Víctor Sada De suport de Raül López a futurible NBA - Diari de Girona\nVíctor Sada De suport de Raül López a futurible NBA\nL'estiu del 2006, el base badaloní fitxava per l'extingit Akasvayu com a darrera rotació en la direcció de joc i, tot i que alguns pensaven més en ell com a complement de vestidor, aviat Sada va ser un referència esportiva i, amb només dos anys al club, un dels ídols de Fontajau\ngirona | marc verdaguer 16.06.2011 | 02:00\nVíctor Sada De suport de Raül López a futurible NBA acb media\nuliol de 2006. El llavors potentíssim Akasvayu lligava el fitxatge de Víctor Sada. El badaloní venia de tenir una temporada molt complicada al Barça, en què va jugar molts pocs minuts, i arribava a un club que, en aquell moment, tenia firmats dos bases d'alt nivell: Arriel McDonald i Raül López. Sada seria la tercera peça i, segons explicava un important directiu del club, "a la pista ens ajudarà en el que pugui, però sobretot ens anirà bé perquè té el cap clar i segur que ajuda en Raül a adaptar-se millor". Aquell directiu no pensava gaire en les qualitats de Sada, però, paradoxalment, pocs dies després el seu company de fatigues, Antoni Maceiras, deixava marxar el base de Vic al Madrid i concedia a Pesic el desig de Marko Marinovic com a relleu. Sada ja no tenia cap "feina" extraesportiva i, a poc a poc, va anar demostrant a aquell especialitzat directiu que tenia molt per aportar sobre la pista. Sada va trigar poc a posar-se tothom a la butxaca, va millorar moltíssim com a jugador, i aviat va passar per davant de Marinovic, i en dues temporades, aquella i la següent amb Pedro Martínez, el base badaloní es va guanyar el respecte i l'admiració, tant dels aficionats gironins com del món del bàsquet. Al cap de dos anys a Girona, Sada tornava a Can Barça on, ja amb els minuts guanyats, no ha deixat de sumar títols i de créixer com a jugador.\nIntangibles. Amb aquesta paraula solen definir molts tècnics/analistes el que aporta Sada al seu equip. En altres paraules, el base va més enllà de les fredes estadístiques, sempre ha estat un jugador "maltractat" pel Supermanager, tot i que en alguns moments, sobretot arran de l'eliminatòria d'Eurolliga contra el Panathinaikos i la defensa flotant d'Obradovic, s'ha qüestionat la seva capacitat de conduir el joc d'un gran com el Barça la recent final de la lliga ACB ha tapat moltes boques. Confiança i un treball inacabable, per al record les imatges televisives tirant tot sol al Palau minuts després de la derrota contra el PAO, son les claus que han permès veure el millor Víctor Sada. "Per fi he recuperat el Sada de l'Europeu de Brno", ha exclamat més d'un recordant com el base badaloní va sobresortir, al costat de Marc Gasol, en un Europeu sub 20 (2004) on en un partit contra Rússia va firmar uns increïbles 23 punts, 15 rebots i 10 assistències. A aquest nivell, Sada no hi arribarà a l'ACB, però la seva enorme capacitat per rebotejar des del seu poc més de metre noranta segueix sent impactant.\n"Hi ha molts pivots que poden arribar a jugar com un base, però només un base pot jugar com un pivot" o "Sada és com Kukoc però en defensa, el croat podia tant de 1 com de 5 en atac i ell ho pot fer en defensa". Aquestes són alguns dels elogis que s'han sentit sobre el base badaloní en les últimes hores després que la seva imponent presència física hagi estat clau en la victòria contra el Bilbao 3-0 en la sèrie final de l'ACB. Sada ha deixat en un paper ben poc protagonista Ricky Rubio, teòric base titular del conjunt blaugrana i que en breu pot anunciar el seu pas a la NBA (Milwaukee) i alguns ja comencen a situar el nom de l'exjugador de l'Akasvayu en la llista de candidats a creuar l'Atlàntic per provar sort a la millor lliga del món. Exagerat? Potser no i, aquesta mateixa setmana, el portal Solobasket publicava que la presència de Chris Wallace, general manager dels Memphis Grizzlies al Palau Blaugrana en el segon partit de la final era per veure Víctor Sada en directe. El base no va escatimar esforços davant Wallace, que estudiava l'opció de reunir a Memphis una parella que, com va quedar clar a Girona, s'entenen bé dins i fora de la pista. En qualsevol cas, Marc Gasol i Víctor Sada no es podrien retrobar en el mateix vestidor, sí és que finalment els Grizzlies aconsegueixen retenir el pivot, fins d'aquí a dues temporades perquè el base encara té un any més de contracte amb el club blaugrana.\nVíctor Sada, defensat per Greene en un amistós contra l'Alba Berlín l'estiu que va fitxar per l'Akasvayu. Sada, intentant robar una pilota a Marko Banic mentre lluita amb Aaron Jackson en el partit de dimarts a Bilbao.


Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” | Barça | L'Esportiu de Catalunya\nAlcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” + Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” E-mail\n9 octubre 2018 13.35 h\nAlcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç”\nPaco Alcácer avui en roda de premsa EFE.\nAlcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” Alcácer: “Vaig decidir sortir del Barça per ser feliç” E-mail\nPaco Alcácer ha estat l’escollit aquest migdia a la selecció espanyola per sortir en roda de premsa. El davanter valencià ha parlat de la sortida del Barça. “Cal prendre decisions i després de dos anys al Barça sense protagonisme, el que volia era ser important. M’estan sortint les coses bé i treballo per seguir així. Al final marxar a un altre equip és perquè penses que serà millor. Al Barcelona no hi tenia els minuts que esperava i decideixes sortir, buscar un altre lloc i ser més feliç jugant que no.“ L’ara golejador del Dortmund ha evitat cap polèmica amb Ernesto Valverde. “Les decisions que he pres les he pres jo. Les converses amb l’entrenador són privades i vaig decidir buscar minuts fora i guaudir de la professió. Al Barça tenint-hi Messi, Luis Suárez... és difícil tenir minuts. Al final es va decidir així i estic content.”


[TC138] Saneja - Iravals - Sant Pere de Sedret - Tot Cerdanya\nBotigues de menjar\nSenderisme · 2021/11/18\n[TC138] Saneja - Iravals - Sant Pere de Sedret\nSuau passejada circular, sense gaire desnivell i apte per a tothom, entre Saneja (Baixa Cerdanya gironina) i Iravals (Alta Cerdanya).\nIniciarem el recorregut gairebé al final del nucli de Saneja, en una petita zona d'estacionament. Sortim en direcció nord, creuem la frontera interestatal i arribem a Iravals, a la comuna de la Tor de Querol, a on podem visitar l'església romànica de Sant Fruitós (segle XII). L'edifici té una única nau amb volta de canó que desemboca a l'est en un absis semicircular, el qual és totalment llis per fora, amb una única finestra d'espitllera. Més endavant, al segle XVIII, es va construir un porxo contra el mur sud de l'església, que protegeix l'entrada. Sobre la façana occidental, té un campanar de cadireta de dos arcs.\nA la part alta del camping agafem el camí cap a Sant Pere de Sedret, antic poble fronterer abandonat (1208 m.). Malgrat les seves modestes dimensions, aquest llogarret de la Tor de Querol es va trobar al cor de violentes rivalitats locals, que fins i tot van esdevenir internacionals després del Tractat dels Pirineus, quan es va decidir que pertany a la vall del Querol i, per tant, a la República Francesa. L'interès més recent pel lloc prové més aviat de la seva situació geogràfica, que permeté un lucratiu contraban de sal, sucre, vi, tabac, mules i l'èxode de centenars de persones.\nSortim de Sant Pere de Sedret en direcció a Guils de Cerdanya, però abans d'arribar a la carretera agafem un camí a l'esquerra que ens duu de nou a Saneja, a on val la pena visitar l'església romànica (s. XI) de Sant Vicenç. Es tracta d'una petita església d'una sola nau, capçada a llevant per un absis semicircular amb alguns cossos afegits a banda i banda en època tardana. L'absis és un dels models més senzills del romànic llombard, com ara el de Baltarga o el de Queixans, que es pot datar a l'inici del segle XI. És característic el fris d'arquets cecs que abracen tot el tambor de l'absis sota el ràfec de la teulada, arquets que a penes sobresurten de la paret i descansen damunt de rústegues cartel·les; en destaca una al mig, que té vagament la forma d'una cara amb dos clotets que serien els ulls, situada gairebé sobre l'arc de la finestra que centra l'absis. Aquesta és una finestra de doble esqueixada i arc de mig punt fet de petites pedres amb la funció de dovelles.\nBaixa i Alta Cerdanya\nSant Fruitós d'Iravals\nSant Pere de Sedret\nDocumento XML 154.3 KB\nTemps a Saneja\nRutes més populars:\ntagPlaceholderEtiquetas: A peu, Baixa Cerdanya gironina, Fàcil, Alta Cerdanya, 5-10, Saneja, Iravals, Senderisme, Sant Pere de Sedret, Sant Fruitós d'Iravals


75è Aniversari del concurs parroquial de poesia de Cantonigròs | Ajuntament de l'Esquirol\n75è Aniversari del concurs parroquial de poesia de Cantonigròs\nCarpa de la pista del carrer Montcau (Cantonigròs)\ndissabte, 3 juliol, 2021 - 10:15\nCommemoració 75è Aniversari del concurs parroquial de poesia de Cantonigròs\nLa història d’aquest concurs va començar l'any 1943, quan Joan Triadú pujà a Cantonigròs per recomanació mèdica, i, l'any següent va sorgir la idea del concurs. Es va parlar amb el mossèn Feliu Vila, que ho va acceptar "com un acte, totalment en català durant els actes de la festa de Sant Roc".\nL'acte es va fer del 1944 al 1947 a l'escola femenina del poble, però a partir del 1948 es passa a celebrar-ho a l'escola parroquial, on quedava més protegit per la jurisdicció eclesiàstica. El concurs es va anar emmotllant a un certamen literari; diplomes i premis en espècies (llibres) i fins i tot monetaris (demanaven col·laboració a les cases del poble). A partir del 1951 i fins al 1959 s'obre el període de creixement; el concurs ha aconseguit superar la barrera local i comarcal, amb una participació creixent de novells; fins a l'any 1968, que va ser l'últim.\n10:15 h - Missa Solemne a la Parròquia de Sant Roc de Cantonigròs, concelebrada per l’Excm i Rvdm Sr. Romà Casanova, bisbe de Vic, l’Excm. i Rvdm. Sr. Joan Enric Vives, arquebisbe d’Urgell, el Rvdm. P. Josep M. Soler, abat de Montserrat, i Mn. Josep Castanyé, rector de Cantonigròs\n11:30 h - Acte acadèmic, presentat per Blanca Busquets:\nBenvinguda a càrrec de Mn. Castanyé, rector de Cantonigròs i de l’alcalde de l’Esquirol, Il.lm. Sr.Àlex Montanyà.\nConferència a càrrec del professor Ramon Pinyol, president de la Secció Històrico-Arqueològica de l’Institut d’Estudis Catalans.\nLectura de poemes guardonats al Concurs, a cura de Blanca Busquets, Carles Duarte i Joan Crosas.\nActuació musical del grup Safareig sobre poemes guardonats al Concurs.\n12:45 h - Inauguració de l’escultura commemorativa realitzada per l’artista visual Alícia Casadesús.\n13:00 h - Visita a l’exposició fotogràfica comissariada per Carles Comella i amb l’assesorament de Teresa Clota.\n13:15 h - Ofrena floral a la tomba de Joan Triadú, fundador del Concurs, amb la intervenció de l’arquebisbe d’Urgell i copríncep d’Andorra, Excm. i Rvdm. Sr. Joan Enric Vives.


