Al·lèrgia o intolerància alimentària? - Dr. Jordi Forés - Medicina Homeopàtica - Barcelona\nPàgina inicial/Homeopatia, Multidisciplinar, Natural, Nutrició, Ortomolecular/Al·lèrgia o intolerància alimentària?\nAl·lèrgia o intolerància alimentària? – Les al·lèrgies alimentàries i les intoleràncies alimentàries poden cursar amb símptomes similars, però es tracta de dues afeccions que difereixen considerablement entre si.\nLes al·lèrgies són produïdes com una reacció del sistema immunològic, mentre que les intoleràncies es deuen a un problema en el sistema digestiu.\nMentre que les al·lèrgies alimentàries poden arribar a causar reaccions greus i fins i tot la mort si no es tracta el xoc anafilàctic o anafilaxi, en el cas de les intoleràncies, no sol requerir un tractament d’urgència encara que siguin molèsties contínues.\nÉs fonamental retirar completament de la dieta l’aliment que actua com a al·lergen, així com evitar el seu contacte o inhalació. En canvi, les persones amb intolerància a algun aliment o component, poden ingerir petites quantitats d’aquest producte sense que això generi símptomes.\nLes intoleràncies poden millorar o arribar a desaparèixer amb el temps, mentre que en les al·lèrgies l’aliment seguirà sent considerat com un al·lergen.\nEns centrarem en les intoleràncies:\nLes causes de les intoleràncies alimentàries poden ser molt diverses: deficiències enzimàtiques, reaccions a substàncies químiques presents en els aliments, sensibilitat als additius …\nÉs probable que alguns aliments puguin ser la causa d’aquestes molèsties. Si aquest és el cas, després de la identificació d’aquests aliments i els canvis posteriors en la dieta, les malalties milloressin o fins i tot poden desaparèixer completament.\nA la nostra consulta detectem intoleràncies alimentàries amb el test ImuPro Plus que es realitza mitjançant una completa anàlisi de sang.\nPerò, com funciona aquest test realment?\nA causa de afeccions a l’intestí prim motivades per estrès, infeccions o medicaments o altres components dels aliments que normalment no arriben al torrent sanguini, són identificats com a antígens pel sistema immune desenvolupant anticossos IgG específics contra ells.\nEs creen immuno-complexos que poden dipositar-se en diferents teixits, òrgans o en el sistema circulatori. Aquests immuno-complexos s’eliminen per mitjà de la reacció inflamatòria. Quan això succeeix una i altra vegada, es pot originar un procés de tipus crònic. El test detecta a la sang els anticossos específics als aliments.\nSímptomes de la intolerància alimentària i en els quals el test pot ajudar-te:\nFlatulència, restrenyiment, diarrea o còlon irritable.\nMigranyes, fatiga crònica o, fins i tot, depressió.\nProblemes de pell (picor, atòpia, psoriasi).\nCanvis sobtats de pes, d’un dia a un altre.\nCansament després del menjar.\nSi hi ha aliments que no toleres.\nSi els teus dolències milloren amb el dejuni.\nEt sona familiar algun d’aquests símptomes ? Consulta’ns si estàs interessat o t’ha sorgit algun dubte.\nVirginia 15 octubre, 2015 en 8:07 pm- Respondre\nM agradaria saber que val el test d intolerància alimentaria. Gracies


En moltes ocasions, en un problema de classificació ocorre que les classes que cal discriminar no estan representades proporcionalment, sinó que una classe predomina sobre les altres o bé una classe té molt pocs elements en el conjunt de dades. Si s’intenta construir un classificador directament sense tenir en compte aquest desequilibri, el classificador resultant segurament tendirà a predir la classe majoritària, atès que aquesta acció minimitza l’error comès en encertar la majoria de vegades, i classificarà erròniament de manera sistemàtica els elements de la classe minoritària, que segurament són els més interessants.\nPer a solucionar aquest problema hi ha diferents tècniques, com per exemple SMOTE, acrònim de Synthetic Minority Over-sampling Technique, basada a generar de forma sintètica nous elements de la classe minoritària usant com a referència els elements d’aquesta classe ja presents en el conjunt de dades. Per a això, a partir d’un element de la classe minoritària triat a l’atzar, s’escull un cert nombre de veïns més propers i es genera un nou element combinant-los linealment de manera ponderada introduint un factor aleatori per a generar elements semblants. Hi ha diferents versions de l’algorisme en funció de quants veïns i com es combinen per a generar-ne un de nou. Si repetim aquest procés és possible generar tants elements de la classe minoritària com sigui necessari per a equilibrar el conjunt de dades.\nHi ha molts àmbits en els quals la disponibilitat de classes està molt esbiaixada, entre d’altres destaquen els següents:\nDetecció de frau en compres amb targeta de crèdit. En aquest cas, més del 99,9% de les transaccions són autèntiques, mentre que el 0,1% restant són fraudulentes i són realment l’objectiu del problema que cal resoldre.\nClassificació de tumors mitjançant l’ús de ressonància magnètica. A partir de les ressonàncies obtingudes de pacients amb tumor cerebral, que pot ser de desenes de classes diferents, s’intenta construir un classificador que els separi de casos de pacients sans o amb altres problemes que no requereixen un tractament específic contra el càncer. En aquest cas hi ha moltes més ressonàncies de teixit sa que de tumors, i dins dels tumors, hi ha classes molt més freqüents que d’altres.\nClassificació de les signatures espectrals obtingudes del terreny mitjançant satèl·lits, atès que el nombre de classes pot ser molt elevat i la seva distribució pot variar molt en funció de cada regió, per exemple, en ciutats l’asfalt és majoritari, mentre que a la muntanya és pràcticament inexistent.\nUsos d’SMOTE: https://www.jair.org/index.php/jair/article/view/11192\nPackage de R: https://cran.r-project.org/web/packages/smotefamily/


De la mentida a la postveritat\n20 octubre 2019 09:49\nBernat Joan i Marí | 12 gener 2018\nA l’hora de valorar l’activitat pública de les persones que es dediquen a la política, dels servidors públics, hi ha element que penalitzen, que fan baixar la consideració de les persones que es dediquen a aquesta activitat. Els elements que penalitzen són diferents segons els llocs del món a què facem referència. Per exemple, a l’Iran o a la seua enemiga l’Aràbia Saudiat penalitza fortament el fet de no ser prou pietós. Un dels valors fonamentals per a un dirigent d’algun d’aquests països (o de qualsevol dels de la seua òrbita) és que hom tengui una pràctica religiosa (i unes manifestacions de caire religiós) absolutament impecables. Si un té una pràctica religiosa laxa o diu coses que no van d’acord amb el dogma, automàticament resulta penalitzat. En els dos casos esmentats, és tan directament penalitzat que no pot participar en la vida pública.\nAls Estats Units d’Amèrica, per exemple, també la vida pública està impregnada d’una forta religiositat. Té a veure amb els pares fundadors de la nació, amb els purs entre els purs, als pares peregrins, a la gent de Mayflower, als exiliats per motius religiosos d’una Europa on eren perseguits… Pràcticament tots els líders destacats dels Estats Units són practicants d’alguna religió. La diferència amb els països esmentats al principi, és que a Amèrica hi ha llibertat religiosa. I que hom pot ser baptista, anabaptista, catòlic, reformista, musulmà o el que sigui sense que això, per se, li suposi cap tipus de penalització. De descreguts, en canvi, n’hi ha hagut pocs que hagin destacat en la vida pública americana. Supòs que això està en consonància amb el fet que el setanta-i-escaig per cent dels americans pertanyen a alguna església.\nSí que penalitzen, en qualsevol cas, l’engany i la mentida. A Amèrica hem vist estroncada la vida política d’un president perquè havia enganyat la seua muller amb una becària, o hem vist vides polítiques estroncades abans de començar perquè hi havia hagut engany o mentida per enmig. Enganyar és inacceptable. Mentir també. Automàticament, a Amèrida, algú que ha utilitzat la mentida amb finalitats polítiques queda fora del joc públic. Malgrat aquest fet, ben constatable i documentable amb nombrosos casos fins al passat més recent, la campanya electoral que va portar Donald Trump a la presidència dels Estats Units va començar a posar aquest principi en qüestió. Segurament, hi haurà un abans i un després d’aquesta campanya electoral. I no sabria dir fins a quin punt aquest fet guarda relació amb la condició de Trump d’estrella de la televisió americana.\nA Europa, la mentida no penalitza com als Estats Units. L’engany –i menys si es tracta de qüestions personals, especialment les referides a la vida íntima- no és tengut en consideració en la mateixa mesura. Entre nosaltres, la vida privada és privada, i els polítics, igual que la resta dels ciutadans, tenen dret a la intimitat. Per això, si algú ha tengut relacions sexuals fora de la parella o si ha fumat porros de jove no té res a veure amb les pròpies capacitats per desenvolupar correctament un càrrec públic. Ni per merèixer o no la confiança dels electors. La mentida, o la mitja mentida, és tota una altra cosa.\nEn alguns estats d’Europa, bona part dels ciutadans fins i tot justificarien la mentida si és per una “bona causa” (és a dir, per una causa que vagi d’acord amb els principis de qui ho defensa). Si mentesc per allò en què crec, i això quadra amb el que creuen determinats electors, no hi ha penalització. Aquest fet deixa la política en una mena de llimb altament perillós. Perquè no és que ara puguem sospitar que de vegades se’ns diran mentides d’una manera conscient, sinó que podem estar segurs que això serà així, i que, a més, qui ho farà no serà conscient que faci res mal fet, sinó, ben al contrari, també ho trobarà acceptable, si la causa ho justifica.\nDigueu-me antiquat, però això de la postveritat em fa una mescla d’aversió i de, directament, fàstic. Qui utilitza mentides o mitges veritats per aconseguir els seus objectius polítics, des del meu punt de vista, automàticament queda desautoritzat i, només per aquest fet, ja no hauria de merèixer la confiança de ningú. Al final, emperò, el que mana és el vot dels electors. I, si va per a aquells que els conquereixen amb mitges mentides, mitges veritats o postveritats, ens hem d’aguantar. Potser els de la meua generació ja començam a ser part d’un altre món. No n’estic segur, però em continua fent curiositat d’explorar-ho…


