El Ple ordinari del mes de novembre de l'Ajuntament de la Seu aprova una modificació del conveni amb el Consell Comarcal per poder licitar la passera del riu Valira – Junts per la Seu d'Urgell\nEn aquest ple també s’ha donat compte de la renúncia com a regidor d'Òscar Ordeig, de CxS, després de 14 anys com a regidor al consistori.\nS’ha celebrat el Ple ordinari del mes de novembre del 2021 en el que s’ha aprovat una modificació de crèdit que inclou partides pressupostàries per arranjaments de paviment i supressió d’una reixa de drenatge del Polígon Industrial de la Seu, l’adquisició de material informàtic de consulta per ús del públic a la Biblioteca, la compra d’una nova motocicleta per a la Policia Municipal i l’ampliació de les subvencions per a la pintura de porxos del centre històric i Castellciutat en 8.400 € i les subvencions d’autònoms en 3.200 €. Amb l’ampliació d’aquestes 2 darreres partides aquestes subvencions s’atorgaran a tots els sol·licitants, amb un import total de 38.400 i 13.600, respectivament. Aquestes partides, defensades pel vice-alcalde Jordi Fàbrega, s’han aprovat amb els vots favorables de l’Equip de Govern (Junts per la Seu i ERC) i del grup de CxlS i l’abstenció de la CUP:\nTambé Jordi Fàbrega ha donat compte dels períodes mitjans de pagament del 3r trimestre del 2021 (17 dies) i dels informes trimestrals de morositat, tant de l’ajuntament com de les societats municipals, totes elles amb unes períodes migs de pagament entre 4 i 35 dies.\nA instàncies de la regidora de Recursos Humans, Carme Espuga, s’ha aprovat una petita modificació del pacte-conveni amb els treballadors sobre les hores extres realitzades en els dies especials, pactada a la mesa de negociació. I també s’han aprovat dues pròrrogues d’un any en convenis que tenim amb el Consell Comarcal: la dels Serveis Socials i la de manteniment dels camins municipals.\nI s’ha aprovat una addenda amb el conveni amb el Consell Comarcal per tal que aquest pugui licitar en breu la passera de vianants del riu Valira que segueix la N-260 a l’entrada de la Seu.\nEn quan a les mocions, s’ha rebutjat una moció presentada pel grup de CxlS sobre la gestió pròpia del Servei d’Atenció Domiciliària (SAD), ja que aquest és un servei que presta el Consell Comarcal a través del Consorci d’Atenció a les Persones, i aquest fet ja s’ha discutit en els seus òrgans de govern, havent-se decidit ja un canvi en la gestió del SAD a favor de l’empresa pública Sumar. I també s’ha acceptat amb esmenes una moció sobre la creació d’una Fira de l’Activitat Esportiva, una proposta que no és del grup de CxlS, sinó que l’actual equip de govern teníem previst fer l’any 2020 i que la pandèmia ho va impossibilitar, i que ara ha sortit de nou arrel d’una proposta ciutadana feta per xarxes socials.\nHi ha hagut varis precs, entre ells un de la 1a Tinent d’Alcaldia, Mireia Font, d’agraïment a tothom que ha fet possible l’exitosa Fira de Sant Ermengol d’aquest any i del regidor de Joventut, Joan Llobera, per la 1a Jornada Jove celebrada amb molt d’èxit el passat dissabte. Així com precs de felicitació a la jove urgellenca Marta Bertran, que va guanyar el Premi Dona TIC 2021 a la millor estudiant universitària en noves tecnologies i a l’escriptor Albert Villaró pel premi a la millor obra original en català del Festival 42 per “La Companyia Nòrdica”.\nFinalment, en el darrer punt de l’ordre del dia, s’ha donat compte de la renúncia del seu càrrec de regidor del Sr. Òscar Ordeig, del grup de CxlS, per centrar-se en les seves responsabilitats al Parlament i al PSC de Lleida, tal i com ell ha explicat. Tots els grups municipals han agraït la seva tasca al consistori, després de 14 anys com a regidor en 4 legislatures, totes elles a la oposició. Des de Junts per la Seu, tot i les nostres discrepàncies -profundes en molts temes- volem agrair el to d’aquesta darrera legislatura i la seva tasca de servei públic durant tots aquests anys.\n04/12/2021El Món Màgic de les Muntanyes 2021-22 programa prop de 70 activitats de Nadal a la Seu d’Urgell, la majoria a l’exterior27/10/2021L’Agència d’Habitatge de Catalunya cedeix dos pisos a l’Ajuntament de la Seu d’Urgell per a lloguer social


Vídeo: Així ha anat la presentació d'"Escac al destí", de Lluís Llach, al nou estudi de Ràdio Capital • Ràdio Capital de l'Empordà\nVídeo: Així ha anat la presentació d'”Escac al destí”, de Lluís Llach, al nou estudi de Ràdio Capital\nSegueix la presentació en streaming\nLluís Llach ha presentat el seu darrer llibre, “Escac al destí”, al nou estudi de Ràdio Capital, situat al Centre Comercial Cavallers de Palafrugell. L’acte ha començat a les 18:30 h, però s’ha emès en directe i ara es pot recuperar aquí. A continuació, també trobareu una galeria de fotografies de l’acte.\nAquesta presentació forma part de la programació especial en motiu de la inauguració del nou estudi de Ràdio Capital a Palafrugell. Una celebració que continuarà demà amb una jornada de portes obertes a l’estudi i un programa amb tot de convidats especials (Miquel Abras, Mazoni, Anna Sáez, El Monarca de la Bisbal…), de 17 h a 20 h. Demà, dissabte 22, també és dia d’Eurovisió, i des de Ràdio Capital també en farem una retransmissió especial. Finalment, tancarà el cap de setmana una altra presentació literària. Marc Giró passarà pel Centre Comercial Cavallers per presentar el seu llibre, “Pijos”. L’aforament d’aquest acte també és limitat, i encara us podeu inscriure.\nArticle anteriorLa Bisbal d’Empordà duu a terme una actuació de control de plagues al passatge Carles Bech\nArticle següentTorroella de Montgrí tornarà a limitar la circulació de vehicles pel passeig de Catalunya