À Punt - Puig anuncia un pla especial de mobilització per a l’oci nocturn\nPuig anuncia un pla especial de mobilització per a l’oci nocturn\nNotícies COVID-19 | 30/07/2020 13:15\nEl president Ximo Puig durant la compareixença / À Punt NTC\nL’oci nocturn a la Comunitat Valenciana ha centrat l’atenció en la trobada que ha mantingut el president de la Generalitat, Ximo Puig, amb els cònsols de 26 països celebrada aquest dijous al Saló de Corts del Palau de la Generalitat. Puig ha anunciat la posada en marxa d’un pla especial de mobilització policial per a vigilar i garantir que es continuen complint les normes sanitàries per a previndre contagis, destinades a l’ús de les mascaretes, el control dels aforaments i també a l’oci nocturn, ja que és un dels sectors amb els quals la ciutadania s’ha mostrat més preocupada per la possibilitat que hi haja més persones infectades.\nDurant la trobada amb els diplomàtics, el president de la Generalitat els ha traslladat la realitat actual de la Comunitat Valenciana i els ha assegurat que es tracta d’una destinació segura i digna de la seua confiança i de la dels viatgers. De fet, s’ha mostrat satisfet per l’esforç que han fet les forces de seguretat i la ciutadania en general per l’elevat compliment de les normatives de seguretat establides.\n“Cada empresa, cada establiment, cada ajuntament, igual com la mateixa Generalitat, està obligat a tindre la màxima dedicació, perquè la Comunitat Valenciana siga segura”, ha dit. El dirigent autonòmic ha destacat davant dels cònsols les mesures de prevenció que s’estan aplicant i ha garantit que l’executiu “tindrà una actuació decidida quan es produïsquen situacions de dificultat”. En aquest sentit, ha constatat que la majoria de brots que s’estan detectant corresponen fonamentalment a l’àmbit familiar i d’oci entre grups d’amics. Enfront d’aquesta situació, ha dit que el que cal fer és “complir les normes decretades per les autoritats sanitàries”.\nManté que les comarques valencianes són “un destí segur”\nEn la intervenció, el president ha emfatitzat que les comarques valencianes són “un destí segur”. Ha convidat els cònsols a traslladar aquest missatge als països que representen i ha insistit en els reforços de seguretat que ha adoptat la comunitat autònoma i en l’“elevat compliment” de les normes de seguretat.\nVÍDEO | Tanca l'hotel Trinimar de Benicàssim després de l'incendi que ha deixat la cafeteria inutilitzable\nL'establiment ha reallotjat la clientela en altres hotels de la mateixa cadena a Peníscola i Alcossebre.\nUna moció de censura lleva l’alcaldia al PP a Montroi


“Sabia que patia assetjament, ho vaig denunciar, però la meva filla és morta” | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nLa Vanesa i en Mohammed, els pares de la noia que es va suïcidar perquè l'assetjaven a l'escola, relaten les últimes hores de vida de l'Arancha\nMadrid 28 MAI 2015 - 00:42\tCEST\nEls pares de l'Arancha, a casa de l'àvia materna. Samuel Sánchez\nVanesa treballa de nit netejant i acaba el torn a les sis. Cada matí, en arribar a casa, espera una estona abans de ficar-se al llit per veure com es lleven els seus dos fills.\nHo va fer cada matí menys el de divendres passat. “Aquell dia em vaig dormir, aquell dia em vaig dormir”, diu plorant la dona, asseguda amb el seu marit. La seva filla Arancha, de 16 anys, es va suïcidar amb prou feines una hora després. La família havia denunciat el 29 d'abril a la comissaria un cas d'assetjament escolar al centre en què l'adolescent feia 3r d’ESO, l'institut Ciudad de Jaén, al sud de Madrid.\nEl centre els va avisar de l'assetjament, la noia no els havia explicat mai res. I ells van presentar la denúncia a la comissaria, com fixa el protocol. Un altre adolescent, company de la noia a les classes de reforç de la tarda –l’Arancha tenia un retard maduratiu–, estava sota vigilància a l'institut. Els pares d'ella es pensaven que tot estava ja controlat. Segons les primeres dades de la investigació, la noia es va tirar per les escales del seu bloc.\nImputada una altra menor\nDes de dilluns, l'agressor de l’Arancha, el seu germà i una altra noia –que li va tirar aigua el dia abans del suïcidi, segons fonts de l'institut– estan matriculats en un altre centre. El menor es va assabentar de la defunció de la noia en un despatx de la direcció. Complia allà la seva expulsió per la denúncia d'assetjament, i no a casa, per l’estat de salut delicat del seu pare i perquè la família havia dit que la situació se li havia “escapat de les mans”. El dia de la mort, el noi va estar retingut en dependències de la Fiscalia de Menors.\nUna altra menor ha estat imputada pel cas, segons es va saber ahir. Els professors denuncien la “cacera” a la noia que li va tirar aigua. D'ella circula per les xarxes una foto amb una paraula: “Assassina”. Presumiblement, és la noia imputada.\nEl dia abans de la seva mort, segons el relat de la Vanesa i en Mohammed (el pare de l’Arancha), la noia estava tranquil·la. A l'institut asseguren que aquell dia una altra companya li va tirar aigua a l'hora de l’esbarjo i que a la tarda va parlar amb el seu presumpte assetjador en sortir del centre. Als pares no els va dir res. L’Arancha es va ficar al llit a les deu del vespre i es va despertar a les set del matí. Com sempre. Un quart d'hora després, va avisar el seu germà, van prendre un vas de llet amb Cola Cao, va preparar la seva motxilla, va fer els dos llits. Anava amb el xandall perquè aquell dia tenia gimnàstica. “Adéu, pare”. “Adéu, filla meva”. Va sortir per la porta. Segons la policia, havia enviat a les amigues un missatge de mòbil: “Estic cansada de viure”.\n“Vaig sentir un cop al portal. Més o menys a les 8.05 va cridar una veïna: “Baixa, baixa!”. Vaig veure la meva filla, la motxilla s'havia quedat a la primera planta”, explica en Mohammed. L'ambulància es va endur la menor. “Vaig pujar a casa, vaig despertar la meva dona. El nen estava plorant a dalt”, prossegueix l'home.\n“Vane, la nena, la nena!”, li va dir. Ella va pensar que l'havia atropellada un cotxe. Es va posar la jaqueta del xandall damunt del pijama. Se’n van anar a l'Hospital Doce de Octubre. Continua la mare: “Va sortir en una llitera i me la van ficar a la UVI. No em deixaven entrar. Els metges em van donar la notícia d'una manera molt bruta. Em van dir que va ser una parada cardíaca i que no va resistir”.\nDes d'aquell matí, Vanesa no ha pogut tornar a trepitjar casa seva. Està atrinxerada a la de l'àvia, la Magdalena. Han retirat les fotografies de l’Arancha de la sala d’estar i amb prou feines encenen el televisor. Als voltants de la casa seva hi ha televisions gravant les escales per on va caure la noia. Els truquen al porter automàtic. “Van venir fins i tot el tanatori, haurien de tenir respecte”, es lamenta Vanesa. No ha parlat ni amb l'institut ni amb les amigues de la seva filla. Accedeix a una entrevista amb EL PAÍS amb dues condicions: es nega a referir-se al noi que presumptament va assetjar la seva filla i que abans era el seu amic. Li han recomanat de no fer-ho. Dóna permís perquè es posi el nom de l’Arancha, però la segona condició és que no se’n reprodueixi la foto.\nL’institut va avisar la família de l’assetjador de la jove que es va matar\n“No em va explicar res”\nA l'adolescent li encantava la música, escoltava reggaeton. Anava a tot arreu amb els cascos posats i el mòbil. Començava a anar a les discoteques amb les amigues. “Parlava amb ella de moltes coses però de l'assetjament no me n'havia explicat res”, diu la seva mare. Aquella mateixa setmana s'havia provat el vestit vermell de tirants que pensava portar al casament del seu oncle, que es casa d’aquí dos mesos. Es va fer una foto somrient amb el vestit, la mitja cabellera i les ulleres. “Estava molt contenta, s'anava a fer un recollit, a posar-se molt guapa. I mira de quina manera més horrible...”.\nL'institut va alertar els pares de l'assetjament el 27 d'abril. Van convocar la Vanesa a una reunió amb l'orientadora, la cap d'estudis i la noia. Li van recomanar que denunciés. Van anar a la comissaria el dia 29 i en la denúncia van recollir aquest missatge del noi: “M’has de donar 50 euros o et pegaré amb les meves cosines”. En l'ampliació del 18 de maig s'al·ludeix a altres assetjadors. “Jo me’n vaig assabentar aquell dia a la comissaria”, assegura la Vanesa, que explica que la seva filla li va dir que tot havia parat. “Arancha, t'han tornat a molestar?” “No, mare”.\n“Sabia que patia assetjament, el vaig denunciar, però la meva filla ara és morta”. La noia era una persona responsable que no es ficava amb ningú. Era la gran dels seus cosins i es cuidava de tots. Diu l'àvia que de gran volia treballar en un jardí d'infància. Feia 17 anys al setembre. El seu germà, d'11, està a l’escola mentre es produeix l'entrevista. Té la mare molt preocupada: “No veig que plori, està molt sencer”. La Vanesa està de baixa des de divendres. En Mohammed fa temps que està a l’atur.\nL’Arancha tenia una petita discapacitat motriu i un retard maduratiu que se li notava en parlar. “En conversar amb ella veies que era més infantil”, explica la seva mare. Havia repetit 3r d’ESO. “Hi posava tot el seu esforç, se’n sortia com podia”, relata plorant. Dilluns tenia una cita amb el centre per parlar del futur de la filla. “Has d'anar a l'institut perquè t'expliquin què faré l'any que ve”, li va demanar l’Arancha. Divendres va caure per les escales mentre la Vanesa dormia.\nL’assetjador de la nena que es va suïcidar: “O em dónes 50 euros o et pegaré”


El 58% dels participants en el curs de Formació en comerç, hosteleria i emprenedoria de Roses, treballen actualment — Ajuntament de Roses\nEl 58% dels participants en el curs de Formació en comerç, hosteleria i emprenedoria de Roses, treballen actualment\nEl 58% dels participants en el curs de Formació en comerç, hosteleria i emprenedoria de Roses, treballen actualment El 58% dels alumnes que han participat en el curs de Formació en comerç, hosteleria i emprenedoria organitzat per l’Ajuntament de Roses entre els passats mesos de febrer i maig, estan treballant en l’actualitat. Del total de 36 participants, 3 alumnes han muntat la seva pròpia empresa i han generat 2 llocs de treball més, i 18 estan treballant per compte de tercers. http://www.roses.cat/noticies/historic/el-58-dels-participants-en-el-curs-de-formacia3-en http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nEl 58% dels alumnes que han participat en el curs de Formació en comerç, hosteleria i emprenedoria organitzat per l’Ajuntament de Roses entre els passats mesos de febrer i maig, estan treballant en l’actualitat. Del total de 36 participants, 3 alumnes han muntat la seva pròpia empresa i han generat 2 llocs de treball més, i 18 estan treballant per compte de tercers.\n24/07/2012 00:00 - Departament de Comunicació i Premsa\nEntre els passats mesos de febrer i maig, l’Àrea de Promoció Econòmica i Turisme de l’Ajuntament de Roses va organitzar, en col·laboració amb ACOR i l’Estació Nàutica Roses-Cap de Creus, un curs de Formació en comerç, hosteleria i emprenedoria, adreçat a persones aturades. L’activitat va comptar amb un total de 80 hores de formació teòrica i 16 hores de formació en empresa, donant-se el cas que quasi la meitat dels contractes realitzats, s’han produït en les mateixes empreses on els alumnes havien realitzat les seves classes pràctiques.\nDel total de 36 alumnes del curs, 21 d’ells es troben treballant en el moment actual, xifra que representa un 58% dels participants. Comparant aquesta dada d’ocupació amb la disminució de l’atur comptabilitzada a Roses durant el mateix període (20%), es posa de manifest que la formació facilita la inserció laboral de persones sense feina.\nAtesos aquests bons resultats i la valoració positiva del projecte, el consistori treballa per oferir una nova edició del curs el proper any, tot i les limitacions pressupostàries del context actual. Es vol així, apostar per la formació com a eina per facilitar el retorn al mercat de treball de les persones desocupades, alhora que millorar la competitivitat de les empreses a través de la contractació de personal qualificat i ben preparat.\nDe cares a la propera tardor, l’Àrea de Promoció Econòmica també té previst oferir cursos de formació de francès, d’alfabetització digital i d’emprenedoria i consolidació d’empreses.\nPer a més informació: www.per-roses.cat. Inscripcions obertes a partir del mes de setembre.


SARAH BERNHARDT, D’ALPHONS MUCHA | La Bellesa Blog Cultural SARAH BERNHARDT, D’ALPHONS MUCHA – La Bellesa Blog Cultural\nEl txec Alphons Mucha va ser artista gràfic i pintor. Se’l coneix com un dels grans noms de l’Art Nouveau (Art Nouveau és com es coneixia a França en que aquí anomenem Modernisme).\nEl més curiós és que Mucha destacava de jovenet com cantant i va ser precisament per aquest motiu que es va traslladar a Brno per continuar estudiant. Però també se sentia atret pel dibuix i amb el temps va fer de pintor decoratiu per teatres.\nMucha va continuar estudis de pintura a París on va treballar com il.lustrador per revistes i publicitat.\nLa fama li va arribar quan va fer un cartell litogràfic per la famosa actriu Sarah Bernhardt (aquesta parisenca estava considerada com la més gran actriu del segle XIX i alguns diuen que de tota la història -era coneguda com la divina Sarah-). El cartell, que va causar una molt gran impressió, anunciava l’obra Gismonda. Sarah Bernhardt va oferir immediatament a Mucha un contracte d’exclusivitat per sis anys. Aquesta col.laboració professional es va produir a cavall dels segles XIX i XX i va contribuir per aquella època a projectar la carrera de l’actriu molt més enllà de França.\nEs aquest tipus de feina el que defineix bastant a Mucha. Però no només es va limitar a fer pòsters, pintures, o anuncis, també va dissenyar joieria, empaperats, catifes i decorats per teatre, una autèntica multitud de feines que el van convertir en un dels reis de l’Art Nouveau.\nDins de la diversitat de camps que va conrear, cal destacar la seva aportació a la pintura en la que sovint apareixien figures femenines, atractives, en posats entre innocents i metafísics. Aquestes dones joves i boniques a vegades portaven robes vagament neoclàssiques i apareixien envoltades de flors sovint formant rams rere els seus caps.\nS’inspirava en elements reals i de la natura per crear aquests personatges que semblaven deesses o fades. Algunes de les seves obres les va fer per calendaris però es van aplicar també en diferents peces gràfiques, com capses, menús, panells… A Catalunya tenim com a exemple les capses de les xocolates Amatller que son un doble plaer: gustatiu i visual amb les imatges que Mucha hi va deixar.\nLa pintura que veiem és un bon exemple de tot el que s’ha dit: és la imatge de Sarah Bernhardt publicada al 1904 (Mucha l’havia pintada l’any abans) quan va interpretar l’obra d’Edmond Rostand “La Princesse Fontaine”.\nEl poster va ser creat com anunci per les galetes Lefevre-Utile (també com els Amatller, productes molt dolços).\nEn la part inferior dreta del dibuix es poden veure unes paraules escrites a mà. Es la lletra (i la signatura) de Sarah Bernhardt lloant els productes d’aquesta empresa de galetes.\nEn aquest video podem veure més obres d’aquest geni de l’Art Nouveau:\nAquest és un dels dibuixos que Alfons Mucha va fer per les Xocolates Amatller.