com vaig convertir la meva vida sexual en una rutina d’exercicis - Aventures En El Sexe\nCom vaig convertir la meva vida sexual en una rutina d'exercicis\nAventures En El Sexe\nAl cap de la ment de qualsevol entusiasta del fitness hi ha una sèrie d'objectius assolibles i inabastables. Correu 26,2 milles? Assolible Emprenyant el camí cap al cul de Coco Austin? Totalment inabastable. Però el meu Everest personal sempre ha estat el sexe sexual, aquest objectiu evasiu però aparentment assolible de cremar calories amb esforços dissenyats per la natura per sentir bé. Amb els anys, mentre estava a la maleta o sostenint un taulell, la forma final de multitasca em cridaria: 'Per què estàs fent (inserir activitat actual) quan podries estar fent relacions sexuals? ” Semblava tan senzill. Decepcionadament senzill. Seguint els passos de l'exercici pioners com Suzanne Somers i Jane Fonda -i pioners sexuals com Sappho i Kim Cattrall-, vaig estar a punt per condicionar-me i donar un clímax.\nPrimer, necessitava un pla. Em va sorprendre la manca d'informació sobre el sexe. La majoria dels llibres eren publicacions desagradables d'autopublicades de swingers nostàlgics. Com a sexerciser modern, hauria de construir el meu propi enfocament.\nEl meu gran experiment duraria catorze dies. Realitzaria exercicis aeròbics durant 30 minuts al dia, sis dies a la setmana, utilitzant dotze enfocaments obtinguts de les tendències del fitness contemporani. Per necessitat de persuasió zero, el meu marit estava a bord. (Es penediria d’aquesta decisió en els propers dies.) Experimentant la barreja de temor i d’anticipació que tot atleta sent abans d’un intens període d’entrenament, vam establir una data i vam començar a fer sessions.\nDia 1: Interval de sexe\nComencem amb un entrenament a intervals, un entrenament bàsic que es pot aplicar a qualsevol rutina cardiovascular. Alternaré entre períodes de bombament cardíac d’intensitat alta i períodes de recuperació sensual, de ritme lent.\nDecideixo mantenir el to esportiu en lloc de ser sexy, així que em trec la roba, em dono les mans amb un sol cop de puny i crido: 'Fem això!' en la meva veu més entrenada. De seguida em penedeixo de perdre l’oportunitat de cridar “Els ulls nets, el cor sencer, no es poden perdre!” mentre vaig donar la mà al cul buit del meu marit. Per sort, només és la primera nit.\nEm poso el rellotge perquè puc fer que els meus (no sexuals) es divideixin. Saltant al llit, assumim la meva primera posició, el meu marit estirat a l’esquena mentre bombo vigorosament durant un minut, retardo durant 30 segons, després repreno el ritme. Com Kristen Stewart a Breaking Dawn, Sóc un martellador femení. Trenco una suor i el meu primer error es fa dolorosament clar: vaig oblidar escalfar-me. Com un corredor de distància que s’enfilava després de la segona milla, saltar a intervals durs em deixa una vagina adolorida i seca.\nDesprés d'una aturada de lubricació, exerceixo l'orientació de diferents grups musculars canviant si faig servir els braços i les cames per impulsar el moviment. Tot i que alguns llibres de sexe descriuen posicions específiques, crec que utilitzar posicions que ja conec i gaudeixo facilita suportar les meves cremades.\nTot i que treballo diàriament, vint minuts de sexe a intervals m’esgoten. M’enfronto a dues veritats desagradables: en primer lloc, tinc una pèssima resistència sexual. En segon lloc, quan es tracta d’entrenaments sexuals, els homes porten les dones des de fa anys. Quan vaig convertir-me en el propulsor predominant, vaig cremar calories, va tonificar els músculs i vaig treballar el meu cor. La primera regla del sexe és recuperar la empenta. Ja sigui a la part superior, inferior o lateral: empenta, senyores, empenta.\nDia 2: Sexin ”als Oldies\nRichard Simmons - Sweatin 'to the Oldies Volum 1 de RichardSimmons-Oficial\nA la dècada dels vuitanta, Richard Simmons va arrasar el país amb un parell de pantalons curts de dofins ratllats i una samarreta de llit. Per al meu segon dia de relacions sexuals, en trobo complet Sweatin ”als Oldies entrenament en línia i descobreix una quantitat sorprenent d’empenta. Proposo el meu ordinador portàtil al llit i em preparo per reflectir els moviments de Simmons.\nDesprés del meu escalfament obligatori ara, em trobo sota el meu marit amb les cames embolicades al seu tors, balancejant els malucs a 'Ballar al carrer', bombejant a temps amb el ritme infecciós. Amb cada cançó, canvio posicions. Pujo a la part superior i assalto el meu marit amb malucs i punys balados per 'És la meva festa'. Per a 'a Broadway', faig un rebot més artístic i fluït amb mans de jazz ocasionals. (Sí, vaig barrejar el sexe amb les mans de jazz.) Vaig capgirar el meu cos a un trípode estil doggy per al clàssic 'Peggy Sue' de Buddy Holly, i desprengui una posició de tauleta inversa frenèticament empenta i sense barres per a 'Great Balls of Fire' ' El resultat no és diferent de l’entrenament a intervals, però la música fa que sigui més fàcil mantenir un ritme constant.\nMentre trobo els crits de Richard a 'Sssssssizzle!' i 'Continua'l!' animant, el meu marit té dificultats per fer això. Afirma que és impossible l’orgasme científicament mentre Richard Simmons està cridant. O, segons va dir, 'L'única raó per la qual vaig poder mantenir una erecció és que vaig tenir accés a tits i vagina'. El meu marit és un company complex.\nDia 3: El quilòmetre sexual\nDia 3 o 30, ja és difícil saber-ho. Ja em sento com un pres marxant els dies a la paret de la meva cel·la. Avui opto per un sprint en lloc dels 30 minuts complets. L’objectiu és augmentar la meva freqüència cardíaca fins a nivells anaeròbics per l’equivalent sexual d’un quilòmetre de sis minuts.\nPer combatre el menor entusiasme per l’esdeveniment de la nit, transformo la nostra habitació en una pista de cursa sexual. Escric ACABAT en tres trossos de paper de l’ordinador amb un tall negre i els cinto a la meva capçalera, per després encaixar un filet a través del llit. Tinc previst arrabassar-la triomfalment en acabar la meva carrera amb bombes de puny celebrat. Finalment, col·loqueu una tassa de dixie amb aigua al costat del llit, bé per beure o per tirar-me a mi mateix durant la cursa, i vaig establir un temporitzador a sis minuts.\nNo estic exactament segur de quines escletxes em colpejaré, però pujo a sobre del meu marit i ataqui a tota força, les cames conduint al matalàs i els braços que trinquen violentament per obtenir palanquejament. El meu cor comença a bategar-me i començo a suar quan les llavors de dubte m’entrenen. No podeu fer-ho. És massa dur. Vostè és un fracàs sexual. Em faig passar, però just quan el final és a l'abast, es produeix un desastre. La meva parella de relleus ha deixat caure la batuta. Hauria d’haver estat preparat per aquest resultat, però la derrota és tremolosa. El rètol ACABAT té un gran format, el serrador em burla sense parar. Potser necessitem una mica de crema per adormir el penis.\nDia 4: Squats sexy\nAvui m’enfronto al sexe sexual que m’he temut: els okupes. Potser la intersecció més òbvia entre sexe i exercici, els okupes són una necessitat ineludible.\nM’estic escalfant amb els genolls posats a banda i banda del meu marit reclòs, l’equivalent squat de fer flexions des dels genolls. Al cap d’uns minuts vaig fer la transició cap als peus, realitzant una gran plié de ballerina sobre el penis del meu marit. Em poso els braços contra les espatlles, enganxant el nucli, però les cames comencen a cremar-se immediatament. Canvio els angles dels genolls i la distància entre els peus, però continuo perdent l’equilibri sobre el llit suau i fluixo cap endavant. Després d’haver llegit que mai s’hauria d’agrupar per sota d’un angle de 90 graus amb els genolls, proposo el cul del meu marit als coixins, de manera que no m’haig de tornar a aixafar, però els genolls em fan mal de les squats profundes.\nLes meves cames em criden a parar i començo a cridar. Confessió: sóc un exercici enfadat. Vaig anar a buscar durant la meva sessió sexual desordenada: cara enfortida, punys agafats, vagina clavada. Aquesta és la meva sessió sexual menys atractiva encara.\nDia 5: Dia de descans\nPer fi, el meu primer dia de descans. No tinc relacions sexuals amb el meu marit.\nDia 6: Sexilats\nRevaloritzat des del meu dia de descans, m’afronto el sexe abdominal. El meu marit arriba a la posició de missió i realitzo cruixits cronometrats a les seves empentes, arrossegant el tors superior per trobar-se amb el seu cos. Funciona, però el malestar estomacal és difícil quan el meu cos continua enfonsant-me al llit, de manera que torno les dues cames cap a un costat amb els genolls apilats. Tiro el meu tors cap amunt, trencant-se lateral per combinar amb el ritme del meu marit. Després de vint repeticions, inverteixo i faig l’altra banda. Aquesta és la meva sessió sexual amb més èxit, ja que tant estic sentint la cremada i realment gaudeixo del sexe. És un avenç!\nL’única incapacitat és que, sense la cobertura afalagadora de les polaines de LuLuLemon, he de mirar el meu estómac nu durant cada cruixit. Res podria ser alhora més inspirador i devastador per a un entrenament. Recomano tancar els ulls.\nQuinze minuts després, passo a una rutina bàsica d’estores de Pilates. Primer, els Cent: Després de molta estona del cos, acabo en una posada de barca davant del meu marit mentre ell em tira i volta. Mantinc la posició i faig un gran entrenament. A continuació, m’estic enfilant damunt d’ell amb els peus per la cara i intento un Roll Up nu, que lluita per enrotllar el meu cos en posició vertical mentre el manté dins meu. A la part superior, miro expectant la seva cara, esperant sentir que he aconseguit alguna forma de plaer sexual no descoberta. 'Bé?' Pregunto. 'Estàs intentant trencar el meu penis?' ell respon.\nTot i així, segueixo confiant que les sexilates són un passatemps viable i saludable.\nDia 7: Sexe Zumba\nLa premissa bàsica de darrere de Zumba, l’última mania d’exercicis de ball que convida a les dones a ballar les lliures, és molt semblant al sexe: fer una activitat física tan divertida que oblidis que fas exercici. Fa poc vaig assistir a un programa d’entrenament d’instructors de Zumba de nou hores amb la meva voluntat, així que tinc aquest tema.\nA l’entrenament, ens van dir que fingim que estàvem en un club i, amb un ràpid viatge a Spencer per una llum estroboscòpica en miniatura i una barreja Zumba en gran part de Pitbull i Sean Paul, estic disposat a fer l’amor en aquest club.\nSe suposa que els instructors de Zumba no han d'utilitzar indicis verbals per indicar el següent pas, per no perjudicar l'experiència musical dels estudiants. Seguint el codi Zumbatic, insisteixo en els senyals no verbals. En lloc de dir que volem canviar de posició, el meu marit i jo ens fem un cop de braços els uns als altres i fem gestos malament amb les nostres mans. La meva aproximació és un compte enrere des dels cinc, quatre, tres, dos, gest ràpid i obscè, descarat remuntar cap a la següent posició.\nTot i que l’instructor no pugui parlar, els estudiants de Zumba se’ls anima a cridar coses com: “Aconsegueix-ho, nena!”. 'Vaja, qui!' i 'Yeeeeeahhh!' Els faig cridar al meu marit a intervals regulars. És possible que estigui replantejant el nostre matrimoni.\nDia 8: Sexe Crossfit\nInspirat en un exercici anomenat 'The Thruster' al lloc web de Crossfit, decideixo introduir Crossfit en la meva vida sexual. El lloc web ofereix entrenaments diaris amb nom de dones, com l’Angie i la Jackie, com si els règims d’elevació de pes fossin vestits d’Antropologia. En honor de l'ex-universitat Missa Barbara Palacios, escull la Bàrbara: cinc circuits de vint pull-ups, 30 push-ups, 40 sit-ups i 50 okupes només per a pes corporal, realitzats en ordre i amb tres minuts. període de descans al final de cada circuit. El millor substitut, decideixo, és escollir quatre posicions i, a continuació, fer cadascuna de 20, 30, 40 i 50 representants augmentant en intensitat.\nEl sexe crossfit s’assembla al sexe interval amb un repte que cal destacar: comptar. Quan compte en silenci al cap, perdo la pista, així que començo a comptar en veu alta. Per mantenir-la sexy, intento utilitzar una veu entranyable, però acabo sonant com una versió esgarrifosa del conte carrer sesam.\nDia 9: Sexe Bikram ('Sexe calent')\nNo tinc flexibilitat natural. Amb prou feines puc asseure'm de cames creuades a terra. Però com que no es pot completar cap programa de sexe sense cap tipus de ioga, penso en el ioga Bikram, també conegut com “ioga calent”. Es diu que la calor va afluixar els músculs per aconseguir una flexibilitat impressionant.\nEls experts de Bikram recomanen escalfar una habitació a 105 graus amb un 40 per cent d'humitat. Per sort, sóc un adorable humidificador amb forma d’elefant; per desgràcia, el meu termòstat només gira fins a 90 graus. Amb la meva casa convertida en una sauna trista i tèbia, dirigeixo el meu marit en estiraments pre-sexuals i pranayama, respirant profundament a la part posterior de la gola i fent sorolls Darth Vader. És molt sexy. Limber i oxigenat, ens embarquem a les 26 postures de Bikram que he imprès. La majoria són impossibles sexualment. Tree Pose i Eagle Pose no ofereixen cap exposició genital en absolut. Tinc sort amb Cobra Pose, que consisteix a ficar-se a l’estómac amb l’esquena arquejada, i la posada de “Mans a peus”, que bàsicament només s’inclina.\nFins i tot a la sala poc escalfada, la meva flexibilitat va augmentar, el que seria atractiu si no fos per la suor que em va caure del cos i al llit. En lloc de l’habitual petit lloc humit al mig d’un llit postcoital, els nostres llençols estan coberts de suor. Cansats i molestos, hem de canviar els llençols i prendre dutxes després.\nDia 10: Dia de descans\nEl meu últim dia de descans. No tenir relacions sexuals no ha estat mai tan dolç.\nDia 11: Sexe vestit de sauna\nNo ho intenteu De debò, no ho intenteu. No val la pena i els records que creareu no es podran esborrar. Jo culpo inequívocament del meu marit per aquesta idea. Antiga lluitadora universitària, sovint va haver de tallar pes fent exercici en un vestit de sauna, que és un glorificat conjunt de bosses d’escombraries enregistrades entre si per evitar que la suor s’escapi. S'escalfa ràpidament i perds tones de pes d'aigua. Imagino que serà com el sexe calent, però amb tota la suor atrapada en una bossa fàcilment descartable. Estic equivocat.\nBarrejant instruccions d’Internet de bricolatge i l’enginy propi, vaig dissenyar dos vestits de sauna de bosses d’escombraries blanques i cinta adhesiva. El meu marit i jo ens traiem la roba, tímidament enfangats als vestits, i tancem les obertures excepte dos forats estratègicament situats. A la història del món hi ha pocs vestits menys sexy que els vestits de brossa amb obertures genitals. Repetiscament, intento colar una imatge digital, però el meu marit em va fer fora de totes les mans de tots els dispositius. Fins i tot quan li asseguro amb la meva veu més dolça que la imatge és només per a nosaltres, sap que menteixo.\nEl plàstic s’enganxa a la pell, fent que el meu cos se senti com un tros de carn embolicat en saran. Al plàstic que hi ha al pit del meu marit hi ha un advertiment per allunyar-me dels nens per evitar l'ofegament, que llegeixo contínuament. Alguna combinació de suar i fregar el plàstic contra la pell crea una picor que indueix la bogeria. Em sentia com un vell Looney Tunes dibuixos animats on algú m’havia llençat picor picós per l’esquena. Múltiples vegades a mitges empentes, he de deixar allunyar el meu marit, abastar-se sota el plàstic i rascar desesperadament com una dona.\nTenint problemes per mantenir una erecció, el meu marit em demana que trapi dos forats per als meus pits. Mentre estic al llit embolicat amb un vestit de bosses d’escombraries que cobreixen tot, excepte la vagina i els pits, m’adono que he tocat un fons de roca sexual.\nL’única veritat inexorable és que no es pot tenir un orgasme portant un vestit de sauna casolà.\nDia 12: joc de rols de fitness\nAvui exploro un aspecte més interessant del sexe: joc de rol. Seré entrenador de fitness sexy, ell el meu entrenador sexy. El meu marit i jo no participem normalment en un joc de rol; la còpia de Cinquanta ombres d'en Grey a la meva tauleta de nit la pila de llibres no queda oberta. 'Dóna'm deu impulsions!' Vaig cridar, i així, com a recompensa el deixo estimar. 'Vint cruixits!' Crido, seguit d’un breu treball de cops. El joc de rol de forma física s’incorpora fàcilment al sexe, però m’adono que perjudica el meu propòsit. No és el punt de fer relacions sexuals no haver d'exercir?\nDia 13: Armilla de pes sexy\nAmb el final a la vista, salto pel carro d’una tendència d’exercicis recurrentment cíclicament: les armilles de pes. Les fotos promocionals atractives de dones que porten armilles de pes em fomenten. Què diu de 'sexy' com una armilla reveladora que comporta un pal de pit, coberta amb pesos minúsculs i que s'assembla a la roba d'un terrorista suïcidi?\nDesprés d’un viatge a la meva botiga local d’articles esportius, penso atreure el meu marit al dormitori sense portar-me res més que la meva armilla atractiva i fortalesa de 30 lliures. Al descobrir que el teixit de niló resistent no està dissenyat per coincidir amb la nuesa, em trobo cap al llit, em trobo cap a la meva atractiva armilla i truco al meu marit. De seguida, esclata rient.\nIntentem fer sexe, però l’armilla és tan pesada que amb prou feines em puc moure. El meu saldo està fora i amenaço constantment de caure endavant o endarrere, com un balbuceig de Weeble mig nu. Al cap de cinc minuts, ja no puc més. Com que l’armilla va augmentar la meva despesa calòrica global, crec que s’equilibra.\nHo sento, botiga d'articles esportius sense nom, però l'endemà vaig tornar l'armilla.\nDia 14: sexe en una pilota de fitness\nCom un campista enfront de l’última nit d’estiu, vaig pensar que podria sentir-me nostàlgic en el meu darrer dia de sessió sexual, però en canvi estic alleujat. Ja he dit al meu marit que ho he fet amb relacions sexuals. Per sempre. Però primer, sortirem amb un estret. Utilitzarem un suport: una pilota de fitness gran.\nciència esportiva stephen curry\nAquesta nit també m’he salvat per última vegada perquè ens allotgem en un hotel i penso robar la pilota del gimnàs. Quines atrocitats no cometré en nom del sexe?\nEns colem a la planta baixa al voltant de mitjanit. Ell està mirant mentre agafo la bola més petita i després pugen les escales posteriors a la nostra habitació, un emocionant càpsol que ens torna a recuperar pel sexe de bola súper calenta. Esborro la pilota perquè no tinc ni idea d'on ha estat. Després ens posem a la feina.\nEl sexercise de pilota té una regla: tractar de mantenir-se a la pilota. Primer el meu marit s’asseu amb el cul a la pilota, inclinat cap enrere, amb mi a sobre. Treballem desesperadament els nostres nuclis per mantenir-nos en equilibri, però acabem enganxant els peus amb les parets i el terra. La pilota és rebot i pretenc que estic en una bola humana de Hoppity Hop, oficialment reduïda a una màquina d'exercicis. Llavors, el meu marit intenta estar a la part superior, però el centre de gravetat més alt ens envia a caure a terra.\nL’autèntica victòria arriba quan entro en una posició de tauleta amb l’esquena superior estirada sobre la pilota, el que em permet treballar el nucli i mentre el meu marit accedeix als meus genitals. Èxit! També intento una posició inversa que s’acosta a un tauler, posant la major part del meu pes als braços doblegats. Tanmateix, quan comencem a suar, la pilota comença a relliscar-se per sota de nosaltres. Després del cinquè incident caient, la sessió amb pilota ha perdut el seu glamour.\nDe tota manera ho considero un èxit relatiu, després torni a arrebossar la pilota i la deixo al passadís, de manera que pugui culpar la seva presència en alguns adolescents de tres habitacions.\nTot i que la majoria dels meus experiments han estat fracassos inequívocs, encara crec en el somni de la sessió sexual. La meva experiència em va ensenyar algunes lliçons valuoses. Primer, heu de combinar la sessió amb la vostra unitat sexual, altrament només és fer exercici: una cosa que no voldreu fer, però estareu feliç de fer-ho un cop finalitzada. En segon lloc, escalfar-se i refrescar-se amb el sexe normal. No he pogut orgasme durant el sexe, però podia gestionar una rutina agradable de 30 minuts i, després, el clímax. Finalment, el tracte sexual no és per a ells mateixos, ni fàcilment vergonyós. Si la idea de plantar cara despullada després d’haver-te escapat d’una bola d’exercici humit et mortifica, pot ser que el sexe sexual no sigui per a tu. Després de les meves dues setmanes de relacions sexuals, em sento més tonificat i magre i he descobert un nou nivell de confiança amb el meu marit. Tot i que el sexe no serà la nostra forma principal de sexe o exercici, sens dubte continuarem afegint “sssssizzle” a la nostra vida sexual.\nAquests leggings causen orgasmes, o és només jo?\nUn investigador del sexe explica que el full de càlcul del marit insatisfet\nQuè tracta de vestir Melania Trump?\nTot el que sabem sobre el vol assegurat a JFK\nRiu totalment amb les vostres pròpies bromes i més fets sobre el riure\n6 màscares de teràpia lumínica LED que són perfectes per al vostre vestit de sèrie


