, 57′\n« El Santfeliuenc exhibeix bon futbol però no troba el camí del gol El Juvenil del Santfeliuenc ja roda en el retorn a Preferent »


centraleta en el núvol - VozTelecom\nCentraleta en el núvol per a empreses\nQuines funcionalitats m’ofereix la centraleta en el núvol de VozTelecom?\nA més a més la centraleta en el núvol Centrex Negocis inclou:\nFacilita el dia a dia dels teus agents telefònics i millora la imatge i l’atenció al client que ofereixen, ja que en entrar una trucada, els apareixerà en la pantalla del seu ordinador de manera automàtica les dades del client amb qui parlaran, i també podran llançar trucades amb un sol clic.\nQuan l’atenció telefònica és prioritària, convé incorporar aplicacions específiques que millorin la gestió i eficàcia. Aquestes aplicacions permeten crear grups d’usuaris per a atendre qüestions específiques, ‘rols’ de gestió d’agent i supervisor, així com extensions en ‘free seating’ molt útils en aquells casos on es treballa per torns, i es comparteixen espais de treball i telèfon de sobretaula per part de diferents empleats. Aquestes aplicacions permeten al supervisor visualitzar en temps real l’activitat de tots els seus agents telefònics, gestionar les extensions de manera remota, extreure estadístiques i fins i tot supervisar les converses.


Pérez Macián i Ali Brancal – Compromís Senat\nPérez Macián i Ali Brancal\nHem superat una llarga temporada de governs corruptes, amb expresidents autonòmics, exalcaldes, expresidents de diputats, ex qualsevol càrrec, a la presó per robar, prevaricar i per els més florits delictes del codi penal espanyol.\nCompromís s’ha caracteritzat sempre per una lluita contundent contra estes pràctiques, i davant del bloqueig polític moltes vegades no has tingut més opció que la justícia, i normalment, sempre se’ns ha donat raó: s’ha condemnat als dirigents corruptes, a l’administració corrupta, o s’ha reconegut el delicte però a vegades a prescrit, o s’han vist traces de comportament delictiu però el jutge de torn ha decidit no continuar la investigació… tot un ventall d’exemples, mai s’ha judicialitzat la política, sinó que s’ha acudit com últim recurs, i sempre s’ha fet amb un fonament i evidències clares de comportaments irregulars.\nAra, el PP quan ha estat desplaçat del poder ( també per corrupte), ha pensat com es diu en castellà proverbialment “ que cree el ladrón que todos son de su condición”. I tenim exemples lamentables com el d’aquell assessor del PP de l’època de Rita Barberà ( recordeu allò de les instruccions per blanquejar bitllets de 500 comprant al Corte Inglés), sí, Luís Salom, que s’ha dedicat a interposar sistemàticament denúncies boges contra tots els càrrecs de Compromís a l’ajuntament de València, i TOTS ells s’han arxivat.\nImagine algun dia a esta persona li caurà algun tipus de paquet per l’assetjament i per dedicar-se a posar denúncies falses, però ja sabem la tàctica; difama que alguna cosa queda. Mentre, com és normal, quan es posa un denúncia als jutjats, s’ha d’admetre a tràmit i investigar, i automàticament queda imputat o investigat el càrrec públic, és posat a caldo per la caverna mediàtica, “ ves como todos son iguales?”, se’l matxaca i macula. Després s’arxiva el cas, i allà on obrien en titulars escandalosos, mai passa d’un breu eixe arxiu. Però embrutat queda l’honor personal i de la marca.\nCert és que potser tots, i jo el primer, hem abusat de demanar caps per imputacions judicials de contrincants polítics, però recordem que les imputacions de les quals parlàvem eren molt greus, i en el majoria dels casos, van acabar en condemna.\nPerò el debat ací no és a quin nivell processal davant una denuncia judicial ha de d’apartar-se un càrrec públic del seu lloc, on posem els límits, que segurament és un debat interessant i del qual el temps a tots ens ha ajudat a reflexionar. El debat que encete ací ( perquè aquesta és la meua opinió del dia, per a qui li puga interessar), és la licitud de la tàctica del PP en emprar les denuncies sense fonament per fer mal.\nUn cas paradigmàtic és la denúncia interposada per un dels personatges més curiosos de la criptopolítica a Castelló, un regidor del PP que ha navegat a l’ombra dels Fabra, el tal Pérez Macián, que s’ha dedicat a escampar, permeteu-me l’expressió, merda, del polític progressistes de Castelló.\nDemencial va ser la denúncia contra el portaveu de Castelló en Moviment, Xavi del Senyor, dient que s’havia aprofitat d’informació privilegiada (d’un PGOU tramitant-se amb tota la llum del món?), i va tindre indecència de donar dades sobre on i com viu. ( Al final arxivada, ell però, lluny de disculpar-se, a continuar amb l’assetjament polític).\nDesprés va vindre la denúncia perquè suposadament Compromís, havia enviat propaganda electoral per mitjà dels enviaments oficials de l’ajuntament de Castelló. Segons ell, va guardar durant anys cartes retornades a l’ajuntament ( això de segrestar correspondència no està penat?), i acusava als aleshores dos regidors a l’ajuntament Enric Nomdedéu i Ali Brancal de dedicar-se a fer estos enviaments. Proves? Les suposades cartes, segrestades per Pérez Macián.\nNomdedéu ara en la secretaria autonòmica d’ocupació, el PP de Castelló ha volgut fer d’aquest investigació judicial oberta, una campanya de “acoso y derribo” personal contra Ali Brancal, que imagine no amollarà mentre li continuen donant titular.\nDemanen que Ali abandone el càrrec, sense saber què hi ha de cert en eixos enviaments, si estos enviaments no són sobres que ha creat/manipulat el propi Pérez Macián ( quina custodia han tingut, durant estos suposadament?). Si en cas de ser cert ( cosa en dubte) estos enviaments, això suposarien un delicte o no de qualsevol tipus, sense saber certament què i com contenien?. ( Sí, ja sabem al PP parlar de sobres i s’alteren molt…però tranquils, estos es veu no contenien diners en B com els del PP; si no, no haguera aparegut). En cas de ser enviats des de l’ajuntament, ¿qui acredita els regidors es dedicaren a enviar estes cartes?, hi ha algun tipus de prova?.\nNo estem parlant de robar, d’omplir-se butxaques, de fer tractes de favor, de defraudar a hisenda, de beneficiar a amics, estem parlant de que suposadament dins d’enviaments de l’ajuntament ( imagine que legal) es va aprofitar, suposadament, per incloure també algun tipus de propaganda electoral….i que això, suposadament, ho van fer dos regidors amb les seues mans ( no sé si amb la llengua perquè no especifica si els sobres eren amb adhesiu del qeu calia xuplar, o no).\nI això ho diu el partit condemnat per la Gürtel, on els empresaris més potents de Castelló, per exemple, han reconegut haver finançat il·legalment. Això ho diu el partit de Costa, de Víctor Campos de Carlos Fabra… mola, no?\nLa inconsistència de la denúncia augura un final com les mítiques de Salom. Imagineu que la vici alcaldessa dimitira per aquesta denúncia, i en no res el cas s’arxive per ser absurd, com a totes llums pareix. Aleshores què?. Qui repara el dany?\nEn fi, he tingut distàncies i proximitats polítiques amb Nomdedéu i Brancal, i podria dir que en eixa legislatura els projectes polítics de les dos ànimes de Compromís ens vam presentar per separades a la ciutat, però en un cas com aquest, cap dubte, i cap necessitat de distanciament. Considere indecent la campanya d’assetjament personal contra Ali Brancal, que acaba sent col·lectiu contra tota la marca.\nNo tots ni totes som iguals, Macián ho sap, i per això s’ha de dedicar a encendre el ventilador per escampar fem.. però el fem, malauradament, és tot seu.\n←Mulet fa una encesa defensa del rescat de l’AP-7 i bonificacions i convida a Ábalos a rectificar o anar-se’n\nRevisen els ponts de l’autopista després de les pluges torrencials i les alertes llançades des de Compromís→


