Diputació de Girona - Noticies - La col·lecció «Josep Pla» de la Diputació de Girona publica una antologia d'articles sobre el paisatge de Maria Àngels Anglada\nLa col·lecció «Josep Pla» de la Diputació de Girona publica una antologia d'articles sobre el paisatge de Maria Àngels Anglada\nLa Diputació ha publicat un nou número de la col·lecció «Josep Pla», a través del qual es pretén donar a conèixer el caràcter personal i literari de l'escriptora Maria Àngels Anglada.\nSota el títol, Defensa de la terra s'apleguen més d'un centenar d'articles d'opinió publicats per l'autora sobretot a la premsa empordanesa i osonenca i que ofereixen un ventall molt ric de les múltiples facetes del compromís que va tenir sempre Maria Àngels Anglada, de contribuir a preservar el patrimoni amenaçat, tant el natural com l'artístic o cultural.\nEls curadors de l'edició, Eusebi Ayensa i Francesc Foguet, expliquen que “han aplegat articles publicats al llarg de trenta quatre anys, des de 1965 fins a uns mesos després de la mort de l’escriptora, quan va aparèixer pòstumament un altre treball seu” i que han volgut que el caràcter de l'antologia fos divulgatiu, oferint al lector “un text clar i llegidor”, essent respectuosos amb els textos i introduint-hi esmenes i notes a peu de pàgina.\nEl llibre. Quan va morir Maria Àngels Anglada, la diada de Sant Jordi de 1999, va deixar inacabats un conjunt de projectes, d’entre els quals cal destacar una antologia sobre el paisatge grec, des d’Homer fins a Longus de Lesbos. Tot i el caràcter fragmentari d’aquest treball, en les notes que acompanyaven els passatges seleccionats, Anglada insistia en la importància del que ella anomenava «la petja humana»; és a dir, en les conseqüències —a voltes enriquidores i a voltes destructores— de l’acció dels homes sobre el paisatge.\nAquesta interacció entre paisatge i intervenció humana inspirarà tota l’obra d’Anglada, una obra d’una notable solidesa i unitat, a despit d’èpoques i de gèneres. Cal només citar l’exemple de Les Closes, la novel·la amb què l’escriptora va guanyar el Premi Josep Pla l’any 1978 i que la catapultà com a novel·lista. En aquell text, el plàcid paisatge altempordanès, amb els aiguamoixos, les vorades d’àlbers i de freixes i el somriure blavís del mar perfilant-se en l’horitzó, no és evocat líricament, sinó amb un crit contingut de denúncia davant de la febre dessecadora i urbanitzadora que aquells anys amenaçava el que, per sort, i després de no pocs esforços en els quals s’implicà activament Anglada, acabaria essent el Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà.\n«Què defensarem si ens quedem sense terra?», es preguntava lúcidament Anglada en un article. Davant de la voracitat especulativa dels humans, l’escriptora vigatana aixecà la veu per contribuir a preservar el patrimoni amenaçat, tant el natural com l’artístic o cultural. Amb una mirada inequívocament humanística i un argumentari consistent, Anglada denuncià les agressions al territori, els perills de l’avidesa econòmica, la impunitat dels qui malmeten el paisatge o la urgència de protegir el medi natural de la destrucció irreversible. De la terra i de la seva terra. Els articles d’opinió que s’apleguen en aquest llibre —publicats sobretot a la premsa empordanesa i osonenca i que depassen llargament el centenar— ofereixen un ventall molt ric de les múltiples facetes del compromís ecologista de Maria Àngels Anglada, indestriable de les seves conviccions independentistes.\nEusebi Ayensa i Francesc Foguet són els curadors d’aquesta antologia, batejada amb el títol volgudament contundent de Defensa de la terra.\nMaria Àngels Anglada. (Vic, 1930 – Figueres, 1999)\nPoeta, narradora, crítica literària i articulista d’opinió, va ser una autèntica «dona de lletres». D’una sòlida formació humanística, va irrompre en el panorama literari amb la novel·la Les Closes (1979), premi Josep Pla de 1978, un al·legat a favor de la memòria i del paisatge. A Viola d’amore (1983), Sandàlies d’escuma (1985) i Artemísia (1989) explicitava sobretot la seva passió per la música i pel món clàssic. Amb El violí d’Auschwitz (1994) i Quadern d’Aram (1997) abordava dos dels grans holocausts del segle xx: el jueu i l’armeni. Va recollir bona part de la seva poesia a Columnes d’hores (1965-1990). És autora també dels assaigs literaris Paisatge amb poetes (1988) i Paradís amb poetes (1993). Una selecció de la seva obra periodística ha estat publicada a les antologies Incitació a la lectura (2008) i Compromís de poeta (2009).


Temporers a la corda fluixa - Altaveu el diari digital d'Andorra\nTemporers a la corda fluixa\nA Andorra ja hi ha un bon nombre de persones que han vingut amb contractes aparaulats que ara no es formalitzen i veuen com es queden sense recursos i, en alguns casos, amb risc de quedar com a il·legals\n07/12/2020 (21:04 CET)\nL’ajornament, de moment fins al gener, de l’obertura de les estacions d’esquí ha provocat, de retruc, un allargament de l’aturada de les contractacions de temporers que ja es va registrar al novembre. I això ha deixat a molts d’aquests treballadors en una situació delicada. Havien arribat al país amb una promesa de feina i la perspectiva de començar a cobrar diners al desembre. Ara alguns es troben en serioses dificultats, perquè han esgotat estalvis i no saben si podran resistir fins al teòric inici de la temporada d’hivern.\nAixí ho han explicat alguns d’ells a Altaveu. És el cas d’una temporera argentina que, comenta, “tenia aparaulat amb el meu cap que se’m faria contracte a l’hivern”. Per això, va marxar durant l’estiu i, un cop superat els tres mesos preceptius fora del Principat, hi va tornar. L’expectativa era, evidentment, esperar fins a poder començar a treballar amb l’inici de la campanya. Tot, però, s’ha trastocat.\n“Som molts els que estem en una situació similar. Hem arriscat per treballar aquesta temporada i ara estem desemparats i sense plata”, alerta una de les temporeres afectades\n“Tenia torn el dia 16 a Immigració per fer els tràmits, però ja ens han passat un correu on ens indiquen que se suspenen totes les contractacions fins a nou avís”. I lamenta que aquest “nou avís” és molt indeterminat, tot i que es parli de gener. I aquesta situació arriba després d’haver gastat més de 3.000 euros entre allotjament, menjar o el bitllet d’avió de tornada que calia tenir per poder aconseguir el permís de treball. I, ara, “em quedo sense diners quan comptava a tenir ja feina”.\nEn el seu cas, a més, una altra amenaça penja sobre ella: en pocs dies es complirà el límit de tres mesos en què es pot estar al país sense permís de residència. Per tant, sense opció de signar el contracte promès quedarà com a il·legal. I sense alternativa on anar. “Ens hem gastat tot i l’únic que tinc és un bitllet de tornada pel maig”, apunta.\nTambé adverteix que el seu cas no és pas l’únic. Al contrari. “Som molts els que estem en una situació similar. Hem arriscat per treballar aquesta temporada i ara estem desemparats i sense plata”, afirma, tot lamentant que “ens van fer comprar un passatge d’avió que, avui, no ens serveix”.\nUn altre dels temporers que es troba en aquesta situació posa en relleu que “el problema és la falta d’informació precisa que afecta tant les empreses com els treballadors comunitaris i extracomunitaris”. Alerta que “les dates es van posposant i això va cada cop siguin més escassos els recursos per viure dia a dia: alimentació o el pagament d’uns lloguers que estan molt alts”. En el seu cas també posa en relleu el problema que suposa per a moltes persones tenir un bitllet de retorn que, ara, si decidissin canviar la data per poder viatjar ja, els suposa un sobrecost important.\nLa incertesa feia dies que es vivia, després de les mesures restrictives aplicades a Catalunya i França. L’esperança estava posada en recuperar una certa normalitat aquest desembre; si més no, abans de Nadal. Ara, tret de canvi radical, tot apunta que hauran d’esperar fins al gener per poder formalitzar una feina. Alguns, però, no tenen gens clar que puguin resistir tant.


ReciClassíCat: ROTHSCHILD, Hannah Mathilde (1832-1924) - Songs\nObra de Daniel Ridgway Knight (1839-1924), pintor nord-americà (1)\n- Recordatori d'Hannah Mathilde Rothschild -\nEn el dia de la commemoració del seu 93è aniversari de decés\nDaniel Ridgway Knight (Philadelphia, 15 de març de 1839 - Paris, 9 de març de 1924) va ser un pintor nord-americà. Va estudiar i va exposar a la Pennsylvania Academy of Fine Arts, on va ser company de classe de Mary Cassatt i Thomas Eakins. El 1861 es va traslladar a París per estudiar a l'École des Beaux-Arts amb Cabanel, i posteriorment d'aprenent al taller de Charles Gleyere. El 1863 va tornar a Filadèlfia per servir en l'Exèrcit de la Unió. Va fundar el Club Sketch de Filadèlfia, on va mostrar les obres relatives a la Guerra Civil i a la mitologia i escenes d'òpera. El 1871 es va casar amb Rebecca Morris Knight Webster, en una època en què va començar a treballar com a pintor de retrats, per tal de guanyar prou diners per tornar a França. El 1872, establert a França, es va fer amic de Renoir i Sisley, les influències de qui van tenir incidència en la seva obra. Knight també va quedar impressionat per les obres de Jean-François Millet les quals van motivar el seu interès per l'Escola de Barbizon. No obstant, i a diferència de Millet, es va centrar en les zones rurals que representaven moments de felicitat. En aquella època va ser especialment prolífic incidint especialment en aquesta mateixa temàtica rural. A partir del 1880 va anar progressivament adaptant la seva obra en funció de les demandes dels col·leccionistes, més centrades en aquell moment en escenes florals amb figures femenines. El 1888 va ser condecorat amb la tercera medalla del Saló de París i el 1889 amb la medalla de plata de l'Exposició de París rebent, també, la Legió d'Honor. Daniel R. Knight va viure la resta de la seva vida a París, morint en aquesta ciutat el març de 1924.\nFont: En català: No disponible - En castellano: Daniel Ridgway Knight (1839-1924) - In english: Daniel Ridgway Knight (1839-1924) - Altres: Daniel Ridgway Knight (1839-1924)\nHannah Mathilde Rothschild (Frankfurt am Main, 5 de març de 1832 - Frankfurt am Main, 8 de març de 1924) va ser una compositora alemanya. Filla d'aristocrates austríacs, va rebre formació musical des de ben petita de Frédéric Chopin. Tot i aquesta formació musical, Mathilde Rothschild va continuar amb altres labors sent la música una afició. En aquest sentit, va compondre diverses cançons en base a texts de poetes i escriptors diversos com Victor Hugo, Franz von Dingelstedt o Alexey Tolstoy, entre molts altres. El 1849 es va casar amb el banquer Wilhelm Carl von Rothschild, un cosí del seu pare. Al seu nom va tenir diverses fundacions, entre les que van destacar orfanats, hospitals i residències per a gent gran, i va ser la fundadora de la Biblioteca Carl von Rothschild de Frankfurt. Va morir en aquesta ciutat el març de 1924.\nFont: En català: No disponible - En castellano: No disponible - In english: Hannah Mathilde Rothschild (1832-1924) - Altres: Hannah Mathilde Rothschild (1832-1924)\nINTERPRETS: Charlotte de Rothschild (soprano); Adrian Farmer (piano)\nAMAZON: ROTHSCHILD, M. - Songs\nIMSLP: Hannah Mathilde Rothschild (1832-1924)\nSPOTIFY: ROTHSCHILD, M. - Songs\nAnònim 1 de juny de 2018 a les 20:47


Hotel Queen Aydemir Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSofia 6, Aydemir, Aydemir, Bulgària, 7538 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Queen està situat idealment a Aydemir; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Queen, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com pesca, massatge, parc infantil, esports d'aigua (no motoritzats). Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Queen.\nAllotjaments a Aydemir


Des de fa 3 anys els presidents d’associacions d’empresaris de polígons del Bages es troben en una jornada anual. L’any 2018, davant la dificultat que tenen la majoria d’associacions d’empresaris de polígons per gestionar les seves entitats i aconseguir suficient representació, es va acordar la redacció d’un manifest amb l’objectiu de reivindicar la importància dels polígons, claus en el dinamisme socioeconòmic dels municipis, amb necessitat d’adaptar-los i millorar-los per tal que siguin més eficients i competitius.\nLes associacions de Polígons del Bages, legitimades per l’alt percentatge de representació d’associacions de polígons respecte la mitjana de Catalunya, en el document, sol·liciten al Govern que desenvolupi una legislació que acabi establint, per llei, un model de gestió que estructuri organitzativament les àrees empresarials de Catalunya amb vocació d’implantació generalitzada.\nEl proper dia 2 d’octubre a les 9:30 a la seu de l’Associació del Polígon Industrial de Bufalvent a Manresa, es celebrarà una trobada d’empresaris, tècnics i polítics, amb la Directora General d’Industria Sra. Maria Matilde Villarroya i el sub-director general de Política Industrial Sr. Jordi Carbonell. En aquesta trobada, els empresaris del Bages lliuraran el manifest formalment i els representants polítics ens informaran del contingut del avantprojecte de llei en el qual han treballat i que proposa un model de gestió pels Polígons Industrials de Catalunya.