Álvaro Arrieta, a Betevé: “Al turisme li costarà tornar a tenir les mateixes xifres d’abans, però la gent vol viatjar" | CETT\nFer front a la pandèmia és ara una prioritat, especialment per al sector turístic. El programa Reset, de Betevé, que analitza les transformacions econòmiques i socials a Barcelona després de la crisi de la COVID-19 , ha tractat avui la reconversió hotelera per fer front a la pandèmia. Ha comptat amb la participació d’Álvaro Arrieta, director del màster universitari de Direcció Hotelera i Restauració del CETT-UB.\n“Hi ha d’haver una gran reflexió en comú, no només el sector hoteler, sinó també les institucions públiques, el govern i l’acadèmia”\nDurant la tertúlia, s’ha insistit en la importància que el sector hoteler se centri en la ciutadania i el món local. En aquest sentit, Arrieta ha destacat que “el turisme és pràcticament inexistent, i una de les formes de reinventar l’hoteleria en aquests temps és bolcant-se a la societat barcelonina, a la població local, i oferint serveis que puguin satisfer aquell oci que volem tenir dins la nostra pròpia ciutat. A curt termini aquesta és l’estratègia”. Per a la recuperació del sector turístic, Arrieta ha apuntat que “hi ha d’haver una gran reflexió en comú, no només el sector hoteler, sinó també les institucions públiques, el govern i l’acadèmia”.\nLa solidaritat ha estat fonamental des dels inicis de la pandèmia, i Barcelona compta amb un teixit solidari molt important. “Amb l’Hotel Alimara Barcelona, que forma part del CETT, de seguida vam respondre amb l’Hospital Vall d’Hebron i vam posar a la seva disposició quasi la totalitat de les instal·lacions, precisament per crear un Hotel Salut”, ha destacat Arrieta.\n"El turisme és un dels factors motivacionals més importants de les noves generacions"\nPer fer front als reptes que planteja el futur, cal més que mai formar els professionals del demà. El director del màster universitari de Direcció Hotelera i Restauració del CETT-UB ha afirmat que hi segueix havent interès per a la formació en turisme. “És cert que al turisme li costarà tornar a tenir les mateixes xifres d’abans, però també és molt cert que vivim al segle XXI, que la gent vol viatjar, que és un dels factors motivacionals més importants de les noves generacions i, per tant, de turisme sí que en tindrem. La pregunta ara, i sobretot a Barcelona, és quin tipus de turisme tenim”.\nPots veure l’entrevista completa aquí.


A la balitresca: Divendres\nFa uns dies, l’equip del programa de TV3 “Divendres” va estar tota la setmana a Puigcerdà. Vaig poder veure part del desplegament de mitjans per realitzar el programa i trobo una mica sorprenent la relació qualitat-preu obtinguda. Vaja, que es gasten una morterada de calés públics per uns resultats força mediocres.\nEn primer lloc, algunes de les coses que van sortir al programa ja havien sortit en l’anterior visita del programa a Puigcerdà. En segon lloc, algunes de les persones que hi varen intervenir, poc tenen a veure amb Puigcerdà ni amb la Cerdanya. A molt estirar, tangencialment.\nAltrament, si del que es tracta és de posar a l’abast de Catalunya -via televisió- un conjunt de tòpics força coneguts, com la festa de l’Estany o el trinxat de Cerdanya, sincerament, crec que estem llançant el diners de tothom de la manera més absurda.\nMés interessant vaig trobar el tema de la natació en aigües gelades i de la lluita contra el rabdomiosarcoma que, tot i no ser privatius de Puigcerdà, són originals i molt meritoris.\nPerò, sincerament, altres coses sobraven totalment i no estaven a l’alçada de la resta. I no poso exemples perquè no vull menystenir públicament ningú, però tothom se sap allò que és seu.\nNomés diré que tot i que Puigcerdà pot presumir de l’estany i del campanar, som quelcom més que tot això. Potser que ens ho plantegem seriosament per la propera vegada que ens visitin.\nposted by Yarhel (Enric Quílez) @ 12:58 p. m. 2 comments\nAt 10:44 a. m., Sito (Alfons MM) said...\nJa se sap que ens agrada massa el "postureo". El decorat de l'estany el vaig trobar encertat pels que no coneixen Puigcerdà. Els continguts són discutibles però crec que els trien des de la TV mateix després que l'ajuntament els hi proposi, així que poc es pot fer al respecte, penso.\nI suposo que tants recursos mobilitzats també el van notar les empreses de serveis de la zona, això també s'ha de tenir en compte.\nNo estaria malament saber què cost i qui ho paga tot plegat...\nAt 11:09 a. m., yarhel said...\nÉs l'ajuntament qui diu què surt, més que no pas TV3. Pel que fa als calés, ho paguem entre tots dels impostos generals.


Benavent: "No posaria les mans al foc per Camps; me les estime molt" - Diari La Veu\nEscriba el número 771940\nNomés quatre dies després que Carlos Fabra i Alfonso Rus arriscaren metafòricament la seua integritat física en la defensa de l'honradesa de Francisco Camps tot posant "les mans al foc" per ell, Marcos Benavent ha proclamat tot el contrari.\nCridat a declarar a la comissió de les Corts que investiga la gestió de l'empresa pública Ciegsa, la societat que construïa els col·legis públics durant els governs del PPCV, el també anomenat 'ionqui dels diners' no vol arriscar les articulacions superiors. "Jo no la hi posaria. Cadascú, amb la seua mà, pot fer el que vulga. M'estime molt la meua mà", ha afirmat abans d'entrar a la comissió.\nBenavent, antic home de confiança d'Alfonso Rus i implicat també al cas Taula, ha afirmat que l'han cridat a la comissió per la seua amistat amb Máximo Caturla, gerent de Ciegsa entre 2004 i 2008 i posterior vicepresident de la Diputació amb Rus. Respecte de Ciegsa, Benavent ha afirmat abans d'entrar a la comissió que es van produir comissions i suborns.\nMarcos Benavent, sobre Francisco Camps: "Cadascú que assumisca la seua part, des de les seues creences i els seus valors"." El teu navegador no suporta la reproducció d'àudios.\n"Està clar, almenys per a mi. Ho he viscut en primera persona. He vist els diners. Supose que cadascú faria els seus arranjaments per a veure qui cobrava. No sé on van anar els diners. Cadascú que assumisca la seua part, des de les seues creences i els seus valors", ha sentenciat Benavent.\nUna vegada dins de la comissió parlamentària, on també ha comparegut aquest matí l'expresident de la Generalitat Alberto Fabra, Benavent ha explicat que no pensava respondre cap pregunta que se li formulara. Així ho ha fet. De nou als passadissos de les Corts ha justificat el seu silenci en el fet que no creu "en aquesta mena de comissions" i que, per tant, "no té sentit apuntalar-les".\nEscriba el número 114631