Aula Sant Feliu: La Casa d'Oficis d'Animadors i Animadores Socioculturals dinamitza la VII Fira de la Solidaritat\nLa Casa d'Oficis d'Animadors i Animadores Socioculturals dinamitza la VII Fira de la Solidaritat\nLa Casa d’Oficis d’Animadors i Animadores Socioculturals, programa ocupacional iniciat el passat mes de gener mitjançant Treball als Barris, ha impulsat en els darrers mesos diferents accions destinades a infants, joves, adults i gent gran de Sant Feliu de Llobregat, sempre de manera coordinada amb diferents departaments de l'Ajuntament. S’han desenvolupat diverses iniciatives juntament amb els tècnics responsables, d'entre d'altres seccions, de Cultura i Joventut, Educació, Cooperació o Gent Gran, que de manera global han valorat positivament el treball realitzat fins ara pels integrants d’aquesta Casa d’Oficis. Entre les activitats portades a terme, podem destacar:\nTarda de Contes\nLa darrera intervenció per part d’aquests futurs animadors socioculturals es va produïr aquest dissabte passat 4 de juny, dia en que es va realitzar la VII Fira de la Solidaritat organitzada pel Departament d'Immigració i Cooperació juntament amb el Consell Solidari (comissió que reuneix totes les entitats de cooperació sense ànim de lucre de Sant Feliu de Llobregat). En aquesta ocasió també es va comptar amb els vuit joves integrants de la Casa d'Oficis per portar a terme tasques de dinamització durant tota la jornada.\nEn què va consistir aquesta dinamització? Per poder respondre cal entendre quin és el concepte en el qual centrem la tasca de l'animador/a sociocultural. La funció principal d'un/a animador/a sociocultural és intentar que cada persona (infant, jove, adult, persona gran) prengui i sigui part activa en la creació i innovació cultural i social del seu barri, del seu poble o de la seva ciutat.\nL'animador/a sociocultural és un facilitador/a de processos de comunicació i participació entre grups de ciutadans. I ho fa mitjançant la gestió, l' organització i la intervenció d'accions lúdiques, musicals, teatrals, artístiques, creatives i educatives, veritables punts de partida des dels quals la Casa d'Oficis ha desenvolupat les diferents actuacions de dinamització al municipi.\nEn el cas de la VII Fira de la Solidaritat es van articular diferents iniciatives, totes elles contemplades dins el programa i consensuades amb l'organització. Durant el matí els alumnes van desenvolupar una acció per apropar al ciutadà (infant, adult, jove o persona gran) els diferents projectes que les entitats de cooperació porten a terme.\nEls alumnes es van caracteritzar com a "mimos" i, emprant tècniques de mímica i teatre, comunicaven als ciutadans i ciutadanes la importància de veure aquesta exposició, convidant a totes les persones que passaven per la Plaça de la Vila a veure-la.\nCap a les dotze del migdia es va dibuixar una mandala al terra amb guix i es va decorar amb materials naturals, tots ells extrets dels diferents jardins de Sant Feliu: sorra, fulles seques o pedres grans i petites. Els animadors van convidar i acompanyar els infants a contribuir en la creació d'aquest element artístic, cultural i místic, com és una mandala.\nPer la tarda les entitats de cooperació van preparar diferents proves per portar a terme una gimcana infantil. Els animadors i animadores socioculturals disfressats de bruixes i bruixots van dinamitzar aquesta gimcana, en la que els diferents infants havien d’aconseguir els ingredients per fer la poció màgica que ens ajudarà a construir un món més solidari. Els ingredients els aconseguien fent les proves de les entitats de cooperació. L'objectiu era apropar els infants i les famílies a les entitats de cooperació i conèixer els seus projectes i el seu treball.\nL’experiència d’aquest passat cap de setmana és un bon exemple de les tasques que estan portant a terme els integrants de la Casa d'Oficis. Aquest programa ocupacional representa una magnífica oportunitat d'aprenentatge i d'inserció per a aquests joves; però alhora, gràcies a la dedicació i disposició dels seus alumnes i l'equip tècnic, es pot arribar a desenvolupar una tasca de conscienciació i participació ciutadana solidària per millorar la convivència a la ciutat de Sant Feliu de Llobregat.\nPublicat per Isa Piédrola a 8:00\nEtiquetes de comentaris: Dinamització sociocultural\nEducació i TIC, treure el màxim profit d’Internet ...\nTaller sobre tècniques bàsiques de conducció de ci...\nL’Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat participa ...\nJa tenim les notes!\nPresentació del Bloc de l'Aula Sant Feliu\nI després de la Casa d'Oficis, què?\nPrimer pas cap a l'obtenció del Graduat en ESO\nLa Casa d'Oficis d'Animadors i Animadores Sociocul...\nUn grup de 16 alumnes participen al curs Treballad...\nSant Feliu participa en el Kfé Innovación que parl...\nEls Auxiliars de Cuina del Programa SUMA'T inicien...\nTres cooperatives de treball visiten l’Aula\nActivitats fora aula (4)\nagents cívics (5)\naula digital (5)\nAula Sant Feliu (25)\nCasa d'Oficis "Sant Feliu (4)\nCertificat de professionalitat (7)\nCiutat Digital (3)\nCiutat Digital" (1)\ncompetències - acreditacions - ILOQUID (1)\ncreació d'empresa (4)\ncursos subvencionats (7)\nDinamització sociocultural (19)\nescola d'adults (4)\nFem Barri (5)\nformació ocupacional (11)\ngraduat secundària (1)\ngrau superior (1)\ninserció laboral (4)\nJocs al carrer (2)\nJoves per l'Ocupació (1)\nobjectiu professional (1)\norientació laboral (2)\npersones desocupades (2)\nPrograma Fem Barri (4)\nproves accés a grau superior (1)\nRàdio Sant Feliu (1)\nsaló ensenyament (1)\nTreball als Barris (10)\nTreballador/a Familiar (2)\nSant Feliu On Line\nbloc de Sant Feliu On Line\nbloc de Fem Barri\nbloc del Casal de Joves