El mesurament de camps electromagnÃ¨tics a les lÃnies d'alta tensiÃ³ dÃ³na resultats inferiors als mÃ xims establerts per la normativa\nLa DiputaciÃ³ de Barcelona presenta els resultats dels controls efectuats a peticiÃ³ de lâ€™Ajuntament de Sant Quirze\nLa DiputaciÃ³ de Barcelona ha acabat lâ€™estudi sobre els camps electromagnÃ¨tics generats per lÃnies elÃ¨ctriques dâ€™alta tensiÃ³ que li va demanar, el passat mes de marÃ§, lâ€™Ajuntament de Sant Quirze. Els resultats obtinguts han estat satisfactoris, ja que totes les mesures han estat inferiors als nivells de referÃ¨ncia establerts per la normativa per protegir la salut.\nLa peticiÃ³ tenia lâ€™objecte de comprovar els nivells dâ€™exposiciÃ³ de la ciutadania, atesa lâ€™especial preocupaciÃ³ i sensibilitat davant dâ€™aquest tema. Lâ€™estudi ha consistir en el registre de fins a 32 mesures, mitjanÃ§ant equips dâ€™anÃ lisi especÃfics, preses en punts identificats pels tÃ¨cnis de la DiputaciÃ³ i de lâ€™Ajuntament. En concret, aquests punts es concentren a les zones on sâ€™ubiquen les torres dâ€™alta tensiÃ³ a les segÃ¼ents vies pÃºbliques: carrer de la Mallarenga, carrer de Sant LlorenÃ§, carrer de Bonavista, avinguda del Camp, avinguda de la Plana, avinguda Egara, passatge de les Garrigues, ronda de Pladellorens i avinguda dâ€™Antoni GaudÃ.\nTotes les mesures efectuades han estat per sota dels nivells de referÃ¨ncia fixats pel Reial Decret 1066/2001 de lâ€™Estat, pel qual sâ€™aprova el Reglament que estableix les condicions de protecciÃ³ del domini pÃºblic radioelÃ¨ctric, restriccions a les emissions radioelÃ¨ctriques i mesures de protecciÃ³ sanitÃ ria davant emissions radioelÃ¨ctriques. Aquests valors han estat els mateixos que els assenyalats a la RecomanaciÃ³ del Consell de la UniÃ³ Europea, de 12 de juliol de 1999.


Salou aprova la primera modificació del pressupost 2022, amb la incorporació de 5,2 MEUR\nEs destinarà a actuacions com el Casal de la Dona, el projecte cultural ‘Un passeig per la història de Salou’, la il·luminació del carrer Saragossa o el manteniment del Pavelló Municipal\nEl plenari de l’Ajuntament de Salou va aprovar dimecres la primera modificació del pressupost 2022 AJUNTAMENT DE SALOU\nDiumenge, 29 Mai 2022 14:23\nEl ple de l’Ajuntament de Salou va aprovar dimecres passat la primera modificació del pressupost 2022, amb la incorporació de fins a 5,2 milions al pressupost municipal, dels quals, més de 3 milions són adreçats a béns i serveis per a les persones.\nCal destacar les següents actuacions: el Casal de la Dona (100.000 euros); el Xalet Fort, al carrer Barcelona (200.000 euros); el projecte cultural ‘Un passeig per la història de Salou’ (40.000 euros); la il·luminació del carrer Saragossa (150.000 euros); la nova zona d’skate al parc Manel Albinyana (15.000 euros); la creació de nous plans d’ocupació (80.000 euros); la millora dels equipaments a les platges (75.000 euros); el manteniment de la jardineria (248.708 euros); i la conservació i manteniment de la via pública (200.000 euros).\nTambé, les inversions en continguts digitals per projectes de creació de producte turístic (100.000 euros); els Bons Salou (120.000 euros); les instal·lacions nadalenques (50.000 euros); noves activitats per a Infància (107.000 euros) i Joventut (30.000 euros); la renovació de vehicles policials i reforma de la comissaria de platges (172.450 euros); el manteniment de les instal·lacions del Pavelló Municipal (270.000 euros); un nou conveni amb clíniques veterinàries (10.000 euros); entre d’altres.\nL’alcalde de Salou, Pere Granados, ha manifestat que "atès que hi ha hagut inversions que no hem pogut tirar endavant per raons de la pandèmia, enguany les podem dur a terme; i amb aquesta modificació de crèdit del pressupost, donem prioritat a la millora dels serveis de la ciutat, com ara la neteja, el manteniment, la millora de voreres, etc. També, la reactivació econòmica, plans d’ocupació, i incidint en els serveis a les persones, per a la millora de la seva qualitat de vida i benestar". L’alcalde ha destacat, especialment, que "tenim partides importants per executar nous equipaments, com el Casal de la Dona".\nEl regidor de Gestió Econòmica i Hisenda, Yeray Moreno, ha explicat que “els 2 milions restants, que provenen de la recepció dels Fons Europeus Next Generation, s’incorporen a aquest pressupost 2022 per finançar els projectes previstos”.\nAquest punt de l’ordre del dia va comptar amb els vots a favor de l'equip de govern (SUMEM PER SALOU i PSC); els vots en contra de C’s i PP; i les abstencions d’ERC.\nD’altra banda, s’ha donat compte del Decret d’aprovació de la liquidació del pressupost 2021; i de l’informe de l’interventor del compliment de l’estabilitat pressupostària de la liquidació del pressupost 2021.