Publicat el 4 de març de 2022 4 de març de 2022\n4 de març: publicació de l’oferta inicial. Consulteu el document adjunt.\ndel 9 al 21 de març: presentació de sol·licituds. Consulteu el web de preinscripció a l’ESO\nEn aquest enllaç trobareu l’explicació d’inspecció sobre el procés de preinscripció escolar del curs 2022-2023.\nSi durant el termini de preinscripció necessiteu suport presencial per emplenar la sol·licitud, podeu demanar cita prèvia a través d’aquest enllaç.\nfins al 23 de març: presentació de documentació.\n21 d’abril: llista de sol·licituds amb puntuació provisional. Consulteu el document adjunt.\ndel 22 al 28 d’abril: presentació de reclamacions.\n3 de maig: llista de sol·licituds amb la puntuació un cop resoltes les reclamacions. Consulteu el document adjunt.\n9 de maig: sorteig per resoldre les sol·licituds de preinscripció empatades en punts. El número de desempat és el 1.013\n11 de maig: llista ordenada. Consulteu el document adjunt.\ndel 27 de maig a l’1 de juny: ampliació de peticions de preinscripció per a alumnes sense plaça assignada a cap centre.\n9 de juny: oferta final de places escolars.\n10 de juny: llista d’alumnes admesos i llista d’espera.\ndel 21 al 29 de juny: matriculació.\nALUMNAT QUE HA OBTINGUT MATRÍCULA D’HONOR A 2n DE BATXILLERAT\nD’esquerra a dreta: Mireia Gutiérrez, Laia Areny, Martina Muñoz, Bartomeu Enrich, Mar Zenón, Júlia Guisado, Roc Gumà i Guillem Torres. Enhorabona a tots i totes pel vostre esforç i bons resultats!! 🔝👌🔝\nERASMUS INTERNATIONAL WORKSHOPS: ROMANIA\nFollowing the workshops organised by our German, Dutch and Polish school colleagues earlier in the school year, it was Romania’s turn this week. Nine students from 3rd and 4th ESO have taken part in a Saber més…\nJORDI CASANOVAS PASADAS, PRIMER PREMI FASE LOCAL DE L’OLIMPÍADA D’ECONOMIA\nEl passat 24 de març va tenir lloc a la Facultat d´Economia i Empresa de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), la Fase Local de l´Olimpíada d´Economia. Aquesta Olimpíada és un concurs acadèmic d´àmbit estatal, que Saber més…


Recerca de finançament empresarial - 902 02 64 36\nLa actual situació de incertesa dels mercats i de crisi de liquiditat fa que cada cop les petites i mitjanes empreses tinguin mes dificultats en renovar les seves línies bancàries i aconseguir finançament empresarial i bancari per tirar endavant nous projectes.\nDes d´Eurofinancers, li portem a terme un anàlisi òptim del seu pool bancari i avaluem i gestionem les seves necessitats de finançament.\nNo sóm ni una entitat financera ni una empresa de reunificació de deutes. Sóm especialistes financers que el guiarem i l'ajudarem a obtenir finançament de les entitats financeres més conegudes i importants però al costat de vostè. El nostre compromís és ajudar-lo a obtenir finançament.


L'Orxa acull la primera Ruta Plantes i Llegendes en homenatge a Joan Pellicer | Diània Televisió\nL’Orxa acull la primera Ruta Plantes i Llegendes en homenatge a Joan Pellicer\nData: 18 de maig de 2019 10:30 – 15:00\nEtiquetes: Carles Martín, Daniel Climent, Joan Pellicer\nTambé es lliurarà el “I Premi de Divulgació Etnobotànica en homenatge a Joan Pellicer” i després es farà la passejada per la via verda del Riu Serpis.\nL’Orxa acull aquest dissabte la primera edició de la “Ruta Plantes i Llegendes”. Abans, però, es lliurarà el “I Premi de Divulgació Etnobotànica en homenatge a Joan Pellicer“, convocat per la Coordinadora pel Valencià de l’Alcoià i el Comtat (Escola Valenciana). El punt de trobada serà el Centre d’Interpretació Turística de la Mancomunitat a l’Orxa, prop d’on comença la via verda del Serpis, a les 10:30.\nSeguidament començarà la ruta per la via verda del Serpis, l’antic ferrocarril, guiada pels etnobotànics Daniel Climent i Carles Martín. Durant la passejada ens explicaran un fum d’històries al voltant de les plantes i les llegendes i curiositats relacionades amb aquestes. En acabant, hi ha possibilitat de dinar a l’Hostal del Serpis.\nLa ruta és per a tots els públics, sense cap dificultat i gratuïta. En cas que quedar-se al dinar, cal enviar un correu de confirmació a info@albergueserpis.com (96 651 18 69). Menú 20€. L’Albergue del Serpis sortejarà un cap de setmana entre tots els assistents.\nPrevious article Biar celebra els Moros i Cristians en honor a la Mare de Déu de Gràcia del 10 al 13 de maig\nNext article El Travafest torna a Millena aquest dissabte amb cultura i festa popular


Més de 300 persones en la presentació de l’alcaldable Juli Fernàndez - Esquerra Republicana Sabadell\nINICI > ACTUALITAT > Més de 300 persones en la presentació de l’alcaldable Juli Fernàndez\nMés de 300 persones en la presentació de l’alcaldable Juli Fernàndez\nAquest matí més de 300 persones s’han aplegat a l’amfiteatre dels Jardinets en l’acte de presentació del candidat Juli Fernàndez a l’alcaldia de Sabadell. A ell l’han acompanyat l’ex-consellera Anna Simó i el diputat Joan Tardà.\nAnna Simó ha defensat la feina feta per Juli Fernàndez i el seu equip a l’Ajuntament de Sabadell: “En aquest temps Sabadell ha estat de tirar endavant. No es val dir que ets d’esquerra durant discursos, ho has de demostrat a través de les polítiques que fas. I l’equip de Juli Fernàndez, ho ha fet amb polítiques com la del Taulí, que ha començat a arreglar la situació que patia el Taulí”. Simó ha volgut recordar la figura de Carme Forcadell, sabadellenca que des de la presidència del Parlament va permetre el debat alhora que ha volgut recordar que ningú mai farà retrocedir al poble català en la seva aspiració de votar i triar llibertat: “Aquest poble ha decidir que vol ser independent, i ho serà de la única forma que sap, que és a través de les urnes perquè no hi ha una altra manera”.\nJoan Tardà ha destacat la feina dels ajuntaments republicans a l’hora de construir república: “Els ajuntament són imprescindibles per aconseguir unes institucions al servei de les persones. Aquest és el nostre compromís republicà”. El Diputat ha defensat el paper que té el partit, capaç d’unir vincles amb altres partits per tal d’assegurar la governabilitat i construir la república: “Som els únics que estem al mig de la taula. Som el partit que pot unir partits que no es poden veure. Aixecarem encara més altra la bandera del diàleg que la de la desobediència. Hem de guanyar les eleccions per liderar el procés, i impedir que el poder econòmic no imposi un govern de PSOE-C’S, que és allò que l’IBEX vol”.\nJuli Fernàndez: “Vull tornar a fer d’alcalde de la ciutat de Sabadell”.\nJuli Fernàndez ha defensats aquests darrers 4 anys a la ciutat, on s’han aconseguit culminar projectes que ningú creia possible: “Fa 3 anys la majoria de gent quan nosaltres dèiem que lluitaríem per aconseguir el soterrament dels FGC ens mirava i deia `Són bona gent i ho intentara, però ja veurem si passa` i ha passat i és una realitat que permetrà transformar l’entrada sud de Sabadell, que ara tenim un espai d’oportunitat nou i que els propers anys caldrà desplegar. Un espai que entrarà el verd a la ciutat. Un espai com va ser-ho l’Eix Macià fa 30 anys”.\nFernàndez ha recordat l’alcalde Farrés durant la seva intervenció: “Sabadell tradicionalment ha estat una ciutat obrera. L’alcalde Farrés, els que hem pogut fer d’alcalde, és evident que és un referent de l’acció política. Sempre he dit que amb arribar-li al turmell en tenia prou” ha explicat. L’ex alcalde ha dit que “Els governs diversos són molt bons, però és important tenir forces capaces de liderar aquests govern i amb gran suport. És aquí on jo col·loco ERC a Sabadell al servei d’aquella gent que comparteixi en seguir defensant els drets i la dignitat. La voluntat de seguir millorant la ciutat. Allò que cada dia ens afecta la vida però també l’estratègia per desenvolupar la ciutat.”\nPer acabar, Fernàndez ha defensat la seva candidatura mostrant la seva predisposició per liderar Sabadell “Vull seguir treballant compromès a esforçar-me dia a dia perquè a Sabadell continueu tant orgullosos i orgulloses. Vull tornar a fer d’alcalde d’aquesta ciutat. Estic compromès i disposat. Que Sabadell sigui una ciutat republicana és clau per a la consolidació de la república a Catalunya. Sabadell va ser la ciutat més gran compromesa amb l’1 d’octubre.”


Seguretat privada Codi: 20.543 : 4\nLa protecció i la seguretat formen part de les necessitats humanes bàsiques dels individus i poden ser cobertes tant per l’Estat com pel sector privat, com pels dos de forma coordinada.\nL’assignatura “Seguretat privada” té com a objectiu introduir a l’estudiant de Criminologia en l’àmbit de la seguretat privada des d’un punt de vista sociològic, analitzant, entre d’altres qüestions, el concepte de seguretat o les formes d’oferir i avaluar aquesta protecció, tot combinant la perspectiva d’anàlisi del sector públic i del sector privat.\nA partir d’estudis internacionals i de dades empíriques s’analitzarà la situació actual i la regulació del sector al nostre país – amb especial atenció al projecte de Llei de Seguretat privada actualment en tramitació - l’anàlisi de riscos i també les variables i mecanismes utilitzats per planificar les necessitats de seguretat. A més a més, s’analitzarà el perfil de les diverses professions vinculades al camp de la seguretat privada i els requisits necessaris per a la seva correcta formació.\nEspecial interès suscita dins l’assignatura la relació existent entre la seguretat pública i la privada i els diferents vincles formals, informals, de col•laboració i de conflicte que existeixen entre elles.\nA més a més de les competències generals i de caràcter transversal, en aquesta assignatura es treballaran les competències específiques següents:\n1.- Analitzar, des d’un punt de vista sociològic, l’àmbit de la seguretat privada i les variables que interactuen en la seva configuració, amb especial referència a l’anàlisi de riscos.\n2.- Capacitat de reflexió entorn les diverses perspectives i models teòrics relatius a la funció de la seguretat privada dins la societat.\n3.- Capacitat de comprensió de les diferents estratègies utilitzades en l’àmbit de la seguretat i del paper que hi juga en ella la tecnologia.\n4.- Capacitat per relacionar el sector públic i privat de la seguretat per tal de detectar les oportunitats, beneficis i límits relatius a la col•laboració entre els dos àmbits.\n- Objectius d’Aprenentatge:\nEn finalitzar el semestre els alumnes han de ser capaços de:\n- Comprendre els conceptes fonamentals relatius a la seguretat i a les activitats de seguretat privada.\n- Conèixer les principals teories sociològiques sobre la funció social de la seguretat privada i els diversos models de regulació del sector.\n- Conèixer la normativa referida a la seguretat privada i els debats existents a nivell europeu al voltant de la seva regulació.\n- Conèixer les diverses perspectives d’anàlisi de riscos i els processos de planificació, gestió i avaluació de la seguretat.\n- Reflexionar al voltant de la col•laboració i connexió del sector públic i privat al voltant de la prestació de serveis de seguretat a la ciutadania.\n- Conèixer els diferents perfils professionals vinculats a l’àmbit de la seguretat i els diferents tipus de clients que demanden seguretat privada al nostre país.\nMòdul didàctic 1 Marc conceptual i normatiu\n1. La seguretat privada\n2. Regulació del sector\nMòdul didàctic 2 Els serveis de seguretat\n1. Anàlisi i gestió de la seguretat\n2. Disseny dels serveis\nMòdul didàctic 3 La seguretat privada a Espanya\n1. El sector i els seus actors\n2. Relació seguretat privada-pública