Romania i Polònia són els estats defensors del jutge Llarena – Marfanta\nRomania i Polònia, dos països qüestionats per la Unió Europea, i que mantenen una baralla jurídica amb el Tribunal de Justícia comunitari, són el dos únics estats que s’han personat per donar suport a les tesis d’Espanya en relació a les prejudicials del jutge Llarena sobre el president Puigdemont, Comin i Ponsatí, i el conseller Lluís Puig. La resta dels països, els més grans i significats, fundadors de la Unió, callen al respecte. Alguns dels seus tribunals, com és el cas de Bèlgica, Itàlia o Alemanya, ja s’han manifestat en sengles judicis sentenciant que els exiliats reclamats per Espanya són lliures de viatjar per tota Europa amb total immunitat i sense que se’ls pugui detenir. El mateix que ha succeït a altres estats com Regne Unit o Suïssa, que no en formen part però la seva justícia ja ha manifestat el desacord amb Espanya, amb el jutge Llarena i amb els seus tribunals de Justícia.\nEl silenci de la resta dels països que integren la Unió Europea deixa clar que no es volen immiscir en el tema. Els seus tribunals ho tenen clar, però a bon segur les gran pressions que reben d’Espanya, com ja ho han fet en reiterades ocasions des del judici del 2017, els deixen muts i com menys en parlaran menys podran equivocar-se. Coneixen perfectament com els tribunals espanyols estan dominats pels polítics del PP, i secundats per Vox i Cs. Així doncs, prefereixen callar abans que expressar l’opinió que no agradaria gens als eurodiputats espanyols, que els tenen integrats dins els mateixos grups de la Cambra Europea.\nEspanya està atrapada entre dos focs. I tot perquè els tribunals espanyols no volen baixar del ruc i mantenen una posició que Europa els diu que està equivocada. Tots els tribunals dictaminen el contrari del que ells diuen i només aquests dos països esmentats -Romania i Polònia-, governats per l’extrema dreta, els donen suport. Dos estats que vulneren els drets fonamentals de la ciutadania repudiant el dret comunitari, el mateix que fa Espanya en relació als exiliats catalans.\nDins de l’Estat espanyol els alts tribunals poden sentenciar el que volen, canviar o interpretar el que desitgen, sigui de les lleis o de la Constitució, tot per reprimir l’independentisme català. Les denúncies de Vox, del PP i de Cs respecte a Catalunya sempre tenen marge d’interpretació com ho vam veure en la sentència del procés. O més encara, com tuiteja un jutge que exerceix a casa nostra, quan diu que “totes les lleis aprovades pel Parlament, siguin bones o dolentes, s’han d’eliminar perquè són catalanes”. Ara, en aquests moments, amb la immersió lingüística tornen a demostrar els sentiments adversos que tenen contra Catalunya i la seva llengua mil·lenària. Una llei aprovada per unanimitat al Parlament de Catalunya l’any 1983, que ha donat resultats satisfactoris pel coneixement de les dues llengües, el català i el castellà, i, sobretot, per cohesionar la nostra societat. I malgrat això es pretén esmicolar-la i destruir-la quan de forma imparable avança la castellana i retrocedeix la catalana. Sentències judicials que dictaminen els tribunals amb la ferma voluntat d’eliminar el català per sempre més del seu país d’origen i imposar l’única llengua que ells en diuen, “la común de todos los españoles”. Tot inversemblant però real, quan des dels tribunals es pretén destruir el que ens correspon com a propi i imposar els que ve de fora!\nActuacions parcials dels tribunals espanyols, els indueixen a creure’s com a bones les pròpies arbitrarietats per defensar el que ells en diuen “la unidad nacional”. Per això, Espanya haurà d’explicar al TJUE la mentida i contradicció del jutge Llarena respecte a les euroordres contra els exiliats catalans quan ell mateix va afirmar que estaven paralitzades per la seva situació de rebel·lia. Aquesta contradicció serà exposada per la defensa dels exiliats i els resultarà de difícil contesta i més existint la discordança entre Llarena i l’advocacia de l’estat que cadascú dóna la seva versió al respecte.\nLa desconfiança que genera la justícia espanyola a Europa després d’haver comès tants errors i fracassos judicials a Alemanya, Bèlgica i Itàlia, és majúscula. Errors que Espanya hauria de tenir en compte i el govern “més progressista de la història” hauria de fer alguna cosa per evitar tal desprestigi. I més quan l’advocat general del TJUE ja s’ha pronunciat afirmant que l’euroordre s’ha de denegar, si s’atempta, com sembla que així ho fa, contra els drets fonamentals de les persones demandades.\nPolònia està immersa en un xoc frontal amb el Tribunal Superior de la Unió Europea. Ha de pagar una multa diària d’un milió d’euros per ignorar les decisions de la justícia comunitària quan els va ordenar retirar per atemptar contra la llibertat d’expressió, i juntament amb Romania, defensaran Espanya. Què passarà com és de preveure quan els exiliats puguin tornar a Espanya –únic país que els ho té prohibit- per ordres emeses del tribunal europeu? L’interrogant queda enlaire, però el desprestigi resultaria tan aberrant que algun dels responsables judicials n’haurien de pagar les conseqüències, si és que l’Estat espanyol és tan democràtic com prediquen els periòdics de Madrid.\nTags: Anton MonnerCatalunyaDiumengeMRFEspanyaJustíciaOpinióPablo LlarenaPolíticaPolòniaRomaniaUnió Europea


13 maig 2021 20:43\nJa no està de moda això de la 'educació inclusiva', ès millor, tampoc estic de acord amb la paraula 'educació', prefereix que se digui ensenyament i ha de esser amb aulas segregadas per sexes primer i si ès possible per graus de 'intel·ligencia' que no tothom ès capaç de arribar a dominar totalment la assignatura sigui matemàticas, física, química i llenguas. O sigui aulas amb alumnes de primera, segona i tercera divisió, igual que se fa amb el futbol, bandas de música, literatura, etc. Ès millor esser un jugador de tercera que un mal jugador de primera.\nPer Aquest moviment no va de llengua ., fa mes de 2 anys\n@ Un Joan de Tants. La Educació Inclusiva no va de llengues si no de classes socials i de sensibilitat devant de totes les necessitats de tots els alumnes.\nSi no ho corrompen, seria que tothom tingués les mateixes oportunitats, tan si és ric, com pobre, com si té necessitats especials o viu enmig del no res.\n«la nostra economia creix un 2,5%, hem reduït el dèficit i el deute per poder invertir en drets socials i som l'economia europea que major confiança genera, invertint i gestionant bé els recursos públics com heu fet a les Balears», ha dit.\nA veure "menistra": Per què no ens dius a quant puja ara mateix el dèficit? La darrera informació que tinc és ni més ni menys que d'un bilió-cent-vint-i cinc-mil-milions d'€uros cosa que no veig que sigui com per presumir del teu triomfant comentari.1.125.000.000.000 d'€.\nDe que som l'economia europea que genera més confiança, serà potser als paisos emergents del sud-est asiàtic.\nI ja només et recordo que les inversions i gestions dels recursos públics de l'estat espanyol, digue'm si trobes bé les radials de Madrid que s'han tingut que rescatar, la plataforma Castor, les linies d'AVE amb sis passatgers diaris, o, a Mallorca mateix, a on la principal "inversió" penso que ha sigut "invertida" o sigui, discutida per la seva necessitat social. Un desgavell sembla que sí que ho és.\nApa maca, que el dinar t'espera i segurament les dietes per haver vingut, també... i a viure del cuento. Social-llestes\nA veure si ens vindràn a ensenyar amb mestres andalusos, estremenys o ves a saber de on. I a ballar peteneres.\nPer Vull pensar bé, fa mes de 2 anys\nTal vegada no faci referència a les llengues, si no a tots els alumnes amb necesditats especials i sense i a totes les classes socials, topus de famílies i cultures.\nPer Un Joan de tants, fa mes de 2 anys\nQué vol dir una llei inclusiva?\nSi vos del PP voldria dir que els que xarram mallorquí ens inclourien a l'idioma castallà i s'ha acabat l'ensenayment en mallorquí.\nPerò el PSOE que farà. Recordem que és Partido Socialista Obrero Español.