Religió i hel·lenisme a Cartago: la política aristocràtica a Jstor | Sublimis\nCiteu aquest article (Català)\nEl panteó cartaginès sap, de la IVE S., mutacions internes en el sentit de El que es va fer en el món mediterrani grec on les tendències religioses són la satisfacció del benestar personal. Principals vectors de la introducció a Cartago del pensament religiós grec, els membres de l’oligarquia no són els menys conscients dels perills que conté. Guardià i garantia de les tradicions locals, aquesta oligarquia s’esforçarà per conciliar els desenvolupaments en curs amb el manteniment del que constitueix la seva sessió política. Mitjançant l’establiment de Tinnit com a deessa de la mare i, sobretot, afirmant o dedicant Eshmoun com la divinitat protectora de la ciutat, el poder en marxa passa a garantir els seus principals objectius: recuperar les devocions privades, a través de l’omnipotència de les prerrogatives de Eshmoun i evitar la restauració La fundació ideològica essencial per a l’establiment de poder personalitzat eliminant Melqart i el seu soci privilegiat Ashtart. L’alineació dels cultes oficials cartaginians sobre els de l’esfera mediterrània i, més precisament, hel·lenístic és internament al Panteó Local, la influència hel·lenística que actua com a catalitzador. La política religiosa cartaginesa apareix sobretot com la recerca d’un equilibri entre les necessitats privades, els imperatius de la política externa es van girar cap al món grec i la necessitat absoluta de destituir qualsevol afirmació política que l’individualisme generaria l’individualisme nascut de cultes privats. Tan aviat com el segle IV B. C., el panteó cartagenès va experimentar transformacions interiors d’acord amb el que es feia en el món mediterrani grec en què les tendències religioses aime a la satisfacció del benestar personal. Com els principals vehicles de la introducció a Cartago del pensament religiós grec, els membres de l’oligarquia eren, no obstant això, conscients dels perills que va començar. Guardià i garantia de tradicions locals, l’oligarquia intentaria reconciliar les transformacions en curs amb el manteniment de la base de la seva política. Mitjançant l’establiment de tinnit com a deessa mare i, sobretot, reivindicant i la consecució de la deïtat protectora de la ciutat, l’establiment polític va aconseguir que es garanteixi els seus dos objectius de la mà: recuperar les devocions privades a través de la omnipotència de les prerrogatives de l’Eshmoun i evitar restablir la base ideològica necessària per a la base ideològica La creació d’un poder personalitzat descartant MELQART i el seu soci favorit Ashtart. Establir els cultes oficials cartagensos en línia amb els de l’esfera mediterrània i més precisament hel·lenística es va fer internament dins del panteó local, la influència hel·lenística que actua com a catalitzador. La política religiosa cartagenesa apareix principalment com a recerca d’un equilibri entre les necessitats privades, el dictat d’una política exterior orientada al món grec i la necessitat absoluta de descartar qualsevol afirmació política que l’individualisme que neix de cultes privats podrien generar.\nInteruniversitari, International i Quad Monitor, Pallas publicat en francès, però també en anglès, espanyol, italià i alemany, articles de professors, joves investigadors i estudiants de doctorat. Els temes tractats, reunits en fitxers temàtics, tracten les ciències de l’antiguitat en el sentit ampli i interessant tots els camps de les civilitzacions gregues i romanes: literatura, lingüística, mètrica, història, arqueologia, iconografia. Els dos anys, Pallas acull la temàtica Número dedicat a la nova qüestió de la història antiga a les competicions de l’ensenyament de capes i agregació.\nInformació de l’editor\nPremses universitàries du Midi (PUM) s’uneix al servei de la Universitat de Tolosa – Jean – Jaurès (U2J). Es van crear al maig de 1987 per decisió del Consell d’Administració. La seva missió és participar en la promoció i difusió de la investigació en la literatura, la llengua, les humanitats i les ciències socials, l’arquitectura, l’art i la salut, el Wheyther produït a la Universitat de Tolosa – Jean-Jaurès o altres estructures científiques d’or acadèmiques, l’or francès. Les premses universitàries del Sud (PUM) són un servei comú de la Universitat de Tolosa – Jean-Jaurès (UT2J). Es van crear al maig de 1987 per decisió del Consell d’Administració. Tenen la missió de participar en la promoció i difusió de la investigació en lletres, llengües, humanitats i ciències socials, i durant uns anys en ciències d’enginyeria, arquitectura, art i salut, ja sigui produïda a la Universitat de Tolosa – Jean-Jaurès o en altres estructures universitàries o científiques, franceses o estrangeres.\nPrevious Post - Previous post: Canvi de temps 2020 a Bèlgica: Encara estalvieu energia?\nNext Post - Next post: Birmània: Min Aung Hlaing, The Junta militar


Data d'inserció al perfil del contractant: 20/11/17\nL’òrgan de contractació de la Fundació Pilar i Joan Miró a Mallorca va acordar en Comissió de Govern de dia 3 de novembre de 2017 adjudicar el contracte a l’empresa ACCIONA FACILITY SERVICES SA, una vegada rebuda correctament i dins el termini establert la documentació que s’especifica al punt IV del plec de clàusules administratives particulars (segons el que es disposa al punt IV dels plecs i a l’article 151.2 del Reial decret legislatiu 3/2011, de 14 de novembre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de contractes del sector públic).\nRebuda la documentació per part de l’empresa ACCIONA FACILITY SERVICES SA, s’ha comprovat que se’ns ha enviat tota la documentació requerida correctament i dins el termini establert.\nPer tant, s’adjudica el contracte del servei d’assistència i atenció al visitant de les instal·lacions de la Fundació Pilar i Joan Miró a Mallorca (exp.2017-03) a l’empresa ACCIONA FACILITY SERVICES SA.