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia esports 22. 09. 2013 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nPrimera derrota de la UD Gornal\nPer 1 a 2 contra el Joventut 25 de setembre\nLa UD Gornal ha perdut per 1 a 2 davant del Joventut 25 de Setembre. Els homes de Javi Santiesteban han anat sempre per darrera en el marcador.\nLa U.D. Gornal ha perdut la imbatibilitat a la lliga davant d’un rival que ha demostrat molt ofici sobre el terreny de joc. El Joventut 25 Setembre, un equip recent ascendit, ha plantejat un partit que els homes de Javi Santiesteban no han sabut interpretar. I és que el duel ha estat ple de provocacions per part de l’equip de Rubí.\nDurant els primers 30 minuts, la U.D. Gornal ha portat la batuta del partit amb bones arribades, però sense trobar la sort del gol. De la seva banda, el Joventut no feia altra cosa que esperar al darrera i intentar ràpids contraatacs. Precisament, en una d’aquestes contres ha arribat la jugada polèmica del partit.\nCap al minut 40, el davanter visitant Carlitos ha estat expulsat per protestar una falta que havia rebut just quan marxava sol cap a la porteria contrària. D’aquesta manera, el Gornal veia com se li posava el partit de cara, ja que podia disputar la resta del partit amb un jugador més.\nEl segon temps ha començat amb un tímid domini del Gornal, que intentava jugar amb seny al mig del camp, però realment sense generar ocasions de gols. El partit ha fet un gir al minut 60 quan el davanter del Joventut, Antoñito, ha avançat al seu equip gràcies a un bon xut que el porter local, Cristian, no ha pogut aturar. Poc després, quan el marcador indicava el minut 73, els de Rubí han tornat a marcar, en aquesta ocasió de penal, obra també d’Antoñito.\nPoc després, l’àrbitre ha expulsat dos jugadors més en la mateixa jugada, un per cada equip. Primer David González, del Gornal, per una dura falta. I tot seguit el davanter visitant Antoñito, per menysprear al propi González. La decisió del col·legiat ha servit per esperonar els homes de Javi Santiesteban, que al minut 80 han reduït distàncies gràcies a un gol d’esperó, obra de Riki. Tot i que el Gornal ha acabat el partit tancant al Joventut dins de la seva pròpia àrea, el marcador no s’ha mogut més.\nLa propera jornada el Gornal visitarà el camp del Olímpic Can Fatjó, amb la intenció de puntuar i arribar abans a la xifra dels 45 punts, que segons l’entrenador Javi Santiesteban garanteix la permanència a la Segona Catalana.


CMA0 Cicle formatiu tècnic superior en gestió de vendes i espais comercials (LOE) | eCAT-BCN (Institut Lluïsa Cura)\nPropòsit, Missió i Valors\nCM10 Cicle formatiu tècnic en activitats comercials (LOE)\nAG10 Cicle formatiu tècnic en gestió administrativa (LOE)\nAGB0 Cicle formatiu tècnic superior en administració i finances (LOE)\nCMA0 Cicle formatiu tècnic superior en gestió de vendes i espais comercials (LOE)\nCMB0 Cicle formatiu tècnic superior comerç internacional (LOE)\nCMC0 Cicle formatiu tècnic superior transport i logística (LOE)\nCMD0 Cicle Formatiu de Màrqueting i Publicitat (LOE)\nCMD2 Técnic superior de màrqueting i publicitat (Promoció turística) LOE\nHTF0 Cicle formatiu de Guia, informació i assistències turístiques (LOE)\nTramitació de títols acadèmics\nCertificat Nivell de Català\nOPPORTUNITY BOX (Borsa de Treball Online)\nFAQ: Informació per al participant\nDeclaració de política Erasmus\nInternational SEFED - Simulació d'Empreses\nEnviat per Institut Lluïsa Cura el dl., 14/03/2016 - 10:31\nVendre és oferir solucions satisfactòries i comunicar-les amb seducció.\nFamília Professional: Comerç i màrqueting\nHorari: 1 grup al matí ( de 8h a 14h)\nEts una persona creativa, comunicativa i amb esperit emprenedor?\nT’agradaria conèixer les tècniques més innovadores per poder gestionar amb èxit un espai comercial?\nT’agrada el món de la negociació?\nVols aprendre de quina manera es pot treure el major profit a les noves tecnologies per a connectar amb els clients?\nEn aquest cicle entraràs en contacte amb el sector de les vendes i el comerç. Aprendràs les estratègies més innovadores de gestió de l’establiment i les tècniques més actuals d’atenció al client. A més, treballaràs en un entorn creatiu i dinàmic que permetrà un aprenentatge continu basat en activitats pràctiques, la utilització de les noves tecnologies i l’anàlisi de coneixements teòrics.\nTreballar en empreses amb presència i activitat en del Comerç i el màrqueting.\nAprendre gestionar les vendes d’un establiment així com la gestió dels diferents espais\nUtilitzar i aprofundir en el coneixement de l’anglès.\nRealitzar pràctiques professionals en empreses a Catalunya (enllaç empreses) i possibilitat de fer estades a la UE en el marc del programa ERASMUS+ .\nEls Tècnic en Gestió de Vendes i Espais Comercials podran Treballar en els dels departaments de comerç, transport i màrqueting. Tècnic en vendes i compres etc.\nPer què a eCAT-bcn "Lluïsa Cura"?\nPerquè creiem en la Formació Professional\nPerquè portem 26 anys impartint cicles\nPodràs optar per la Formació Dual\nCol·laborem amb un ventall ampli d’empreses, on els estudiants fan pràctiques.\nConferències i tallers amb empresaris del sector.\nVisitem els entorns més propers a l’àmbit comercial : magatzems d’empreses importants, botigues etc.\nRebem i enviem estudiants a altres països\nBorsa de treball.\nConvenis amb diversos centres internacionals on podràs desenvolupar les teves pràctiques.\nHaver superat la prova d'accés a CFGS i tenir 19 anys.\nLa distribució horaria entre els cursos es pot trobar a les Concrecions Curriculars del centre.\nPodeu trobar el curriculum actual a la plana xtec.\nUna vegada finalitzat el cicle podran accedir a estudis superiors.\nPolítiques de màrqueting\nDefinirem en un pla de màrqueting les accions que tindran com a objectiu que el públic es decideixi per la nostra proposta . Hem de conèixer, per tant, quines són les característiques psicològiques del client potencial i com adaptar l’oferta del producte o servei a les seves motivacions . Després, haurem de definir la nostra estratègia de comunicació que ha de ser capaç de despertar sensacions positives cap a la marca i envers el producte o servei.\nEn aquest mòdul professional aprendràs el funcionament de la xarxa internet amb els diferents protocols: correu, transferència d’arxius, etc. Per una altra banda, coneixeràs com fer una pàgina web amb Wordpress, així com una botiga online amb Prestashop.\nPer conèixer les funcions que fa un Community Manager per promocionar una empresa, utilitzaràs les xarxes socials: Facebook, Twitter, Linkedin, Google+, Instagram i altres eines de relació amb els clients (per exemple MailChimp).\nSabràs com s’aunncien les empreses aGoogle (SEO, SEM) i com s’analitzen els resultats (GoogleAnalytics).\nAl final estaràs preparat per fer un Pla de Màrqueting Digital.\nAtenció al Client, Consumidor i Usuari\nConeixes els teus drets con a consumidor i ususari de productes i serveis? Saps com i on reclamar? Has tingut algun problema de telefonia, serveis turístics, subministraments, serveis financers etc… amb aquest crèdit assoliràs els coneixements bàsics per poder defensar-te i també per poder assessorar i informar a empreses i consumidors dels seus drets i obligacions.\nCertificació ERASMUS+ KA120 fins 2027\neCAT-bcn "Institut Lluïsa Cura" (08042573)


Puçol es cita el 3 de juny amb les millors veus en el festival comarcal de cors\nDesprés de celebrar el concert comarcal de bandes i orquestres, Puçol disfrutarà el divendres 3 de juny de las millors veus de l'Horta Nord en el festival comarcal de cors. A més, el Centre Musical i Instructiu Santa Cecília ja té llest la fi de curs de les seues escoles de música i treballa perquè el concert de Sant Joan siga tot un èxit.\nEl divendres 3 de juny, a partir de les 23:00 hores, el saló d'actes de la Casa de Cultura de Puçol acollirà el festival comarcal de cors de l'Horta Nord, una oportunitat única per a disfrutar de les millors veus de la comarca. En el concert participaran dos cors, el del Centre Musical i Instructiu (CMI) Santa Cecília de Puçol i el Julio Ribelles de la Societat Musical Santa Maria del Puig.\nJosé Sancho, president del CMI Santa Cecília, explica que “en principi el concert s'anava a celebrar el divendres 13 de maig, però el vam haver d'ajornar ja que els nostres veïns del Puig no podien assistir. Així que el vam posposar al divendres 3 de juny. L'hem programat a la nit perquè la gent que vaja a la inauguració de la fira Puçol DeMostra també puga assistir al concert i disfrutar de les millors veus de la comarca. Està tot el món convidat”.\nA més del festival comarcal de cors de l'Horta Nord, Puçol ha celebrat també enguany el festival de bandes i el d'orquestres de la comarca, amb el que en 2011 el nostre poble s'ha convertit en la capital musical de l'Horta Nord. Una capitalitat que finalitza este mes de juny, encara que no per això la música deixarà de sonar a Puçol.\nEste mateix mes de juny el CMI Santa Cecília, a més del concert de Sant Joan, celebra també el seu cap de setmana musical i la fi de curs de les seues escoles de música. Els actes començaran el divendres 17 i finalitzaran dimecres 22 de juny. José Sancho comenta que “enguany tenim com a novetats el recital de piano, en el que participaran una soprano, un clarinet i l'orquestra; també les actuacions del cor i del grup de percussió No passa res; i per primera vegada un concert a càrrec dels professors de les escoles del CMI Santa Cecília i un altre en la residència que farà la banda juvenil”.\nA més, com en edicions anteriors, la programació inclou el concurs de jóvens intèrprets, el recital de final de carrera i la fi de curs de les escoles municipals amb l'actuació del cor infantil, l'orquestreta i la banda juvenil. “Un programa d'actes i concerts de categoria”, afirma el president del CMI Santa Cecília.