Esports - Més de 1.300 alumnes reivindiquen la importància de l'educació física al carrer\nel 25/abr/18 Alba Triadó Altres PDF\n1.350 alumnes de 10 escoles i tres instituts de Sant Cugat han sortit aquest dimecres al carrer per reivindicar la importància de l'esport en el Dia de l'Educació Física al Carrer. La ciutat ha acollit per primera vegada l'acte central d'aquesta jornada, impulsada pel Col·legi de Professionals de l'Activitat Física i l'Esport de Catalunya (COPLEFC) que vol impulsar l'educació física com una matèria integradora, variada i divertida.\nEl president de COPFLEC, Pere Manuel, ha explicat a Cugat.cat el per què d'aquesta jornada.\nTall incrustat: Pere Manuel\nVolem que l'educació física es reconegui a tots els nivells com una matèria important en el currículum escolar i que es vegi que pot ser origen d'aquests hàbits saludables que pretenem que s'instal·lin a tota la població.\nUna iniciativa que precisament forma part del actes de Ciutat Europa de l'Esport 2018 i que dóna visibilitat a la feina que fan els docents als centres educatius de la ciutat, tal com ha explicat el regidor d'Esports, Eloi Rovira.\nEstem molt contents d'omplir la ciutat d'activitat física als carrers i que s'hi hagin implicat tots els mestres i professors i tinguem les escoles i els instituts volcats en aquesta activitat per visualitzar aquesta magnífica feina que fan des de la seva assignatura, posar-la en valor i reivindicar la seva importància pel desenvolupament dels infants i els joves.\nMestres, professors i estudiants han convertit les places i els parcs en el seu gimnàs particular per ensenyar als santcugatencs la feina que fan a les classes d'educació física i transmetre els valors que la pràctica esportiva ajuda a potenciar com l'esforç, l'autosuperació, la cooperació i l'empatia, entre d'altres. De fet, moltes d'aquestes activitats les han preparat els mateixos alumnes. Escoltem Álvaro Molina i Unai Alonso de l'institut Joaquima Pla i Farreras.\nTall incrustat: Alumnes PlaFa\nHem vingut per fer unes activitats amb els nois de primer de primària de l'escola Collserola pensant sobretot amb ells i les seves capacitats. / Creiem que l'esport és molt importants i que s'ha d'implementar a la nostra vida i a la de tots els estudiants.\nEl Dia de l'Educació Física al Carrer també vol conscienciar dels problemes de salut i el cost sanitari que comporta el sedentarisme, una lliçó que els més petits tenen ben apresa. Així ho han explicat Clara Ramon, Paula Briche, Dani Domingo i Lluc Batan, alumnes de l'escola Collserola.\nTall incrustat: Alumnes Collserola\nHi ha gent que es passa el dia veient la tele o jugant i estaria bé fer una mica d'esport./ Avui és el Dia de l'Educació Física al Carrer./ He jugat a la plaça del Monestir a la batedora, el paracaigudes i el mocador./ Són importants perquè fas esport i fas jocs i et diverteixes molt.\nTot plegat ha servit per animar la societat a adoptar un estil de vida més actiu.\n- Joaquim Pla i Farreras\n- Arnau Cadell\n- Angeleta Ferrer\n- Turó de Can Mates\n- Ciutat d'Alba\n- Jaume Ferran i Clua\n- Pureza de María


Elyros - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nElyros (llatí Elyrus, grec Έλυρος) va ser una ciutat del sud-oest de Creta, els seus ports van ser Lissos i Suia, al sud de l'illa a l'oest de Pikilassos.\nPausanies l'esmenta com existent al seu temps i diu que havia enviat a Delfos una figura de bronze. Hi va néixer Thaletas, l'inventor del ritme cretenc i de la música tradicional i altres institucions del país. A la llista de ciutats de Creta d'Hierocles apareix com una de les 21 ciutats que encara restaven independents al seu temps.\nLes seves restes són prop de Rodovani. Són una sèrie de restes d'edificis amb arcades i restes de muralles sobretot de la part nord i nord-est de l'antiga ciutat (les muralles tenien uns 3 km) així com una acròpoli; hi ha també pedres i columnes, taules i les restes d'un temple. De Suia també queden les restes de la muralla al poble modern de Sougia, i alguns edificis i tombes, i un aqüeducte romà.\nCoord.: 35° 17′ 33″ N, 23° 47′ 45″ E / 35.29250°N,23.79583°E / 35.29250; 23.79583\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elyros&oldid=16613644»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 març 2016 a les 16:24.


Universitats en Chêne-godon - Directori - Llistat - Guia - universitats - Yvelines - Isla de francia - França - Universitiesintheworld\nPàgina d'inici › Per país › França › Isla de francia › Yvelines › Universitats en chêne-godon\nUniversitats en chêne-godon Yvelines > Isla de francia > França\nRegistreu el vostre universitat si no està ja registrat a la nostra guia. Som un motor de recerca de la universitat de referència en Chêne-godon i el nivell arreu del món, i comptem amb la seva ajuda perquè aquesta eina tan completa com sigui possible tots els dies. Si vostè està interessat en el centre en què estudien o treballen en aquest directori, afegir a la pestanya 'Publica informació' situat a la part superior dreta d'aquesta finestra.\nHa arribat el moment en què vostè ha de prendre una decisió que pot condicionar la resta de la seva vida per sempre. I és què estudiar i on. Si vostè ha planejat per començar la seva etapa acadèmica en Chêne-godon, poseu amb 0 habitants, però encara no sap quina institució d'educació superior és el més adequat per a vostè, mireu amb calma i sense pressa per Universitats en Chêne-godon a trobar en el següent mapa i considerar els pros i els contres de cada un.\nFer un intercanvi en Chêne-godon li pot proporcionar una experiència incomparable i insuperable. No hi ha cap raó per témer, perquè la majoria de les persones que han decidit embarcar-se en aquesta aventura ho faria tot de nou. Se li dóna l'oportunitat de fer amics de tot el món, estar en contacte amb diferents idiomes, aprendre d'una nova cultura i desenvolupar habilitats fins ara desconegudes per a tu. En contacte amb l'Universitats en Chêne-godon que ofereixen aquests programes i coneixen bé els requisits que ha de complir en cada un, per esbrinar quin li ofereix el pla més apropiat i més d'acord amb les seves expectatives.\nSi vols ajudar a altres usuaris que estan buscant Universitats en Chêne-godon per trobar la seva universitat, publica un comentari al formulari de registre en Universitiesintheworld. Avui en dia gairebé tothom busca l'opinió de persones reals a la xarxa per basar la seva decisió en el que llegeixen. Així que si vostè està satisfet amb la seva institució d'educació superior, que sàpiguen totes les seves raons, ajudant-los a prendre una decisió sàvia.\nUniversitats en Chêne-godon per categoria\nEstudiar en una universitat privada, si es poden permetre, és potser la millor opció per a moltes carreres. L'atenció prestada a l'estudiant està ple i el medi ambient afavoreix la concentració de l'estudiant, ja que es redueixen els grups. La relació mestre-alumne és molt més proper, el que afavoreix l'aprenentatge. Marqueu aquí una llista de les universitats privades en Chêne-godon (França)\nGràcies als seus molts anys d'experiència en l'ensenyament, les universitats públiques de Chêne-godon (França) té un gran prestigi i en les seves aules es poden trobar molts professors i intel·lectuals que també gaudeixen de gran reconeixement. A més, ja que el famós Pla Bolonya existeix, els estudiants poden migrar internament entre institucions sense cap tipus de problemes pel que fa a problemes de validació\nLa millor elecció que pot fer és una en la qual no hi ha possibilitat d'equivocar-se. Decidir sobre un dels millors centres d'educació superior en Chêne-godon (França) per estudiar la carrera que ha triat. Es garantirà el seu treball futur\nEntre els col·legis, les taxes de matrícula poden variar molt depenent d'on la universitat es troba en Chêne-godon (França) i en funció del curs que vol completar. I no cal oblidar les altres despeses afegits, com ara menjar, transport, llibres i notes, materials, classes addicionals i, finalment, l'allotjament, si es va a estudiar lluny de casa\nEls estudiants de la Unió Europea, així com d'altres parts del món poden prendre els seus estudis de grau en universitats lliures en Chêne-godon (França). Si vostè està planejant viatjar a l'estranger, estudiant en una universitat a cost 0 és una gran idea! A més d'aprendre un nou idioma, estudiar sense haver de pagar per això és una proposta educativa molt atractiu, especialment per a aquells que no poden pagar les despeses d'una matrícula universitària\nQualitat garantida perquè pugui confiar en el centre que imparteix els estudis. universitats acreditades en Chêne-godon (França), on la prioritat és oferir estudis oficials que han estat avaluats i certificats per les agències estatals que avaluen la qualitat i acreditació, perquè tingui la tranquil·litat que els seus estudis són oficials\nLlistat de universitats pròxims a Chêne-godon\nUniversité Paris Nanterre (Paris X)- (Situat a 54.24 km)\nUniversité de Rouen - Haute Normandie- (Situat a 55.04 km)\nUniversité de Versailles Saint-Quentin-en-Yvelines- (Situat a 54.40 km)\nEcole Nationale Supérieure du Pétrole et des Monteurs- (Situat a 52.57 km)\nEcole Supérieure des Sciences Economiques et Commerciales- (Situat a 41.87 km)\nEcole Supérieure de Commerce de Rouen- (Situat a 55.64 km)\nEcole Nationale Supérieure de l'Electronique et de ses Applications- (Situat a 41.44 km)\nUniversité de Cergy-Pontoise- (Situat a 41.71 km)\nInstitut National des Sciences Appliquées de Rouen- (Situat a 48.57 km)\nEcole Supérieure d'Ingénieurs en Génie Electrique- (Situat a 52.21 km)