\nData d'inserció al perfil del contractant: 10/10/17. PROPOSTA D'ADJUDICACIÓ\nLa Mesa de contractació, a la seva reunió d'ahir, ha revisat la documentació que esmenava les deficiències existents a la documentació administrativa (sobre A), y ha admès tots els licitadors. A continuació, ha procedit a l'apertura del sobre C i ha valorat, segons els criteris establerts a les bases, la puntuació dels licitadors, amb el següent resultat:\n1.\tACCIONA SERVICES (100 punts)\n2.\tHEXEL BALEAR DE MARKETING (96,30 punts)\n3.\tATESE (77,09 punts)\nEULEN ha estat exclosa del concurs per presentar una oferta que supera l'import màxim de licitació.\nLa Mesa de contractació proposa a l'organ de contractació (Comissió de Govern) l'adjudicació del concurs a ACCIONA SERVICES per haver obtingut la major puntuació. L'empresa proposada, si escau, haurà de presentar la documentació prevista als plecs i constituir la garantía abans de la firma del contracte.\nResum puntuacions 20 KB


El Barça rescindeix el contracte d'Andoni Zubizarreta\nEl club ha cessat el fins ara director de futbol. Dimecres, Bartomeu explicarà la decisió en roda de premsa (16 h)\n1 min. Barcelona 05/01/2015 16:18\n260x366 Andoni Zubizarreta, entrevistat a Canal + 1 / @casadelfutbol Andoni Zubizarreta, entrevistat a Canal + 1 / @casadelfutbol\nEl Barça prescindeix d'Andoni Zubizarreta. El club blaugrana ha emès un comunicat aquest dilluns al migdia per dir que "el president Josep Maria Bartomeu rescindeix el contracte del fins ara director de futbol de l'entitat". El màxim mandatari blaugrana oferirà dimecres, a partir de les 16 h, una roda de premsa per explicar més detalls de la decisió. A més, la junta directiva del Barça es reunirà de manera extraordinària a les 20 h a les oficines del club per tractar el tema de la sanció de la FIFA pel cas Masia.\n"El president, en nom de l'entitat, agraeix a Andoni Zubizarreta la seva aportació, dedicació i professionalitat en aquests darreres quatre anys al capdavant de la direcció de futbol del club", diu el text.\nDesprés de la derrota contra la Reial Societat, Zubizarreta va fer unes declaracions a Canal+ en què apuntava Bartomeu en la sanció a la FIFA. De fet, l'exjugador basc ja insinuava que si el millor pel Barça era que deixés el càrrec, ell el posava a disposició. Un dia després, ha estat cessat.\nLa gestió d'Andoni Zubizarreta, en 5 moments claus\nCarles Puyol també plega


\t<Zoologia > Ocells> Sabahbushwachtel\n208426 safranfarbene Feuerlilie\n\t<Botànica> safranfarbene Feuerlilie\n\t<Alimentació > Begudes> Sake\n\t<Psicologia > Processos mentals. Processos sensorials> Salienz\n\t<Lingüística> Salienz\n\t<Zoologia > Ocells> Salomonenkauz\nes nínox de las Solomón occidentales, n m\nfr ninoxe de Jacquinot, n f\nen West Solomons boobook, n\nde Salomonenkauz, n m\nNota: El nom específic de Jacquinot fa referència al militar i explorador francès Charles Hector Jacquinot (1796-1879).\n\t<Zoologia > Ocells> Salomonentaube\ngoura nana, n f\nes paloma perdiz de la Choiseul, n f\nfr microgoura de Choiseul, n m\nen Choiseul pigeon, n\nde Salomonentaube, n f\nnc Microgoura meeki\nTaxonomia: Columbiformes > Colúmbids > Microgoura\n\t<Zoologia > Ocells> Salvinhokko\nhoco de Salvin, n m\nes paují culiblanco, n m\nfr hocco de Salvin, n m\nen Salvin's curassow, n\nde Salvinhokko, n m\nnc Mitu salvini\nNota: El nom específic de Salvin fa referència al naturalista anglès Osbert Salvin (1835-1898).\n\t<Transports> Sammelcontainer\ncontenidor d'agrupatge, n m\ncontenidor LCL, n m\nes contenedor de grupaje\nes contenedor LCL\nfr conteneur de groupage\nfr conteneur incomplet\nfr conteneur LCL\nen groupage container\nen LCL container\nContenidor que s'omple amb mercaderies d'agrupatge que s'han de trametre a una mateixa destinació.\n\t<Audiovisuals > Imatge. So > Multimèdia > Videojocs> Sampling\nmostreig, n m\nConversió d'un senyal continu en un senyal discret format per una mostra representativa dels valors del senyal continu.\nNota: S'utilitza, per exemple, per a transformar una imatge real en un mapa de bits.


Des de fa milers d'anys els éssers humans han utilitzat les boletes amb diferents objectius: simplement com a adorns, amulets, símbol de certa categoria social i fins i tot com a moneda en els intercanvis comercials. Per a la seva fabricació es poden emprar diferents materials des dels més humils com l'argila, llavors o os, algunes més elaborades de metall, ambre o vidre i les més luxoses fetes de metalls o pedres precioses.\nDes del segle XVI, els vaixells amb destinació a Àfrica i Amèrica es proveïen amb enormes quantitats d'elles. En el viatge d'anada, feien de llast i a la seva arribada s'utilitzaven per a fer bescanvi d'espècies, teixits, metalls preciosos i fins i tot esclaus. Una moneda que va funcionar en la majoria de les fronteres. Moltes eren venecianes, incloent perles de cristall chevron, millefiori i unes altres de Bohèmia i Alemanya. Aquestes perles es consideren avui dia articles de col•leccionista.\nUna vegada a Àfrica aquestes perles es van unir a les produïdes localment i les arribades d'altres parts del món.\nSens dubte les més famoses són les fabricades pel poble krobo de Ghana. El procés és únic a Àfrica i els ghanesos han estat fent boletes d'aquesta manera des del sXVI.\nLes perles de vidre reciclat de Krobo o ‘Krobo beads’ es fabriquen principalment a partir de cristall i ampolles de vidre.\nEl vidre recuperat es renta i s'ordena per colors per a després trencar-lo en petits fragments per a fer perles translúcides, o bé es colpeja amb un morter de metall i es molen per a obtenir una pols molt fina que es polvoritza i s'aboca en un motlle d'argila. El motlle es col•loca en un forn i s'escalfa fins que les partícules de vidre queden semi foses. Per a acabar, els perles són polides i pintades a mà utilitzant colorant ceràmic conformant una petita peça única i irrepetible.\nLes perles africans de vidre reciclat ‘Krobo beads’ són més que un objecte ornamental, són tota una tradició, una cultura i fins a una forma de protecció i bon auguri\nCollaret Bintou Vidre krobo...