No fa molt de temps a CoinSutra, vam parlar detalladament sobre les carteres de Bitcoin al nostre article: Best Bitcoin Wallets. Aquí us he parlat de diferents tipus de carteres Bitcoin com ara carteres mòbils, carteres fredes, carteres web, carteres de paper, etc..\nI aquestes carteres estan disponibles per a totes les criptomonedes, no només per a Bitcoin.\nTanmateix, hi ha un tipus més de cartera Bitcoin / criptomoneda anomenada a bcartera de pluja que vaig trobar a faltar en el meu article anterior.\n1 Què és una cartera cerebral?\n2 Com funciona una cartera cerebral?\n2.1 Com crear una cartera cerebral de Bitcoin?\nQuè és una cartera cerebral?\nLes carteres cerebrals, tal com es desprèn del seu nom, són un tipus de cartera on l’usuari memoritza la frase de recuperació mnemotècnica de les seves criptomonedes al cervell..\nAquesta frase de recuperació mnemotècnica s’utilitza per obtenir les claus privades de les criptomonedes. Normalment és difícil recordar o memoritzar directament les claus privades perquè són una llarga cadena de números alfanumèrics.\nUna cartera cerebral és on un usuari recorda la seva frase mnemotècnica / clau privada i mai no l’escriu. I, en alguns casos, si l’usuari oblida la frase mnemotècnica o mor sense dir-ho a ningú o entra en coma, els bitcoins o cripto-monedes associats es perden per sempre.\nCom funciona una cartera cerebral?\nPer explicar el funcionament d’una cartera cerebral, tornaré a utilitzar l’exemple de Bitcoin per simplicitat.\nNormalment, qualsevol generador de carteres cerebrals de Bitcoin permet als seus usuaris introduir paraules aleatòries (és a dir, 4,6,8,12 o 24 paraules), que s’anomena frase de contrasenya. Aquesta frase de contrasenya, segons el tipus de generador que utilitzeu, es comparteix amb SHA-256 o l’algorisme Scrypt per generar una clau privada Bitcoin i després una clau pública Bitcoin..\nEl hash d’aquestes frases de pas és computacionalment impossible de revertir. Per això, si heu escollit una frase de contrasenya difícil d’endevinar, serà impossible que un atacant robi els vostres fons. Consulteu la nostra guia sobre “Què és un Bitcoin Hash?”\nPer tant, cada vegada que poseu una frase de contrasenya al generador de carteres cerebrals, l’haurà d’utilitzar mitjançant algoritmes com SHA-256 o Scrypt i us proporcionarà un parell de clau privada Bitcoin / clau pública Bitcoin.\nAra, un cop tingueu les adreces públiques / privades, podeu emmagatzemar-hi els vostres fons en qualsevol moment sense preocupar-vos. Això es deu al fet que ara les vostres claus privades només es generaran a través de la “cartera del cervell” (que teniu al cap).\nCom crear una cartera cerebral de Bitcoin?\nPer crear una cartera cerebral, només cal una frase de contrasenya (és a dir, una frase mnemotècnica de 4, 6, 8, 12 o 24 paraules).\nI per això no cal dir que la seguretat dels vostres fons depèn directament de la força / complexitat / dificultat de la frase de contrasenya que trieu. Perquè si algú és capaç d’endevinar la vostra frase de contrasenya, perdrà tots els vostres fons en un instant.\nPer tant, tots els generadors de carteres cerebrals recomanen als usuaris que triïn una frase de contrasenya que sigui difícil d’endevinar, fins i tot per tècniques d’atac de força bruta.\nNormalment, es tria una cartera cerebral de 1 de 4 maneres:\nPodeu escollir i teclejar una frase de contrasenya aleatòria de 4,6,8,12, o 24 paraules, que podeu recordar o recordar.\nPodeu utilitzar programari de cartera Bitcoin com Electrum, Armory i Mycelium per generar una contrasenya i memoritzar-la.\nPodeu utilitzar un programari de cartera de Bitcoin per generar una frase de contrasenya i afegir-hi “sal” perquè la vostra frase de contrasenya final sigui encara més complicada i difícil d’endevinar.\nPodeu utilitzar un fitxer de text, un fitxer Excel, un fitxer doc o un fitxer d’imatge i afegir-hi “sal” per generar una frase de contrasenya. En aquest cas, cal que el fitxer original sigui extremadament segur.\nD’això, el primer mètode de posar paraules aleatòries ha demostrat ser vulnerable perquè els éssers humans són predictibles. Els éssers humans generalment trien aquestes frases o paraules que siguin fàcils d’endevinar o que puguin ser calculades per persones altament sofisticades tècniques d’atac de força bruta. Un d’aquests casos en què un usuari havia conservat una frase de contrasenya que creia que era difícil va perdre 4 BTC. Mira això Fil de reddit per a més detalls.\nPer tant, per evitar aquestes situacions, alguns generadors de carteres cerebrals suggereixen frases de pas d’entropia suficient. I sempre és aconsellable utilitzar-ho en cas que no tingueu cap joc aleatori complicat de paraules preparades per utilitzar-les com a contrasenya.\nCreació de la vostra cartera de cervells de Bitcoin BitAddress\nCreació de la vostra cartera de cervells de Bitcoin brainwallet.io\nCom assegurar la vostra cartera cerebral?\n# 1. No utilitzeu frases de pas ni carteres cerebrals generades pels humans, ja que són previsibles.\n# 2. Ús Programari de cartera de Bitcoin com Electrum, Armory i Mycelium per generar una contrasenya i memoritzar-la.\n# 3. Memoritzeu la frase de contrasenya o mnemotècnica amb el fitxer tècnica de fixació mnemotècnica.\n# 4. Utilitzeu un generador BIP32 per a la cartera del cervell perquè utilitza un hash lent que és molt més difícil de trencar.\n# 5. Utilitzeu la llavor de recuperació o mnemotècnica de la cartera de maquinari (Ledger Nano X) com a cartera cerebral. Podeu fer-ho memoritzant la frase de recuperació llarga de 12 o 24 paraules (o llavor de recuperació) en lloc de gravar-la. D’aquesta manera no us preocupeu de canviar la vostra adreça i, alhora, podeu controlar moltes adreces públiques alhora.\nAvantatges & Desavantatges de les carteres cerebrals\nL’ús d’una cartera cerebral té els seus avantatges i els seus contres …\nNomés tu coneixeu la mnemotècnia del vostre cervell, de manera que només heu de confiar en la vostra memòria.\nSi pateix alguna condició mèdica com amnèsia o demència, perdrà les claus de la moneda.\nNo hi ha cap registre escrit ni la possibilitat d’un pirateig en línia.\nCom que no hi ha cap còpia de seguretat escrita, si oblideu la vostra frase mnemotècnica, els vostres fons es perdran per sempre.\nLa vostra cartera cerebral sempre està segura de qualsevol pirateig.\nSi algú sap que té molts diners a la cartera de paper, pot robar-ho. Però si algú sap que teniu molts diners a la cartera del cervell, podeu ser segrestat.\nGenerador de carteres cerebrals per a diferents criptomonedes populars\nA continuació, es mostren alguns enllaços per a criptomonedes populars que us permeten generar un mnemotècnic per memoritzar i utilitzar una cartera cerebral..\nGeneradors mnemotècnics de Brain Wallet\nExempció de responsabilitat: Haureu d’utilitzar carteres cerebrals al vostre propi risc. Pot ser molt arriscat i perillós perquè si no utilitzeu una frase de contracte prou forta, teniu el risc de ser atacat. A més, hi ha programes de 365 x 24 x 7 en execució que inclouen paraules d’ús freqüent, noms comuns i diferents combinacions que intenten esbrinar les frases de pas.\nAra és hora de saber-vos: quins pensaments teniu sobre les carteres cerebrals? Feu servir una cartera cerebral? Deixeu-me escoltar les vostres experiències als comentaris següents!\nI si us ha agradat aquesta publicació, no oblideu compartir-la a Reddit i Telegram!\nAquí teniu articles triats a mà per llegir-los a continuació:\nLes 8 millors carteres Litecoin per accedir fàcilment & Seguretat\nLes millors carteres de Bitcoin per a sistemes operatius Android [edició primerenca]\nEn tractar amb Bitcoin, heu de triar la millor cartera de Bitcoin per tal\nTot i que un dels majors èxits de Bitcoin és donar als usuaris la\nA la meva anterior guia sobre les millors carteres de Bitcoin, parlava una mica\nÉs estrany que la gent segueixi preguntant per què no pot emmagatzemar els seus\nAmb la popularitat de les carteres de maquinari que arriben a noves altures, ara\nCryptoCompare खनन कैलकुलेटर का उपयोग कैसे करें\n예측 시장을위한 블록 체인 구하기\nBittrex Alternatifleri: Bittrex’e Benzer Borsalar


Idò: de maig 2008\nLluitant fins el final\nL'Arantxa va morir ahir. Lluitant fins el darrer moment, i assaborint cada gota de vida que li quedava.\nUs n'he parlat aquí i aquí.\nAra només ens queda demanar a Deu que li doni el descans etern, i a la família el consol que necessitaran.\nUs deixo amb un video del Requiem de Fauré. És una mica postís, les imatges i tal, però la puresa de la veu d'aquest noi ho fa perdonar tot.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 09:38 6 comentaris:\nLlast. Edicions 62\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 10:12 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Cites, Poesia\nJo de gran vull ser funcionària. Ahir ho vaig acabar de decidir.\nAnem a pams. Necessitem fer-nos els passaports. He anat a la policia i m'han dit que no, que ja havien donat tots els números.\nVeient la hora que era i que no hi havia gent, els he demanat que si me'l podien fer, donat que no semblava que n'estiguessin fent cap. La resposta ha estat que no. Que ja havien donat tots els números i que no en donaven més.\nNo fos cas que sel's acumulés la feina!\nBé. He preguntat què necessitava per els passaports dels nens i em faltava una partida de neixement literal, o sigui que he decidit anar al registre civil. Només tenia una persona davant, però tenia molta feina, li feien mil papers, alguns s'havien de traduir però amb un traductor oficial, etc. He esperat gairebé una hora perquè em féssin dues fotocòpies! Encara bo que no m'han cobrat res.\nMentre estava esperant venia altra gent per fer altres gestions. Hi havia molts immigrants. He vist la por, la inseguretat amb què anaven a demanar coses, i la resposta d'alguns funcionaris, parlant de tu a la gent encara que fóssin grans, fent preguntes indiscretes a plè pulmó (¿Cuantos años fuiste al colegio? ¿Sabes leer español? )\nTornant a casa he trucat a Sanitat Respon. Estic de baixa, i necessito que em dónin l'alta perquè dimarts que ve he de tornar a treballar.\nTruco, doncs, dijous... i em dónen hora per dimecres! una setmana més tard! Li dic a la telefonista (una tal "Noe") que no pot ser, que necessito anar a treballar dimarts, i si no em visiten fins dimecres, hauré d'incorporar-me el dijous.\nLa Noe, molt amablement em diu que no té més hores abans, i que si estic de baixa no puc anar a treballar i que aprofiti i descansi.\nHe tingut ganes de dir-li que no sóc funcionària, que alguns treballem i quan estem sans no allarguem innecessàriament les baixes. He callat mansament i he penjat.\nDesprés he trucat directament al CAP (em toca Ronda Prim). Ha saltat un contestador que sobre un fons del cànon de Pachelbel ("la, fa sol laaa, fa sol la, la si do re mi fa sol faaaaaaaaa, re mi faaaaaaaaaaa" ) em diu "les nostres línies estan ocupades" (re mi fa sol fa mi fa re do re si") "no es retiri" (re do siii la sol la sol fa sol la si do re siiii)\nSabeu quan temps he esperat?????\n45 minuts escoltant el fomut cànon, tres quarts d'hora de rellotge!\nI a la fi he hagut de penjar perquè havia d'anar a buscar els nens a escola.\nDoncs això, jo de gran vull ser funcionària.\nUs imagineu que tots treballéssim així?\n- "jo només corregeixo vint exàmens al dia, o sigui que torna demà a agafar número i amb una mica de sort t'ho corregiré demà. Com? que necessites que et posi la nota avui? ho sento, no pot ser, ja n'he corregit vint"\n- Aquesta setmana ja he fet totes les entrevistes que em tocaven. Si, ja ho se que uns pares no es van presentar, però jo ja els havia donat la hora, o sigui que demanin entrevista la propera setmana. El meu horari és dimarts de 9 a 11. No el puc canviar. És el meu horari.\n- En aquests moments el meu cervell està ocupat i no el puc atendre... (la, fa sol laaa, fa sol laaaa) No es retiri, parlarem d'aquí a una estona\n- Si vols entregar-me aquest treball, com que no em fio que siguis tu, has de dur-me una còpia literal de l'índex del llibre de família dels teus tiets que viuen a Sebastapol, amb una traducció autoritzada, i una fotocòpia compulsada dels collons del teu pare.\n- laaa, fa sol laaaa.... no es retiri, si us plau.\n- Si, ja entenc el teu problema, però això no és la meva feina. Hauràs d'esperar a la que s'encarrega de posar les tirites als genolls, jo només m'encarrego dels colzes pelats. No, ara no hi és, has vingut a l'hora d'esmorzar, tornarà d'aquí a mitja hora, però vigila no em taquis el mostrador de sang.\n- re do re siiii, re do sii.... no es retiri, si us plau...\n- Si, el treball està ben presentat, però no ho has fet amb el paper autoritzat. Hauràs de tornar a fer-lo.\nAh! i abans que us tireu a sobre meu, ja se que no tot els funcionaris són iguals.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 10:51 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: educació, Humor, Llistes\nEls trossos difícils.\n"Faci's la vostra voluntat"\nAquest és el tros que em costa més.\nLi segueix d'aprop el "així com nosaltres perdonem ..."\nI no es pot desestimar un trosset, encara que ens sigui incòmod s'ha de interioritzar sencer.\nO sigui que continuarem treballant.\nHi ha altres trossos que em costen. Del credo, per exemple, "i en una sola església, ..." Em sona pretensiós. I lo del "sol baptisme per perdonar els pecats", directament no m'ho crec.\nPerò no em fa tanta recança que em costi el credo, perquè no fou dictat per Jesús, a diferència del Parenostre.\nQuan he començat a escriure aquest post volia parlar sobretot d'això. Com puc fer-ho amb els trossos que em costen i que penso que no m'haurien de costar. (lo de la sola església penso que no deixa de ser pintoresc. Però que em costi acceptar la voluntat del Senyor, o que em costi perdonar, això ja és més greu)\nI a vosaltres? Quin és el tros que us costa més? Com ho gestioneu?\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 10:41 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Fe


referèndum d’autodeterminació Archivi — L'Indro\nTi trovi qui:Home»Articoli marcati con Tag "referèndum d’autodeterminació"\nNavigazione: referèndum d’autodeterminació\nCatalunya: Una revolta a la tardor? La repressió espanyola divideix els partits catalans i sembla haver assolit el seu objectiu: 'divide et impera'. Però Catalunya no està desactivada, al contrari. Hi ha un gran malestar entre els catalans i hi ha les condicions per explotar el polvorí\ndi Enric Casulleras / Universitat de Vic\t 17 Maggio 2021 18:00\nEl confinament s’acaba i s’acaba una situació econòmica molt complicada. El que pot passar a la tardor és una revolució … i no un somriure\nEls miserables d’Espanya El codi penal espanyol és tan bestial que qualsevol ciutadà pot acabar a la presó per participar en una manifestació. El PSOE no compleix la seva promesa de reformar-la\ndi Enric Casulleras / Universitat de Vic\t 1 Febbraio 2021 16:00\nSer innocent i haver de declarar-se culpable. Quan la llei contempla aquestes ferocitats, qui actua en nom de la llei és miserable\nEspanya: judici infame al Major Trapero Es reprèn el judici infame contra l’heroi de la Policia de Catalunya. L’estat de dret és trepitjat a Espanya per tal de preservar la integritat territorial de l’estat\ndi Enric Casulleras / Universitat de Vic\t 15 Giugno 2020 16:00\nS’aprecien moltes irregularitats en el judici contra el Major Trapero. No hi ha dubte que el procés té més de venjança que de justícia.