Treballar en una start-up: tot el que cal saber - 11ONZE\nTreballar en una start-up: tot el que cal saber\n19 Aug, 20214min lectura\nSegur que has sentit més d’un cop aquesta paraula, start-up. Però què significa? Quines aptituds calen per a treballar-hi?\nS’anomena start-up, en terminologia anglòfona, a una empresa emergent, de nova creació, amb un alt potencial de creixement, vinculada a les noves tecnologies o models de negoci innovadors, i amb una alta taxa de rendibilitat.\nPer a treballar-hi, cal que tinguis passió pel seu projecte, motivació per a portar-lo a bon port, flexibilitat per a dedicar-hi les hores i fer les tasques que convinguin, i compromís amb l’empresa. Però si fas el que t’agrada, es pot considerar que treballes?\n5 aptituds clau per a treballar en una start-up\nProactivitat: aquest tipus d’empreses no es limiten a buscar gent que simplement busqui feina, sinó que volen professionals que els ofereixi serveis i creguin en la idea.\nActitud positiva i professionalitat. No només es miren els currículums, sinó que també valoren l’energia que desprenen els candidats. L’actitud serà clau.\nAdaptació: persones que s’adaptin a tot i disposades a perseguir la seva passió, que portin la contrària, també, i no es conformin amb tot.\nDiferenciació: busquen passió més que talent, persones que creguin en el projecte, que comparteixin els mateixos valors de la start-up. Cal ser diferents i creatius.\nFlexibilitat: gent polivalent i amb autonomia.\nEnfocat al treball per objectius\nJa pots dir adeu als horaris: la tradicional jornada laboral d’oficina no té cabuda en una start-up, i es prioritza el projecte i els terminis d’entrega. Cal anar amb compte, perquè això esdevé una arma de doble fil: afavoreix la flexibilitat d’horaris dels treballadors, però alhora es poden treballar més hores de les que toca si no es gestiona correctament.\nEn la majoria de casos serà indiferent si prefereixes treballar al matí, a la tarda o el diumenge de matinada: el que importa és que la tasca s’entregui quan toca. Cadascú s’ha d’organitzar de la manera que li sigui més productiva. Generalment, es busca gent especialitzada, però, tenint en compte la metodologia de treball, és igual d’important que siguin flexibles, de mentalitat oberta, amb facilitat per a treballar en equip, per a aprendre i amb ràpida adaptació als canvis.\nL'agent 11Onze Amadeu Vilaginés ens parla sobre els business angels i el seu paper en les start-ups.\nDesmuntant mites sobre start-ups\nLa flexibilitat i el canvi constant en què es troben les start-ups implica, encara que sembli el contrari, més organització que les empreses convencionals. Si no t’han seleccionat com a candidat, el millor que pots fer és mantenir el contacte, ja que en un futur pot haver-hi un lloc per a tu. Tampoc és cert que es limita a la gent jove: necessiten gent amb experiència i, a diferència del que popularment es pensa, si l’empresa té bones perspectives futures, els sous solen ser competitius.\nEl procés de selecció tampoc sol ser tradicional, ja que es valoren característiques personals i professionals que van més enllà del currículum. La preparació de l’entrevista serà clau: informa’t de què fan i com treballen, i busca aspectes del projecte en els quals puguis contribuir. I sobretot sigues diferent. Qualsevol persona de recursos humans està acostumada a veure centenars de currículums al dia. No desaprofitis l’oportunitat i treu les teves millors armes per a cridar l’atenció, fuig del convencional. És bona idea assolir altres competències a part de l’actual, formar-te en altres competències com Excel, HTML o WordPress. Tingues en compte que la majoria de start-ups giren entorn de la tecnologia i més d’hora que tard hauràs de fer-les servir.\nProactivitat i intel·ligència emocional: la combinació de l’èxit\nTreballar en una start-up serà una aventura on res és permanent. Fins i tot la teva posició pot canviar i pots acabar en un altre departament. Recorda les aptituds que hem comentat i no tinguis por a equivocar-te. La proactivitat serà el teu millor aliat.\nPer últim, has de tenir coneixements d’intel·ligència emocional, per a gestionar el comportament, les relacions i les decisions. Perquè tot el que passi et porti a bon port, cal reduir les emocions negatives, saber gestionar l’estrès, ser més assertiu, mantenir-te proactiu i rebotar envers l’adversitat. Ens ajudarà i molt prestar atenció a les emocions d’un mateix i dels altres, sobretot en moments difícils o de certa intensitat.\nEl que importa en una start-up és la voluntat de millorar, de fer tot el que cal i tenir passió per a fer-ho.\nLes startup necessiten sistemes de control formal?\nÚltimament es parla molt de les start-ups i de les possibilitats de\nEl Mobile World Congress és la punta d’un iceberg tecnològic\nsetembre 19, 2021 at 3:43 pm\nagost 24, 2021 at 11:38 am\nagost 24, 2021 at 2:24 pm\nagost 20, 2021 at 7:04 pm\nagost 20, 2021 at 7:30 pm\nagost 20, 2021 at 11:48 am\nagost 20, 2021 at 1:43 pm\nagost 20, 2021 at 8:13 am\nagost 20, 2021 at 11:11 am


» Lloguer i Manteniment d'impresores i fotocopiadores a Andorra | Ofijet\ndels teus costos d’impressió amb el nostre sistema\nRedueix un almenys un 30%\nels teus costos d’impressió amb el nostre sistema\nBusques una impressora que s’adapti a les teves necessitats?\nRÈNTING I VENDA D’EQUIPS D’IMPRESSIÓ PROFESSIONALS HP.\nPaga pel que imprimeixes.\nAquest contracte està disponible tant per equips adquirits a través de compra com per les impressores de rèntig. Mitjançant un contracte de manteniment d’impressió gestionem l’equip, les incidències i la reposició de consumibles (entre altres). Pagaràs només pel que imprimeixis i adquiriràs un control total sobre les teves impressions gràcies a la monitorització del teu equip.\nCom funciona el rènting o lloguer\nEl rènting d’impressores està disponible només per a les empreses qu volen estalviar-se una gran inversió inicial. Mitjançant el pagament d’una quota fixa mensual durant un període d’entre 24 i 60 mesos es facilita l’ús d’un equip d’impressió i serveis addicionals com la gestió dels consumibles o el servei tècnic. En finalitzar el rènting de la impressora l’equip serà seu.\nDubtes entre Rènting o Propietat? No saps quin equip s’adapta al teu negoci? Deixa’ns assessorar-te.\nEquips d’impressió Làser A4\nRedefineixi les expectatives a llarg termini. Estalvia energia gràcies al tòner HP amb JetIntelligence.\nFins a 43 ppm\nL’últim en rendiment i seguretat. Rendiment excepcional i una gran eficiència energètica.\nFins a 52 ppm\nAfronta les exigències d’un negoci en creixement amb una impressora en la qual pots confiar.\nQualitat professional just en el moment en que la necessita, protegint la xarxa amb gran seguretat.\nAltes velocitats. Color brillant. Velocitat i color són la parella perfecta per a la seva empresa.\nFins a 38 ppm\nHP LaserJet Managed E60150dn\nFins a 47 ppm\nL’èxit professional és sinònim d’una forma de treball més intel·ligent, òptima i eficient.\nFins a 27 ppm\nPer empreses que busquen un multifunció a color d’alta seguretat, productivitat i eficiència energètica.\nEquips d’impressió Làser A3\nAconsegueix un major volum de pàgines mensuals i un menor nombre d’intervencions.\nFins a 25 ppm\nHP LaserJet Managed E82550dn\nLes empreses més avançades no baixen el ritme, els equips d’alta gamma HP tampoc.\nFins a 50 ppm\nCreada per augmentar la productivitat amb un disseny optimitzat que ofereix un color premium.\nLa seva missió és ajudar a reduir els costos d’impressió i còpia. Un equip A3 potent i eficient.\nEquips d’impressió PageWide A3 | A4\nMultifunció Color A4\nColor professional amb excel·lent cost de còpia i preu total.\nAlta productivitat empresarial a velocitats inigualables.\nMultifunció Color A3\nHP PageWide Managed Color P77940dns\nImpressió en color assequible per a totes les oficines.\nHP PageWide Managed Color E77660dn\nMínimes interrupcions. Màxim temps de funcionament.\nFins a 60 ppm\nAvantatges de l’impressió gestionada\nPots reduir els teus costos d'impressió\ndes d’un 30%\nAugmenta la productivitat interna\nmés d’un 40%\nIncrementa la seguretat dels documents\nRedueix l'impacte mediambiental\na partir d’un 30%\nVols començar a estalviar en les teves impressions?\nDescobreix l’impressió gestionada.\nAnalitzem els seus processos d’impressió, l’estat dels seus equips, costos actuals i els seus sistemes, li oferirem solucions eficients perquè pugui reduir els seus costos d’impressió i li proposarem productes concordes a les seves necessitats.\nQuan instal·lem la màquina, l’equip queda monitorat, amb la qual cosa visualitzem els comptadors, consums, avaries, desgastos de peces, etc. Això ens permet donar un servei de qualitat.\nPaga només pel que imprimeixis\nDiversos tipus de contractes, segons les necessitats i característiques de la seva empresa. Oferim contractes en cost copia, paquets d’impressió, de subministrament i manteniment d’equips.\nControl automàtic d'incidències\nEn tenir monitorat l’equip, visualitzem les incidències, algunes d’elles les podem realitzar en remot, de no ser així generem un avís i en un termini inferior a 24h, un tècnic passarà per les seves instal·lacions, a solucionar aquesta incidència. També ens avancem a les revisions periòdiques.\nServei de posada en marxa, manteniment i garantia\nAquest servei inclou la instal·lació i configuració de la impressora, formació sobre el seu maneig i servei de manteniment, com el canvi de peces, mà d’obra, desplaçament i tots els consumibles que es precisin segons contracte. La garantia ve donada pel fabricant.\nReposició de consumibles\nEn tenir monitorat l’equip, quan resta un 20% de la capacitat del consumible rebem una alerta i posem en marxa el protocol d’actuació personalitzat per servir el consumible necessari en el temps adequat. Si no ho té contractat avisem al client de la falta de consumible perquè pugui procedir a la compra d’aquest.\nControl de costos i factura única\nGràcies al nostre sistema de cost per còpia, rebràs la teva factura mensual amb el detall de les impressions realitzades. Treballem amb total transparència i especifiquem el consum anterior i actual dels comptadors, així aconseguiràs un control absolut sobre el consum i el cost de les teves impressions.\nReciclatge de consumibles\nQuan fem la reposició del consumible retirem la carcassa buida i ens encarreguem de seguir degudament el procés de gestió del residu, de tal manera que duem a reciclar les parts aprofitables.