Salvador Fà i Llimiana - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n2009 (75/76 anys)\nSalvador Fà i Llimiana (Tarragona, 1933-2009) fou un coreògraf i director de danses, que des del 1982 va dirigir l'Esbart Dansaire de Tarragona.\nEl mestre i coreògraf Salvador Fà i Llimiana va néixer a Tarragona l'any 1933, i ben aviat es va iniciar en el món de la dansa catalana. Ja als 10 anys va ingressar en el que aleshores era anomenat Esbart Dansaire de Tarragona "de Educación y Descanso" que en aquella època estava dirigit per Esteve Pons. Una vegada iniciat a la dansa catalana, comença el seu interès per la dansa i assisteix a algunes classes de dansa de tots els gèneres a diferents acadèmies. Més endavant i ja interessat pel que era la dansa catalana, va rebre formació i ensenyament dels mestres Màrius Blanch (director i coreògraf de l'Esbart Sabadell Dansaire) i del mestre Manel Comes (que va ser director i coreògraf de l'Esbart Verdaguer i de l'Esbart Montserrat de Barcelona en aquelles èpoques). Més endavant també va rebre lliçons del mestre i coreògraf internacional Juan José Linares i Martiáñez. I finalment del mestre de danses tarragoní Domènech Aleu, que va ser el que el va animar i proposar per a dirigir el Grup de l'Acció Catòlica de Valls. Al juny de 1953, amb 20 anys, en Salvador Fà va debutar com a director de danses al grup esmentat. Ben aviat, i després de l'experiència del grup dirigit a Valls, l'any 1956, la junta directiva de l'Associació dels antics alumnes del Col·legi La Salle de Tarragona li encomana la direcció del recentment format Esbart "La Salle" de Tarragona. Per circumstàncies que desconeixem l'Esbart "de Educación y Descanso" va desfer-se l'any 1958, i amb motiu de la celebració a Madrid l'any 1959 de la 1a demostració sindical del 1r de Maig per part de l'Obra Sindical de "Educación y Descanso" varen demanar-li que el refongués amb el de La Salle per tal de representar a la ciutat de Tarragona en aquell festival. Així es va fer i els va dirigir fins al 1967 amb el nom d'Esbart Dansaire de Tarragona de E. y D.\nLa junta parroquial de la població de Vilabella el va proposar per a crear l'Esbart Dansaire de Vilabella l'any 1968, i va ser director d'aquest esbart al llarg de 14 anys, sent l'iniciador dels Festivals de Folklore Català de l'Hort de l'Abadia de Vilabella ( i que encara avui en dia es continuen realitzant ).\nEn Salvador Fà col·labora en tot allò relacionat amb la dansa catalana. Amb motiu de passar les vacances d'estiu a la població de L'Aleixar, i a petició dels vilatans va fundar el Grup de Danses de L'Aleixar, dirigint-lo durant 8 anys. A partir d'aquest moment, molts esbarts de les comarques tarragonines li van demanar que els dirigís, a causa de la seva categoria i del fet que era d'aquestes terres. Així doncs va arribar a dirigir simultàniament i en diferents etapes l'Esbart Marçalenc de Marçà, el Grup de Danses de Torredembarra, l'Esbart Sant Isidre de Falset, el Grup Folklòric de Riudoms, l'Esbart Dansaire de Vilabella, el Grup de Danses de L'Aleixar i alguns més esporàdicament de les comarques de Tarragona. Al mateix temps col·laborava en muntar danses o amb directors d'esbarts d'arreu de Catalunya i fins i tot d'arreu de l'estat espanyol, que el coneixien de la seva època anterior de l'Esbart Dansaire de Tarragona.\nL'Ajuntament de Salomó li va fer l'encàrrec de la creació de la coreografia del Ball del Sant Crist. Així doncs l'any 1972 a l'interior del Temple Parroquial es va representar per primera vegada el Ball del Sant Crist de Salomó amb la coreografia d'en Salvador Fà.\nTot i que després de deixar l'Esbart Dansaire de Tarragona, es va dedicar a fundar i dirigir diversos esbarts fora de la ciutat, no va deixar de treballar per la dansa Tradicional Catalana a Tarragona, i així va ser el promotor i director, de la Ballada de Danses Catalanes al Festival de Cors de Clavè i Danses Catalanes que cada any organitzava el Cor l'Àncora de Tarragona amb motiu de les Festes de Santa Tecla de la ciutat, que es van celebrar des de l'any 1977 fins a l'any 1988, i en el que es va encarregar de portar diferents grups folklòrics a la ciutat.\nTambé durant aquests anys es va encarregar de crear diferents coreografies per a sarsueles (Don Manolito o Molinos de Viento p.e.) per a ser representades per la Companyia del Teatre Metropol de Tarragona, així com la creació de danses per al final de curs de diferents escoles de Tarragona.\nL'any 1982, i a petició dels seus familiars i de molts antics dansaires del desaparegut Esbart Dansaire de Tarragona, va refundar aquest esbart.\nL'any 1980 per les seves grans relacions en el món del folklore va ésser requerit a Madrid per Jesus Ayllon, Juan José Linares i Gonzalo Talamante per tal d'estudiar la formació d'una Federació Estatal. L'any 82 va assistir a Navacerrada a una segona i l'any 1983 va participar al monestir d'El Escorial (Madrid) en la creació de la Federacion Española de Agrupaciones de Folklore, de la que va formar part de la directiva durant 14 anys.\nEn els anys 1983-84 va col·laborar molt activament amb els seus coneixements del folklore català i de la seva ciutat - per petició del que era el Regidor de Cultura de l'Ajuntament de Tarragona -, en el ressorgiment del Seguici Popular, així com en la recuperació del Ball de Gitanes de Tarragona, datat l'any 1577. També va col·laborar molt activament en aquella època en la instauració de les Mostres de Folklore Viu de Tarragona que encara es realitzen per Santa Tecla.\nL'any 1985 també va ser present a Manresa, representant al mateix esbart, a la fundació de l'Agrupament d'Esbarts Dansaires.\nL'any 1992 va ser l'organitzador de la primera Trobada d'Esbarts de Veterans, creant un roda d'actuacions que encara avui en dia funciona, i participant en ella diferents esbarts de les nostres terres i del sud de França. L'any 1997 es va estrenar el Ball de la Candela de L'Ametlla de Mar, recuperat per en Salvador Fà, per encàrrec de l'Ajuntament d'aquesta ciutat que no el veia ballar des de feia més de 100 anys.