TIB - New: Govern i Consell de Mallorca signen un conveni que permetrà instal·lar parades d'autobús intel·ligents - CTM\nGovern i Consell de Mallorca signen un conveni que permetrà instal·lar parades d'autobús intel·ligents\nEl Consorci de Transports de Mallorca serà l'encarregat d'executar el projecte de les parades intel·ligents que informaran en temps real dels serveis dels autobusos TIB, i a la vegada de l’actualitat turística i cultural més destacada\nEl conseller de Territori, Energia i Mobilitat, Marc Pons i la consellera de Modernització i Funció Pública del Consell de Mallorca, María del Carmen Palomino, han signat un conveni per desenvolupar el projecte que preveu la implantació de parades intel·ligents en el transport públic regular per carretera, i que forma part de la iniciativa “Smart Island Mallorca”. L’acord suposa desenvolupar, per part del Consorci de Transport de Mallorca, les aplicacions i serveis destinats a millorar la informació cap a l’usuari a les parades dels autobusos TIB. La tecnologia ja està desenvolupada per part del Consorci i suposarà informar en temps real de la ubicació dels busos, de la parada de pas i dels avisos del servei. A la vegada, el Consell de Mallorca oferirà informació turística, cultural i d’interès general a les parades intel·ligents.\nEn el projecte, que ha redactat el Consorci de Transports de Mallorca, s’especifica que els pals intel·ligents a les parades de bus de Mallorca disposaran de dues pantalles d’informació dinàmica. A una sortiran els horaris de pas de la línia o línies de bus a la qual pertany la parada, i a l’altra hi haurà informació més detallada del servei del TIB combinada amb els esdeveniments d’interès general relacionats amb l’activitat turística i cultural. Els pals, que tindran el subministrament elèctric a través de panells solars, disposaran d’una zona interactiva per a telèfons mòbils on, a través dels codis QR i NFC, es donarà informació en temps real del TIB. Les parades disposaran, com fins ara, d’informació estàtica dels horaris i les línies de bus.\nEl Consorci de Transports de Mallorca és, a través d’aquest acord, el responsable de la instal·lació de les parades, de la posada en marxa i de l’aplicació (applications programming interface), que permetrà el dinamisme de la informació del transport públic interurbà per carretera, de la informació d’interès general i de la interacció amb l’usuari.\nActualment, hi ha unes 900 parades implantades a Mallorca per les més de 100 línies de busos TIB que operen a l’estiu. El Consorci ha localitzat unes 200 parades que podrien desenvolupar el projecte de parada intel·ligent. S’han prioritzat les parades en funció del nombre important d’usuaris i de si estan ubicades en zones turístiques, i també s’han valorat espais naturals d’alt valor ecològic, rutes senderistes o de mercats tradicionals, entre d’altres.\nEl nombre final de parades intel·ligents que es desenvoluparan dependrà de la partida econòmica que es destini al projecte d’Smart Islands Mallorca, un pla global que lidera el Consell de Mallorca i en el qual s’inclouen diferents accions, com és el cas de les marquesines intel·ligents de parades de bus.\nLa iniciativa s’inclou dins el conveni d’ajudes per a la convocatòria d’illes intel·ligents de l’Agenda Digital per a Espanya.\nLes millores en la informació a l’usuari s’inclouen en la estratègia del Pla de Viatgers que ha impulsat la Conselleria en aquesta legislatura. L’estratègia de millora preveu actuacions en diferents àmbits que, a part de la comunicació amb l’usuari, també inclouen aquestes millores als equipaments de les parades, canvis al sistema tarifari i més oferta de serveis. Les mesures s’aniran aplicant de forma progressiva per arribar a l’any 2019 amb una nova xarxa TIB d’alta qualitat.


PPCC: Pactar com qui es juga la pell, per Tomàs Escuder\nPactar com qui es juga la pell, per Tomàs Escuder\nPactar com qui\nes juga la pell\nJa sabem que no és el mateix ser ric que pobre, anar en cotxe o a peu, ser agermanat o botifler...i que hi ha qui en un pacte es juga la pell, i qui es pot permetre riure.\nVivim temps d’esperança per als valencians. Malgrat tant d’atac persistent i malèvol contra la nostra pervivència com a poble, com a País.\nEl pacte , per a l’actualitat i per al futur , ens interessa si s’hi contemplen de tu a tu, d’igual a igual.\nAl llarg de la nostra història els esdeveniments ens han anat , principalment, a la contra. Deu ser per allò de que som fenicis i per tant comerciants i viatgers i no guerrers i habitadors de castells.\nHem patit i patim desfeta darrere desfeta. I no parle només de les militars. I , tanmateix, resistim i , sortosament però, per insistència com a grup ens trobem davant unes circumstàncies relativament bones. Inimaginables fa només uns pocs anys.\nCom ens demostra la història dels llibres però també la personal només que tinguem uns quants anys els avanços han estat considerables en alguns aspectes. Deixem però les disquisicions d’aquest tipus per a un altre moment. Ara, el que hi ha sobre la taula,són les relacions immediates que les diferents forces polítiques tenen en l’agenda.\nAra el que s’imposa de manera un tant peremptòria però també perversa, és el pacte. Del que diuen els que manen que cal que n’aprenguem.\nSom fenicis, ja ho he dit, i els valencians estem acostumats al pacte. Ho hem fet i ho farem. Però pacte vol dir contracte entre iguals. I no imposició entre aquell qui té la força ( i parle de totes les forces: militars, religioses, econòmiques i of course, polítiques i legislatives) . I nosaltres en aquest punt, una vegada més, i com quasi sempre, estem de la banda dels que no tenen quasi altra opció sinó la de claudicar.\nEl valencianisme compta amb un braç polític com mai l’havíem tingut.\nVolem pactar sí. I no sols per un govern més o menys. Sinó que ho volem fer per al conjunt del nostre país, per al nostre futur. De manera general i global. Es a dir pactar podent decidir nosaltres sobre quin model ens interessa més com a valencians. I no pactar únicament per a quatre anys de legislatura i per designar un parell de personatges poc interessats en la problemàtica nacional valenciana.\nA nosaltres, el pacte , per a l’actualitat i per al futur , ens interessa si s’hi contemplen de tu a tu, d’igual a igual, les nostres propostes. A nosaltres ens va la pell com a poble.\nEls temps són millors ara del que han estat mai per la força del valencianisme . Un sentiment clar i rotund que compta amb un braç polític com mai l’havíem tingut. Es una cosa bona i novedosa en molts aspectes. Però precisament per aquesta situació de novetat i de desconeixement dels jocs de poder instal·lats a Madrid hem de ser lúcids, previnguts i cautes.\nAcceptem si voleu la nostra subordinació política a un orde exterior i més fort. Perquè , de moment, no ens queda una altra opció. Que siga però a canvi d’obtindre beneficis i concessions puntuals en alguns punts de bàsica importància.\nClar que necessitem el pacte. Però un que , des d’un principi considere la nostra condició de ciutadans i ciutadanes del mateix nivell que els altres. I, si amb la nostra voluntat pactista no se’ns considera be caldrà que plantem cara. I fer-ho a la manera com sabem. Resistint com la mata de jonc a les embranzides que sempre hem patit. No vindrà d’una vegada més. Eixa capacitat de resistència ningú no ens la pot negar. Portem dos-cents anys aguantant.! Però entenem que és hora , pel moment de la història que vivim, de que els nostres polítics busquen el pacte Però amb la consciència clara de que ens hi juguem la pell.\nPublicat per Os a 14:35\n"Notes per a una identitat valenciana al sud", per...\n"Territori i imaginari" o la necessitat de crear ...\n"Elogi dels camins paral·lels", per Tomàs Escuder ...


Nous mobles el dia abans del confinament – Amics del Nepal\nEl dissabte passat, just abans de què el govern del Nepal demanés el confinament per als seus ciutadans, l’equip de joves d’Amics del Nepal va poder anar a recollir el mobiliari que aquesta associació ens ha cedit. Es tracta de lliteres, bancs, una taula, matalassos i mantes que ens aniran molt i molt bé. Moltes gràcies!\nA partir de diumenge els treballadors del centre d’Activitats d’Amics del Nepal estan treballant des de casa, com a mínim durant una setmana. I les cases d’acolliment estan aplicant les mesures de confinament i higiene.\nActualment només hi ha dos casos de coronavirus detectats al Nepal, els dos en quarentena, un provinent de França i un de Dubai. Nepal ja havia limitat els visats i el moviment internacional, i els pocs casos són de nepalesos que tornen al Nepal i se’ls demana que es quedin a casa durant 15 dies. Tot i així, per les mancances que té el seu sistema sanitari, observen esglaiats les xifres a Europa i no volen córrer riscos i han declarat un confinament estricte per una setmana, de moment.\nTambé han tancat les fronteres amb l’Índia on es comencen a escalar els casos però on s’ha declarat un confinament de 21 dies per als més de 1300 milions de persones que hi viuen.\nEsperem que aquestes mesures siguin efectives i segueixi sense escalar el nombre d’afectats.


Memòries en estampes: Concert a Sant Francesc - Música vocal dels segles XIII - XVI\nConcert a Sant Francesc - Música vocal dels segles XIII - XVI\nAhir, després d'haver tornat de l'excursió a Eivissa per Portmany assistírem al concert organitzat pel Taller de Veus de Formentera a l'església de Sant Francesc. La temàtica del concert era la música vocal dels segles XIII - XVI. En aquest concert poguérem escoltar les peces vocals que s'han adjuntat en forma de carpeta de música sota aquestes línies. Aquesta selecció d'obres permeté al públic assistir a un dels moments més màgics de l'època medieval: el naixement de la polifonia.\nAmb una selecció de fragments i peces molt ben encertades vàrem poder veure com, a mida com avançaven els segles, a les melodies s'hi anaven sumant primer segones veus, després terceres veus, després com jugaven unes veus amb les altres, etcètera. No és cosa de la nit al dia que a algun compositor revolucionari de l'època se li acudís fer una cosa com afegir una quarta veu a la partitura. Fet, molt possiblement gens lliure de la gran oposició que els partidaris del "sempre s'ha fet així" degueren fer. Afortunadament per a les nostres oïdes i per la música del món, triomfà la revolució.\nEtiquetes de comentaris: Formentera, música\nConcert a Sant Francesc - Música vocal dels segles...\nForada i Benimaimó\n¿Hasta donde nos conocemos?