Condicionat pel temps de duració del partit. Té una duració total de noranta minuts dividit en dos parts de quaranta cinc minuts.\nQue es desenvolupa a l’aire lliure en un terreny de gespa d’uns 105 metres per 70 metres. Té senyalitzades les diferents zones del terreny de joc.\nOn l’espai és comú i la participació és simultània. Té dos porteries on cal aconseguir els gols.\nQue es juga amb totes les parts del cos excepte les mans. La part més utilitzada són els peus. Existeix un jugador específic, el porter, que pot utilitzar les mans i tot el seu cos dintre de l’àrea de porteria per aturar les accions i evitar els gols.\nEn el qual existeix la possibilitat d’empat.\nQue com a esport olímpic, en la participació dels homes esta condicionats per un límit d’edat de 23 anys. Tots els participants excepte tres jugadors, que poden ser més grans, han de ser menors de la edat indicada.\nQue consisteix en anotar gols a la porteria contrària.\nQue necessita d’una pilota i dos porteries de 7,32 metres per 2,44 metres per poder jugar un encontre.\nLa presència olímpica d’aquest esport ha estat 23 vegades en el programa olímpic. És un esport de recent participació femenina. És l’esport més seguit fora del programa olímpic a nivell mundial.\nDos equips s’enfronten amb l’objectiu d’introduir la pilota en la porteria del contrari, evitant que l’altre equip faci el mateix en la porteria pròpia. Guanya el partit l’equip que ha aconseguit més gols. Existeix la possibilitat de l’empat.\nEls jocs de pilota estaven mol estesos i formaven part de la cultura de molts pobles. A la Xina existia un joc semblant, també en Grècia i durant l’imperi romà es practicava al igual que a l’Europa medieval.\nEs va reglamentar i desenvolupar a Anglaterra a la segona meitat del segle XIX i la seva importància ha anar creixent fins a arribar a ser considerat “l’esport rei” amb un gran poder de convocatòria.\nLa competició masculina esta formada per 16 equips i la competició femenina per 10 equips.\nEn la competició masculina es realitza un sorteig, d’acord a uns criteris establerts per la Federació Internacional on queden aparellats els equips en quatre grups de quatre equips. Tots s’enfronten als seus rivals de grup i els dos primers classificats es creuen amb els altres dos primers de la resta de grups en els quarts de final.\nA partir de quarts de final es juguen els partits a eliminatòria directa i no existeix l’empat. Si cal es juga la pròrroga i es decideix el partit amb els penals.\nEls quatre guanyadors de quarts s’enfronten en semifinals i els dos guanyadors juguen per la medalla d’or i els perdedors per la medalla de bronze.\nEn la competició femenina, els 10 equips queden dividits en dos grups de tres equips i en un grup de quatre equips. Els dos primers i els dos millors tercers juguen els quarts de final al igual que la competició masculina, els guanyadors després la semifinal i les finals per la medalla d’or els guanyadors de les semifinals i per la medalla de bronze els perdedors de les semifinals.\nEl total de partits de la competició masculina és de 32 i la competició femenina 20 partits.\nLa competició de futbol comença uns dies abans de la cerimònia d’inauguració.


Entrades amb l'etiqueta ‘‘Independentisme’’\nDiversos dirigents polítics del nostre país han coincidit a afirmar que la massiva assistència a la manifestació de dissabte canviarà la història de Catalunya. No seré jo qui ho negui, però deixeu-me afegir que aquest canvi només serà possible si aquests mateixos polítics són capaços de bastir uns mínims acords unitaris que pensin més en el mitjà i el llarg termini del país que en la curta volada i el vol de gallina dels interessos partidistes. Certament, el sobiranisme —l’independentisme diria jo— va sortir molt reforçat de la jornada de dissabte. Les banderes i els crits més escoltats anaven en aquesta línia. Jo vaig estar prop de dues hores aturat a la Diagonal amb Rambla Catalunya i vaig arribar a casa passades les deu del vespre sense haver pogut ni enfilar la Gran Via i sense haver sentit ni un sol crit en favor de l’Estatut. Ara cal saber gestionar amb intel·ligència aquest extraordinari bagatge. Més d’un milió de persones mobilitzades sota el lema ‘Som una nació. Nosaltres decidim’ demanen responsabilitat, però també valentia i, sobretot, altura de mires.\nEtiquetes: 'Estatut', 'Independentisme', 'Manifestació', 'Sobiranisme'