\nAvui en dia es dedica a la Direcció de l'Esbart Dansaire de Tarragona, però caldria destacar altres dades referents a la seva dedicació a la Dansa Tradicional Catalana i a la seva importància com a director i coreògraf.\nEls seus coneixements del folklore tant de Catalunya com de la resta de l'Estat espanyol, l'han portat a ser convidat a participar com a jurat a nombrosos concursos de folklore nacionals, i a tall d'exemple, el fer de jurat en un Concurs de Dansa Popular celebrat a Santander en el que hi prenien part balladors sords-muts.\nDurant aquests anys en el repertori de l'Esbart Dansaire de Tarragona s'han pogut incloure diferents danses de creació fetes per en Salvador Fà com poden ser Variacions del Ball Pla, Reminiscències, Suit Marinera i Recull Popular entre d'altres, i també va crear tres espectacles que sota un fil conductor va presentar amb els noms d'Història de Catalunya amb Danses, Antologia del Carnaval i Mil anys amb danses.\nA banda del mencionat Ball de la Candela de L'Ametlla de Mar ha estat recuperador del Ball de Punteta i de Taló de Tarragona, el Ball de Gitanes de Tarragona, de la Jota de Bítem i del Ball de Santa Tecla de Tarragona (que encara no s'ha arribat a estrenar i que resta al seu arxiu personal). També ha ajudat a la recuperació d'un ball que encara no ha sortit per les festes de Santa Tecla a Tarragona, però que ja compta amb el vistiplau de la Comissió assessora del Seguici popular d'aquesta festa i que es tracta Ball dels Set pecats Capitals de Tarragona.\nHa estat director artístic i coordinador a Tarragona de tres Festivals Internacionals de Folklore, 14 Edicions del Festival de Primavera de Danses que se celebra cada any per Sant Jordi, 4 Mostres de Danses organitzades pel Patronat Municipal de Turisme, i moltes trobades i intercanvis de grups de Veterans, Cossos de Dansa i Infantils amb grups d'arreu de Catalunya.\nSent director de l'Esbart Dansaire de Tarragona ha portat el folklore català a més de 40 ciutats de l'Estat Espanyol, i a França, Itàlia, Àustria i Turquia, en tots els casos amb invitacions dels grups organitzadors que han reconegut la categoria del grup que dirigeix.\nSota la seva supervisió s'ha editat un llibre de coreografies de Danses Tradicionals Catalanes que inclou 12 danses amb la seva història, coreografia, compassos i gràfics.\nTambé ha supervisat i dirigit l'edició d'un CD amb 12 danses interpretades per la Cobla Contemporània de Sabadell i la direcció Musical de Jordi Núñez i Pallarola.\nHa format a diferents mestres de danses a l'Esbart Dansaire de Tarragona, donant-los cursos amb la col·laboració de reconeguts professionals de dansa, ballet, música i gimnàstica per a preparar-los per a dirigir el folklore català en un futur.\nHa participat amb la cessió de dades de la Història dels Esbarts a Tarragona per al llibre editat pel Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana amb motiu del Centenari dels Esbarts.\nEl 16 de juliol del 2009 ens va deixar després d'una malaltia que li impedí seguir amb normalitat la seva tasca durant els darrers mesos.\nSalvador Fà ha ensenyat dansa catalana a innumerables alumnes, posseïa una gran quantitat de documentació relacionada amb el món del folklore i partitures i coreografies escrites de moltes danses catalanes.\nSalvador Fà ha rebut en aquests últims anys nombrosos reconeixements, tots ells per la seva tasca de direcció, recuperació i ensenyament de la Dansa Catalana, entre els quals cal destacar com a més importants:\nÉs soci d'Honor de l'Esbart Dansaire de Vilabella, del Grup de Danses de l'Aleixar i de l'Esbart Dansaire de Tarragona.\nEl 15 de novembre de 1992 es fa un homenatge amb motiu dels seus quaranta anys com a director d'esbarts i s'adhereixen entre altres entitats i personalitats les següents: Esbart Montpedros de Santa Coloma de Cervelló, Esbart Sabadell Dansaire de Sabadell, Esbart Sant Marçal de Cerdanyola del Vallès, Esbart Sant Cugat de Sant Cugat del Vallès, Grup Ntra. Sra. de l'Alegria de Monzón (Osca), Esbart Lleidatà de Dansaires de Lleida, Grup Arcude de la Vall d'Uixó (Castelló), Grupo Cantigas e Flores de Lugo (Galícia), Grupo Semillas Del Arte de Madrid, Grupo Doña Urraca de Zamora, Grupo Virgen Del Campo de Cabezon de la Sal, Grup Renfe de Alcazar de San Juan Castilla-La Mancha, Esbart Dansaire de Vilabella (Alt Camp), Grup De Danses de L'Aleixar (Baix Camp), Acadèmia Ballet Estudi Artemis de Tarragona, Patronat Del Ball Del Sant Crist de Salomó, Ateneu de Tarragona, Casal Parroquial de Vilabella, Grup Socialista de L'Ajuntament de Tarragona, Grup de Convergència de L'ajuntament de Tarragona, Grup Unió Democràtica L'Ajuntament de Tarragona, Grup Mixt de L'Ajuntament de Tarragona, Associació De Sant Roc Del Cos Del Bou de Tarragona, Federació Espanyola D'Agrupacions de Folklore (FEAF), Patronat Municipal de Turisme de Tarragona, Cobla La Principal del Llobregat de Cornellà, Joan Miquel Nadal I Malé Alcalde de Tarragona, Joan Tortajada Cultura Generalitat a Tarragona, Tomàs Manyosa I Ribatallada de Sabadell, Setmanari Clàxon de Tarragona, Diari de Tarragona,\nL'any 1998 va rebre de l'Ajuntament de Tarragona el Diploma de Serveis Distingits. També va rebre el mateix any el diploma de reconeixement del Patronat Municipal de Turisme de Tarragona\nEl 19 de maig de 1999 el Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya li va concedir l'Habilitació Específica per Impartir docència com a Professor de Danses Tradicionals i Folklòriques en Acadèmies de Dansa sense la necessitat de fer-li cap mena de prova, només amb l'acreditació dels seus mèrits, sent de les poques persones que posseeixen aquest títol.