Oferta d'esquí a Andorra - Vacances a la neu\nLes pistes als teus peus.\nSortiràs de l’hotel amb les botes posades i esquiaràs sense que hagis de repetir cap pista.\nDesperta't envoltat per les muntanyes i boscos nevats d'Andorra, càrrega les teves bateries amb un bon esmorzar al nostre buffet i entra a la nostra Ski Room per començar el teu dia a la neu. En aquesta zona del nostre hotel, podràs emmagatzemar tot el teu material d'esquí i canviar-te abans de pujar a la nostra llançadora que et portarà còmodament fins a les portes del Telecabina de Soldeu.\nSurt de l’hotel amb les botes posades i arriba còmodament a l’estació d’esquí. En només 5 minuts, el nostre transport gratuït et durà fins al Telecabina de Soldeu.\nSi ja has triat les teves dates, et recomanem que consultis les nostres ofertes d'hotel més esquí. Propostes amb el millor preu per a escapades o vacances a Grandvalira amb la comoditat de tenir-ho tot a punt a la teva arribada a l’hotel.\nVallnord: 3 sectors, tres ambients\nTrobaràs instal·lacions d’última generació en tots tres sectors de Vallnord. A Ordino-Arcalís, sensacions de l’esquí més alpí gràcies a les seves vertiginoses pistes negres; a Arinsal trobaràs un ambient jove i familial i a Pal, una muntanya més suau. Podràs compartir el teu dia a la neu a les xarxes socials amb el wi-fi disponible a tota l’estació.\nA més cada sector compta amb diverses àrees temàtiques: per practicar freeride i freestyle, per fer eslàlom, per donar les primeres passes en el món de l'esquí i circuits infantils perquè els més petits de la família es diverteixin amb els seus personatges preferits.\nSi ets un amant de l’esquí alpí, a Vallnord descobriràs diferents variants com l’Speed Ride, l’Heliexperience, l’Ski Bike o el Trikke Skki.\nTot a només 30 minuts en cotxe des de l'hotel. A Andorra, ho tens tot a l'abast!\nNo tens material d'esquí o t'has deixat alguna cosa a casa? No et preocupis! Podràs comprar o llogar tot el que necessitis a la nostra botiga Shusski sense que hagis de sortir de l'hotel.\nViu la neu com mai ho havies fet a Andorra!


Vols barats de Pamplona a Atenes a Iberia\tCentre econòmic i cultural de la Grècia clàssica, Atenes és el punt de sortida perfecte per descobrir el país i les seves meravelles. Si agafes un dels nostres vols barats a Atenes, un cop allà no podràs resistir-te…\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de Pamplona a Atenes (ATH) de Pamplona a Atenes Pamplona-Atenes, Grècia On et portem?\tSi l'origen i la destinació són a Espanya, se't mostrarà l'opció de "família nombrosa". Si, a més, esculls com a origen o destinació algun punt de les Illes Canàries, les Illes Balears o Melilla, se't mostrarà l'opció de "resident" en alguna d'aquestes regions. I, si el vol és entre Madrid i Barcelona, s'activarà l'enllaç de "Buscar Pont Aeri".\nConsulta l’oferta de vols de Pamplona a Atenes i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Pamplona a Atenes. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Pamplona a Atenes fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


- 22/11/2014 - 16:56 h\nLa recent enquesta publicada per El Periódico afegeix emoció a l’arena política de Catalunya. Si l’anterior enquesta a nivell estatal va provocar el pànic entre PP i PSOE en veure com la seva hegemonia quedava trencada per la intenció de vot que recull Podem, no és menys sorprenent veure la fragmentació que el fenomen Podem podria causar en unes possibles eleccions a Catalunya. Podem recull, tot i no tenir programa ni cares clares que els representin, l’enorme descontentament i desafecció ciutadana cap a uns partits i cap a un sistema que ja, de veritat, no ens representa en infinitud d’aspectes, per no dir gairebé en cap.\nLa corrupció, les ànsies de poder, els desgavells que crea un sistema sense cap tipus de control de les actuacions ni dels pressupostos públics, el no tenir ni idea de com ni en què es gasta de veritat l’erari públic, la més que visible aposta de molts actors polítics per mantenir aferrats a la cadira, els viatges pagats amb diners de tots de les nostres butxaques per visitar les núvies, el poc control que, malgrat tots els escàndols, els poders públics estan disposats a aplicar, els més de 1.500 casos de corrupció a Espanya (coneguts), els 40.000 milions (estimats) de l’import de les corrupteles, l’arrogància i menyspreus dels imputats … En fi, la llista és inacabable i fa que ens sentim poc orgullosos de la “Marca España”. Si alguna cosa té tot aquest aldarull de positiu és que: 1) els casos, pesi a qui pesi, van sortint a la llum i 2) comencem a veure, encara que massa a poc a poc encara, com molts dels que es van aprofitar de tot, van entrant en la presó. Però entren a la presó amb privilegis que crec que no mereixen, o almenys, amb la possibilitat de tenir certes prebendes que altres delinqüents sentenciats per altres tipus de delictes, no tenen.\nI apareix Podem a l’escenari electoral. Crec que la seva aparició està més lligada amb l’enuig i amb el dir “ja n’hi ha prou” que amb prendre seriosament la política en tota la seva plenitud. O amb tant desencís cap a la mateixa, que ja és igual si hi ha cares, professionalitat o serietat. Sembla prou tenir molta presència mediàtica i dir el que tots volem escoltar. Sembla que, de moment, no importa com s’executaran en la realitat els missatges que ens proposen. Hi ha una part tan important de la població que està tan farta, que Podem és l’amenaça perfecta per al sistema establert i, per descomptat, s’utilitza per acollonir tant com es pugui als que s’han proveït en els seus càrrecs i els seus privilegis durant anys. El que no tinc tan clar és, si a l’hora de la veritat, davant unes urnes, es mantindria el càstig. Anem a votar els qui -oh sorpresa! – també semblen tenir traces de corrupció al si del seu partit quan encara no han fet ni el seu programa? Tinc seriosos dubtes. Crec que la rebequeria és la que toca, perquè estem molt cansats de tots i desitgem justícia social i equitat, per al que és imprescindible canviar l’actual sistema. Però també crec que, en funció de com desenvolupi Podem seu programa en les següents setmanes, les enquestes de vot poden canviar a l’hora de la veritat. Els contrapesos són molt necessaris per al canvi, però els prendrem seriosament si ells són seriosos de veritat. El populisme és fàcil de fer, tant des de la dreta com des de l’esquerra, però la política real i honesta no està a l’abast de tothom. I aquest país és una clara mostra.\nMentrestant, Mas i dues conselleres del Govern català ja tenen la querella imposada per la Fiscalia General de l’Estat. I caurà una altra paletada de ciutadans favorables a abandonar aquesta Espanya governada pels que no saben fer política de veritat. Un insult als que van actuar de forma civilitzada i democràtica, exercint el dret a votar per decidir el seu futur. Una altra mostra més de la judicialització dels que no saben fer política. Jo segueixo recordant els “filets de plastilina” que van acabar sent oblidats a canvi d’indemnitzacions de milers d’euros pagades en el seu moment. Un Ministre que ara és president i que segueix tenint la mateixa poca gràcia i la mateixa poca capacitat que tenia en el seu dia. Aquest país és molt més brillant que les persones que ara el governen, però no semblem estar convençuts que mereixem governants millors. L’arrogància i la fatxenderia porten propietaris lamentablement admirades per moltes i molts, potser per allò de “val més boig conegut que savi per conèixer”. Però el millor, si ho volem, és el que realment està per arribar i depèn, únicament i exclusivament, que vulguem de veritat que així sigui. Si superem la nostra memòria col·lectiva de peix, segur que serem capaços de viure en un país molt millor del que ara ens estan deixant els anys de la transició.


COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | Anna Moner inicia el cicle "Converses a la Biblioteca" de Xàtiva\nAnna Moner inicia el cicle "Converses a la Biblioteca" de Xàtiva\nAmb la presentació del seu llibre La mirada de vidre.\nLa Biblioteca Municipal de Xàtiva ha iniciat el cicle “Converses a la Biblioteca” amb la presentació de la novel.la “La mirada de vidre” de l’escriptora Anna Moner. Aquest nou format d’activitat cultural té com a objectiu apropar al públic a diferents personalitats del món de la literatura, l'art i la cultura, amb un context de conversa.\nDurant l’acte, l’escriptora va dialogar amb el filòleg i periodista Adrià Castells. Ana Moner ha publicat altres llibres com “Els mans de la deixebla“, Premi Enric Valor de la Diputació d'Alacant, i “El retorn de l’Hongarés”, Premi Alfons el Magnànim de la Diputació de València i Premi Túria a la millor contribució literària. També ha rebut el Premi de la Crítica dels Escriptors Valencians al millor assaig.\nAmb “La mirada de vidre” va guanyar el premi de novel·la dels XXX Premis Literaris Ciutat d’Alzira 2018. En ella aborda la part més fosca de la naturalesa humana. A més d’escriptora, és artista plàstica, col·labora en mitjans de comunicació i treballa en diversos projectes.\nUna nova iniciativa que comptarà amb més edicions al llarg de l’any.