juliol 2020 - Museu Virtual del Poble Gitano a Catalunya\n22 persones gitanes aspiren a superar les proves d’accés a la universitat per a majors de 25 anys\nDissabte passat els alumnes del Grup d’Accés a la Universitat del Pla Integral de el Poble Gitano es van presentar a les proves que determinaran si poden accedir a la universitat aquest setembre. Comença a ser ja tradicional veure a més d’una vintena de gitanos i gitanes presentar-se, cada any, a les proves d’accés a […]\nLa 19ª Trobada d’Estudiants Gitanes de Catalunya serveix per reivindicar una educació de qualitat tot i la pandèmia\nEtiquetes: Dones gitanes, Drom Kotar Mestipen\nHan estat moltes les famílies gitanes que han hagut de fer front a un dur confinament per la pandèmia de Covid-19. Tot i això, s’ha fet un esforç extra per donar suport acadèmicament a totes les nenes gitanes que no volen quedar-se enrere. Quan les escoles van haver d’adaptar-se a la situació generada per la […]\nEntrevistem en Jairo Jiménez, coordinador de la Fundación Secretariado Gitano a Sabadell\nEtiquetes: Fundación Secretariado Gitano, Inclusió laboral, Jairo Jiménez\nEn Jairo Jiménez és estudiant d’Administració i Direcció d’Empreses a la Universitat Oberta de Catalunya, grau al qual va accedir gràcies a la formació que el Pla Integral del Poble Gitano desenvolupa per facilitar l’accés a la universitat a majors de 25 i 45 anys. Des de fa pocs mesos, en Jairo és a més […]\nEsteu interessades en una formació en noves tecnologies?\nEtiquetes: Drom Kotar Mestipen, Noves tecnologies\nL’Associació de Dones Gitanes Drom Kotar Mestipen està organitzant un curs d’alfabetització digital per a dones gitanes amb l’objectiu d’adquirir o millorar les habilitats amb les Tecnologies de la Informació i la Comunicació. Donada la situació sanitària en la que ens trobem i després del confinament, l’ús de les noves tecnologies s’ha convertit en essencial […]


Música | L'esquerda\nArxiu d’etiqueta: Música\nAcabem de destapar la programació d’In_Cult!\nDissabte 30 de novembre al vespre finalitzen les jornades In_Cult i, des de l’Esquerda, volem fer-ho amb un sopar amenitzat a l’Olla, bar-restaurant de Roca Umbert. El sopar començarà a les 21h., un cop finalitzi la xerrada-debat obert:”Quan la cultura és transformació. Moviments socials, política i cultura”. Des de l’Esquerda, prenem que el sopar sigui un espai per compartir opinions i…\n20/11/2013 a /in_cult!.\nEl Petit de Ca l’Eril i Esperit! al Circ Cric\nEl Perit de Ca l’Eril, que està presentant el seu nou disc “La figura del vuit” i el celoni Mau Boada amb el seu projecte ferèstec Esperit! són els protagonistes del proper concert de la Carpa del Circ Cric el proper 18 de maig. L’Esquerda té entrades a 6 euros gràcies a la complicitat de…\n13/05/2013 a /Notícies.


Carta Arqueològica de Barcelona - 304/1992\nIntervenció: Arxiu Administratiu\nCarrer Bisbe Caçador 4\nBaixada Caçador 3-3 bis\nCarrer Sotstinent Navarro\nUTM X: 431351,00000 | UTM Y: 4581600,00000\nNom singular: Arxiu Administratiu\nAquesta intervenció arqueològica a les obres de remodelació de l’Arxiu Administratiu Municipal es va centrar en un sector de l’edifici situat al carrer Baixada del Bisbe Caçador cantonada amb el carrer Sotstinent Navarro. En primer lloc, es va dur un seguiment del buidatge i adequació de l’interior de les tres torres de la muralla romana (torres 24, 25 i 26 de la numeració de Serra Ràfols) sobre les quals es sustenta l’arxiu. El desenrunament fou total en el cas de la torre 26 així com en el passadís que recorre la part superior del llenç existent entre les torres 25 i 26; en canvi, el buidatge de la torre 24 només es dugué a terme de forma parcial. Al fons de la torre 25 es va poder apreciar l’existència d’un mur anterior a la construcció de la muralla baix imperial, que transcorria en direcció nord-oest/ sud-est. Aquest mur presentava revestiment amb decoració pictòrica per una de les seves cares. Aquest element restava cobert pel caementum emprat per reblir la torre baix imperial. En un segon lloc, es va dur a terme una cala rectangular de 4,7 m. i 5 m. d’ample per 14 ,20 m. de llarg entre les torres 25 i 26. Amb aquesta cala es va poder establir una primera fase que corresponia al moment fundacional de la colònia de Barcino i estava representada pel parament intern de la muralla alt imperial que ocupava tot el sector SE de la cala. Es va documentar la rasa de fonamentació i una amplada de 1,5 m. Sembla ser, que al peu d’aquesta estructura es va poder documentar un espai anivellat que podria estar relacionat amb l'interuallum' primigeni. No obstant, aquest anivellament es trobava tallat per un gran retall de 2 m. de fondària, així com un pou amb les primeres pedres del brocal i farcit amb material del període juli-claudi marmorates, parets fines amb decoració d’escates de pinya i ceràmica vidrada romana..). Per damunt d’aquestes estructures, es va constatar que l’espai excavat es dividia en quatre àmbits rectangulars delimitats per un mur corregut paral•lel a la muralla i altres tres perpendiculars a la mateixa, amb una duplicació del mur perpendicular més proper a la Baixada del Bisbe Caçador que es va interpretar com a una subfase escassament documentada. Els dos àmbits situats a septentrió presentaven una unitat constructiva i funcional que mancava als dos restants. En les primeres els terres i parets presentaven recobriments en els que s’alternaven l’opus signinum i una capa de cendres, amb mitja canya allà on s’unien paviment i revestiment murari. En el mur que separava els dos àmbits es va localitzar sengles arquetes quadrangulars d’escassa alçada que es disposaven simètricament a una i altra banda del mur i es comunicaven mitjançant una perforació practicada a la part baixa. També es trobaven comunicats per un conducte existent al centre del mur mitjaner, dins del qual es va localitzar restes d’una canonada de plom. Això, va portar a interpretar aquest espai com una zona dedicada al procés d’elaboració de matèries líquides o en els que intervinguessin els líquids, que s’anirien refinant en transcórrer, successivament, de les arquetes als dipòsits majors i d’aquestos a alguna mena de dipòsit com el que semblava existir al nord de l’excavació.\nTanmateix, a l’altra banda de la paret paral•lela a la muralla es va trobar una claveguera que transcorria enganxada a aquest mur per començar a desviar-se cap al sud-oest en arribar a la partició entre el segon i tercer àmbit. Pel que fa als altres dos àmbits, poca cosa es va poder determinar de la seva funció. Tots dos presentaven paviments de terra piconada amb primeres lletades de calç al capdemunt i tan sols es va poder diferenciar algunes llars o llocs on es va realitzar foc puntualment. Es va considerar que es tractaria de zones d’emmagatzematge o zona de treball o residència. La darrera fase documentada, en època baix imperial, va suposar un canvi radical en quant a l’orientació urbanística. En primer lloc no s’aprofita cap de les estructures preexistents. Els murs transcorren en direcció nord-sud, travessant de forma transversal l’àrea del sondeig. D’aquesta fase es va documentar una estructura de planta rectangular i capçalera absidal,així com un mur paral•lel al més meridional que delimitaven aquell àmbit. Aquestes restes es van relacionar amb les trobades a la intervenció de 1991 a l’espai confrontat amb el magatzem on es desenvolupava la present campanya.\nA part de l’excavació practicada es va portar a terme actuacions puntuals en altes indrets de l’edifici. En primer lloc, es va actuar al passadís existent entre l’àrea d’aquesta intervenció i l’espai excavat a la campanya anterior. Aquí es va posar al descobert un mosaic polícrom amb sanefa soguejada i motius cruciformes i esvàstics, que cobria el terra d’un corredor intern de la domus tardana. En segon lloc, en un celobert situat entre el cos nou de l’edifici i les dependències antigues de l’arxiu es va procedir a la neteja d’una cala feta per la constructora. En el fons d’aquesta cala es va localitzar les restes d’un paviment d’opus sectile i en una part d’un mosaic de les mateixes característiques anteriorment descrites.\nPatrimoni Immoble / Àrea productiva / Indústria / Altres\nUrbà / Medieval / 715 - 803 d.C.\nPatrimoni Immoble / Àrea productiva / Comercial / Magatzem\nPatrimoni Immoble / Hàbitat / Domus\nJoan Eusebi Garcia i Biosca.


La Regidoria d'Economia, Ocupació i Comerç ha invertit enguany 1,2 milions d'euros en programes i tallers d'ocupació, formació i millorar de l'ocupabilitat de persones aturades\nEl secretari autonòmic d'Ocupació i director general de LABORA, Enric Nomdedéu, ha visitat aquest dimecres l'Ajuntament de Paiporta i les instal·lacions del Centre de Formació Ocupacional. Nomdedéu ha estat acompanyat per l'alcaldessa , Isabel Martín, la regidora d'Economia, Ocupació i Comerç, Beatriz Jiménez, i altres membres de l'equip de govern en una trobada amb el personal tècnic i docent de l'àrea, així com amb l'alumnat que cursa actualment alguns dels tallers i programes.\nPrecisament Paiporta ha aconseguit, gràcies a les gestions de la Regidoria d'Economia, Ocupació i Comerç, un total de 227.456,62 euros dels fons extraordinaris ECOVID per a la contractació de persones que hagen perdut el seu treball durant la pandèmia. Aquests fons provinents de la conselleria d'Economia Sostenible, Sector Productius, Comerç i Treball permetran contractar a 18 persones per a diferents àrees municipals que cal reforçar.\nL'Ajuntament de Paiporta ha redoblat esforços de cara a fer front a la situació sobrevinguda a causa de la incidència del coronavirus sobre l'economia. Així, va habilitar d'urgència un fons de 350.000 euros per a autònoms, autònomes i empreses que hagueren vist reduïts els seus ingresos dràsticament, i va emprendre accions formatives per a que els comerços s'adaptaren ràpidament a la nova realitat del mercat, amb una digitalització creixent i un trànsit en línia cada vegada més predominant.\nAixí mateix, Paiporta s'acull a tots els programes d'ocupació i formació per a totes les franges d'edat, com són Avalem Joves, Avalem Joves Plus i Avalem Experiència. Al 2020, Paiporta ha aconseguit 426.490,66 euros de fons de la conselleria d'Economia Sostenible en programes d'ocupació, amb una aportació municipal de 77.490,04 euros i un total de 503.980,70.\nA més, la inversió en els diferents programes de formació i cursos per a persones desocupades o per a millorar l'ocupabilitat, és de 729.523,40 euros, la major part dels quals provenen de la Conselleria d'Economia Sostenible. En total, per tant, Paiporta ha invertit en promoció de l'ocupació i la formació 1.233.504,10 euros.\nDe fet, aquesta setmana s'han incorporat una dotzena de joves del programa Emcorp a diferents punts de l'administració que necessitaven reforç, i ja s'han iniciat els tràmits per a una nova convocatòria d'Avalem Joves Plus, després que haja finalitzat en aquest mes d'octubre el programa iniciat un any enrere.


ARA MATEIX: d'altres límits (de l'estupidesa...)\nd'altres límits (de l'estupidesa...)\nLa prova que l'espècie humana va a tota bufa cap a l'estupidesa:\nInstruccions veritables extretes de productes força usuals.\n-En algun menjar congelat Findus: Suggeriment per a servir: Descongeleu primer (jejeje, només és un suggeriment...)\n-En un sabó marca Dove: Utilitzeu com un altre sabó normal. ????( hi deu haver sabons no normals...)\n-A la capsa d'una planxa Rowenta: No planxar la roba sobre el cos. (uix, no hi havia caigut!)\n-En un xarop de tos PER NENS: No conduir cotxes ni maquinària pesada després d'haver pres el xarop. (a quina edat donen el carnet de conduir? i per cert, ara entenem perquè hi ha tants accidents laborals, els nens dopats de xarop...)\n-En un ganivet Made in Korea: Important. Mantenir allunyat de nens i mascotes. (eeiiinnnn? mascotes? el periquito?)\n-En un penjoll de llums nadalenques Made in Xina: Ull. Només per a interiors o exteriors. (definitivament hi ha una dimensió desconeguda...)\n-En un paquet de fruits secs servit en un avió: Instruccions. Obriu el paquet i mengeu els fruits. (aaaah...)\n-En una serra elèctrica sueca: Important: No proveu de parar la serra amb les mans o les cames. ( elemental, estimat Watson)\n-A la capsa d'un televisor: Abans de mirar un programa, engegueu el televisor. (jeje, els hem enganxat, primer s'ha d'endollar!!!)\n-En un potet de postre de tiramisú, a la part del cul: Important. No gireu l'envàs cap per avall. (caram, aquest es va endur el Nobel a la intel.ligencia instruccional)\nNomés per passar l'estona, i així desconnectem. Extret del "Bazar de la Vida"\nescrit per zel a les 09:52\nNo crec que estiguin de més aquestes advertències; a la clínica on treballo (i concretament a urgències), alguns pacients fan i diuen\nÉs com l'ajuntament de Tarragona, que ha publicat les instruccions per "com agafar l'autobus"\nMolt bo! Alguns consells poden semblar surrealistes, absurds i cómics, però per alguna cosa deu ésser que els donin...hi ha gent molt rara, Zel.\nNomés d´imaginar el periquito empunyant un ganivet coreà ja n´hi per riure o potser és que el pot llimar amb el bec i hi ha perill que el ratlli...;)\nCom que avui tot es denunciable , s'ha de posar tot , i si no mira la dona aquella que va denunciar a Mcdonals per que la tassa no avisava que el cafè cremava ......i va guanyar.\nEns estem tornant bojos ?\nESTEM CADA DIA MES SONOTS.\nPERO TU ZEL,AQUI,VIGILANT EL CAMI...ES BROMA. UNA ABRAÇADA.\nveus com si que existeixen i estan entre nosaltres? fa una mica de iuiu això de què els extraterrestres hi siguin i que siguin del gremi dels escriptors d'instruccions de qualsevol producte ... tot i que, tantes vegades, la gent fa coses tan i tan absurdes ... :P\njaja, a mi m'ha fet molta gràcia, però com diu algú per aquí, de vegades el més obvi és el que més aviat s'obvia...\nbon estiu i refresqueu-vos!\nMolt graciós, un fart de riure. Queda clar que cal omplir els embolcalls de les coses, sigui amb el que sigui. :)\nUfff em sembla del tot increible!! je je\nSón divertides aquesta mena d'instruccions. Però és tan avorrit llegir-te les instruccions d'ís de qualsevol producte que mira! potser ho fan per distreure'ns!\nClar que un cop vaig llegir que una bona dona americana va posar el gat al microones per eixugar-lo... el pobre gat va morir espatxurrat i és que clar... le s instruccions no posaven que no hi fiquessis cap gat al microones...\nsuposo que això de les denuncies hi té molt a veure... jo crec que si que ens tornem ximples tots.\nreconec que m'has fet riure. ara em miraré les instruccions a veure si en trobo (doncs mai em llegeixo res)\nJa n'havia llegit alguna d'advertència d'aquestes, i ens poden semblar molt ximples, però si les posen és que algú s'ha queixat que no estava explicat. Com allò de que no s'ha d'assecar el gat en un microones. Diuen que una iaia ho va fer i a les instruccions no posava que no es pogués fer. Em sembla que va suposar un problema pel fabricant, que va haver de pagar bastant. O era una llegenda urbana?\nLa de no planxar la roba sobre el cos és de nota! Qui ho deu haver fet?\nGràcies, gràcies, gràcies a les marques per tota la seva ajuda i aquests magnífics suggeriments. A mi m'ha servit molt el de no planxar-me la roba mentre la porto posada... bufa! si no m'avisen...\nDe veritat calen? Em pensava que ens estàvem allunyant del sentit comú de la natura, això vol dir que ens allunyem del sentit comú de la vida! (potser hi ha gent que els denuncia si no ho posen i ho fan malament?)