\nEl 8 de novembre del 2003 amb motiu de la celebració dels 50 anys de dedicació a l'ensenyament de Danses del Mestre Salvador Fà i Llimiana, el nostre Esbart li organitza un merescut homenatge que es desenvolupà en dues parts. La primera va consistir en un Festival - Homenatge al Teatre Metropol en el que va fer-se un recorregut per la vida d'en Salvador interpretant les coreografies creades per ell i que va estar acompanyat de persones i entitats que es varen voler sumar en l'homenatge. Aquests van ser l'Esbart Dansaire de Vilabella, el Grup de Danses de l'Aleixar, les seccions juvenils, Cos de dansa i Veterans de l'Esbart Dansaire de Tarragona, la Colla Jove dels Xiquets de Tarragona que varen fer-li un pilar de quatre en l'escenari del Teatre, el Ball de Gitanes de Tarragona, un grup d'antics Dansaires dels anys cinquanta, el Familiars del Salvador, un Grup de l'Escola de Dansa Artemis, el Grup Cooperativa Folk, el Grup de Grallers Els Bordons, i la presentació va anar a càrrec de l'Enric Pujol. Aquest acte que va resultar molt emotiu va estar presidit en l'escenari per una gran pancarta amb la seva fotografia que recordava el motiu de l'acte. Cal fer notar de què la Sala del Teatre estava plena d'Autoritats representants d'Entitats i amics del Salvador que varen acompanyar-lo en tot moment. En acabar el Festival l'Esbart Dansaire de Tarragona va fer-li un reconeixement especial pels seus anys de dedicació al Grup amb l'atorgament de la Medalla d'Or d'Entitat. La segona part de l'homenatge va consistir en un sopar a l'Hotel Ciutat de Tarragona al que varen acudir més de 220 persones vingudes de tots els punts de Catalunya i de l'Estat Espanyol. En acabar tan diverses personalitats, així com entitats o els seus representants varen participar en l'entrega de diversos records en el reconeixement a la seva tasca i on es va poder copsar l'estima que es té al Salvador.\nEl 25 de setembre de 2006 va ser guardonat amb la Creu de Sant Jordi per part de la Generalitat de Catalunya per la seva tasca d'ensenyament i difusió de la Dansa Catalana al llarg de més de mig segle.\nEntrega de la Creu de Sant Jordi[Enllaç no actiu]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Salvador_Fà_i_Llimiana&oldid=28154384»


Els boscos sagrats – Arbres i Paisatge – Josep Gordi\nEls boscos sagrats\nPosted on 07/09/2012 | by Josep Gordi\nEls pobles que vivien més a prop de la natura creien que els arbres, com tots els éssers\nvius, tenien ànima, la qual podia manifestar-se en algunes ocasions. Aquells arbres i boscos que anaven lligats a somnis, aparicions, guariments.. i que, normalment, tenien unes característiques morfològiques peculiars, respecte de l’alçada, el diàmetre, la capçada, l’edat, la morfologia del tronc.. tenien la consideració de sagrats. Quan es tractava d’un arbre, s’acostumava a talar els\nque l’envoltaven per tal que creixés més ufanós i es pogués gaudir millor dels seus trets morfològics. En ocasions, al seu voltant es construïa un petit recinte o s’edificava un senzill edifici que, a vegades, derivava, amb el pas dels anys o segles, en una petita capella. Per exemple el roure monumental del Giol al Vallès Oriental encara conserva un recinte al seu voltant.\nEl roure del Giol (Vallès Oriental)\nAquests arbres i boscos sagrats van acabar convertint-se en els primers santuaris, molt abans que s’aixequessin els primers temples i, per tant, van esdevenir els primers espais\nde comunicació entre les persones i la divinitat. També els llocs on s’enterraven els morts van gaudir de la valoració de sagrats. Per exemple, Anna Hachiewicz ha estudiat les relacions entre els valors espirituals i les funcions econòmiques al bosc de Bialowieza, situat entre Polònia i Bielorússia, i ha documentat que, al llarg del Neolític, algunes de les cultures que van viure\ndins de la gran massa forestal que s’estenia pel nordest d’Europa ja utilitzaven el bosc com un lloc de culte i d’enterrament. Al llarg dels segles VII i IX els pobles eslaus van començar a colonitzar aquesta boscúria i també van utilitzar els arbres i el bosc com a espais on es realitzaven ritus religiosos i enterraments, així ho testimonien diversos cercles i túmuls de\npedra trobats. Precisament sobre alguns d’aquests pujols sagrats és on van aixecar-se les primeres esglésies al llarg dels segles XII i XIII.\nEl bosc de Bialowieza (Polònia)\nA la Grècia Homèrica, els fidels també es reunien enmig de la natura. En ocasions davant d’un\naltar situat al cor d’un bosc sagrat. A l’Il·líada s’explica que sota un plàtan,Ulisses i els seus homes van veure una aparició que els va presagiar la futura victòria.\nPer als pobles celtes, el bosc sagrat s’anomenava “Nemeton” que és una paraula gal·la\nque vol dir santuari, en gaèlic existeix el mot “Nemed” que significa sagrat.\nNormalment, era una clariana del bosc on els pobles celtes desenvolupaven els seus ritus religiosos conduïts pels druïdes.Quan les legions romanes van endinsar-se per la Gàl·lia, la Bretanya insular i la Germania van talar alguns dels boscos sagrats per intentar assimilar-los a la\ncultura romana. El poeta hispanoromà Marc Anneu Lucà explica en el poema Farsàlia, el cas de la destrucció d’un bosc sagrat prop de Marsella, en que el mateix Cèsar va haver d’agafar la destral davant dels legionaris pel respecte i la temença que generava en ells el bosc.\nQuan segles més tard, els missioners cristians van començar l’evangelització del centre\nd’Europa, un dels seus primers objectius va ser l’eliminació dels cultes pagans i, en conseqüència, dels indrets on es practicaven. Per dur a terme aquest objectiu van utilitzar tres estratègies. La primera i més primitiva era talar els arbres i boscos sagrats ja que digueren que eren indrets dedicats al culte del dimoni. Per tant, el bosc es va convertir en un indret que acollia éssers malignes. En segon lloc, van fundar monestirs a l’interior d’espais forestals a la recerca de pau i meditació, però també per neutralitzar les forces diabòliques que s’hi refugiaven. En darrer lloc, van cristianitzar alguns cultes als arbres i es van dedicar a la Verge Maria o a sants la devoció dels quals estava arrelada a indrets propers. Per exemple, a Itàlia trobem el\nsantuari de la Madonna della Quercia (Lazio) i a Salamanca, Nuestra Señora de la Encina.\nSortosament, van aparèixer altres figures de la cristiandat, com sant Francesc d’Assís, que\nvan tornar a concebre la natura i el bosc com un temple i, per tant, com un espai sagrat.\n La informació prové d’un article d’Anna Hackkiewivz sobre el bosc de Bialowieza, presentat en un taller realitzat el novembre del 2011 a l’illa de Vilm (Alemanya) i que formarà part del volum de les actes que ha\ncoordinat Josep Maria Mallarach, amb el mateix títol del taller: “Spiritual Values and Protected Areas of Europe”, i que publicarà l’Agència federal alemanya de conservacióde la natura.\nLa paradoxa del santuari de sant Romedi (Trentino, Itàlia)