American Quality Lodge Panama City Panama City (FL) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4810 West Highway 98, Panamà Centre Ciutat, Panama City (FL), Estats Units, 32401 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a American Quality Lodge Panama City?\nHabitació amb llit extragran i vista sobre el pati (Courtyard View Room with King Bed)\nMés informació sobre American Quality Lodge Panama City\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, American Quality Lodge Panama City és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Panama City (FL). Situat només a 05 MIles del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Shady Oaks, Capstone House, Art Gallery / Frame shop.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, American Quality Lodge Panama City és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'hotel compta amb 160 precioses habitacions, i totes inclouen connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció, servei de despertador, despertador. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. American Quality Lodge Panama City és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Panama City (FL).\nTots els tipus de viatgers (3)Parelles (2)Famílies amb infants petits (2)\nJihad, Estats Units


Ayuntamiento de Els Poblets » Presentació Literària – Ventes, hostals i ventorrillos pels camins i carreteres de la Marina Alta\nPresentació Literària – Ventes, hostals i ventorrillos pels camins i carreteres de la Marina Alta\nPresentació literària el dia 22 de setembres a les 20h en la Biblioteca Enric Valor, a càrrec de l’autor Fernando Sendra Bañuls (Pego, 1951), ell és doctor en Ciències Químiques per la Universitat d’Alacant, ha estat professor de l’Institut Historiador Chabàs de Dénia i ara ha esdevingut professor jubilat de la Universitat Politècnica de València.\nXXXVI Premi 25 d’Abril d’Investigació, Ajuntament de Benissa.\nLa introducció anirà a càrrec de M. Roser Cabrera (València, 1946), llicenciada en Filosofia i Lletres i Doctora en Filologia Catalana per la Universitat de València i, a més a més, Catedràtica de Francès, és una reconeguda escriptora que ha obtingut nombrosos premis literaris, i ha estat membre fundadora del Seminari de Cultura Popular “Sanchís Guarner” de l’Institut Chabàs.\nEl llibre ens proposa un recorregut pels camins i carreteres de la Marina Alta per tal de conéixer, ni que siga en un tomb nostàlgic, les ventes, els hostals i els “ventorrillos” que s’hi assentaren. Aquests establiments van proporcionar hostatge, menjar i descans als viatgers. També a les cavalleries que els acompanyaren quan, per necessitat o per gust, trepitjaren la comarca al llarg d’un període temporal relativament curt. Es desvetlaran dades de la venta que hi havia als afores de Mira-rosa entre els segles XVIII i XIX, la situació era idònia perquè era la via que comunicava Mira-rosa amb la Setla i la creuera de camins cap al Verger, Pego i Xàbia.\nL’assaig que ens presenta l’autor, Fernando Sendra, ha estat editat per l’Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert en 2016.\nExcursió a Caravaca de la Cruz per a jubilats i pensionistes\nInscripcions al dinar popular del 9 d’octubre


Experiència a l'Hostal Spa Empúries | Sempre Viaggiando\nOrganitzar un casament és estressant. Creia que no, que eren exageracions de les núvies, però jo també he caigut en el parany. A dos mesos del gran dia, sempre hi ha coses amb les que no comptaves, idees que no surten com planejaves i vestits que costen de trobar. Per això, mimar als futurs nuvis és sempre una boníssima idea (picada d’ullet).\nFa un parell de setmanes, vam decidir oblidar-nos de la nostra “To-Do Wedding List” (amb post-its inclosos) i ens vam auto-regalar una escapada a la Costa Brava per desconnectar i relaxar-nos. El mar, les passejades a la vora de la platja, una banyera relaxant, un tractament hidratador i una capbussada sota les piscines de bombolles van aconseguir fer meravelles. Jo que sempre he estat de coses senzilles, mai hagués imaginat que un hotel amb spa podria anar TAN bé.\nA l’Hostal Spa Empúries ens van tractar com a reis i ens van donar el carinyo necessari per aconseguir deixar la nostra ment en blanc durant vàries hores, mentre sentíem les onades de fons.\nSi estàs buscant idees per fer un regal de noces, sorprendre a algú en una ocasió especial o organitzar un cap de setmana romàntic, aquí tens les meves sis bones raons per les quals reservar una nit en aquest encantador i relaxat hotel d’Empúries.\nVistes al mar des de la cafeteria de l’hotel.\n1. Esmorzar amb vistes\nNo hi ha res millor per fer fora l’estrès que passar les hores davant del mar. L’Hostal Empúries està ubicat en una encantadora i tranquil·la cala del Portitxol, molt a prop de l’Escala. La pau de sentir les onades del mar arribant a la vora aconsegueixen amansir els nervis de qualsevol. L’hotel gaudeix d’unes vistes privilegiades i úniques, ja que és l’únic edifici a la cala, tot envoltat de pins i vegetació mediterrània.\nEls esmorzars, dinars i sopars se serveixen en menjadors amb vistes a la platja. Per als que hem crescut prop del mar, no hi ha res millor que despertar al seu costat cada dia. L’esmorzar, per cert, consisteix en un enorme bufet amb sucs naturals, tot tipus de pans, embotits, pastes dolces, fruita, i una infinitat de coses bones per començar el dia.\nLa nostra taula d’esmorzar amb vistes\nEsmorzar així és deliciós!\n2. Spa, piscines i tractaments\nEl relax sense massatge no és relax. Per això, tal qual vàrem arribar a l’hotel el dissabte, el primer que vam fer va ser anar directes a la nostra sessió de spa reservada. El dia anterior ens van contactar per saber quin tractament volíem fer: energètic amb canyes de bambú, shiatsu, exfoliacions, tractaments refrescants… Tots tenien molt bona pinta però ens vam decantar per l’“inspiració de temporada” (80 € pp): ideal per a primavera i estiu, elimina cèl·lules mortes i la prepara per rebre els beneficis del sol i aconseguir un to d’estiu més durador. Podeu veure la llista completa de tractaments en aquest enllaç.\nDesprés de passar uns minuts a la seva sala de relaxació, ens van portar a una sala de tractaments i tot seguit va ser una hora i mitja de relax total. Amb molta cura, silenci i suavitat, ens van fer massatges, exfoliacions i hidratacions. Estàvem taaaan bé! Com acabats de sortir del forn, que dic jo!\nSala de relaxació del spa\nReservant un tractament, tens accés gratuït a la zona d’aigües de l’spa. Tingues en compte que és recomanable anar primer a les piscines i després al tractament, ja que, si ho feu al revés, perdríeu l’efecte de les cremes del tractament. Per cert, tots els productes que utilitzen són naturals i ecològics – està bé saber-ho, oi?\nPer accedir a la zona d’aigües, l’hotel et dóna barnús, tovallola, gorro i xancletes, així que només heu de portar el banyador. No sóc una gran experta en spas però em va semblar molt complet: piscina d’aigua calenta amb bombolles i cascada, piscina de natació de 24 metres, bany de vapor, sauna seca, dutxa d’aigua gelada… Un consell: el diumenge al matí és el millor moment per anar a les piscines, ja que hi ha menys gent. Sempre podeu fer el check-out i canviar-al vestidor de l’spa.\nPiscina lúdica d’aigua calenta\nPiscina de natació per a nosaltres sols\n3. Estómac content\nUna bona idea va ser quedar-nos a sopar al mateix hotel, al seu restaurant Villa Teresita. Una exquisidesa per als sentits! Amb la pell suau, la ment relaxada i la panxa contenta, començàvem a veure els efectes de l’escapada. Ens vam demanar un pa amb tomàquet i pernil i un tatin de patata com a entrants; després, una orada a la sal deliciosísssssima per als dos. I el millor estava per arribar amb les postres: un gelée d’aranja, menta i api: una curiosa combinació que ens va deixar molt bon gust de boca – només apte per a agosarats!\nSumant-hi vi i cafès, el sopar ens va pujar a 120 € (60 per cap). No som fans del luxe però sí del bon menjar i de donar un capritx gastronòmic al nostre estómac de tant en tant. Aquest sopar ens va anar de meravella.\nEls entrants eren enormes; ens en vam demanar un cadascú però potser amb un per compartir hagués estat suficient. Sobretot, perquè ells també et porten alguns entrants més per picar i anar fent gana. Ens van portar un pa torrat extra fi per untar amb mantega, boníssim. Se’m va acabar la bateria de la càmera i només vaig poder fer una foto al pa amb tomàquet i pernil… Veient això, ja us podeu imaginar la bona pinta que tenia tota la resta!\nPa amb tomàquet i pernil del bo\nRestaurant Villa Teresita, ideal per a romàntics!\nEntrada al Villa Teresita\n4. Terrassa privada per a dos\nEl millor de les noves habitacions (les anomenades Spa) no és la seva enorme banyera, ni els seus amplíssimes llits, ni la seva dutxa tropical, ni la seva lluminositat, ni el seu mirall glamurós estil camerino d’estrella de cinema… El millor, sens dubte, és la seva terrasseta privada amb futon. Cada habitació té la seva sortida a l’exterior, en forma de terrassa d’uns 6 metres quadrats, tapada per arbustos que t’aïllen de la resta d’hostes de l’hotel d’una manera més natural i totalment integrat amb l’ambient. La terrassa és el millor lloc per prendre el sol amb intimitat o per veure les estrelles embolicats en una manta – encara que també n’hi ha que l’aprofiten per connectar-se un segon l’ordinador i consutar un parell d’emails. El que donaria jo per poder treballar des d’allà cada dia i amb aquestes vistes!\nD’això en dic jo treballar\nLa nostra habitació amb sortida a la terrassa\nVistes des de la nostra terrassa\n5. Relax, sí. Turisme actiu, també\nL’única pega de la nostra escapada va ser que dissabte a la tarda ens va fer mal temps. Teníem planejada una ruta en bici pels voltants d’Empúries però a causa de la pluja, la vam haver descartar. Si us interessa alguna ruta a peu o en bicicleta, podeu demanar informació directament a l’hotel. Lloguen bicicletes per mig dia o tot el dia i hi ha camins senzills per recórrer l’Empordà.\nUna altra bona opció és fer una passejada pel carril bici/peatonal que passa just per davant de l’hotel. Cap a la dreta, arribareu a L’Escala en 15-20 minuts. Cap a l’esquerra, veureu les ruïnes gregues d’Empúries, el moll grec en què van desembarcar a la Península fa milers d’anys per primera vegada i Sant Martí d’Empúries. Sant Martí és un poble petit però encantador.\nPassejant cap a Sant Martí pel camí de vianants\nLes bicis que no vam poder agafar per culpa de la pluja 🙁\nEl diumenge ens va fer un dia radiant. Aquesta és la cala del Portitxol, just davant l’hotel\n6. Respecte pel medi ambient\nFinalment, però no per això menys important, un altre dels motius pels quals triar l’Hostal Empúries és el respecte per la natura. És un hotel sostenible i responsable amb el medi ambient. I això s’agraeix. Des de 2011 gaudeixen de la certificació LEED i el seu compromís amb el medi ambient és total. Disposen d’un hort, tots els materials són ecològics, els productes de l’spa són naturals i l’hotel està pensant per oferir una molt bona experiència a l’usuari sense fer malbè l’entorn.\nUna finestra a la Costa Brava més natural\nMiris per on miris, estàs rodejat de natura\nConciència tranquila, ment relaxada, menjar sa i pell cuidada.\nQuè més se li pot demanar a una escapada de dos dies?\nMés info, promocions i fotos encatadores a: HostalEmpuries.com\nEl més còmode és anar-hi en cotxe. Coordenades GPS: 42.13182400, 3.12234900. Prop de l’Escala.\nLa companyia d’autobusos SARFA va de Barcelona a l’Escala cada dia. El trajecte dura 3 hores perquè s’atura a molts pobles de la Costa Brava. Eñs busos surten de l’Estació Del Nord i el bitllet costa 20€.\nUna altra opció és arribar en tren a Figueres (tren regional i AVE) i des de allà agafar un taxi (uns 40€ per trajecte)\nReserves a través de la seva pàgina web, telèfon (+34) 972.77.02.07 o via Booking.com\nEl preu total d’aquesta estada seria d’uns 430€ per a dues persones (150€ habitació doble Spa, 160€ del spa, 120€ pel sopar). Els companys de l’Hostal Empúries em van convidar com a col·laboració per descobrir els seus serveis i explicar-los aquí al blog. L’opinió reflexada en aquest blog és honesta i independent, fruit de la meva pròpia experiència d’aquell cap de setmana.


La Festa Major reforça la seva perspectiva de gènere\nRedacció\t| Actualitzat el 07 Agost 2018 a les 10:03\nLa Festa Major de Gràcia reforça la seva perspectiva de gènere i la lluita contra la violència masclista. En aquesta línia, la novetat més important d’aquest any que elabora el Districte és la guia de recomanacions per a les festes a l’espai públic de Gràcia, batejada amb el nom de ‘Caminem cap a unes festes amb perspectiva de gènere’.\nDes del Districte expliquen que gràcies a l’experiència en el protocol de la darrera Festa Major es va veure la necessitat de redactar una guia de recomanacions. El document es va consensuar en el marc de la taula d’abordatge de violències masclistes. A la guia, a banda del protocol de l’any passat, hi ha una llista de recomanacions amb temes que fins ara no s’havien contemplat, com ara la gestió de l’espai públic de la Festa Major.\nEn aquest sentit, la taula pel Protocol contra la violència masclista a Gràcia ha proposat al Districte una sèrie de millores: ubicar els lavabos públics, i la quantitat que se n’instal·len, amb perspectiva de gènere i millorar la il·luminació nocturna dels espais de festa.\nUn altre de les novetats relacionades amb l’estratègia de potenciar la perspectiva de gènere té a veure amb la formació. El mes de maig es van fer dues sessions de formació prèvia en el protocol a les entitats i a les comissions dels carrers que fan festes nocturnes. Així doncs, durant els dies de Festa Major els carrers tindran material per abordar situacions d’agressions sexistes. També disposaran de tríptics informatius i cartells amb el circuit d’actuació per fer front a la violència masclista. També es repartiran xapes de la campanya en català i anglès i, per primera vegada, la campanya ‘No és No’ apareixerà en tots els gots reutilitzables.\nEn paral·lel, el Districte informarà diàriament del nombre d’accions informatives i d’assessorament i de les intervencions fetes per part dels diferents espais i agents en l’aplicació del protocol.\nTREBALL DE CONSENS\nTotes aquestes propostes parteixen del treball conjunt entre el Districte i les entitats Circuit Barcelona contra la violència Masclista, CEJAS i l’Assemblea Feministes de Gràcia. També hi han col·laborat la Fundació i les comissions dels carrers.\na la plaça Revolució\nPer segon any seguit la Festa Major tornarà a tenir un punt d’informació a la plaça Revolució i dues parelles itinerants pels diferents espais de la festa. En el punt d’informació hi haurà material informatiu amb recomanacions d’actuació davant de casos de violència masclista.