"Des de l'òptica colonial que ho entela tot, els dominats es comporten no sols com uns desagraïts sinó també com uns insolents"\nper Marçal Sintes 21 de febrer de 2018 19:11\nEl Constitucional s'ha carregat, feliçment, les anomenades 'beques Wert', batejades així en al·lusió a un dels pitjors -i això és dir molt-, ministres del PP. A més de pèssim ministre, Wert gastava unes formes tavernàries difícilment igualables –li faltava només l'escuradents a la boca- i és un fanàtic espanyolista, cosa que, d'altra banda, realment no el distingeix gaire d'altres col·legues seus.\nEn el seu dia el titular d'Educació (!) es va treure de la màniga que si una família volia impedir que el seu plançó aprengués català, el govern espanyol no podia fer altrament que ajudar-la per tots els mitjans al seu abast. Va decretar, doncs, que la família en qüestió portés, amb totes les despeses pagades, el seu fill a una bona escola privada en castellà, on les oïdes de l'infant no serien sotmeses als horribles sons de la llengua d'Ausiàs March.\nEs tractava de garantir el suposat dret dels pares a impedir que els fills aprenguin català. Gens curiosament, aquest mateix dret ni se'ls hi ha passat pel cap d'instituir-lo en relació al castellà, l'anglès, les matemàtiques o la química, per exemple.\nÉs igual que l'escola en català faci decennis que funciona i hagi donat i doni fruits socialment valuosíssims. És igual que els nens escolaritzats en català tinguin millors notes d'espanyol que, per exemple, els de la Comunitat de Madrid. És igual que la ciència hagi demostrat els avantatges del bilingüisme per al desenvolupament cognitiu de les persones. És igual que el català sigui una llengua petita i dèbil –tots els catalans parlen espanyol, no tots els catalans parlen català- que necessita una decidida protecció.\nLa factura de l'escola privada en castellà, i aquí rau la gràcia, no la pagaria ni la família contrària al català ni el govern espanyol, sinó el conjunt dels catalans. Sis mil euros per nen o nena. Aquesta aberració es va tirar endavant amb l'aval de Rajoy. És una més del femer d'ofenses que han portat a més de dos milions de catalans a concloure que el millor per a ells es disposar d'un estat propi.\nEn el rerefons d'aquesta mentalitat hi alena un reguitzell de creences diverses i molt antigues, les quals, em sembla, expliquen els reiterats, persistents i obsessius atacs contra el català.\nUna d'elles és que el català és una llengua de segona, una mena de 'patois', és a dir, no 'exactament' una llengua com la resta de llengües 'normals'. Una altra, que el català té molt d'impostura, que se sosté artificiosament si no, com sol dir l'espanyolisme ignorant i/o maliciós, mitjançant la imposició. La tercera creença dicta que, en definitiva, els catalans som uns consentits als quals s'han fet massa concessions. Des de l'òptica colonial que ho entela tot, els dominats es comporten no sols com uns desagraïts sinó també com uns insolents. I la quarta i última: parlar català pot propiciar l'estima al país, a la seva gent i la seva cultura, al país del dominats, s'entén. Contindria, per tant, el nostre idioma un component subversiu, un virus, que no es pot ni s'ha de tolerar. És més, que s'ha d'anorrear com sigui.