Noticiari La Fura, 20.01.2006 - Càrrecs electes de 28 ajuntaments demanen un òrgan operatiu per crear la Vegueria Penedès\nEstàs aquí:Inici Recull de premsa Noticiari La Fura, 20.01.2006 - Càrrecs electes de 28 ajuntaments demanen un òrgan operatiu per crear la Vegueria Penedès\nUn nombrós grup de càrrecs electes de lAlt Penedès i de les altres tres comarques que formarien part de la Vegueria Penedès van participar diumenge en una trobada per donar suport a la Vegueria Penedès. Electes de totes les tendències, amb lexcepció del PSC, que volen el Penedès a làrea metropolitana, van secundar la convocatòria.\nRegidors de 28 ajuntaments, 2 diputats al Parlament i un diputat a Madrid van respondre diumenge a la crida feta per Vegueria Pròpia per aconseguir suports a la Veguria del Penedès. Lacte es va fer en el marc\nde la xatonada popular i els tres tombs de Vilafranca i es va utilitzar un pitet amb el símbol de VP per donar relleu als partidaris. Tot i que algun representant del PSC també va ser present a la trobada, en el\nmoment dels parlaments per partits cap representant daquest partit va comparèixer per donar suport a la Vegueria. De fet, segons explica Fèlix Simon, no és només que el PSC estigui en contra de la Vegueria del\nPenedès i vulgui mantenir la comarca dins de la regió metropolitana de Barcelona, sinó que fins i tot els germans Nadal, responsables del Departament de Política Territorial, han arribat a respondre a algun\nmembre de la vegueria amb paraules que són dabans que es redactés la Constitució. La resta de partits, des del PP fins a la CUP, i sobretot ERC i CiU, que en això sí que coincideixen, van donar suport a la declaració del Penedès on, entre altres punts, es demana que la vegueria sigui un òrgan democràtic i participatiu, es fa el compromís de treballar per a lacceptació de la proposta i es posa de relleu el\ndetermini de crear, tan aviat com sigui possible, un òrgan opertatiu que encamini, de forma eficaç, aquesta voluntat que ara manifestem, en referència a la creació de la vegueria.Lacte de diumenge va servir també per recollir signatures amb lobjectiu daconseguir entrar la proposta al Parlament per poder crear la Vegueria Penedès i augmentar la proposta de set vegueries que presentarà el conseller Carretero fins, com a mínim, les vuit. La creació de les vegueries sha de fer un cop aprovat lEstatut, i sembla\nque en breu, per tant, podria començar a tramitar-se la nova organització territorial. Així es demostra que, per exemple aquest dimarts, algunes ciutats com Vilafranca han començat a treballar en la Vegueria de Barcelona.\nEls impulsors de la Vegueria Penedès expliquen que quan en un primer moment van començar a anar a buscar suports, una de les demandes més repetides era que aportessin arguments. De mica en mica han anat generant opinió i recopilant informació a favor, però a partir dara serà molt més gran el nombre de comunicacions a favor de la Vegueria. El proper dissabte 28 de gener sha convocat una matinal per justificar la creació de la vegueria. Serà una jornada de reflexió que inclourà un total d11 ponències feta per experts en diferents àmbits i que parlaran des de lidentitat geogràfica i el territori, passant per la comunicació, el benestar o la coherència política. Una taula rodona amb el subdirector del diari El Punt, i els directors de La Fura, el Diari de Vilanova, La Veu de lAnoia i El 3 de Vuit, moderada pel periodista Toio Ribas, clausurarà les jornades. Lobjectiu del Pro-Vegueria és editar un llibre de cara a Sant Jordi amb tota aquesta argumentació.\nTambé es vol fer material Pro-Vegueria per a joves i infants.


Arriba el cinquè partit en 15 dies | Futfem.cat\nDesprés de classificar-se pels quarts de final de la Champions i conèixer el seu rival, el Manchester City, el Barça torna a posar el focus a la Lliga per tancar un període de cinc partits en quinze dies. El primer de molts que vindran. Però abans de mirar al futur, les blaugrana se centren en la visita del Valencia al Johan Cruyff, diumenge 14 a partir de les 17.30 hores. Un conjunt valencià que situat a mitjan taula, aconseguint resultats dispars durant la temporada que li permeten no patir per la salvació, però tampoc haver aconseguit una plaça per la Copa de la Reina d'aquesta temporada. Com a al·licient, cal destacar que demà Candela Andújar, cedida pel Barça, visitarà l'equip on ha de tornar, a priori, l'any vinent.\nPrecisament la futbolista de Barberà del Vallès és un dels màxims actius d'un Valencia jove i renovat respecte a la temporada passada: «El Valencia és un equip amb jugadores molt joves, amb molt de talent, algunes han estat a les nostres categories inferiors. Amb José Bargues estan fent un futbol atrevit, intenten construint des del darrere» ha afirmat Lluís Cortés en declaracions a Barça TV a la prèvia del partit. El tècnic blaugrana també ha remarcat que no és fiable fixar-se en el partit a l'Antonio Puchades del desembre, en el que el Barça va guanyar 0 a 7, un partit on l'equip blaugrana va ser «molt eficaç».\nEls precedents, així com la dinàmica actual, és favorable al Barça. Les valencianes no puntuen a Barcelona des de l'any 2016 i en cinc dels darrers sis enfrontaments s'han quedat sense marcar. Per aconseguir victòries tan clares en cada partit, Lluís Cortés ha comentat la mentalitat i el mètode de treball del seu equip: «A cada partit li donem molta importància, a cada rival li intentem buscar els seus punts forts i tot l'equip fa un esforç molt gran per entendre que som vulnerables, però també tenir la confiança suficient per afrontar tots els partits amb les màximes garanties». Un enfrontament que el Barça afrontarà amb alguna possible baixa, ja que l'entrenador de Balaguer ha afirmat que «a la infermeria sempre hi ha coses en aquest moment de la temporada».\nUna de les futbolistes que ha estat algunes setmanes fora per lesió és Ana-Maria Crnogorčević que ha parlat a la prèvia del partit i s'ha atrevit amb el castellà. La internacional suïssa ha comentat el seu estat físic: «Per fi estic bé jo després de sis setmanes, molt de temps. Va estar bé jugar els 90 minuts a la Champions. Pel que fa a les altres, les necessitem a totes perquè ara tenim molts partits». Una de les futbolistes més polivalents del Barça, Crnogorčević també ha mencionat la prèvia del Valencia i la importància de poder jugar a l'estadi Johan Cruyff, on les blaugrana s'han fet molt i molt fortes: «M'agrada estar aquí. A tot l'equip li agrada jugar a casa».