Loftéa Nature Vaugneray França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 14 allotjaments a Vaugneray.\nLoftéa Natureroute de Chateauvieux, Yzeron, Vaugneray, França, 69510 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en45comentarisLoftéa NatureVeure més fotos"A lovely apartment with a stunning view !! Within walking di..."SjUnited KingdomVeure més fotosVeure totes les 21 fotosMolt bona ubicació 8,3Veure al mapa8,3UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Yzeron, vosté es sentirà com a casa a Loftéa Nature, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Yzeron. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar. L'ambient de Loftéa Nature es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Loftéa Nature és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Yzeron.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsassecador de cabellempolles d'aigua de cortesiarentadorabalcó/terrassaestris de cuinasecadorabanyeraforn microonesservei de planxacuina americananeveratelevisió de pantalla planaIdiomes ParlatsAnglèsLituàRusHindiPolonès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Loftéa Nature de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Vaugneray


Marina Bellezza, de 2n de Batxillerat, i Pol Ribera, de 1r d'ESO, premiats en el 39è Concurs per a la Joventut d'Òmnium de l'Alt Empordà\nDiumenge dia 13 de maig de 2018 es van concedir els premis d'Òmnium Cultural corresponents al 39è Concurs per a la Joventut de l'Alt Empordà. L'acte es va portar a terme a les 6 de la tarda als Caputxins de Figueres i va ser amenitzat per Tomàs Fletxa.\nAquesta edició dels premis ha estat dedicada al músic empordanès Pep Ventura, introductor de la tenora a la sardana. En el concurs hi han pogut participar tots els centres educatius de la comarca, tant de Primària com de Secundària. A l'Educació Secundària s'ha donat un premi per modalitat (poesia, conte o auca) i curs (primer, segon, tercer o quart) i a Batxillerat un únic premi per modalitat (poesia o narrativa).\nEn Pol ha estat el guanyador del Premi Maria Àngels Anglada de contes de 1r d'ESO, amb el conte titulat El segrestador del teatre, i la Marina ha estat la guanyadora del Premi Òmnium Cultural de Narrativa de Batxillerat, amb el relat El dia que les ànimes van decidir una trobada.


Alcalá No Somriu | ADN Gironí\nAlcalá no somriu\nPedro Alcalá va jugar ahir el primer partit contra el seu exequip, el Llagostera, amb la samarreta del Girona; un duel ple d’emocions que no va deixar indiferent el central murcià. Alcalá, que a més va estrenar titularitat en la lliga –només en la copa havia jugat des de l’inici–, va saludar efusivament els seus excompanys en els instants previs al partit, unes mostres d’afecte que van desaparèixer tan bon punt l’àrbitre va xiular l’inici del matx. Alcalá va començar el partit ben col·locat, refusant amb èxit les primeres pilotes aèries que li van arribar, i va lluitar per alt en més d’una ocasió amb el sempre incòmode Juanjo Expósito. Amb el pas dels minuts, però, el corpulent defensa es va veure compromès en més d’una jugada. Primer el Llagostera va reclamar unes mans seves dins de l’àrea que el col·legiat va decidir no xiular, i poc després el central va perdre una pilota al mig del camp que va desembocar en un perillós contraatac llagosterenc que no va acabar amb gol per ben poc. Pel que fa a la primera diana de Granell, Alcalá la va celebrar amb normalitat, sense cap excés.\nDesprés de la represa Alcalá va continuar amb alts i baixos. En atac va tenir una ocasió en la sortida d’un córner, però la seva rematada de cap se’n va anar alta per poc, mentre que en defensa va presenciar de ben a prop els dos gols de l’equip visitant. En el primer, ben poca cosa va poder fer –el xut d’Imaz va rebotar en Kiko Olivas abans d’entrar– i, en el segon, va ser un espectador més de la cavalcada de Juanto fins a dins de l’àrea que va deixar en evidència la defensa gironina, massa poc contundent. En els últims minuts, ja amb el 2-2 i amb el Girona jugant amb un home menys, Alcalá va pujar a l’atac com un davanter més tot buscant el gol de la victòria, un gol que no va arribar.\nAl final del partit Alcalá va aprofitar per saludar els seus antics companys –amb alguns encara manté una estreta relació– i es va fotografiar amb diferents aficionats. Abans el central havia valorat les seves sensacions: “M’he trobat bé, la llàstima és que només hem sumat un punt. He viscut el partit amb normalitat, però marxo amb mala impressió per com ha anat tot.”\nEncara no coneix la victòria\nAlcalá va arribar a Montilivi amb el campionat ja començat –s’havien disputat dues jornades– i des de llavors ha jugat dos partits de lliga i un de copa amb el conjunt dirigit per Pablo Machín. Curiosament en cap d’aquests tres duels el Girona ha aconseguit la victòria, ja que va caure al camp del Nàstic (1-0), va empatar a dos gols en el mateix escenari en la copa –els gironins van ser eliminats en els penals– i també va sumar un sol punt ahir contra el Llagostera.\nPablo Machín i Oriol Alsina: Bona sintonia i intercanvi d´elogis abans del derbi\nJavi Álamo serà operat avui


Carpaccio de vedella del Ripollès amb formatge del Mas Lladré i amanida d'herbes de muntanya - Producte del Ripollès\nPer Aleix i Pol (INS Abat Oliba i Aula d'Hostaleria de Ripoll)\nPer al carpaccio de vedella del Ripollès:\n500 gr de filet de vedella del Ripollès de Mas el Guixé\n40 gr de formatge ‘El Bac’ de Mas Lladré\nPer a les esferes de formatge:\n125 gr de formatge ‘El Bac’ de Mas Lladré\n300 gr de llet pasteuritzada Mas Lladré\n8 gr d’alginat\nPer a l’oli de pinyons:\n250 ml d’oli d’oliva extra verge\nPer a l’amanida d’herbes de muntanya:\nc/s de xicoires\nc/s de vinagre de poma\nPrimer prepararem el carpaccio de vedella del Ripollès de Mas el Guixé. Cal que polim molt bé el filet de greix i de nervis. A continuació l’emboliquem amb film de plàstic tot fent un cilindre ben apretat i uniforme. I ho posem al congelador.\nA continuació farem les esferes de formatge. Preparem un bany amb l’aigua i l’alginat, tot barrejant bé amb una batedora, i ho deixem reposar. Escalfem la llet i afegim el formatge el Bac de Mas Lladré rallat i ho deixem infusionar 15 minuts i ho colem. Posem la infusió de formatge en un biberó i reservem. Seguidament, dosifiquem en una cullera la infusió de formatge i el submergim en el bany d’alginat. Deixem dins el bany 2 minuts. Retirem l’esfera amb una cullera foradada. Passem per un bany d’aigua per retirar l’alginat. Podem guardar les esferes en un recipient amb oli.\nPer l’oli de pinyons, els torrem al forn durant uns 4 minuts, tot remenant-los de tant en tant. Quan surtin del forn els disposem dins l’oli d’oliva verge extra i reservem.\nDesprés, per l’amanida d’herbes de muntanya, netegem les xicoies i es posem en remull en aigua ben freda. Preparem una vinagreta amb l’oli, sal i el vinagre de poma.\nFinalment, realitzarem l’emplatat. Per fer-ho, cal tallar el filet de vedella del Guixé ben fi en una màquina per tallar embotit. Disposem els talls de filet en un plat de manera que quedin ben repartits sense sobreposar-los. A banda preparem l’amanida de xicoies barrejant-les amb la vinagreta. Disposem sobre els talls de carpaccio les esferes de formatge, amanim tot amb l’oli de pinyons i al centre posem l’amanida amb els encenalls de formatge el bac de Mas Lladré.


Apartment Bjondi Senj Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nApartment BjondiMilutina Cihlara Nehajeva 18, Senj, Senj, Croàcia, 53270 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en7comentarisApartment BjondiVeure més fotos"The owner was very nice and waited for us to arrive until 1a..."IzabellaHungaryVeure més fotosVeure totes les 19 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Senj, no busqui més enllà de Apartment Bjondi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Apartment Bjondi, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, instal.lacions de barbacoa. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Bjondi.


Arriba el Beerspresso, una mescla de cafè i cervesa | Bloc Cafè Saula\n19 de gener, 2016\nDesprés de mesos d’experiments, un local d’Atlanta (Estats Units) anomenat Taproom Coffee & Beer ha creat el Beerspresso, una mescla de cafè gelat japonès i nitrogen infusionat amb llúpols secs. El resultat és una beguda no alcohòlica amb un sabor més aromàtic i que conserva moltes de les notes bàsiques del cafè i de la cervesa.\nL’experiment ha estat tant satisfactori que fins i tot s’ha creat una màquina especial només per preparar aquesta beguda, que compta amb tres aixetes addicionals per a aigua freda, aigua filtrada i aigua amb gas.\nEls seus creadors asseguren que ja estan desenvolupant noves versions de la fórmula del Beerspresso utilitzant diferents varietats de cafè i de llúpol, amb l’objectiu de satisfer a tots els seus clients.\nDes de Café Saula seguirem les seves novetats!


PRATS I SANSOR TINDRÀ UNA NOVA ZONA RECREATIVA – Pirineus TV\nPRATS I SANSOR TINDRÀ UNA NOVA ZONA RECREATIVA\nPrats i Sansor tindrà ben aviat una nova zona recreativa situada molt a prop de l'Hípica, on hi havia l'antiga fàbrica. L'ajuntament va creure oportú crear aquest nou espai per als veïns i veïnes, ja que al municipi no n'hi havia cap de semblant. A més, va decidir situar situar-lo en aquest terreny de propietat municipal per evitar que s'hi seguís abocant runa o restes de poda, com passava sovint.\nDe moment s'ha habilitat una zona de pícnic amb taules i bancs de fusta, una font, barbacoes i arbrat. Des del consistori han explicat que preveuen ampliar la zona amb nous serveis i instal·lacions. Seran els mateixos veïns i veïnes els que decidiran què els agradaria que tingués el nou espai recreatiu.\nL'ajuntament ha invertit prop de 40.000 euros en habilitar la zona de pícnic i espera en els propers mesos acabar de definir com es completarà el nou espai.\nParlen al vídeo: ISABEL MERINO, REGIDORA AJUNTAMENT PRATS I SANSOR


Apunt Menorca 'La bella Helena' puja a l'escenari del Teatre Principal de Maó\n‘La bella Helena’ puja a l’escenari del Teatre Principal de Maó\nLa bella Helena pujarà aquest cap de setmana a l’escenari del Teatre Principal de Maó. Després de mesos de feina, l’opereta del compositor alemany Jacques Offenbach (1819-1880) es representarà a l’espai escènic maonès en doble sessió: divendres 28 d’agost, a les 21 hores, i diumenge 30 d’agost, a les 20 hores.\nAmb aquest muntatge teatral l’Orfeó Maonès celebra el seu 125 aniversari, una efemèride especial que explica els grans esforços que l’entitat cultural, que ha comptat en tot moment amb la col·laboració del Teatre Principal, hi ha dedicat. Diuen des de l’Orfeó: “La bella Helena ens està robant els dies, els minuts, i segons des de fa temps i al final ens ha robat el cor”.\nLa direcció teatral l’assumeixen a parts iguals el madrileny Nacho García i la mexicana Aurora Cano, mentre que de la direcció musical se’n fa càrrec Juanjo Mercadal. Per la seva banda, la soprano Maria Camps i el tenor Vicenç Esteve retornaran a la vida els enamorats Helena i Paris. El disseny de vestuari ha recaigut en la modista Cristina Garriga.\nUna parodia mitològica\nLa bella Helena és una òpera bufa en tres actes. La partitura és obra de Jacques Offenbach, mentre que l’autoria del llibret és d’Henri Meilhac i Ludovic Halévy. Estrenada a finals de 1864 a París, aquesta opereta parodia la història de la fugida dels personatges mitològics Helena i Paris en el transcurs de la Guerra de Troia.