Reglament pel Torneig de Reis de Navàs ‘16 – CLUB BÀSQUET SOLSONA\nReglament pel Torneig de Reis de Navàs ‘16\ndesembre 24, 2015 desembre 30, 2015 xr2i3s1c\nDocument per la inscripció: Descarrega’m\nReglament pels equips premini, mini i infantil participants al Torneig de Reis de Navàs ‘16\n6 periodes de 6 minuts.\nels jugadors jugaran un mínim de 2 quarts per partit abans de l’últim període.\nels jugadors podran jugar un màxim de 4 quarts per partit.\nnomés es podran realitzar canvis en l’últim període. Aquests es realitzaran quan la pilota no estigui en joc (encara que el temps no s’aturi).\nno cal demanar els canvis a la taula, només cal tenir en compte la norma anterior.\nnomés es pararà el temps en l’últim minut de l’últim quart.\nen els tirs lliures no es pararà el temps (excepte l’últim minut de l’últim quart).\nen cas d’empat hi haurà 2 minuts de temps extra. i en cas d’haver-hi empat una segona vegada es solucionarà amb 5 tirs lliures per equip.\nels equips disposaran d’un únic temps mort.\nen l’últim quart a partir de 4ª falta ( 4ª inclosa) seran totes de tir.\nReglament categoria cadet femení\n6 períodes de 6 minuts.\nen els tirs lliures no es pararà el temps.\nEliminatòries i classificacions\npremini i infantil: grups de 4 equips que jugaran tots entre ells i d’aquí en sortiran les dues semifinals (1r – 4t i 2n – 3r), de els que en sortirà la final.\nmini: grup de 6 equips que jugaran tots entre ells i d’aquí passaran a les semifinals els 4 primers equips (els dos últims queden eliminats). les semifinals seran 1r – 4t i 2n – 3r, de les que en sortiran els dos finalistes.\ncadet femení: grup de 5 equips que jugaran tots entre ells i d’aquí passaran a les semifinals els 4 primers equips (l’últim queda eliminat). les semifinals seran 1r – 4t i 2n – 3r, de les que en sortiran els dos finalistes.\n← Crònica del júnior masculí, CBS; 55 – CB Santpedor; 64\nCrònica de la participació del Mini al 2on Torneig de Nadal del CB Valls →


Els Dies Globals d’Acció sobre la Despesa Militar (GDAMS) han comptat enguany amb una àmplia participació que ha mobilitzat gent de més 25 països que, sota el lema “Reduir el 10% dels actius militars ajudarà a salvar el nostre planeta. Actúa!”, han organitzat i participat en més d'un centenar d'accions per reclamar la reducció de la despesa militar. Els GDAMS 2018 han tingut lloc entre el 14 d'abril i el 3 de maig i s’emmarquen dins la campanya global GCOMS (Campanya Global sobre la Despesa Militar) del International Peace Bureau, que actualment coordina el Centre Delàs d’Estudis per la Pau des de Barcelona.\nCom a nou i gran tancament de la campanya d'aquest any, es van organitzar cinc rodes de premsa a Sydney, Tòquio, Hèlsinki, Berlín i Barcelona, coincidint amb la publicació de les dades del SIPRI del 2017 sobre la despesa militar i per presentar el comunicat final de GDAMS sobre la urgència de reduir un 10% la despesa militar i redirigir aquests diners als objectius socials i de desenvolupament.\nEn el marc de fi de campanya, a Barcelona es va fer una valoració pública de les dades sobre la despesa militar mundial publicades pel SIPRI, en una roda de premsa a LaFede.cat que va comptar amb la participació de les principals entitats de pau catalanes i del periodista i activista David Fernàndez. L'acte va reunir representants del Centre d'Estudis de la Pau Delàs (que també coordina la campanya mundial), Fundipau, Justícia i Pau, NOVACT i LaFede.cat. Les organitzacions van presentar les noves xifres i tendències del SIPRI, augmentant les preocupacions entorn del nou augment de la despesa militar espanyola. L'activista David Fernàndez va destacar la necessitat de fer que més gent participi en campanyes de desarmament i resistència fiscal a la guerra.\nA l'Estat espanyol han tingut lloc vàries accions també a Madrid, Durango, Bilbao i Donosti. A Madrid, Jordi Calvo, coordinador del Centre Delàs i membre de la campanya GCOMS, es va reunir amb diputats al Parlament espanyol en el marc del debat sobre els pressupostos anuals de l'any 2018. En les trobades es van suggerir esmenes i defensar una reducció de la despesa militar nacional anual en front de l'augment del pressupost militar espanyol anunciat.


Browsing by Author Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\nShowing results by Author Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n20-Jun-2011 20 de juny : Dia Mundial de les Persones Refugiades Consell Municipal d'Immigració (Barcelona); Associació Catalana per la Integració d'Homosexuals, Bisexuals i Transsexuals Immigrants (ACATHI); Asociación Comisión Católica Española de Migración; Fundació ACSAR; Comissions Obreres del Barcelonès; Comissió Catalana d'Ajuda al Refugiat; Alt Comissariat de les Nacions Unides per als Refugiats; Creu Roja Espanyola; Asociación EXIL; Col·legi d'Advocats de Barcelona; Institut de Drets Humans de Catalunya; Fundació Casa del Tibet; Centre Català del PEN; Associació Respect Refugiados\n2011 20 de juny : Dia Mundial de les Persones Refugiades 2011 Consell Municipal d'Immigració (Barcelona); Generalitat de Catalunya\n2012 20 de juny : Dia Mundial de les Persones Refugiades 2012 Consell Municipal d'Immigració (Barcelona); Generalitat de Catalunya\n2013 20 de juny : Dia Mundial de les Persones Refugiades 2013 Consell Municipal d'Immigració (Barcelona); Generalitat de Catalunya\n2014 20 de juny : Dia Mundial de les Persones Refugiades 2014 Consell Municipal d'Immigració (Barcelona); Generalitat de Catalunya\n2016 20 de juny : Dia Mundial de les Persones Refugiades 2016 Consell Municipal d'Immigració (Barcelona); Generalitat de Catalunya\n2011 AMPA. Una manera de participar en l'educació dels fills i filles [versió en català i castellà] Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2011 AMPA. Una manera de participar en l'educació dels fills i filles [versió en català i tagal] Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2011 AMPA. Una manera de participar en l'educació dels fills i filles [versió en català i urdú] Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2011 AMPA. Una manera de participar en l'educació dels fills i filles [versió en català i xinès] Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2011 AMPA. Una manera de participar en l'educació dels fills i filles [versió en català i àrab] Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2011 Balanç del Consell Municipal d'Immigració 2010 Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2016 Barcelona Ciutat Diversa 2016 : vine a descobrir-la! Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2017 BCN ciutat diversa Direcció d'Immigració; Gerència de Drets de Ciutadania, Participació i Transparència; Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2017 BCN ciutat diversa [bàner] Direcció d'Immigració; Gerència de Drets de Ciutadania, Participació i Transparència; Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)\n2017 BCN ciutat diversa. Programa. Direcció d'Immigració; Gerència de Drets de Ciutadania, Participació i Transparència; Consell Municipal d'Immigració (Barcelona)


Makis (sushi) – Fet i menjat\nPublicada el 9 de juliol de 2018 10 d'octubre de 2020 per admin\nSens dubte el plat japonés més popular és el sushi, nom genèric per a l'arròs condimentat amb vinagre i acompanyat d'altres ingredients. En els makis s'enrotlla una làmina d'alga nori amb arròs, més el farcit que s'hi vulgui posar.\nQuantitat 14 makis\n125 g arròs per sushi\n3 culleradetes vinagre d'arròs\n2 làmines algues nori\nvaris ingredients per al farcit: pastanagó, cogombre, alvocat, salmó, surimi, ceba confitada, ...\nllavors de sèsam (per als makis amb l'arròs per defora. Poden ser blanques o negres)\naigua (per bullir l'arròs)\nsalsa de soja (per mullar)\nCuinau l'arròs com s'indiqui en el paquet. Normalment s'ha de netejar bé l'arròs amb aigua clara, unes quantes vegades fins que l'aigua surti transparent (dins un colador davall l'aixeta, per exemple). Llavors es posa al foc amb aigua (la justa per coure'l) i, en arrancar el bull, es posa el foc al mínim (en cuina d'inducció, i per 125 g d'arròs, potència 3) uns 15 minuts, amb l'olla tapada. Si al final del temps no s'ha begut tota l'aigua, deixau-ho igual amb foc baix uns minuts més. D'aquesta manera és quasi com fer-ho al vapor, i sol quedar molt aferradís.\nMesclau el vinagre d'arròs amb el sucre i la sal i posau-lo al foc fins que s'hagi fus.\nPassau l'arròs a un bol i mesclau ben mesclat amb el vinagre.\nPreparau els ingredients del farcit, tallant-los de manera que quedin en bastonets llargs.\nPosau una làmina d'algues damunt de l'esterilla que se sol emprar per preparar els makis. Amb els dits humits agafau la meitat de l'arròs i esteneu-lo per damunt de la làmina, deixant un marge d'1 cm en l'extrem superior.\nCol·locau els ingredients del farcit de per llarg en l'extrem inferior de la làmina (n'hi podeu posar només d'un tipus si són grossos, 2 o 3).\nAmb l'ajuda de l'esterilla i partint de l'exterm inferior anau enrotllant i presionant perquè s'aferri, fins que arribar a la part de dalt. Si és necessari banyau una mica la part de dalt, on no hi havia arròs, perquè s'aferri bé.\nAmb una guinaveta de serreta banyada en aigua tallau primer els extrems, perquè quedin els costats rectes, i llavors feis 6-7 bocins.\nRepetiu el procés amb l'altra làmina, o preparau-la amb l'arròs per defora.\nServiu amb un bol de salsa de soja per mullar-los, i pasta wasabi si n'hi voleu.\nMakis amb l'arròs per defora\nEn aquest cas esteneu la làmina d'alga nori damunt d'una superfície plana i esteneu l'arròs al llarg de tota la làmina. Escampau llavors de sèsam per damunt.\nCol·locau un film transparent damunt de l'arròs i el sèsam, i l'esterilla damunt de tot. Donau-li la volta, de manera que quedarà la làmina d'alga damunt.\nCol·locau els ingredients a la part inferior i anau enrotllant amb l'ajuda de l'esterilla, enretirant el film a la vegada. Quedarà l'arròs per la part de defora.\nAcabau de preparar com amb els makis anteriors.\nRecepta a partir del llibre "Cocina asiática" de Itsu.\nEl procés de preparació està una mica adaptat als estris occidentals, ja que l'habitual és, per exemple, mesclar l'arròs amb el vinagre dins una cubeta de fusta a posta, refredant-lo amb un ventall.