Eco Big Year Catalunya: de maig 2013\nConfesso que he gaudit moltíssim dels 4 dies de pedalada fins a Lleida (i tornar!). Hem fet 624 kms. Hem conegut el país, hem conegut gent, pobles, paisatges. Hem vist la transició des de la Catalunya vella a la Catalunya nova, les parles i els accents, els pobles i els mercats. Hem vist com les fagedes de les Guilleries esdevenien secans i guarets coronats per ametllers del Segrià, com els pica-soques deixaven pas a les calàndries i gaigs blaus. Hem deixat el Gironès i la Selva, per passat de l'Osona i el Bages cap a l'Anoia, fins arribar a la Segarra, el Pla d'Urgell, l'Urgell i, finalment, les Garrigues i el Segrià. Del l'estimat Ter fins a l'Ebre, entre el Llobregat i el Sió. Quin país que tenim, i com l'hem gaudit, pedalada a pedalada, ocell a ocell, àpat a àpat. El resum tècnic és:\nDia 25 de maig: Girona-Cervera, 192 kms, 20,1 kms/h de mitjana\nDia 26 de maig: Cervera-Maials-Alfés, 156 kms, 19,3 kms/h de mitjana\nDia 27 de maig: Alfés-Linyola-Calaf, 126 kms, 18,4 kms/h de mitjana\nDia 28 de maig: Calaf-Girona, 150 kms, 22,8 kms/h de mitjana\nAquest darrer dia, el 28 de maig, ens llevem un xic més tard, a les 6:30. A les 7 i 10 estem esmorzats, al Bar Turisme de Calaf. Per la nostra satisfacció, ens plantem en menys d'una hora i mitja a Manresa, on creuem la ciutat a bon ritme.\nAturada a Moià, amb un providencial esmorzar, i la cama de l'Oriol, que anava amb malla curta, a causa del sol\nPujada poc agradable cap a Sant Fruitós, Calders i Moià, on un bon llom amb formatge i coca-cola ens dóna energia per la resta del dia. Des d'allà, volem fins a Collsuspina, baixem a Tona, i fem un ascens molt bo a Viladrau. Aquí l'Oriol recull la furgo i jo enfilo, ja amb temps amenaçador cap a casa, per Sant Hilari Sacalm i Osor.\nCreuant Manresa pel centre de la ciutat, millor opció que l'escollida a l'anada\nJa a Collsuspina, deixant enrere el Bages, per baixar cap a la plana osonenca\nBaixant cap a Osona, ja prop de Tona, amb les Guilleries al fons, encara amb sol\nRealment han estat dies INOBLIDABLES. Plens d'ocells, de reptes, de moments irrepetibles. Aquesta "marató" d'un any mirant ocells sense cotxe m'està fent descobrir el fet de viatjar amb bicicleta. Un ritme idoni. Ni massa lent, ni massa ràpid. Permet gaudir del país sense fer-lo malbé, sense entretenir-s'hi massa, sense passar-hi de llarg. I, com diu l'Oriol, viatjar allarga la vida!\nPájaro a pájaro conocí la tierra, ens recitava Neruda. Pedalada a pedalada, empaitant ocells, conec el país...\n4483 kms i 269 espècies\nPublicat per EcoBigYearCatalunya a 15:45 Cap comentari:\nNovament a les 6 del matí sona el despertador. Durant la nit ha plogut (i hem sentit els torlits des de l'habitació estant) però ara el cel està raonablement net. Les cames comencen a estar carregades. Esmorzem una petita pasta al hall mateix de l'hotel, inflem els pneumàtics aprofitant la benzinera a l'autopista i més pistes, com qui no vol la cosa, per la timoneda. L'objectiu és una zona al sud de Lleida on s'hi ha estat veient darrerament l'esparver d'espatlles negres, segons ens comenten en Joan Estrada, en Gerard Bota i en Marc Gálvez; aquest darrer em posa en contacte amb en José Guerra, que està per la zona. Ens costa més del compte arribar-hi, no hi ha camins ni carreteres directes i tornem a fer més pistes de terra del que volíem. Però finalment hi som. En arribar-hi, en José ens diu que al matí hi era. Passem 3 hores buscant-lo. Finalment, gràcies a ell, el trobem. Quin ocell tan bonic. Sempre que el veig recordo que l'Antoni Domènech, a 8e d'EGB, "me'l va dedicar" el dia del comiat de l'escola Eiximenis.\nAmb en José Guerra, que ens ajuda a trobar un dels únics Elanus de Catalunya\nL'esparver d'espatlles negres, fotografiat per Jose Guerra, un premi a la pedalada\nDes d'allà, i conscients que la trenca seria un miracle (quina llàstima que la que vaig veure als Aiguamolls fa uns dies va ser amb cotxe i no pas en bici!), cap al darrer dels objectius, la polla blava a Ivars. Creuem els Alamús, Bell-lloc d'Urgell, Sidamon (al mercat setmanal uns plàtans deliciosos), Mollerussa, i d'allà cap a l'Estany d'Ivars, passant per Vilasana. Un cop a lloc, no ens costa sentir una polla blava roncant. Perfecte! Ja és ben trist que hagi d'anar tan lluny a veure-la. Les de l'Empordà ja no hi són, s'han extingit novament.\nEscala a Sidamon, on al mercat ens nodrim i carreguem de plàtans i peres\nA l'Estany d'Ivars, un racó esplèndid de país, recuperat fa ben pocs anys\nAra, només falta anar a dinar a cals oncles de l'Oriol, que viuen a Linyola. Fem un gran dinar, amb grata companyia i bona conversa sobre regadius, esparvers cendrosos, panís / blat de moro i, amb la panxa plena, comença el llarg retorn cap a Girona. Són les 15h i el vent és fort, novament en contra. No sé com ens ho fem, però no hi ha manera de tenir vent de "popa"!! Vallverd, Ivars, Bellpuig, Torregrossa, Tàrrega i, ara sí, vent lateral fins a Cervera. Un cop allà, són ja les quatre de la tarda. Estem cansats, però podríem tirar, si no fos per la pluja que, ara sí, ja no podem esquivar-la més. Ens aturem al Centre d'Acollida Turística i, més tard, en un cafè.\nFem temps, esperant que amaïni la tempesta, al CAT de Cervera, cansats\nFem temps fins que surt el sol i, amb una llum extraordinària post-tempesta de primavera, gaudim de les millors estones de pedalada del viatge, la Segarra en essència, les parets de pedra seca, Sant Ramon, les barraques de pedra, les calàndries, els gaigs blaus, els ametllers, els rodals de cereals.... Novament Ferran, Puigalt i Conill, per trobar refugi a l'únic hostal de Calaf, l'hotel Alta Segarra, molt agradable, bonic i polit.\nPrecioses llums de capvespre, pedalant després de la tempesta per la Segarra\nDavant de l'Escorial de Sant Ramon, ja amb un cel blau després dels xàfecs\nPaisatge esplèndid de mosaic agro-forestal de la Segarra passat Sant Ramon\nSopem, per consell de l'amo, a la Cuina del Mercat, a la plaça Barcelona 92 de Calaf. Un bon sopar amb cervesa casolana i plats propis. Estem orgullosos el que hem fet. Som conscients que no estem, però hem gaudit moltíssim de la pedalada d'aquest capvespre. Amb un xic més de temps, ens plantàvem a Manresa, comenta l'Oriol. Avui, 126 kms més, a una mitjana de 18,4 kms/hora, perquè hem fet molts de secans i pistes, a més del fort vent en contra del Pla d'Urgell. Demà, objectiu Girona!\nBrindant amb La Segarreta, cervesa casolana, ja a Calaf, després dels 126 kms d'avui\n4333 kms i 269 espècies\nPublicat per EcoBigYearCatalunya a 15:07 1 comentari:\nA les 6 del matí sona el despertador. De fet, malgrat l'esgotament d'ahir, estic nerviós i no puc dormir massa bé, esperant que es faci de dies per començar a mirar ocells. Mengem un donut que havíem comprat la nit abans i comencem a pedalat. De Cervera, baixada fins a Tàrrega, amb una llum matinal preciosa.\nLlums matinals prop de Cervera, pel vial lateral de serveis de l'N-II, i entrada a Tàrrega\nI aquí comença el "tour" pels secans, que ens portarà a llocs meravellosos, el primer dels quals són els secans de Preixana. Just al lloc on en Joan Estrada (gràcies Joan per aquesta i tantes altres indicacions que ens has donat) ens havia senyalat que hi solia haver sisons, se'ns n'aixequen fins a 4. Mascles preciosos, altius, conspicus i acolorits. Quin ocells tan bonic, el sisó! L'Oriol mai abans n'havia vist cap i en gaudeix, perquè ens passen pel damunt.\nUn testimonial sisó s'envola per sobre del mar de secans, ametllers i cereals\nBuscant ocells de secà per pistes de terra, amb bicis carregades i roda fina\nDeixem Preixana i enfilem cap a Arbeca, per llargues carreteres d'olivars, ametllers i cereals. Coincidim amb una cursa divertida ecològica, mig Arbeca van en bici, i nosaltres ens hi barregem com uns arbequins més. De camí cap a les Borges Blanques, a més de gaigs blaus, calàndries i xixelles, sento el primer còlit ros de l'any. A Cap de Creus encara no l'havia vist. Ens aturem a mirar-lo, dalt d'una paret de pedra seca (esplèndida, per cert, l'arquitectura de la pedra seca de les Garrigues). Una més al sarró! Arribem a les Borges Blanques. Un diumenge a quarts de nou del matí, amb un silenci inhabitual creuem aquesta petita capital de comarca, en direcció a ponent, cap a Castelldans, havent creuat l'autopista. Estem cansats i tenim gana. Ens hi aturem i fem un bon entrepà de truita de formatge i una coca-cola reactivadora.\nCreuant la capital de Les Garrigues al matí, després d'haver vist els sisons\nAturada a Castelldans a fer un entrepà i agafar forces per "atacar" els secans\nArriba el moment dels racons que tinc idealitzats pels secans, de quan hi anava fa anys amb la família primer, amb l'Aleix i en Toni més tard, amb la Mercè anys més tard, sempre seguint l'"On Veure Ocells a Catalunya". I sí, Mas de Matxerri, Aspa, Alfés, el Cogul, estan igual de preciosos, esclatants en una primavera plujosa com aquesta. Pocs guarets, no trobem les gangues, però sí el còlit negre, a la roca on en Joan Estrada ens havia dit. I, al Pla de Moles, les terreroles rogenques continuen cantant al lloc marcat per en Joan. L'Oriol se sorprèn de tanta eficàcia ornitològica. Les bicis, malgrat tanta pista de terra, i amb roda fina, aguanten estoïcament. L'equipatge, roba, alforges davanteres i del darrera, també. Acompanyats de calàndries, xixelles, gralles de bec vermell, gaigs blaus, voltors, botxins i tantes singularitats, amb camps esclatants de roselles enceses de roig, li explico a l'Oriol que ara anem a buscar allò més difícil, com es pot entendre dels seus noms, les gangues i les xurres.\nUn còlit negre entre els rocams de Mas de Matxerri, segona espècie del dia\nL'explosió de roselles deixa els guarets vermells al Pla de Moles i Matxerri\nBuscant la ganga, encara sense sort, al Pla de Moles, sobre Mas de Matxerri\nPer fer-ho, comencem per la xurra. Ens cau lluny, i el dia és calorós (sort de l'aire fi que sempre corre quan pedalem). Però hem de fer molts quilòmetres fins arribar als llocs on en Gerard Bota (gràcies també, Gerard, per la gran ajuda!) ens comenta que s'han estat veient. Hem de baixar a El Cogul des d'Aspa. D'allà a Granyena, després a Torrebesses, on agafem la C-12 en direcció a Flix. Força trànsit, calor, pujada i vent en contra. Són els moments més durs del dia i acumulem cansament. Seguim sud enllà, fins a Llardecans i Maials, on ens aturem a fer una altra coca-cola miraculosa i un bon plat de pasta a l'únic cafè obert aquest diumenge al migdia en un poble que sembla un desert. És bonic pensar que estem tan lluny de casa. I que ho hem fet amb la força de les nostres cames! Som a l'altra punta de Catalunya, prop d'Aragó, de Fraga, de l'estimada franja on ara alguns diuen que es parla lapao enlloc del català dels Camins de Sirga d'en Montcada.\nMolt lluny de casa, prop de la franja i Terres de l'Ebre, a l'entrada a Maials\nAturada a Maials, on ens atipem de pa i de pasta, abans de buscar la xurra\nDesprés del recés, esperem tenir xurra. I sí, és arribar i moldre. La xurra la té l'Oriol, que és qui m'ensenya la xurra, que vola cap al nord-oest, per sobre els camps dels secans entre Maials i Serós. realment, quina sort, és la dels principiants, diu ell! Eufòrics, seguim pista enllà, cap al nord, fins a Serós, creuant un cabalós Segre.\nImatge testimonial d'una xurra en vol als secans, on l'hem estat buscant pels pocs guarets romanents\nCreuant el Segre, molt cabalós a Serós, després de veure la xurra als secans\nD'allà, ara sí "acostant-nos" a casa, cap al nord fins a Aitona, on creuem de nou el Segre per arribar a Utxesa. Entre cignes, arpelles, agrons, bernats i martinets rossos, hi canten balquers i boscarles mostatxudes. La mallerenga de bigotis es resisteix, però al final veiem un bonic mascle al lloc on tant en Gerard com en Joan coincideixen que és el millor indret. La cosa va francament bé. No ens està fallant res de res! Portem moltíssims quilòmetres, però no sabem on dormirem avui. Preguntem a tothom, busquem a les webs i res de res. No hi ha hostals propers, ni hotels. Res de res. D'Utxesa, per pistes, anem al nord-est, fins anar a parar a Sunyer. D'allà a Alfés, on a la benzinera en fotem dos paquets de donetes i un litre d'orxata en mig minut. Com recomforta! Allà veiem la llum de la solució al vespre que ja s'acosta: podem entrar a l'autopista per la porta de servei i dormir a l'hotel de l'àrea de Lleida. Hi truquem i ens confirmen que es pot fer. Fantàstic! Ara sí, només queda provar de nou la ganga, que tant ens ha fallat al matí al Pla de Moles, a Aspa i rodalies. Tant en Gerard com en Joan ens recomanen nous llocs. Hi arribem després de fer de nou a contravent, els 8 kms entre Alfés i Aspa. I, aquest cop sí, en un guaret immillorable, veiem 3 boniques gangues. Uau!!! Quin èxit de dia! Salto d'alegria. L'Oriol s'adona, poc a poc, de la meva satisfacció d'haver vist gangues, xurres, sisons i companyia en un sol dia. Es fa fosc lentament. Al ritme que les calàndries canten al cel i els gaigs blaus ens ofereixen els seus colors. Per pistes envoltades de secans que verdegen lluents, la intuïció ens mena cap al nord-oest, on, lluny, veiem l'hotel sobre l'autopista. Al fons, la referència de la Seu de Lleida. Ara sí, rebento la roda davantera de la bici. Ens estranyava que encara no hagués passat. Mentre la canvio, 4 gangues més ens saluden des del cel, amb el seu "gan-gan-gan" tan característic.\nGangues per sobre els secans d'Aspa, després de buscar-les durant hores\nRebento la roda del davant a les pistes dels secans entre Aspa i la Timoneda\nAra sí, arribem a l'hotel quan ja fosqueja. Entrem per la porta de servei. Mai a l'hotel, abans, havien tingut clients que arribessin amb bici. Queden sorpresos, però ens tracten realment bé. Dutxa plaent, i sopar cap a l'Ars que creua l'autopista.\nEntrem a l'hotel, en plena autopista, amb les bicis al "hall", davant la sorpresa de tothom\nFem temps perquè acabi de fosquejar i, ja havent sopat, mig adormits, excursioneta d'una hora per buscar el siboc a la timoneda d'Alfés. I, no pas com a Salt que em va fallar, aquest cop canta. Llunyà però se sent, entre les olors de les farigoles i els brams dels torlits. Anem a dormir. Avui hem fet 156 kms (més de 50 per pistes de terra!!!), a una mitjana de 19,3 kms/hora, cosa que fa que haguem estat més de 8 hores i mitja a cavall real de la bici. Impressionant!\n4207 kms i 267 espècies\nPublicat per EcoBigYearCatalunya a 13:48 Cap comentari:\nAvui ha estat un dia duríssim :192 kms. Mitjana de 20,1 kms/hora. Una mitjana baixa pel fortíssim vent de l'oest que ens ha malmès les forces des d'Osona fins a la Segarra. Un dia apassionant però molt dur. Hem creuat des de les valls del Ter, fins a les Guilleries, Viladrau, baixada cap a Seva, d'allà fins a Tona, on carreguem aigua a la font, abans d'enfilar la pujada forta de Collsuspina.\nAgafant aigua a la font de la sortida de Tona, abans de l'ascens a Collsuspina\nUn cop allà, suau baixada (imperceptible a causa el vent en contra) cap a Moià i Calders, en les llargues rectes de transició entre Osona i el Bages. Arribem a Manresa cap a les 16h, després de creuar Sant Fruitós. Aquí, se'ns complica la cosa, però preguntant com arribar a Rajadell, aconseguim trobar l'antic camí, amb un asfalt precari. Afortunadament, al cap de poc el camí es converteix en una bona carretera asfaltada, tota vora d'Eix Transversal, només amb alguns racons perdedors, però prou agradable. Llàstima el coi de vent, absolutament desgastador. Aturada entre Aguilar de Segarra i Rajadell, per menjar una torrada amb botifarra. Deixem enrera Sant Pere Sallavinera, creuant de biaix l'Anoia.\nPreguntant a una gasolinera de Manresa, com trobar el camí de Rajadell\nAturada a Rajadell, a peu d'Eix Transversal, sempre per carreteres paral·leles\nEl camí, contra el que sembla quan hom fa l'Eix en cotxe, no deixa de pujar fins a Calaf (sabem dies més tard que el poble es troba a quasi 800 metres d'alçada). I encara puja més, fins a Conill, Pujalt i Ferran, tres deliciosos poblets, en plena Segarra, albirant els cims blancs i nevats, radiants i llunyans, del Pirineu. El vent fort neteja l'aire, al ritme que fa moure els molins de vent, gegants de les carenes. Ara sí, en plena Segarra, comencem a baixar lleugerament.\nAturada a Conill, bonicapoblet al capdamunt de la Segarra, albirant el Pirineu\nAturada sota els molins de vent de l'Alta Segarra, entre Conill i Ferran\nJo estic mancat de forces. L'Oriol encara tira bé. El vent ens ha fet molt de mal, avui. Passat Sant Ramon (quin escorial i quin poble tan sorprenentment endreçat), primera espècie del viatge, la calàndria. Poc la podem gaudir. Cau el vespre i no ens veiem en cor d'arribar a l'objectiu planificat, Tàrrega. Passem Les Oluges i fem nit a Cervera, a l'Hostal Les Sabines. Un lloc correcte. Dutxats i més refets, sopem com animals afamats en un restaurant a peu de l'antiga NII; peus de porc, torrades, pasta, amanida, embotit. I, tot això, menjaríem més i més.\nFinalment a Cervera, després de tantes hores a sobre la bici, on dormirem\nAlimentant-nos de valent després de la pedalada, a contravent, fins a Cervera\nValorem bé el dia. Estem contents però cansats. Demà serà el gran dia ornitològic per ponent. O això esperem!\n4051 kms i 259 espècies\nEm llevo a les 6 en punt. Al bungalow, la Mercè, en Jordi, l'Olga i els 4 nens, encara dormen profundament, després de la "festa" d'ahir. Vam anar a dormir tard i ho noto. Tinc son i estic cansat. I, per davant, m'espera una veritable "duatló": Uns 40 kms amb bici fins a La Rubina, uns altres 40 de tornada a peu fins a l'Estartit, i quasi 40 més fins a Girona. Arribo amb temps suficient com per provar, per tercer cop, si canta el boscaler a l'Estany de Palau o si hi veig el bitó que divendres va veure en Dani Valverde. Sort amb el boscaler, fracàs amb el bitó. A les 8:30 comença la Natura Trail, al Castell Mar, organitzada per la Fundació Mascort i coordinada per dos esportistes molt trempats, en Francesc Subirà Gusó i per l'Àngel Torrent Franquesa. Tret de sortida i anem apuntant els ocells observats i sentits. Som una trentena de persones, algunes de les quals ho fan com una marató esportiva i, d'altres, faran fins a 77 kms corrent sense parar. Nosaltres, amb en Marc Terrades, Jordi Sargatal, Joan Morales, Aleix Comas, Gabriela Medina i un grup d'afeccionats als ocells, anem avançant a bon ritme, però sempre caminant. Rubina, Tec, Pericos, Muga, Estany Europa i allà ens dividim (en Marc, l'Aleix i jo per la platja, aprofitant per censar els corriols camanegres, cames-llargues i altres espècies de les quals fem seguiment pel Parc) i la resta per l'itinerari de Can Comas, Cortalet, Matà, amb la idea de retrobar-se a la Gola del Fluvià. Veiem pigre gris, tètol cuabarrat, gavina corsa, curroc, territ tres-dits, torlit, gamba verda, molta gamba roja vulgar, bec planer, bec d'alena, ànecs blancs, teixidors, aligots vespers, marcenques, corriol gros... De moment, però, res que sigui nou pel meu llistat d'Eco Big Year. El temps comença a pintar molt malament. El sol, que regnava fins al moment, s'amaga. La temperatura baixa de cop, i el vent es reforça, en contra. Arribem a la Gola del Fluvià mentre ells encara són al Cortalet. Aquí, creuem el Fluvià. Jo patia, perquè si el petit bot que ens ajuda a creuar és a motor, no puc comptar res del que vegi. Per sort, és com una barca de llibant. Creuem. Comença a ploure. Fem tota la platja fins a Sant Martí d'Empúries sota la pluja suau. Allà, ja amb pluja forta, ens arrecerem. Fem un entrepà i descansem. El genoll de l'Aleix s'ha inflat molt i no pot ni caminar. A més, no portem capalines. Decidim no continuar. Sumant això a la pluja, decideixo tornar amb cotxe quan vinguin a buscar en Marc i l'Aleix ("ja veuré el boscaler algun altre dia", penso). Quan ja estic convençut que renunciar a comptar el boscaler és l'opció més raonable, passa volant pel davant nostre una garsa de mar. Això ho canvia tot! Ara sí que haig de tornar amb bici a Girona, peti qui peti! No em puc deixar perdre aquesta espècie! Plou, però ho haig de fer. I sí, torno al vespre des d'aquest lloc just, amb bici, fins a Girona, amb pluja ja quasi inexistent, però tot moll. Arribo enfredolit, però content. Quin tute de dia! 42 en bici, 26 a peu per la platja i 43 en bici. Buf!\n3859 kms i 258 espècies\nFoto: Joan Morales\nPublicat per EcoBigYearCatalunya a 2:54 Cap comentari:\nAhir en Ponç fa fer l'obra de teatre de final de curs; feia de fulla i de rat-penat. Vam riure molt. Avui al matí, la Mercè havia de corregir molts exàmens, i m'he endut en Quim i en Ponç a la piscina. Al migdia, pedalo fins a l'Estartit, fins al càmping Castell Montgrí, on passem la tarda a Jocs (la Mercè i els nens vénen amb cotxe) amb els cosins Albert i Juli i, ja al vespre, amb el Roger i la Nora. A la tarda he provat, sense sort, veure el martinet menut que m'ha dit en Jordi Sargatal que sovint es veu des de l'aguait del Ter Vell. No hi ha sort. Sopem al vespre amb en Jordi, Joan Morales, Àngels Pujolar, i s'hi afegeixen en Jordi Muñoz, l'Olga Tura i els nens. Anem a dormir molt tard. Tot a punt per la Nature Trail de demà!\n3748 kms i 256 espècies\nPublicat per EcoBigYearCatalunya a 2:35 Cap comentari:


Altafulla inicia les activitats esportives al gimnàs\nAltafulla encetarà l'1 d'octubre les activitats esportives al gimnàs municipal\nEs podran realitzar tant al matí com a la tarda i dirigides per un tècnic esportiu\ndimarts, 24 de setembre 2019 - 10:41h\nUna imatge del gimnàs municipal de l'Ajuntament d'Altafulla. | TarragonaDigital.com\nAltafulla ja ho té tot a punt per a les activitats esportives de la temporada que és a punt d'arrencar al Pavelló Poliesportiu de la localitat. La regidoria d'Esport ja ha presentat la graella d’activitats dirigides que tindran lloc al gimnàs del recinte aquesta nova temporada 2019-2020, i que començaran dimarts, dia 1 d’octubre.\nEs tracta de sis activitats la majoria de les quals es podran realitzar tant al matí com a la tarda i dirigides per un tècnic esportiu: gimnàstica per a la gent gran, aeròbic fitness, musculació, zumba, tonificació i cardio boxing. Així, també s’incorporen, com a novetats, la gimnàstica per a la gent gran i la zumba, que aniran a càrrec de Jordi Giralde; mentre que David Marmesat dirigirà les classes d’aeròbic fitness, musculació, tonificació i cardio boxing.\nLes inscripcions ja es poden realitzar\nCal recordar que el gimnàs del Pavelló Municipal d’Esports estarà obert de nou del matí a deu de la nit, de dilluns a divendres; i de nou del matí a dues del migdia, tots els dissabtes. Les inscripcions per a l’abonament del gimnàs s’han de tramitar al Registre Municipal de l’Ajuntament d’Altafulla en horari d’atenció al públic, de dilluns a divendres, de nou del matí a dues del migdia; o bé, al mateix pavelló. Cal portar foto mida carnet i el full de les dades bancàries segellat pel banc.\nUn cop realitzat el carnet, cada principi de mes es posarà el segell conforme s'ha realitzat el pagament a l'Ajuntament o bé al poliesportiu. La quota d’abonament per tot el dia durant un mes és de 20 euros. En cas de sol·licitar la baixa del servei, caldrà presentar una instància a l’Ajuntament d’Altafulla abans del dia 25 del mes anterior. Pel que fa a les inscripcions a l’activitat de zumba, s’han de tramitar via correu electrònic a l'adreça inscripcionsalt@gmail.com. Les inscripcions a la gimnàstica per a la gent gran, l’aeròbic fitness, la tonificació i el cardio boxing, es fan al mateix poliesportiu.\n"🚲 Roda de Berà celebra la Setmana Europea de la Mobilitat" "🔴 Un pas més dels veïns de Brises en la lluita contra la rotonda tallada"


La Staatskapelle de Weimar i Leopold Hager a l’Auditori - La síndrome de Stendhal\nLa Staatskapelle de Weimar i Leopold Hager a l’Auditori\nPublicat el 20 de maig de 2013 per Elsa Álvarez Forges\n· Haydn: simfonia núm. 104 en re major\n· Mozart: Rèquiem en re menor, KV 626\nIntèrprets: Staatskapelle Weimar, Cor Madrigal, Elena Copons (soprano), Anna Alàs (mezzosoprano), Marc Sala (tenor), Enric Martínez-Castignani (baríton)\nDirector: Leopold Hager\nLloc: l’Auditori (Sala Pau Casals)\nUn programa de música clàssica -en el sentit original del terme- amb una orquestra fantàstica i un director especialitzat en el repertori sempre és un gaudi per a l’oïda. Encara que les simfonies de Haydn no tinguin la brillantor i la genialitat de les de Mozart, són fantàstiques de sentir. Personalment, les que més m’agraden de Haydn són les Sturm und Drang, però en aquesta ocasió la Staatskapelle de Weimar ens va oferir la darrera simfonia del compositor: la 104, que clou les del període londinenc. D’altra banda, el Rèquiem de Mozart és una obra excelsa i intemporal que és convenient sentir de tant en tant perquè ens reviscola i ens fa tocar l’inefable amb els dits.\nLeopold Hager, especialista en els compositors de la primera escola vienesa -Haydn, Mozart, Schubert, Beethoven-, ja l’havíem vist força cops a Barcelona, dirigint fins i tot l’OBC fa una pila d’anys. És un director veterà que ofereix totes les garanties. La Staatskapelle Weimar va tocar la simfonia núm. 104 amb tots els matisos que requereix. Va diferenciar cadascun dels moviments dotant-los de la personalitat corresponent. Els volums i els canvis de ritme eren perfectament idonis i infonien caràcter. La corda va brillar amb exquisidesa i tot el conjunt va sonar tal com Haydn requereix: com un engranatge perfecte. Potser l’única cosa que se li podria trobar és que Hager va posar massa músics a l’orquestra, la qual cosa va fer que el so s’escampés massa i no sonés prou compacte. Però això també es podria deure a una deficiència acústica de la sala.\nA la segona part del concert tot va canviar. Feia dies que hi havia anunciats els solistes del Rèquiem de Mozart, per tant, estàvem avisats del possible desastre. L’orquestra va sonar encara millor que a la simfonia de Haydn: va fer una interpretació perfecta. Però els solistes i el cor van ser tota una altra cosa. Un oratori no és una òpera, i les parts solistes han d’estar absolutament conjuntades per tal que formin un únic so, del tot homogeni. Els quatre cantants, en aquest cas, anaven cadascun per la seva banda. Enric Martínez-Castignani és un baríton sense cap mena d’elgància vocal, sense greus ni aguts, que canta d’una manera matussera, a base de frases deslligades, amb una veu tan espontània com gens rodona. Marc Sala és un tenor gairebé inaudible del qual poca cosa es pot dir, perquè de seguida el tapaven o la resta de cantants o l’orquestra. Elena Copons és una soprano amb una veu bonica però que té problemes per trobar una bona línia de cant. La veu no és uniforme i quan va al registre agut el so li queda descobert, per tant perd tota la rodonesa. La mezzosoprano Anna Alàs va ser l’única excepció que va aportar dignitat al conjunt. Té una veu ampla i bonica, potser sense gaires greus, però homogènia i amb una bona línia de cant. En qualsevol cas, el conjunt no va sonar com un tot, sinó com la suma de quatre parts individuals que en cap moment no es van acoblar. El Cor Madrigal va ser correcte i prou. En dues ocasions van desajustar el seu ritme amb el de l’orquestra, cosa que es va fer especialment palesa al final del “Confutatis”, que semblava que no s’havia d’acabar mai.\nAixí doncs, va ser un Rèquiem instrumentalment apoteòsic però vocalment molt mediocre. No entenc com una organització del prestigi d’Ibercàmera, que ens té acostumats als millors intèrprets del planeta, porta solistes grisos per interpretar un dels cims més alts de la història de la música amb una orquestra i un director excepcionals.


27 de juny | Estrella Damm\nLa collita arriba tard, però arriba bé\n06.26 h — El camp és impredictible. Tant, almenys, com el temps. Aquesta ha estat una primavera especialment freda i sobretot plujosa, i això ha tingut el seu efecte als camps d'ordi, és clar. "La collita arriba un parell de setmanes tard", comenta B. Seuma, amb el soroll de les màquines recol·lectores de fons. "La culpa ha estat de les pluges, que han tombat les espigues i han endarrerit el procés, tot i que la collita finalment ha estat bona", ens explica Seuma, que porta tota la vida dedicat al camp. La velocitat de la collita és considerable: en només una hora i tres quarts s'omple un camió de 28 tones. Així i tot, hi ha tant volum que s'espera seguir recollint ordi en aquesta zona fins a finals de juliol, donant prioritat als camps més madurs i deixant més temps als que encara no han arribat al seu punt ideal.\n"Les pluges han tombat les espigues i han endarrerit el procés de collita"\nEl procés d’ompliment: una qüestió d’equilibri\n09.21 h — La cervesa és un producte que demana especial delicadesa en l'elaboració, sobretot si el que vols és mantenir-ne una alta qualitat. És el nostre cas, i per això tenim molta cura en totes les parts del procés, vigilant possibles amenaces com la llum, la temperatura o el moviment. Un dels punts més importants en aquest sentit és l'ompliment. "No és fàcil, perquè l'entrada de la cervesa a l'ampolla ha de ser lenta per respectar al 100% el producte”, comenta D. Sancho, cap d'envasament de Damm. "Per això utilitzem un sistema complex que fa lliscar la cervesa pels laterals de l'ampolla", explica, "i a més ho fem a una baixa temperatura, d'entre 2 i 4 graus, per tal de mantenir intactes les seves qualitats organolèptiques". Fer-ho bé en el procés d'emplenament és, doncs, com tantes coses en la vida: una qüestió d'equilibri.\n"Utilitzem un sistema d’emplenament complex que fa lliscar la cervesa pels laterals de l’ampolla"\nMalteria La Moràvia\nEl malt d’ordi surt camí a la fàbrica\n13.25 h — Les instal·lacions de La Moràvia viuen una constant anada i vinguda de camions, tant de càrrega com de descàrrega. Així és la nostra malteria: una zona de pas breu, però clau per a la nostra principal matèria primera, que arriba en forma d'ordi i, passats set dies, surt convertida en malta. Ara bé, un ull no experimentat difícilment pot veure'n la diferència observant els grans. Calen molts anys de contacte amb el món de la malta per adonar-se'n, anys com els que arrossega T. Ramo, director de la malteria. "Cada dia surten d'aquí uns 17 camions de malta cap a la fàbrica Damm", ens assegura mentre veiem com una mànega carrega el proper camió. "Cal abaixar molt la mànega per evitar generar massa polseguera", ens explica. Cadascun d'aquests camions carrega 26 tones de malt d'ordi amb un destí molt clar: convertir-se algun dia en Estrella Damm.\n"Cada dia surten d’aquí uns 17 camions de malta cap a la fàbrica Damm"