Relat "20 anys de la caiguda del mur a Berlín,però i els altres?"\nInici > detall del relat: 20 anys de la caiguda del mur a Berlín,però i els altres?\nLa vergonyosa i anacrònica paret que divideix el territori entre Israel i Cisjordània està formada per tanques, filats, rases i plaques de ciment de fins a 8 metres d'alt. Algunes seccions també tenen sensors, sorra per identificar empremtes fàcilment, carreteres de patrulles i zones de separació de fins a 60 metres. El govern israelià va iniciar la construcció de la barrera de separació en 2002 amb l'objectiu de protegir els seus ciutadans d'atacs palestins. El que per a Israel és una "tanca de seguretat" s'interpreta des del costat palestí com un "mur d'apartheid".\nAvui cap dels dirigents mundials ha recordat la vergonyosa situació que pateix, dia rere dia, el poble de Cisjordània. Pel que sembla, no vesteix tant una foto davant d'aquest mur criminal que Israel ha bastit per escanyar tot un poble i deixar-lo abocat a un futur incert i sense esperança.\nUn cop acabades les grans gestes de celebració per l'enderrocament d'aquest mur a Berlín, els palestins es preguntaran el perquè de la no assistència de les luxoses comitives de polítics amb vols privats , hotels de luxe i àpats per només fer-se la foto de rigor i a corre-cuita, tornar a les seves mansions i negocis productius.\nPalestina, mentrestant, cada cop se'ls mira amb desconfiança i vergonya aliena. Potser vindran quan aquesta paret diabòlica tingui vint anyets i calgui fer-ne una altra foto!


Alberto Bougleux i Sergi Bernal han aconseguit a través del Verkami portar endavant un documental que realment lliga la història recent espanyola, amb la pràctica educativa i el pas del temps. La narració trenada amb els salts temporals ens porta a qüestionar-nos l'evolució dels mètodes educatius i a reflexionar sobre l'intent frustrat de les dictadures d'acabar amb els ideals. Després de veure la projecció, ofereixen l'oportunitat de realitzar un col·loqui, on vam poder saber que molts mitjans de comunicació han tancat la porta al projecte, on també van manifestar que algunes persones no han volgut parlar per por en el documental i amb la intervenció dels i de les assistents vam poder concloure que l'escola republicana perseguia formar ciutadans amb unes tècniques on es potenciava la participació, motivació i llibertat dels xiquets i xiquetes, molt més que l'escola actual.\nAquesta història ha eixit a la llum l'any 2013. Moltes històries com aquesta continuen soterrades. Només cal estar en el lloc adequat i en el moment adequat, voler seguir el fil i creure en el projecte. Per això és molt important que aquestes iniciatives, de les quals no es faran càrrec els governs, es done suport per part de la societat civil. Encara teniu l'oportunitat d'anar a veure "El retratista" DIMECRES 12 DE FEBRER A LES 20H ALS CINEMES GIRONA DE BARCELONA, sales que han fet possible que durant 9 setmanes puguem gaudir-ne.\nAntoni Benaiges desitjà portar la vintena d'alumnes que tenia a classe a veure el mar. No ho va aconseguir. Ara bé, els quaderns que van imprimir aquests estudiants amb aquest somni segueixen guardats en un lloc segur per aquests homes i dones, amb el record d'aquell mestre. El somni continua a Mèxic...\nDocumental Educació Memòria Històrica\nSergi Bernal 8 de febrer de 2014 a les 15:39\nSusanna, una delícia llegir-te......mil mercès per aquesta crònica.....el futur també serà una escola ara abandonada que esdevindrà Centre d'interpretació de la tècnica Freinet i del mestre Antoni.\nSusanna 8 de febrer de 2014 a les 17:19\nI també totes les projeccions futures a instituts i a associacions... On possiblement floriran moltes històries més!


El Saoret i el Batiste tenen pressa. És migdia. Jo també tinc pressa. S’acaben les vacances. Els dic de pagar l’arrencadora i me’n vaig a rematar garbes perquè ha estat plovent tota la setmana. L’ametla marcona cau de l’arbre i no tinc més remei que arreplegar-la. Les figues que volia secar en el canyís estan, la majoria, badades de la pluja. El temps em passa volant, el fill fa 22 anys i la filla compleix 17 anys i el frontonet ...\nEl frontonet de la caseta. 40 anys de rebre pilotades: 1978-2018\nUn dia de setembre, uns quants homes i xiquets van tombar un vell corral de conills i van alçar un frontonet de pilota aprofitant les dues parets laterals del mateix. El van lluir i pintar de verd. El rebotet no es va poder fer perquè hi havia un “ciureler” que ho va impedir. No està ha esquadra, la qual cosa li dóna més peculiaritat als “surdos” (joc d’esquerre). Amb un alçària d’uns deu metres i unes quinze passes ha donat molt de joc i moltes anècdotes.\nAl poble no hi havia cap frontó, la gent jugava al carrer i a les parets del campanar. La idea va ser d’un mestre d’escola que havia exercit la seua professió en unes terres molt gèlides : les sorianes. D’allí es va dur l’afició a la pilota i dues pilotes de 95 grams. Al ser un frontonet, aquestes pilotes no eren bones i es va jugar amb pilotes de badana i tec. Els mesos d’estiu era un sense parar de jugar : campionats, tornejos, piques i un muntó d’anècdotes i pilotes encalades i/o perdudes.\nCom aquell carnisser que jugava amb espardenyes de mitja cara i un dia se li van trencar els cordons i va seguir jugant amb els peus descalços. La xafogor del pis va fer la resta. Més d’una setmana amb ampolles (bombolles) als peus i sense poder caminar. O aquell altre que un excés de beguda, el feia parar contínuament per anar al bancal a pixar. O eixe jugador que té la mà foradada i no hi ha manera que li pegue dues vegades seguides, però continua intentant-ho fins acabar esgotat. Aleshores, obríem el pou i amb la corriola i el poal omplíem la botija d’aigua ben fresca\nGeneracions i generacions que esperem continuen gaudint d’aquest esport tant bonic i de germanor.\nNi estan tots els que són, ni són tots els que estan, però us deixe un grapat de noms per al record :\nAnys 70 : Blanco, Miguelin, Pep el Mestre, Rabosa, Severino Metge i el d'Ador\nAnys 80 : Llarg/Letxe, “Pajarito”, Xato, Lauer, Xanca, Panader, Taguzzi, els Bonis, Manolet, Òskar i els de la Caseta\nAnys 90: Pelat, Negra, Aviador, els de la Safor, els de les terres blanques i els “pieds-noirs”\nEls furtius : entre setmana quan no hi havia ningú a la caseta, la gent feia un forat a la tela del costat del frontó i entraven a jugar\nNou mil·lenni :\nels xicons (Josep Miquel, Mario, Robert, Miquel, Kike, Vicent Mas)\nels que juguen amb la raqueta (Laura, Mari, Damià, Roquet, Adri)\nel fill del Pepiquet, Capblanc, Galtes,\nla segona joventut del Màlia\nfrontó pilota Vall de Laguar\nEl marxa(d)or amb la seua veu de baríton canta “…val i lo altre, gullona(d)e…\nEstem a la tardor i l'enyorança es fa present al meu cor. Com us comentava l’altre dia estic en fase d’arxivar documents i m’he trobat un parell de fulles que fa 10 anys (2006) vam escriure l’amic Sanjuan (Josep) i jo respecte a les normes i comportament de l’escola de pilota d’Albaida (mentre l’amic Rafa “Amoròs” ens feia els logos del club). Fèiem una introducció històrica i educativa, tot d’una, i acabàvem amb unes normes bàsiques de funcionament (tant per als pares/mares com per als fills/es). Com són fulls manuscrits he pensat resumir-los i de passar-los a ordinador i donar-los a conèixer... ....els inicis de la pilota es perden en el fons remot dels segles on es considerava un joc reial i de la noblesa. Sols dir-vos que al París renaixentista, la pilota (jeu de paume) tenia un gremi d’artesans i més 15 trinquets.... ....com diuen Víctor Iñúrria i Toni Mollà, la pilota valenciana és un esport recte, educat i respectuós, a la vegada que emocionant i elegant. Llegim en “Rondalla …\nBona nit cresol que el llum d'escriure s'apaga\nde rebot en internet\n10 anys : 1995-2014\npicasa: fotos pilota albaida\npilota veu : diari digital\nblogs i blogaires


"La cultura ens dona molta satisfacció i consol, però no és un camí sense entrebancs" - Revista Musical Catalana\n“La cultura ens dona molta satisfacció i consol, però no és un camí sense entrebancs”\nXavier Díaz Latorre ha dedicat la seva vida als instruments històrics de corda polsada, col·labora habitualment amb diversos conjunts instrumentals de reconegut prestigi, com Le Concert des Nations de Jordi Savall, Al Ayre Español, Concerto Vocale, Akademie für Alte Musik de Berlín i Concerto Köln, entre d’altres. El confinament el va agafar a casa, amb la cancel·lació i l’ajornament de nombrosos concerts a Brussel·les, Tolosa de Llenguadoc, Rotterdam i altres ciutats europees, a més de l’anul·lació de l’òpera Alcione prevista al Gran Teatre del Liceu en la qual havia de participar.\nMARTÍ SANCLIMENT: Com s’ho fa com a músic i professor per sobreviure o adaptar-se a la situació provocada per la COVID-19?\nXAVIER DÍAZ LATORRE: Per fortuna, la tecnologia ens permet continuar les classes com si res no hagués passat. Tot i així, tinc un pensament per a tots els col·legues músics que no tenen la sort de donar classes en un centre i que s’han vist privats dels ingressos derivats dels concerts, de moment durant tres mesos, però tot apunta que s’allargarà més d’un any…\nMS: ¿S’imagina una nova realitat en la qual les sales només podran omplir la meitat del seu aforament?\nXDL: Vull pensar que serà només circumstancial i fins que trobem una vacuna que ens permeti controlar la infecció. En tot cas necessitem una política de recuperació del sector cultural, ja!\nMS: ¿Si no, ens enfrontem a la precarietat?\nXDL: El món cultural ja estava en situació precària. Ara s’agreujarà encara més. Has de pensar que al nostre país poques vegades es contracten músics catalans.\nMS: ¿I aquesta protecció per on passa?\nXDL: Moltes de les programacions inclouen una gran majoria de concerts amb artistes estrangers, al contrari d’altres països, com França, per exemple, on protegeixen els seus artistes donant-los suport institucional, espais, servei d’atur per als músics en actiu… Tot això fa que a les institucions els interessi que el músic local actuï al país i veus que les programacions contenen moltes propostes autòctones. El públic valora el seu “producte nacional“ i s’interessa pel patrimoni propi. Aquí estem molt lluny d’això. Ara els programadors tenen una oportunitat històrica d’arreglar aquest greuge contractant músics del país.\nMS: ¿Una oportunitat de revalorar la cultura?\nXDL: La cultura és un bé de primera necessitat. És on es guarden els tresors històrics de les civilitzacions i és el nostre deure preservar-la i curar-la. Necessitem gent valenta que actuï com a mecenes i institucions que d’una vegada per totes facin una aposta seriosa, contundent i amb mires de futur per la nostra i totes les altres cultures.\n(c) Sara Guasteví.\nMS: Hem hagut d’aturar motors durant uns mesos. Com ha viscut i aprofitat les setmanes de confinament?\nXDL: La veritat és que no he parat de treballar, entre les classes, edicions de cedés que portava endarrerides, edició de vídeos, escriure una comunicació per al Congrés de Llaütistes de Bremen i altres ocupacions. Tot i així, per primer cop en molts anys he pogut dedicar-me al jardí de casa i a estar amb la meva parella. Em calia una aturada de l’activitat concertística.\nMS: ¿Ha nascut algun projecte o alguna idea durant el confinament?\nXDL: Molts, però no m’agrada parlar-ne mentre estic en procés de creació. Ara bé, tinc diversos projectes discogràfics i pedagògics en marxa.\nMS: Quines són les seves recomanacions musicals i artístiques als lectors en temps de confinament i postconfinament?\nXDL: Potser el confinament ens dona una mica més de calma i temps, cosa que podem aprofitar per afrontar repertoris més exigents. Per què no provar amb algun violista hispànic com Luys de Narváez o música per a llaüt alemany de Bach o Biber? Es poden trobar veritables tresors! La cultura ens dona molta satisfacció i consol, però no és un camí sense entrebancs: n’hem d’aprendre a gaudir i sovint ens haurem d’esforçar per poder-ne gaudir plenament.\nImatge destacada: (c) Tina Gutiérrez.