Criatures: «Sortim d’aquest món i hi busquem tres peus al gat» | Enderrock.cat\nCriatures: «Sortim d’aquest món i hi busquem tres peus al gat»\nPubliquem un fragment de l'entrevista als guanyadors del Concurs Sons, completa a l'Enderrock d'agost\nJordi Martí Fabra | 28/08/2017 a les 07:00h\nArxivat a: Enderrock, Concurs Sons, Sons de la Mediterrània\nSenzilla, popular i gustosa com el pa amb tomàquet, la música del duet Criatures no té secrets però sí molta substància. El vallesà Marçal Ramon (acordió) i l’empordanès Ivó Jordà (gralla) van guanyar el IX Concurs Sons de la Mediterrània i ara presenten el seu primer disc, Taumàtrop (Picap, 2017).\nQuan va néixer Criatures?\nIVÓ JORDÀ: Tot va començar el 2013, quan en Marçal i jo fèiem el tercer curs de música tradicional a l’Esmuc. Ja havíem fet assignatures junts, i tots els de la nostra promoció ens enteníem bé i muntàvem grups per anar fent bolos... Érem dels que estiràvem el carro, i era inevitable que acabéssim fent algun projecte junts. De fet, en alguna de les audicions de gralla que havíem de fer a l’escola ja vaig substituir el piano pel diatònic. Un dia va sorgir l’opció d’actuar a la Taverna del CAT, el cicle de petit format del bar del Centre Artesà Tradicionàrius. Vam muntar l’actuació molt ràpid, en una setmana, i de fet, vam haver de tirar de patxanga. Vam tocar balls plans, però també vam fer “Les quatre estacions” de Perepau Ximenis, i la sardana “Per tu ploro”, que després ha caigut del repertori. Tot i que abans havíem fet algunes actuacions de ball, aquell va ser el primer concert com a Criatures, amb un repertori més d’escoltar que no pas de ballar.\nMarçal Ramon: Va ser al concert de la Taverna del CAT on vam poder comprovar que la fórmula ens agradava i que a partir d’allà podíem treure algunes cosetes que podien ser interessants.\nLes anteriors guanyadores del Concurs Sons, Roba Estesa, van encunyar la seva etiqueta de ‘folk calentó’, i vosaltres heu anat refinant una sonoritat definida com a ‘cambra d’arrel’.\nM.R: No és que haguéssim pensat des d’un inici en la idea de la cambra d’arrel, però amb el temps ens hem adonat que la nostra música té un aire cambrístic. El vessant del ball, de fet, ja el cobrim amb altres projectes com La Cobleta de la Copeta, un grup on toquen a més la violinista Magalí Sala i el contrabaixista Iu Boixader. Amb Criatures volíem tenir la gent asseguda escoltant els temes per tal de presentar un bolo més exigent tècnicament.\nI.J: El tema de l’arrel és més aviat pels instruments que toquem que no pas pel repertori. Sí que fem una sardana, per exemple, però tots els sardanistes ens diuen que no sona com a tal.\nTot i la sonoritat cambrística, busqueu més la naturalitat que el virtuosisme?\nM.R: Especialment jo, que sóc el més antivirtuós que hi ha. Procuro evitar totalment el virtuosisme. Prefereixo treballar el so, els colors i les dinàmiques, perquè no passarem a la història per tocar 10.000 notes en un sol minut. Ens agrada buscar altres maneres de tocar. Empastar una gralla i un acordió no és facil, perquè en principi són dos instruments que no s’agraden gaire.\nSou músics arrelats i compromesos amb la cultura. Ivó Jordà has publicat el llibre-CD Fitxa tècnica de la gralla (autoeditat, 2015), i Marçal Ramon dirigeixes l’orquestrina Aires del Montseny i has creat la música del Corpus de la Garriga... Tot aquest bagatge es nota molt al duet.\nM.R: Aquest és el secret de Criatures, sortim d’aquest món i hi busquem tres peus al gat, hi fem una volta.\nI.J: Tots dos coneixem i sabem quina és la funció bàsica dels instruments. Jo, com a graller, faig cercaviles i acompanyo bastons. Però esclar, com a músic em podria avorrir si no mirés de créixer cap a altres bandes. I hi ha molt de camp per córrer. Un bon exemple és el tenorista Jordi Molina, que va deixar de tocar amb la cobla i mira tot el que ha fet des d’aleshores.\nDe tota manera, els primers instruments que vau començar a tocar van ser el violí i el piano. Per què els vau deixar?\nM.R: Jo sóc un violinista frustat. Vaig fer 10 o 12 anys de violí, i tot i que no era un crack tocava amb orquestres. Al final vaig descobrir l’acordió i ja ho vaig deixar estar.\nI.J: Jo vaig fer poc temps de piano... En canvi el meu germà gran, en Nil Jordà, sí que s’hi ha dedicat professionalment.\nParlem de Taumàtrop. Teníeu clar que volíeu enregistrar un disc, però al guanyar el concurs vau decidir encarregar expressament algunes composicions.\nM.R: Teníem la idea de fer un disc en la mesura de les nostres possibilitats, però amb la victòria al Concurs Sons se’ns van obrir una sèrie de recursos i oportunitats que van fer que tornéssim a pensar-hi des de zero. Vam pensar d’encarregar material a alguns dels músics que admirem. Marcel Casellas, per exemple, hi havia de ser, tot i que la peça que ens ha escrit, “Moixama, tramussos i aladrocs”, ens ha fet patir i estudiar molt. Comença com una marxa mora, després passa a ball pla a cinc i al final acaba amb una corranda. En directe, el moment d’interpretar-la significa el punt de màxima tensió, perquè després d’haver-la tocat ja ens podem relaxar.\nCom valoreu que el concert inaugural de la Fira Mediterrània de Manresa aposti per joves valors de la música d’arrel dels Països Catalans, Criatures inclosos?\nM.R: Els músics de la nostra generació ens sentim portadors d’una torxa i d’uns coneixements transmesos per Jaume Arnella, Marcel Casellas, Joan Figueres i tants altres. I a més estem academitzats i no tenim cap vergonya per fer el que ens ve de gust. Crec que la Fira Mediterrània l’ha clavat amb aquesta idea. Tot i que podria ser encara més arriscat, és com fer un cop de puny a la taula, i hi hem d’anar a totes.\nOrquestrina Trama, músiques de ball des del Pirineu\nEls Jóvens, patrons tradicionals valencians i esperit irreverent\nCatfolkin, arrels i folk tavernari irlandès\nBalkan Paradise Orchestra, tradició balcànica i vents de l'est\nLa nova saba folk


Macri corregeix la seva política econòmica després de la patacada electoral en les primàries\nEl president dicta una bateria de mesures destinades a la classe mitjana i als sectors menys afavorits, que l'oposició qualifica de "populistes", en un intent desesperat per revertir el seu baix recolzament de cara a les presidencials de l'octubre\nMacri es va comunicar amb Fernández, que es va comprometre a intentar calmar els mercats\nBuenos Aires - Dimecres, 14/08/2019 - 23:30\n"Vull demanar-los disculpes pel que vaig dir; que sàpiguen que els vaig entendre". Mauricio Macri es penedeix d’haver responsabilitzat els que van votar el peronisme en les primàries de diumenge de l’enfonsament de la moneda en més d’un 30%. El mandatari argentí ha promès rescabalar l’error amb millores econòmiques que s’estendran fins a la data de les eleccions presidencials del pròxim 27 d’octubre. L’acte de contrició no ha commogut els especuladors: el preu del dòlar ha passat de 57 a 61 pesos.\n"Dilluns estava molt afectat pel resultat de diumenge, sense dormir, trist per les conseqüències", ha dit el president en relació a la seva clamorosa derrota per més de 15 punts davant el peronista Alberto Fernández. Les eleccions primàries, obertes, simultànies i obligatòries (PASO) serveixen com una radiografia exacta de la intenció de vot dels argentins. Diumenge van donar un veredicte gairebé immodificable. El somni de Macri de ser reelecte ha quedat fet miques. Però el mandatari encara creu en la possibilitat d’un miracle. La seva tasca en aquests dies de turbulències financeres, pujada del preu del dòlar i un incipient desproveïment, "és treballar sempre per cuidar la governabilitat".\nEn un missatge transmès per la cadena nacional, el president ha anunciat "mesures que portaran alleujament a 17 milions de treballadors i les seves famílies". Els empleats en plantilla rebran 34 dòlars (30,5 euros) extra a la seva butxaca al setembre i a l’octubre. La paraula "populisme electoral" ha sorgit immediatament en boca dels opositors, titllats sempre de populistes pel Govern.\nMacri té previst, a més, modificar l’impost als guanys, fet que suposarà una millora equivalent per a un sector de la classe mitjana. També ha informat d’imminents beneficis per als treballadors informals i els sectors socials més desfavorits que reben una ajuda estatal. Empleats públics, militars i forces de seguretat seran compensats amb un bo únic d’uns 80 dòlars (71,76 euros). Al seu torn, s’incrementaran les beques d’estudi i el salari mínim. El fisc atorgarà a les petites i mitjanes indústries terminis d’una dècada per pagar els seus deutes. En els últims tres anys i mig, van tancar 20.000 fàbriques per la recessió, l’augment del 3.700% de les tarifes de llum i les devaluacions.\nCom a primeres reaccions, els analistes s’han preguntat d’on pensa treure el Govern els diners per tirar endavant les mesures tenint en compte que al seu dia va assumir davant el Fons Monetari Internacional (FMI) el compromís de complir l’objectiu de dèficit públic zero. L’Executiu tampoc està en condicions d’emetre deute quan la credibilitat internacional és molt baixa.\nDesprés del discurs de Macri, el "risc de país", com es coneix l’índex que mesura la probabilitat que un Estat no aconsegueixi afrontar les seves obligacions externes, ha arribat a 1.812 punts. Només és superat per la demonitzada Veneçuela de Nicolás Maduro, que es troba en 2.000 punts.\nDiàleg amb Fernández\nEl president ha admès que molts argentins "estan esgotats, cansats, enutjats" i que "arribar a fi de mes s’ha transformat aquest últim any en una tasca impossible". En aquest sentit, Macri ha dit que es comunicarà amb tots els candidats a presidents que competiran el 27 d’octubre per discutir sobre l’actual situació, tot i que ha evitat esmentar Fernández. "Estic disponible les 24 hores perquè parlem, vull reunir-me amb ells, que transmetem tranquil·litat en aquest procés electoral que ha començat. Hem de conversar entre nosaltres, mantenir línies obertes i no entendre això com una baralla entre enemics, sinó com una discussió entre rivals en el marc de la nostra democràcia".\nA la tarda, Macri es va poder comunicar-se amb Fernández. Tots dos, segons va informar el president a través de Twitter, van tenir "bona i llarga conversa". El peronista, va dir, “es va mostrar amb la vocació d’intentar portar tranquil·litat als mercats respecte als riscos d’una eventual alternança en el poder i hem quedat a mantenir una línia oberta directa entre tots dos”.\nBulgària: Un país sota sospita\nTemes: Mauricio Macri Argentina


Mara apartments Krk Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStarobascanska 40, Punat, Krk, Croàcia, 51000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Mara apartments\nAl visitar Punat, vosté es sentirà com a casa a Mara apartments, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMara apartments també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Punat. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Mara apartments és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Punat.\nTots els tipus de viatgers (13) Parelles (4) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (3) Grups (1)


història d'Alcoleja: Del nom "Ares de Penàguila" a "Ares del Bosch"\nSense reflexionar. "Aray" no deu ser la grafia medieval de "Araí", o siga habitant d'Ares? Igual que d'Aràbia- Arabí, D'Altaya (Altea) Altayí, de Xativa Xativí, etc?\nJa dic que és una pensada sense més.\n8 de juliol de 2009 a les 2:39\nEl problema d'Ares és que la documentació ens el menciona com a Frainos i, de colp, passa a dir-se Ares.\nEl fet que hi haja habitants amb el cognom Arai, a mi sempre m'ha fet pensar que l'alqueria passara a dir-se popularment "la dels Arai", o "on viuen els Arai" i així esdevindre Ares, per similitud a la llengua cristiana i al topònim d'altres pobles del País.\nSí, segurament hi haja una relació, però el document contractual entre el senyor feudal i els àrabs d'Ares de moment no és clarificador.\nAlgun cens anterior potser tinga la resposta!\n8 de juliol de 2009 a les 9:47\n26 de maig de 2010 a les 3:52\nA qui puga interessar: buscant informació vers la cristianització del territori de El Comtat després del Repoblament de Jaume I, he trobat informació sobre una partida dita Ares als peus de la Serrella, de la qual molt problament vinga el nom del posterior poble d'Ares.\nAllò curiós és que als documents sobre els molins de Penàguila de segles posteriors (XIV, XV), es parla de la "Vila de Frainos" i no del poble d'Ares.\nÚnicament a partir de finals del XVI apareix el nom d'Ares, de nou, per a parlar de l'alqueria.\nPer tant, s'obre una nova via d'estudi al saber que Ares ja existia com a topònim anteriorment a que en els documents aparega la "Vila de Frainos". O: és que no són un mateix poble???\nS'ampliarà la informació en futurs textos.\n26 de maig de 2010 a les 3:54\nLa donació del segle XIII ja parla del "rafal d'Ares", el terme del qual termina "en la mesquita de la vila de Fraxinos"; és a dir, Ares és un poble i Frainos un altre. Seguint la descripció del terme d'Ares i segons un arqueòl·leg de la zona, Frainos hauria sigut un poblament entre Penàguila i Benasau, potser fóra l'antic Benasau. La toponímia conservada en la tradició oral confirma allí l'existència de la "Font de Frainos". Noves troballes per a anar configurant millor el mapa medieval de la zona!\n7 de febrer de 2012 a les 12:06