Coneix les Valls amb els cirerers amb fruita – Ràdio Pego\nConeix les Valls amb els cirerers amb fruita\nL’oficina de Turisme de Pego i les Valls ha organitzar una segona sèrie de rutes per a aprofundir en el coneixement de l’interior de la Marina Alta. Així aquest dissabte es realitza la Ruta dels moriscos a la vall de la cirera. L’oficina de Turisme de Pego i Les Valls va encetar la primavera amb dues rutes per a conèixer els terme de Pego i l’interior de la Marina Alta. D’una banda, la ruta dels Moriscos, de l’altra, la ruta dels cirerers en flor. Per a aprofundir en aquestos paratges propers i la seua evolució a mesura que els mesos avancen, l’oficina de turisme de Pego i les Valls ha llençat de nou l’oferta de la ruta, ‘els moriscos a la vall de la cirera’.\nLa primera excursió d’aquesta nova edició tindrà lloc demà dissabte, 16 de maig i farà honor al seu nom, ja que es pujarà a la Vall d’Alcalà, terme que va pertànyer al cabdill Al-Azraq i on es conserva part important de l’assentament morisc de l’Atzuvieta, nomenat Bé d’Interès Cultural i Patrimoni Històric. En aquesta ruta també es visitarà la nevera de Baix. D’altra banda, les persones assistents a la ruta s’endinsaran a la Cova del Rull, ja a la Vall d’Ebo. Aquesta cova és rica en estalactites i estalagmites, a més de formacions capritxoses de gran varietat colorística. Cap a les dues de la vesprada es dinarà paella a un bar d’Ebo per a acabar la jornada.\nCom a novetat en aquesta ruta, es posaran a la venda cireres, el producte estrella de la temporada. Les cireres en tot el seu esplendor és un factor que determina que els excursionistes puguen apreciar el paisatge amb tocs de verd i roig dibuixats des dels bancals en plena producció.\nHi haurà una segona excursió d’aquestes característiques el proper dissabte, 23 d’abril. Cada excursió costa 19€, tot inclòs (visites guiades, entrada a la cova i dinar). Si vols assistir-hi és imprescindible portar cotxe propi per a fer l’excursió, així com roba còmoda i calcer adequat. La inscripció es farà a Aestas, empresa de turisme actiu, al telèfon 966430156.\n← Alumnes de tota Espanya acudeixen a la III Edició del MucipeG\nEl Pego ‘B’ celebra l’èxit de la temporada →


Beidai River Modern Simply Apartment Qinhuangdao Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBen situat a la les platges area de Qinhuangdao ciutat, Beidai River Modern Simply Apartment us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBeidai River Modern Simply Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, restaurant, lloguer de bicicletes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Beidai River Modern Simply Apartment la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Qinhuangdao.


By El hermano de la Gaunt (Gael F.S)\nEs va inventar la impremta. (No era edat moderna però igual es important).\nConquereix el regne musulmà\nEls Reis Catòlics van conquerir el regne musulmà de Granada.\nCristobal Colon va descobrir Amèrica, però en aquells temps ell creía que era Índia fins que uns homes anomenats Martin Waldseemüller i Matthias Ringmann van anomenar a la illa Amèrica gracies a un mapa.\nCarles I coronat rei de Castella i Aragó\nQuan el 1516 Carles I va ser coronat rei de Castella i Aragó, es desconeixia les llengües i els costums, ja que havia nascut a Bèlgica.\nLa primera volta al món.\nEl portuguès Magallanes al 1519 va buscar un pas al Pacífic per Sud-Amèrica. El va trobar i es va anomenar l'estret de Magallanes. Després de passar el Pacífic i va morir a Filipines. Juan Sebastián Elcano va acabar el seu viatge per ell. De cinc naus només va tornar una.\nAl 1543, per primera vegada va sorgir la teoria heliocèntrica. Aquesta teoria, que es veritat i està demostrada, significa que la terra dona voltes al sol.\nCarles I abandona el tro.\nDecebut pel fracàs dels luterans (van perdre la guerra), el 1556 Carles I va decidir abandonar el tron: va cedir els territoris del centre d'Europa al seu germà Ferran i la resta de possessions al seu fill, Felip II.\nPaïsos Baixos es revolta contra Espanya.\nEl 1566, es van revoltar contra Espanya i volien ser independents. va ser una llarga guerra, al final Holanda va arribar a ser independent.\nFelip II va vèncer a la batalla de naval Lepant.\nEl 1571, va vèncer els turcs a la batalla de Lepant, a Grècia. Va acabar així amb el domini turc al Mediterrani.\nFelip II rei de Portugal i dels territoris portuguesos d'Àfrica.\nEl 1581 també es va convertir en rei de Portugal i de tots els territoris portuguesos d'Àfrica, l'Àsia i el Brasil.\nArmada invencible derrotada\nFelip II era molt catòlic i lluitava en contra de qualsevol altra religió. Per tot això Felip II va enviar contra ells l'Armada Invencible, una poderosa flota que, tot i això, va ser derrotada al 1588.\nFelip II mort.\nFelip II va ser rei fins a la seva mort, el 1598.\nLa Guerra dels trenta anys hi van participar molts països europeus. En aquesta guerra lluitaven catòlics contra protestants. França era catòlica. França i Espanya estaven en guerra. La Guerra dels trenta anys va acabar el 1648 amb la independència dels Països Baixos i la pèrdua de poder dels espanyols a Europa.\nMort Felip III\nAl 1621, Felip III va morir per causes naturals.\nIndependitzament de Portugal\nCap al 1640, el Comte Duc d'Olivares van mirar de reforçar el poder del rei reduint el de les institucions dels diferents territoris que governava. Per això, van esclatar revoltes de protesta a Portugal, que es va independitzar d'Espanya.\nLa Guerra dels Segadors es va iniciar a causa de que el rei estava pujant molt els impostos, i apart va fer aguantar 10.000 soldats a casa dels ciutadans. I els soldats podien violar-se a les seves dones i agafar el menjar i, si volia, llençar-ho. I aleshores els ciutadants es van revelar en contra daixò.\nEs descobreix la gravetat.\nAl 1665, Isaac Newton (un científic) estava a sota d'un arbre i de cop i volta una poma li va caure al cap. Des d'aquell moment Isaac va voler saber perquè passava això i uns mesos més tard va descobrir la gravetat.\nLa Guerra de Successió es va iniciar causa de la mort de Carles II sense descendència. Els candidats eren els Borbons (Felip d'Anjou) (França i Castella) i els Àustries (Carles d'Áustria) (Catalunya, Valencia i Aragó).\nVa durar dos anys. Es diu així, clarament, perquè va haver-hi una revolució de les persones amb menys diners contra els que tenen més diners. Van guanyar els revolucionaris tallar-li el cap al rei.\nCarles VII mort.\nCarles VII mor a l'any 1909.


Obertura del punt d'informació | Club Nàutic Llançà\nObertura del punt d'informació\nDiumenge, 1 de Juliol del 2018 / Publicat a Categoria 2\nObertura del punt d'informació del Club Nàutic Llançà.\nDiumenge 1 de juliol del 2018 hem posat en funcionament el punt d'informació de l'Espai Mar del Club Nàutic Llançà a peu del passeig marítim del port de Llançà, just a l'inici del contradic de llevant de la dàrsena esportiva del port.\nDes d'aquest punt, els membres de l'equip professional del club us informaran d'un ampli catàleg d'activitats i serveis que podeu disposar a les nostres instal·lacions. Des d'aquí podreu gestionar la realització de cursos o sortides amb embarcacions de vela lleugera de la nostra escola de vela, el lloguer d'embarcacions, el lloguer de bicicletes, i molt més. Per a altres informacions us adreçaran a les nostres oficines administratives situades a l'edifici social.\nSi sou soci del club, aquest és el lloc on us podeu adreçar per a reservar alguna de les planxes de Paddle Surf que el club posa gratuïtament a la vostra disposició. Aquí us informarem de les condicions per a gaudir d'aquest avantatge. Demaneu també els descomptes dels que podeu gaudir per ser membres del club en els altres serveis (escola de vela, lloguers d'embarcacions i bicicletes, ...).\nSi esteu de pas per Llançà, heu arribat per mar i la vostra embarcació està amarrada a les nostres instal·lacions, el punt d'informació és el lloc on caldrà que us adreceu si voleu disposar durant una hora del Buggie elèctric que posem a la vostra disposició per a que pugueu avituallar la vostra embarcació durant l'estada a Llançà, o pugueu fer algun petit encàrrec al port o a la vila.\nContacte amb l'Espai Mar del Club Nàutic Llançà, al punt d'informació o al telèfon +34 666 518 929


Wikiloc - Cerdanyola - Cingles de Vallcebre - Cerdanyola trail - Sant Julià de Cerdanyola, Catalunya (España)- GPS track\nCerdanyola - Cingles de Vallcebre - Cerdanyola\nCAMINADA POPULAR DE SANT JULIÀ DE CERDANYOLA 2011 (Hiking)\nUna matinal corriolera. Qui aconsegueixi fer-la tota sense baixar de la bici és un/a crac. Sortim de Cerdanyola i baixem per Roca Roja, corriol tècnic i rebirat. Arribem al Collet i creuem la carretera direcció Saldes. Enfilem una pista amb fortes rampes que ens porta a l'ermita de St. Climent, just abans d'arribar-hi agafem un camí a mà esquerre que ens portarà a les quadres del Jou, és una mica perdedor perquè és poc freqüentat. Anar alerta abans de creuar la riera (Torrent del Jou), si es segueix el track al peu de la lletra hi ha un tram on hem de baixar de la bici, poc tros (sinó potser també...) . L'hem fet per evitar el tros d'asfalt des de St. Climent fins al Jou, que també és una opció bona i més tranquil·la després de la forta pujada que hem deixat.\nUn cop al Jou enfilem per la pista de la dreta de la carretera, que comença una mica trencada. De seguida es fa més bona i ens porta fins al Grau de les Granotes amb una última rampa encimentada. Grans vistes!! A partir d'aquí anem seguint el cingles de Vallcebre. Just al Grau del Jou deixem el PR a mà dreta i seguim per la pista de l'esquerre que va a parar una altra vegada al PR un pèl més endevant del Grau de St. Climent. Ho fem així perquè a la segona volta que hi passem ja seguirem tot el PR (així coneixem 2 camins).\nSeguint el PR arribem a la Foradada, just després del Grau del Moro. En aquest tram de pujada hem de baixar de la bici fins a la carretera de Vallcebre (uns 20 minuts a peu sinó sóm molt experts). Seguim el PR, però just abans d'entrar al poble ens desviem a la dreta per un camí local i per allargar una mica la ruta. Aquest camí passa per darrera a Cal Metge i ens porta fins a la carretera que puja a la zona del Forat Negre. Un cop aquí, ara sí, baixem cap a Vallcebre per tornar encarrilar el PR cap a l'ermita de Sta. Magdalena.\nLa pujada a l'ermita es fa gairebé tota a sobre la bici si es té un cert grau de tècnica. Hi ha algun pujador dret que ens farà apretar els ronyons i algun roc que és difícil, segons com ens farà perdre l'equilibri i l'haurem d'acabar de remuntar a peu. És un corriol preciós fins tornar arribar al Grau de les Granotes.\nEn aquest punt tornem a seguir el PR, ara si que no el deixarem fins arribar al Grau de St. Climents on agafem un altre corriol tècnic i rebirat que baixa a la casa de Soldevila. D'aquí, ja fàcil, agafem la pista cap a la carretera que va al Jou i baixem uns metres per asfalt fins a l'ermita de St. Climent. Tornem a agafar la pista que baixa al Collet i creuem la carretera fins als bombers. Aquí agafem el corriol que va fins a Guardiola pel costat del Llobregat i acabarem pujant els últims 4 km's per la carretera fins a Cerdanyola.\nÉs una volta molt tècnica, però podem gaudir de vistes espectaculars gairebé tot el camí.\njosep famadas Sep 2, 2018\nMolt bona ruta!. Vistes espectaculars i corriols molt tècnics, extrems, sobretot de pujada. Et felicito. Mirarem rutes teves per a pròximes sortides.\nPròxima crònica de la sortida nostra a Bicicorriols.cat.\nCollonuda, només aptes per a corriolaires experts o caminadors sense manies\nFrontanyà Sep 2, 2018\nAquestes rutes són les que em molen més també!\nJa em miraré les vostres cròniques a Bicicorriols.cat.\nSalut i ronyons!!\nHi, found this interesting trail: Cerdanyola - Cingles de Vallcebre - Cerdanyola https://www.wikiloc.com/mountain-biking-trails/cerdanyola-cingles-de-vallcebre-cerdanyola-12369774 Regards, Wikiloc - Trails of the World