Les regidories de Participació Ciutadana i Comerç, regides per Maria Antònia Laviós i Miguel De la Hoz, respectivament, han posat en marxa un concurs pictòric destinat als xiquets i xiquetes d'Altea el lema és "Tot anirà bé".\nLa iniciativa consisteix a realitzar un cartell per penjar al balcó que diga "Tot anirà Bé". "Una activitat pensada per entretenir els menuts en estos dies de reclusió a casa i també com a tasca que es pot fer en família"; explica Laviós.\nUna vegada realitzat el dibuix, aquest serà fotografiat i enviat al correu electrònic participacio@altea.es amb l'objecte de participar en el concurs. En aquest mail s'haurà d'indicar nom de l'autor i direcció en què es troba penjat el dibuix. Els treballs podran ser remesos en el període d'Estat d'Alarma en què ens trobem a causa del COVID-19.\nLes normes del concurs són molt senzilles i només estableixen que el lema "Tot anirà bé" vaja al costat d'un arc de sant Martí i que el dibuix siga el més gran possible.\nEl Consell de Participació Ciutadana serà qui trie els cinc millors dibuixos i després per votació ciutadana s'elegiran els 3 finalistes. Aquests 3 guanyadors rebran com a premi un val de 100 € per gastar en el comerç local. "A més de ser una iniciativa entretinguda i bonica a hores d'ara, col·labora en la promoció d'el comerç alteà, un dels sectors perjudicats en aquest període de reclusió"; ha afegit Miguel De la Hoz.


El Parlament basc insta la Fiscalia a investigar la tortura - Diari de Girona\nEl Parlament basc insta la Fiscalia a investigar la tortura\nBildu aconsegueix el poder a la Diputació General de Guipúscoa i demana emprendre un diàleg\nvitòria | efe/europa press/ddg 24.06.2011 | 02:00\nEl candidat de Bildu a diputat general de Guipúscoa, abans del discurs. javier etxezarreta/efe\nEl Parlament Basc va reiterar el seu rebuig "més rotund" a la utilització de la tortura, dels maltractaments i de la vexació a persones detingudes, tot demanant a la Fiscalia que "s'esforci" per investigar "fins al final" les denúncies que es presentin per aquests motius. Consens i satisfacció van ser les dues paraules que més van repetir els portaveus dels grups parlamentaris PNB, PSE-EE, Aralar i UPyD, que van transaccionar en el ple de la Cambra una esmena sobre el rebuig a les tortures de detinguts. EB va avalar l'esmena en la votació, mentre que el PP i EA es van abstenir.\nAixí mateix, el Parlament va instar el Departament d'Interior basc a seguir incorporant als protocols d'actuació vigents mesures de prevenció i de millora suggerides per organismes internacionals, i va reclamar al Ministeri d'Interior que impulsi "en tota la seva potencialitat" la mesura 97 recollida al Pla de Drets Humans del Regne d'Espanya.\nEn un altre ordre de coses, el ministre de Presidència, Ramón Jáuregui, va advertir que,si Bildu es comporta en el dia a dia "com un complement del terror", no seguirà amb la seva activitat. A més, va assegurar que sempre ha pensat que la violència "ha d'evolucionar" cap a una expressió política que "capitalitzi aquesta tràgica pàgina" i que no tindrà un final "de pel·lícula". Jáuregui va mostrar el seu desig que el tema dels escortes "es recondueixi" i eviti que es porti a terme "una reforma legal per així garantir la seguretat dels regidors".\nFinalment, el candidat de Bildu a diputat general de Guipúscoa, Martín Garitano, va instar ETA i el Govern a emprendre un diàleg per superar "les conseqüències del conflicte". A més, va destacar que haurà de "fer front al patiment de totes les víctimes" i tractar "la qüestió dels presos". Garitano va ser escollit diputat general a darrera hora de la tarda. Durant la seva intervenció en el ple a les Juntes Generals, va afirmar que treballarà per a la pau, la normalització i el respecte "als drets civils i polítics".


Thomas Hobbes  | Història de la Cultura (UB) | Unybook\nThomas Hobbes (2014)\nAsignatura Història de la Cultura\nTHOMAS HOBBES CONTEXTUALITZACIÓ El dret tal i com es concep durant el segle XVII té una funció cognoscitiva: saber llegir el present de manera que pugui haver-hi un canvi en les lleis. El dret moltes vegades té un gran conflicte amb el poder. En Hobbes no hi ha un dret de resistència, que permetria no seguir les lleis injustes. En el moment que l’Estat es comença a centralitzar i el rei comença a saltar-se la llei. Quan el rei intenta destacar que es troba per sobre de la llei diu: “rex legibus solutos est”. El primer conflicte que fa palès això és la revolució anglesa, que acaba amb la mort jurídica del rei i la substitució de la monarquia per una república.\nTEORIA Hobbes no és un autor reaccionari, és un autor reactiu. Està reaccionant cap un problema, però inaugurarà moltes noves qüestions. Crearà una nova manera de presentar el problema polític. A partir de Hobbes es parlarà d’Estat, que ell anomenarà “common wealth”. És el fundador de molts elements de la política actual.\n1. Traurà Déu de la política. Déu mai és el principi dels fonaments polítics, no parteix del Testament. El rol de Déu va perdent vigència.\n2. Es basa en la ciència: segueix el paradigma de Descartes. Construeix el seu projecte polític a partir d’un estudi antropològic. “La ciència política es tan joven cómo mi tradado del ciudadano”.\n3. Considera que està creant alguna cosa nova. La descripció de la naturalesa humana serà molt important. Té moltes peticions de principi que avui en dia no compartiríem. El nou món permetria entendre la naturalesa humana. Comprendre Amèrica és comprendre l’espècie humana. El ser pretès en la fal·làcia naturalista no és demostrable.\nDos principis en la naturalesa humana: 1. Cobdícia natural: l’ésser humà es caracteritza per la cobdícia, pel desig insaciable, la carència. Els desitjos s’encadenen i porten a altres: cercle viciós.\n2. Desig de no morir. Aquest desig el porta a reflexionar sobre com aconseguir-ho. Adopta l’expressió “homo homini lupus”. Per a Hobbes això no vol dir que l’home sigui dolent: no és dolent per naturalesa. La naturalesa de l’home està caracteritzada pels desitjos, i pot actuar per egoisme, desig de supervivència, però no per maldat. En l’estat de naturalesa es mou per un dret natural: tota persona, sense Estat, té dret a tot el que vulgui. On no hi ha llei, tot és legítim, no hi ha justícia.\nSempre hi ha la possibilitat de la guerra: no hi ha terror, hi ha por. És un estat de guerra perpètua, però no necessàriament una guerra perpètua.\nHi ha tres elements sobre els quals se sosté el conflicte potencial en l’estat de naturalesa: 1. El dret natural fa que puguem posseir tot el que vulguem: perquè no hi ha justícia no hi ha possibilitat que hi hagi una distància externa.\n2. Els desitjos d’unes persones i altres entren en conflicte. Hi ha competència. Sigui per la glòria, per l’afany de possessió o l’afany de preservació.\n3. Igualtat. Som desiguals, som diferents, però hi ha una certa igualtat, que consisteix en que qualsevol persona pot matar-ne a una altra. Ningú pot sentir-se segur: incertesa crònica. És necessària una instància que faci més por. L’Estat és una persona imaginària: Leviatan. És una solució al problema major. Això té a veure en el que ell ha vist: el caos, l’anarquia. Per evitar aquest temor cal caure en el Leviatan. És preferible el Leviatan, és un producte positiu. És un producte de l’egoisme per salvar l’home d’ell mateix. Hobbes té la mateixa obsessió que Tucídides: evitar l’Stasis, les conflictes interns irresolubles. Por al desgovern: el gran objectiu en la seguretat és evitar això. Hobbes critica la idea del zoon politikon. L’home no és sociable per naturalesa. Precisament perquè no hi ha aquesta tendència innata cap a la sociabilitat es necessita una entitat que tingui una capacitat coactiva i que no es trenqui. Hobbes no busca la concòrdia, sinó un pacte de submissió. Es busquen súbdits que no tinguin la capacitat de rebel·lar-se. La multitud expressa la pluralitat, el fet que totes les persones són diferents. Hobbes redueix la multitud al poble: es reconeix com una entitat que es basa en el rebuig a les distincions.\nÉs important la idea de sobirania, que procedeix de Bodin. El poder és un i és indivisible. On hi ha més d’un sobirà hi ha guerra civil. O algú reclama per a si tot el poder o el que hi ha és desgovern, anarquia. El sobirà es defineix pels actes de la seva voluntat. El poder per Hobbes és la imposició d’una voluntat respecte una altra persona. La paraula autoritat desapareix. L’autoritat tradicionalment s’identificava amb l’Església, i no hi pot haver una instància externa que faci perillar el poder. Cal subordinar la religió a l’Estat. El model polític és un contracte. El contracte mostra alguna cosa instrumental. La política no és un fi en si mateix, es justifica des de fora de si mateixa. La política demostra la seva condició subsidiària.\nHistòria de la Cultura - Orientalisme (2014) Apunte\nHistòria de la Cultura - Aristòtil, política (2014) Apunte\nFilosofía de la Cultura - Filosofia de la Cultura (2014) Apunte\nHistoria de la Filosofia Moderna - Hobbes i Descartes: Sensació, Imaginació i Coneixement al Segle XVII: (2006) Trabajo\nHistòria de la Filosofia - John Stuar Mill - L'utilitarisme (2012) Apunte


Alumbrado Público · Salvi Lighting Barcelona » Blog Archive » Nou Decret d’ordenació ambiental del enllumenat al medi nocturn\nNou Decret d’ordenació ambiental del enllumenat al medi nocturn\nAvui s’inicia l’aplicació del Decret 190/2015 del 25 d’Agost, amb el que es desenvolupa la Llei 6/2001 d’ordenació ambiental de l’enllumenament per a la protecció del medi nocturn. Aquesta, regula l’ús de fonts de llum com el LED, amb el que és pionera en la regulació ambiental de l’ús d’aquesta tecnologia i la protecció del medi nocturn.\nEl Decret promou un ajust la quantitat de llum de l’enllumenat pública amb l’objectiu d’aconseguir grans estalvis energètics així com de contaminació atmosfèrica i impacte sobre el canvi climàtic. Per altre banda, incideix en la direccionalitat de la llum, el que implica una reducció de la contaminació lluminosa.\nDes de Salvi, conscients de la importància de controlar les repercussions mediambientals de l’enllumenat, vam assistir a la presentació del Decret 190/2015 de 25 d’Agost a Barcelona. Coincidint amb l’entrada en vigència del mateix, s’ha desenvolupant nous productes que permetran il·luminar espais protegits minimitzant les afectacions al medi natural que pot provocar l’ús de productes o tecnologies no adequades, amb especial atenció a l’espectre i la direccionalitat de la llum emesa.\nAnar al Decret al DOGC