Ramon Viladrich, Bomber\nInici » Actualitat » Notícies » Ramon Viladrich, Bomber\n"Els de NY no són més herois que els altres". Entrevista a Ramon Viladrich, cap de bombers. De petits, en algun moment, quasi bé tots hem volgut ser bombers o bomberes! La seva imatge és la de la valentia, el valor i l' entrega, perquè ser capaç de ficar-se enmig de les flames és un fet extraordinari que ennobleix qui té el coratge de fer-ho pel bé dels altres. Al Prat, des de fa un any hi ha un parc de bombers propi, Ramon Viladrich n'és el cap.\nEncara que viu a Sant Cugat, Ramon Viladrich passa moltes hores a la nostra ciutat, des que el mes de juny de l'any passat es va obrir el Parc de Bombers del Prat, que forma part de la Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil de la Generalitat. En Ramon és un home discret, senzill i afable que parla del foc, dels accidents, de les inundacions, dels rescats de persones i treu importància al valor que es necessita per intervenir en totes aquestes situacions, per tal d'ajudar i solucionar-les. "Aquesta és la nostra feina", afirma amb naturalitat.\n- Quan arriba l'estiu, els bombers es posen de moda i tots ens recordem de vosaltres i confiem en el "cos de bombers" perquè salvin els nostres boscos...\nÉs cert, és la nostra època. Però fem moltes coses que ningú no s'imagina, durant tot l'any, de vegades molt estranyes: des d' auxiliar les víctimes en un accident de trànsit fins a rescatar un gatet enfilat dalt d' un arbre, com surt sempre a les pel·lícules.\n- Hi ha molta feina al Prat?\nBastant, en ser un servei nou, ens truquen per fer moltes tasques que, abans, com que no hi érem, les feia la Policia Local. A més, encara que la nostra demarcació és la Metropolitana Sud, sempre que en altres indrets necessiten reforços, hi anem.\nInundacions, el primer risc\n- Quins són els principals perills del municipi del Prat?\nEl risc urbà és el més important, és a dir, focs en habitatges, en elements de la via pública, salvaments, accidents de trànsit, etc. El més notori, però, per la geografia del territori, és el perill d'inundacions quan el Llobregat creix. En canvi, de risc forestal, n' hi ha poc, perquè les zones boscoses no són gaire grans i estan molt a l'abast.\n- Com se't va acudir ser bomber?\nNo va ser una vocació de sempre, va ser a poc a poc i quasi de casualitat. Vaig començar a treballar al magatzem general de bombers a Martorell i allà vaig tenir el primer contacte amb la professió. Em vaig fer bomber voluntari, després em vaig presentar a una oposició i vaig entrar a treballar com a bomber l'any 83.\n- Què és que més t'agrada de la teva feina?\nEl sentiment de gratitud de la gent . M'omple molt el servei que dónes a les persones, et sents molt gratificat quan aconsegueixes ajudar algú. També m'agrada la part més material. La nostra feina ens permet tocar molts aspectes variats. Has de saber d'electricitat, de construcció, de materials, has de tenir coneixements de molts aspectes diferents, perquè hem d'improvisar solucions i hem de tenir una habilitat especial per fer-ho.\n- S'ha de ser tan valent com sembla?\nNi som Superman ni tampoc massa agosarats. Cap de nosaltres vol prendre mal, s'han de prendre les precaucions necessàries i anar molt ben equipat. Sempre hem de valorar el risc que correm i per què l'hem de córrer. Les situacions són molt diferents i no és el mateix quan es tracta de béns materials, que si hi ha persones implicades.\n- Sí, però molts cops us hi jugueu la vida i, de vegades, la perdeu...\nDe vegades infravalores els riscs que corres per tal de salvar altres persones. En cada sinistre has de fer una valoració molt ràpida de la situació i sempre preval el fet de poder treure les víctimes.\n- Que valents!\nEl més difícil és quan has de decantar-te per posar en joc la teva vida o salvar la d'un altre. No penses gaire en els riscs quan hi ha perill i vols salvar algú. No ho penses i t'hi fiques. Després, quan per desgràcia mor algun bomber, sempre penses que et podia haver passat a tu.\n- Es creen vincles afectius amb els rescatats?\nNo se'n solen crear. Més aviat són sentiments d'agraïment, que expressen, sobretot, a través de cartes. Encara que penso que és la nostra feina i ningú no ens deu res.\n- Has viscut personalment alguna situació de molt risc?\nSí que n'he viscut, però jo mai m'he trobat en la disjuntiva d'haver d'escollir entre el meu risc o la vida d'altres. En canvi, sí que he viscut situacions on les hem passat molt magres: foc passant per sobre el camió, bombones d'aire que s'acaben abans de sortir del fum, etc.\n- Suposo que l'educació de la població en matèria de prevenció deu ser molt important a l'hora d'evitar desgràcies.\nSí que ho és. Les campanyes que es fan entre els escolars, que fan visites als parcs de bombers, les explicacions que se'ls dóna en matèria de seguretat i de comportament en cas de sinistre, són molt valuoses. També són imprescindibles les informacions que es dóna a les indústries. Les campanyes reverteixen en seguretat.\n- Arran dels fets de l'11 de setembre a Nova York, els bombers s'han convertit en els herois de tot el món. Què en penses d'això?\nDesgraciadament la seva fama ha estat perquè en van morir molts, més de 300. L'actuació que van fer, va ser la que hauria fet qualsevol bomber. El que fas és pujar per intentar treure la gent que puguis, de totes maneres era molt difícil accedir als pisos més alts.\n- Malgrat tot, ho van fer.\nSí, sí, van fer tot el que van poder, el que ningú no s'imaginava, però, és que els edificis s'esfondressin d'aquella manera.\n- Quin va ser el sentiment que et va provocar tot allò?\nImpotència, molta impotència, la impotència que sentim els bombers quan veiem que no hi podem fer res.


La cara més desconeguda d’Andreu Plaza\nEl tècnic comparteix un esmorzar amb BarçaTV el dia del seu aniversari i parla obertament d’alguns aspectes íntims com la seva faceta d’avi, la seva afició pel running, i la seva admiració per Johan Cruyff, entre d’altres\nAndreu Plaza està d’aniversari. El tècnic del Barça Lassa fa 59 anys i, per celebrar-ho, ha compartit un esmorzar molt especial amb BarçaTV. Una entrevista íntima en la que Plaza ha volgut mostrar alguns dels aspectes de la seva vida més desconeguts fins ara.\nPlaza ha conversat amb la periodista de BarçaTV Cristina Collado i li ha confessat que l’etapa com a primer entrenador del Barça “és una de les més tranquil·les de la seva carrera” perquè li permet compaginar la feina amb la família, sobretot després d’alguns anys treballant a Benicarló, Palma i Guadalajara.\nPlaza, que viu a Girona, ha explicat que aprofita els trajectes d’anada i tornada al Palau “per pensar i organitzar les idees”. També ha explicat que surt a córrer “de dos a tres cops per setmana” amb la seva dona. I, de la seva faceta familiar, ha desvelat que és un avi jove i compromès a qui no li cauen els anells “si s’ha de canviar un bolquer”.\nPer últim, Plaza ha confessat la seva admiració per Cruyff. “M’hauria agradat tenir una conversa amb ell perquè tenia una visió de la vida molt diferent de la majoria de la gent”, ha explicat.


Diferència entre revisions de la pàgina «Index» - GiLUG\nDiferència entre revisions de la pàgina «Index»\nRevisió del 15:34, 29 oct 2012 (mostra codi font)\nAdministracio (discussió | contribucions)\n(Migracio de lapipaplena)\nRevisió del 17:48, 29 oct 2012 (mostra codi font)\nAVÍS: Per modificar el wiki heu de confirmar el correu-e a les preferències del vostre compte.\nAquest és un llibre de documentació organitzada per temes, sobretot de guies per aconseguir el què volem amb el programari lliure, i referències dels llocs d'internet on trobar-ho tot. També és recomanable la visita a una altra [http://www.lapipaplena.com/ web de tutorials de l'Alt Empordà], i a [[editorials recomanades]].\nRevisió del 17:48, 29 oct 2012\nAquest és un llibre de documentació organitzada per temes, sobretot de guies per aconseguir el què volem amb el programari lliure, i referències dels llocs d'internet on trobar-ho tot. També és recomanable la visita a una altra web de tutorials de l'Alt Empordà, i a editorials recomanades.\nBotigues on comprar aparells\nMemòries removibles - USB, SIM, targetes\nModems i xarxa\nFoto i videocàmeres, Targetes audiovisuals\nComponents d'integració (RAM, VGA, plaques, pantalles, teclats, etc.)\nOrdinadors portàtils (notebook, netbook)\nOrdinadors de butxaca (PDA, telèfons,...)\nAltres referencies sobre maquinari en general\nProfessionals del programari lliure\nOfimàtica, Gestió administrativa\nDibuix, fotografia i geografia\nTractament de video\nEducació, Bibliografia i col·leccions\nServidor, Aplicacions web, Ordinadors en grup\nAdministració de sistemes, Perfils estètics\nAltres fonts de programari en general\nObtingut de «https://wiki.gilug.org/index.php?title=Index&oldid=79»