Toni Coromina - El Síndic Municipal de Vic | Osona.com\nDurant anys els manaies locals pensaven que aquesta figura no feia cap falta\nper Toni Coromina, 9 de març de 2018 a les 06:00 |\nDies enrere a Vic es va presentar el seu primer Síndic Municipal. Qui signa aquesta columna ja fa molts anys que regularment he escrit articles a la premsa local i comarcal reclamant que la ciutat de Vic tingués un síndic municipal, una figura i un servei que a Manlleu ja funciona des del 2001. Durant anys a la capital d'Osona no en teníem, probablement perquè els manaies locals deurien pensar que no feia cap falta i que el govern municipal ja es feia ressò de les inquietuds del poble en tots els àmbits. El cert és que avui més de quaranta municipis catalans tenen un síndic municipal, un intermediari independent que fa d'altaveu dels problemes dels ciutadans davant el poder municipal.\nL'any 1995, el programa electoral del grup municipal de Vic d'IC-Verds incloïa la necessitat d'instaurar un defensor municipal. Vint-i-dos anys després, el mes de setembre del 2016, l'Ajuntament de Vic va aprovar una moció presentada per Arnau Martí (Vic per a Tots) per la creació de la figura del Síndic Municipal de Greuges, una figura que pel regidor hauria de ser encarnada per "una persona de proximitat al marge dels mandants electorals, independent dels partits, i que fos escollida per una majoria considerable". En aquella moció, es deia que el síndic hauria de facilitar la participació ciutadana en la gestió dels assumptes públics, la defensa dels drets de la ciutadania davant l'administració, o l'assumpció de més competències per part dels ens locals, a més d'actuar com a mediador o bé proposar fórmules de conciliació o acord entre administració i ciutadania. Així mateix, hauria d'actuar com un mecanisme de control de l'activitat dels ajuntaments.\nGairebé tothom coneix la figura del Síndic de Greuges, sovint menystinguda per les administracions, poc acostumades a donar explicacions. A falta de síndic, en el cas de Vic i en el de moltes poblacions que no tenien els seu "defensor municipal", els periodistes sovint ens veiem empesos a fer tasques de suplència i a exercir de defensors del ciutadà, una funció que no ens pertoca com a col•lectiu gremial. Altres vegades també s'espera de nosaltres que actuem com a fiscals o jutges. Sovint m'he trobat amb persones que em diuen: "A veure si els periodistes expliqueu la veritat", referint-se a diferents temes que afecten a casos particulars relacionats amb els drets civils, al benestar de ciutadans concrets, a la socialització del lleure i la cultura, el foment equitatiu de l'esport, les mancances estructurals, els entrebancs per transitar a peu per determinats carrers, l'explotació laboral, la violació dels drets humans, els abusos de l'administració, la ineficàcia d'alguns organismes, les martingales burocràtiques, el dubtós criteri a l'hora d'accedir a les beques...\nTanmateix, la tasca dels periodistes s'hauria de limitar a la informació objectiva i que siguin els diferents departaments de l'ajuntament els que resolguin o vehiculi solucions a les situacions conflictives. I si el ciutadà veu que l'administració municipal o la justícia no resolen les queixes, el síndic pot ser una bona via, si funciona bé i té atribucions reals. Amb això no vull pas dir que els periodistes ens haguem de desentendre dels problemes dels ciutadans. La nostra funció, en tot cas, hauria de ser la de fer d'altaveus i de mirall dels conflictes, els anhels, i les inquietuds socials de manera genèrica. I en casos greus, arribar a la denúncia pública amb arguments i proves ben fonamentades.\nEl Síndic Municipal ha de ser un servei que permeti personalitzar els problemes (grans i petits) dels ciutadans. Aquesta mena de jutge de pau pot agilitzar la recerca de solucions en problemes de contaminació acústica, com ara crits de gossos que fan la vida impossible als veïns. O forçar l'ajuntament a denunciar en nom del propi municipi tota mena d'irregularitats urbanístiques, obres dubtoses o abocaments il·legals, sense que el ciutadà estigui obligat a presentar denúncia en nom propi. Sovint es dona el cas de persones que -comprensiblement- no volen signar una denúncia sobre qualsevol irregularitat per por a represàlies. És en aquests casos que el Síndic podria pressionar els tècnics municipals per tal que ells mateixos estiguessin facultats per denunciar els despropòsits concrets i solucionar el problema amb eficàcia i rapidesa.\nEn el cas de Manlleu, el Síndic Municipal actua a sol·licitud de qualsevol persona física o jurídica quan presenti una queixa i demostri tenir un interès legítim per l'objecte de la queixa. També pot actuar d'ofici, és a dir, a iniciativa pròpia, quan les circumstàncies ho requereixin. Totes les actuacions del Síndic són gratuïtes, i no és necessària l'assistència de cap advocat o procurador.\nTot i que la unanimitat a favor d'una persona sovint és impossible, la proposta de Joan Sala com a Síndic Municipal de Vic s'hi acosta. Amb una dilatada experiència com a mestre i professor universitari, psicòleg, periodista (i per tant defensor del ciutadà en tasques de suplència), mediador, educador i monitor de joves i adolescents tutelats i director durant 22 anys del Centre Residencial Osona, em sembla un bon candidat. Li desitjo molta sort. A ell i a\nParlant del tema amb l'amic Joan Lagunas, que l'any 1995 encapçalava la candidatura de IC-Verds , em vaig empescar una figura retòrica: "espero que Joan Sala no tingui gaire feina. Serà un senyal que les coses van bé". La resposta de Lagunas va ser clara: "pressuposar que l'administració municipal o la pròpia ciutat poden funcionar amb un 100% d'eficiència i sensibilitat potser és demanar massa. El Síndic tindrà feina, no en dubtis".\nPer Anònim el 13 de març de 2018 a les 11:44\nQuina llàstima que l'encert dels dos primers paràgraf es vegi desvirtuat pel comentari del tercer, ja que una cosa no te res a veure amb l'altre. Que Vic i els seus actuals politics ( govern i oposició) están instal.lats en el seu cofoisme, ja fa temps que es veu i es palpa. Ni una sola idea nova de motor de Ciutat ha germinat en els ùltims tres anys i això ho pagarem en els propers. El cainisme i la incompetencia son les divises de l'actual consistori, que necesita una renovació total amb nous agents i noves cares. Els més de 40000 habitants e Vic, hauriem de demanar l'empar del nou Sìndic, per tal de canviar de soc a rel l'actual consistori i la seva linia de decadencia. Qui fa la primera petició ?\nni amb Sindic Vic funcionarà\nPer Anònim el 12 de març de 2018 a les 17:28\nVic està vivint de les rendes d'anys o segles passats, aquest Ajuntament actual i la gestió municipal es de les mes flaques que ha tingut Vic del meu record. Cada vegada es va a pitjor i s'està desgraciant - degradant la Ciutat i perd pes respecte a altres Ciutats similars de Catalunya. Crec que no tenim l'Ajuntament adecuat o que ens feria falta i masses polítics en plantilla a fer coses que desconeixen o no hi entenen res, ja tenim els funcionaris i tècnics municipals, crec que no fan falta tantes plenes dedicacions a l'Ajuntament, De + professió polític = + Decadencia de la Ciutat.\nPer Anònim el 9 de març de 2018 a les 21:16\nBon article i ben documentat. El millor Síndic seria que l'administració local tingués sentit comú, no tenir interessos personals en la gestió, ser competents i actuar conseqüentment. A falta de tot això em sembla molt bé l'encàrrec a en Joan Sala que faci de Síndic o mediador entre vigatans i "administradors"


L’Ajuntament de València vol que la ciutat s’erigisca com ‘la capital de la música’ amb el projecte ‘Music City’, no obstant això, el col·lectiu dels músics de carrer continua demanant que es reestructure una normativa que “prohibeix més que permet”\nFont: Musicarte Urbano\n“És molt hipòcrita voler nomenar a València com a ciutat de la música quan l’Ajuntament prohibeix la música amb altaveus, la venda de discografia dels músics de carrer i l’acció de passar la gorra”. Kiron, portaveu de Musicarte Urbano, l’associació de músics i artistes llistes de carrers de València, denúncia amb aquestes paraules el fet que l’Ajuntament pretenga que la nostra ciutat s’erigisca com a ‘capital de la música’ -amb la creació del projecte ‘Music City’– malgrat que l’administració encara no haja aconseguit encaixar en la seua estructura una realitat que no es veu reflectida en la normativa municipal. Aquest projecte s’alça sobre una marca, la de València com a ciutat que promociona i promou tota mena de música per a tots els públics; no obstant això, sobre el paper, compta amb molts deures pendents per a autoproclamar-se com a ‘capital de la música’. Com, per exemple, reestructurar una llei escrita pel Govern Popular o posar fre a les multes que reconeguts músics de carrer com Borja Catanesi, millor música llista de carrers del món, –qui, segons fonts municipals, “va demanar el permís diverses vegades però no li ho van donar pel fet que tenia una gran quantitat de multes acumulades” per causes que l’Ajuntament no especifica- han hagut de patir.\nUNA LLEI “DEL PP” QUE NECESSITA REESTRUCTURAR-SE\nSegons Alicia Martínez, gestora cultural de Musicarte Urbano, “estem en un país en el qual la música de carrer no està massa valorada, ja que, en la resta d’Europa, la gent està molt acostumada a veure músics pel carrer. Ací, no obstant això, no està tan normalitzat”. Per aquesta raó merament cultural, el Govern Municipal encara no ha reestructurat una llei que, segons Alicia, “no és justa perquè no està ben estudiada. A més, sembla que els polítics i els ciutadans no tenen en compte que molta gent viu d’això: de fer música al carrer”. La gestora cultural ens explica que la normativa vigent es va aprovar en 2014, sota el mandat del Govern popular i que, per això, es “continuen establint unes prohibicions d’un govern anterior; és com si no s’haguera fet res”. L’única cosa que ha canviat, segons Kiron, és que “ara, hi ha menys repressió policial”.\nLa Llei d’Ordenança Reguladora d’Ocupació del Domini Públic Municipal -així es diu la normativa- és, segons Kiron, “un pegat posat pel PP on es prohibeixen més coses de les que es permeten”. L’Associació destaca, sobretot, el fet que la normativa siga “ambigua i poc específica”: “La Llei diu que no es poden superar els 65 decibels, però això no és equitatiu, ja que cada instrument produeix un cert nivell de decibels en concret”, apunta Kiron. A més, el portaveu també indica que la principal raó que es multe als músics de carrer a València és per contaminació acústica. No obstant això, segons Kiron, “mai s’ha fet un mesurament de la quantitat de decibels que produeix un músic. És a dir, és com si et multaren per excés de velocitat sense que hi haguera cap radar que el poguera comprovar”.\nAlicia, seguint la mateixa línia que el portaveu, declara que aquesta ambigüitat en la normativa “beneficia a uns quants músics i perjudica uns altres”. La gestora cultural ens parla de dos casos de músics perjudicats. Un d’ells es tracta d’una xica l’únic instrument de la qual és la veu. “Aquesta cantant no pot fer el seu treball sense un amplificador, ja que els músics de carrer solen actuar en terrasses on la gent parla molt alt i, sense voler, acabaria destrossant-se la veu“, afirma Alicia. D’altra banda, també existeix el cas d’un percussionista que toca un instrument ambiental anomenat hand-pam, el so del qual quasi no es percep. La gestora ens explica que “tot instrument de percussió està prohibit al carrer a causa de les batucades, que és cert que emeten un alt nivell de decibels. No obstant això, la normativa hauria de contemplar que no tots els instruments de percussió emeten els mateixos decibels i que, per tant, no haurien d’estar tots prohibits. Això, com moltes altres coses, s’ha de reestructurar”.\nMÚSICS, HOSTALERS I VEÏNS\nSegons Kiron i Alicia, Musicar-te porta més de quatre anys demanant-li a l’Ajuntament que revise l’ordenança, a més de portar-li proposades per a la nova normativa. Entre elles es troben la reestructuració dels horaris d’estiu, la regulació dels instruments amplificats mitjançant la implementació d’un nivell màxim de decibels per a cada instrument -“perquè cada instrument és un món”, ens diuen des de Musicar-te-, el consens entre els diferents grups involucrats -hostalers, veïns i músics- i l’autoregulació de cada músic, ja que els músics també han de ser responsables amb el compliment del nivell de decibels permés.\nTotes aquestes mesures són les que més urgeixen a l’associació, ja que són les que, juntament amb el gabinet El Rogle, estan analitzant en el context d’un estudi sociològic. El seu objectiu és unir forces amb alguna associació d’hostalers de València, afectats per aquest problema, i altres associacions en defensa de la música en directe. També, encara que això encara estiga lluny, els agradaria col·laborar amb alguna associació veïnal, “ja que això ha arribat a passar en ciutats com Barcelona, on hostalers, veïns i músics s’han ajuntat per a aconseguir un objectiu en comú”, testifica Alicia.\nEL CAS “CATANESI” I ELS PERMISOS\nFonts municipals asseguren que Borja Catanesi “va denunciar a l’Ajuntament per no concedir-li els permisos; tanmateix, això va ser perquè tenia massa multes acumulades”. Malgrat tot, l’Ajuntament no especifica la causa de les multes i, segons els mitjans de comunicació, el mes de novembre passat, li van requisar a Catanesi els instruments i li van denunciar per contaminació acústica . En el seu mur de facebook va qualificar aquesta actuació de “lamentable” per part de l’Ajuntament.\nL’ordenança que regula l’activitat dels músics de carrer no és gens genèrica, de fet és molt general: en ella s’inclou totes les activitats festives, el tema de les terrasses, etc. Per tant, és un tema que l’ajuntament considera una miqueta secundari.\nFonts municipals asseguren que els permisos, durant el govern del PP, caducaven al cap de tres mesos, mentre que ara ho fan al cap de sis mesos. És un gran pas. Així i tot, des de Musicar-te, es continua demanant una regulació en la sol·licitud dels permisos, ja que la seua proposta va més enllà: “un permís anual per a residents i un permís temporal per a la gent estrangera“, declara Alicia.