Rosa Peroy: Ets un Botifarró Cordat?\nPublicat per Rosa Peroy a 18:20\nQuina mala bava! Comences temptant-nos a trobar significat a les sigles BC, i acabes esmentant el Pérez Reverte.\nSuposo que ens temptes a que seguim el joc amb el que ens suggereix aquest, per dir-ho així, escriptor.\nJo ja tinc una proposta, recolzada en els dos o tres articles d'aquest bon home que he tingut ocasió de trobar darrerament:\nBC: Bon Capullo!\nPer cert, et felicito per ser la propietària del llibre del Sistiaga, tant pel llibre en sí com per la seva peripècia viatgera. Si un dia fas com el Carvalho i et dediques a cremar llibres a la llar de foc, aquest mereix d'esser indultat.\n1 de juny de 2008, a les 21:49\nBenvolgut (i enyorat) Jo:\nLa teva definició del BC de marres és exactíssima. Quan senti l'esperit de Carvalho dins de mi, abans i tot que els de Coelho, agafaré els del Bon Capullo, perquè són Bàsicament, Cremables.\nJa noto que se'm desperta el personatge de Montalban. Vaig a buscar los mistos...aquells grossos que faig servir per fumar-me los caliquenyos...\n2 de juny de 2008, a les 7:20\nQuin prepotent insuportable està fet el sr. Bon Capullo, personatge indecent que em supera; aquella mirada afilada, com escrutant un horitzó supermístic i com dient-te, “ara no em molestis, miserable, que estic pensant” o aquell parlar greu de sobrat a més no poder que mentre parla i et mira sembla que et digui (en la intimitat segur que t’ho diu de veritat) “tu ruc, escolta’m , que sóc el camí i la veritat” -com nostre senyor, vaja-. Aquell home llufa que va sempre donant lliçons morals, remetent, una vegada i una altra als nobles escrits d’Homer (el grec, és clar, que el Simpson li deu semblar un horror del populatxo indigne de la seva elevadíssima condició), aquell home que més que caminar deu levitar de tan amunt que es pensa que està per sobre dels demés i que quan pot explica que ell només es pot sentir feliç i autèntic quan està sol enmig del mediterrani amb la seva barca, en el mateix àmbit en el qual Ulisses va dur a terme les seves intrèpides aventures. Aquell home que diu que ja només és home quan navega i el vent de tots els avantpassats li acarona la cara. Aquell home de bofetada –que diu mon pare- que diu aquestes coses i horterades i xuleries encara pitjors; aquestes coses que, com tu dius, Rosa, et fan gomitar. Aquell home que es deu pensar que els humans, a única condició seva –per descomptat-, som una colla d’ineptes i dèbils mentals que necessitem de la seva visió superlativa de les coses per entendre alguna cosa d’aquest món confús i del qual només ell en pot entendre mínimament el mecanisme de funcionament amb l’experiència i el profund coneixement que li han donat les múltiples guerres que ha viscut com a corresponsal. Realment és un Bon Capullo...I és que Rosa, cony, n’has anat a tocar un...Ets una provocadora i em fas començar la setmana amb el pols accelerat!!\n2 de juny de 2008, a les 10:09\nJordi, xiquet, qui "retrato" més ajustat que li has fet!\nQuina ràpbia que porto...me'n a la seva "Cartagena cuna de sivilisasiones" dels collons i li trenco les cames. Per exemple.\n2 de juny de 2008, a les 11:19\nPara, para que a aquest pas acabarem fundant el "Komando Capitan Ala...mierda" i ja em veig muntant-ne una de massa grossa.\n2 de juny de 2008, a les 11:51\nJa em disculparàs la meva nova intervenció... És que la possessió de llibres de segona mà, que a tu et fa venir tota mena d’angúnies i de prevencions sanitàries, té una solució que ja s’ha experimentat en d’altres camps.\nPer exemple a casa meva hi ha hagut, aquests darrers anys, una invasió de guitarres elèctriques, la majoria d’elles procedents del sofert mercat d’ocasió.\nPer a molts guitarristes, una guitarra de segona mà té un valor afegit. Un instrument amb marques evidents d’ús i maltracte (ratllades, cops, pintura desgastada o escrostada, hardware amb principis d’òxid...) suggereix un passat de sex $ drugs & rock & roll way of life. Qui devien ser els anteriors usuaris? Quantes actuacions portaven a les esquenes? En quin fastigós motel devien morir de sobredosi o alcoolisme?\nUn instrument així per força concentra un poder energètic i espiritual que no el té ni la central d’Ascó. La seva possessió investeix al propietari amb l’autèntic esperit del rock, i li atorga inspiració i poders hipnòtics sobre el públic. Una persona que fins aquell moment només era capaç d’interpretar La Gallina Turureta, i encara amb prou feines, es converteix en un Guitar Hero i és capaç d’omplir estadis.\nPerò ha de assumir, com molt bé apuntes, un risc sanitari evident. Quins tipus de virus i bactèries – mortals en el millor dels casos- deuen viure en la ronya acumulada, disposats a precipitar-se a la menor oportunitat en el torrent sanguini del músic? Ja ens va avisar el malaurat Gato Pérez, i va predicar amb l'exemple, que el cantant i els músics es juguen la vida.\nPerò heus aquí que la indústria ha convertit en oportunitat comercial aquesta circumstància dissortada: Aquesta és la grandesa del capitalisme!\nI és així com primeres marques com Fender comercialitzen (i a quins preus!) guitarres completament noves però que han estat “relicades”, això és, maltractades durament però amb procediments científics, de manera que arribin a mans de l’usuari ja historiades i fetes un cristo però, això sí, noves de trinca, de manera que el risc sanitari sigui zero.\nCom aquesta, a un preu d’uns 5000 dòlars.\nVegeu el procediment, per si ho voleu provar, per exemple, amb el vostre cotxe.\nNo es podria fer els mateix amb els llibres?\nI amb el BC?\n2 de juny de 2008, a les 16:28\nBé, nois, com que el subjecte BC ja ha estat suficientment i justament ultratjat, només em deixeu un racó per a exposar la meua admiració a la nostra Rous, que és un pou de coneixements.D'aquells que és impossible de trobar en els llibres, ni en els documentals, ni a TV3, ni al diccionari de la Real Academia ni en el fondo del mar matarile rile rile.\nTé la capacitat de fer de l'anècdota que apareix en un racó d'una pàgina de diari una reflexió sociològica que ja la voldria el meu admirat Cardús. D'on treu el temps per poder llegir llibres que jo no n'havia ni sentit parlar és algo que mai podré esbrinar (en tinc una bona llista per llegir-me'ls aquest estiu).\nI ara, per si fos poc, em sorprén descobrint-me un món paral.lel, un mon petit i meravellós, un món de guixos de colors... el bookcrossing. Estic preparant alguns llibres per deixar-los a l'abast de les ànimes tendres que encara creuen en la bondat de l'ésser humà. Heus ací:\na) Poemas satíricos de Quevedo\nb)Las cenizas de Àngela\nc)Diccionario de uso del español actual\nQuin agafaríeu primer? Prometo sotmetre'ls a una desinfecció i desinsecció exhaustives, una pulverització d'Eau de Rochas i els posaré una dosi de vacuna antiràbica enganxada amb selo, perquè us la poseu vosaltres, clar.\nEts genial, Rous, mereixeries ser la meua germana.\n6 de juny de 2008, a les 20:59\nAi...ara m'hai mocionat...snif...\nI si fem circular el Kamasutra?\nJo no me l'he llegit...a mi enganxeu-m'hi amb selo un Manual de los Primeros Auxilios en Traumatología,que jo ja tinc una edat.\nVes que no mos haguem de fer una prova d'ADN, estimada Majorette.\n7 de juny de 2008, a les 8:00