L'augment de la població escolar als instituts contrasta amb la davallada a infantil. A P-3 hi haurà 6.500 alumnes menys que l'any passat, fet que comportarà el tancament a la pràctica de cinc centres educatius.\n09.03.2015 - 14:57\nLa consellera Irene Rigau visita una escola al Baix Llobregat / Departament d’Ensenyament\nA Granollers l’escola Fàtima es fusionarà amb la Pau Vila, i a l’edifici que quedi lliure, s’hi ubicarà el nou institut de Granollers –que porta el nom del municipi–. Aquest joc de peces serveix per explicar les previsions de la Generalitat per al proper curs escolar 2015-2016, derivades de la davallada de natalitat dels darrers anys: més classes d’infantil que tanquen i instituts que obren, generalment en espais reaprofitats.\nCatalunya comptarà a partir de setembre amb 10 centres de secundària més, a causa de l’increment a Primer d’ESO d’uns 2.500 alumnes. Les complicacions que presenta la demografia –es va viure un pic de natalitat abans de la crisi, que ha davallat dràsticament en els darrers anys– han provocat que les classes dels instituts es vagin engrossint quasi al mateix ritme que decreixen les matriculacions a P-3. Mentre que d’aquí a cinc anys està previst que entrin 10.000 alumnes més que els que s’incorporen aquest setembre a Primer d’ESO, a P-3 les matriculacions no pare de caure: a l’etapa de P-3 a P-5 hi haurà 6.500 alumnes menys el 2015-2016, una reducció inferior a l’oferta, que només caurà en 3.700 places.\n“Hem intentat minimitzar els efectes de la davallada demogràfica”, expressava en roda de premsa la consellera Irene Rigau, un dia abans que s’obri el període de preinscripcions per al proper curs escolar, que experimentarà una vegada més un rècord d’alumnes: 1.077.548 nens i nenes.\nMalgrat tot, aquesta caiguda demogràfica comportarà el tancament, a la pràctica, de cinc centres educatius. Per una banda, tancarà l’escola Tresfonts (Barcelona) i la Pasifae (Vilanova i la Geltrú) s’integrarà a la Sant Jordi. Sobre aquestes dues ja pesava la decisió d’un tancament progressiu de cursos enrere. En segon lloc, es crearan tres nous centres de Primària a partir de fusions. A més de la citada fusió de Granollers, s’inaugurarà l’escola de Lliçà d’Amunt a partir de l’escola Països Catalans i el Sant Baldiri; i l’escola Labandària es fusionarà a la Sant Andreu de Llavaneres (que mantindrà aquest nom). Rigau ha defensat que no es tracta de tancaments sinó de fusions a partir de les quals neixen “nous projectes”, també a nivell administratiu –d’aquí el canvi de nom.\nEn aquest context cal destacar també que s’obrirà una escola de Primària, la de Salàs de Pallars, que havia tancat fa anys per manca d’alumnat però que reobrirà les seves portes el proper setembre amb una desena d’alumnes.\nPerò el gruix de les obertures de centres correspon a la Secundària. Els insituts que obriran, la majoria reaprofitant equipaments públics –alguns d’ells previstos per escoles, també alguns en barracots–, seran a Sant Quintí de Mediona, Sant Pol de Mar (aquests dos pobles fins ara no tenien cap institut), Cornellà, Igualada, l’Eixample de Barcelona, La Seu d’Urgell, Caldes de Montbui, Granollers, Tordera i Sant Quirze del Vallès.\nA més d’aquesta desena, s’obriran també dues seus d’instituts en poblacions properes que han guanyat alumnat en edat de cursar primer cicle d’ESO. És el cas de l’institut Vescomtat de Cabrera d’Hostalric, que obrirà una delegació a Breda; i el d’Els Pallaresos, que obrirà a El Catllar. I fins i tot en el mateix municipi, dos instituts encetaran també una seu: l’institut de Castellar del Vallès i el Torre Roja de Viladecans.\nAquests apèndixs, que serviran només pel Primer i Segon d’ESO –el segon cicle s’haurà de cursar a l’institut matriu–, dependran administrativament del centre originari a tots els nivells, des del professorat fins al projecte, segons ha detallat Rigau.\ntancament de p-3\nL’escola Els Aigüerols: un any més de vida Aquest centre de Santa Perpètua de Mogoda, després d'un any…


PER QUÈ ELS HOMES (ENCARA) ESTIMEN LES GOSSES - FEMAIL\nPer què els homes (encara) estimen les gosses\nPer què els homes estimen les gosses: de la catifa a la Dreamgirl, una guia per a dones per mantenir-se en una relació de Sherry Argov torna a les llistes de més venuts.\nÉs possible que hagis notat alguna cosa estranya a la llista dels més venuts del Sunday Times últimament. Al costat de James Patterson, Barack Obama i altres lluminàries apareix el meu llibre, titulat Why Men Love Bitches: From Doormat to Dreamgirl — A Woman's Guide to Holding Her Own in a Relationship.\nSembla que el meu llibre s'ha fet viral entre una nova generació de dones joves, que comparteixen els seus sentiments al respecte a l'aplicació de vídeos de xarxes socials TikTok, i l'envien a les llistes.\nAleshores, per què ha tocat la corda amb les dones Gen-Z?\nAbans de respondre aquesta pregunta, m'agradaria descriure com es comporten sovint les dones amb els homes.\nImagineu que els rols de gènere es van invertir. Imagineu homes cuinats, netejats i passats molts anys davant d'un mirall intentant semblar sexy.\nPer què els homes estimen les gosses: de la catifa a Dreamgirl, una guia de dona per mantenir-se en una relació de Sherry Argov torna a les llistes de més venuts (imatge d'arxiu)\nImagineu que els homes volien compromís després d'una setmana i enviaren missatges de text a una dona 12 vegades al dia per dir-li 'Et trobo a faltar XOXO' amb emojis de cor rosa.\nFins que els homes van dir coses com ara: 'A on va aquesta relació?' i 'El meu rellotge biològic avança'.\nIntenta visualitzar el teu amant unint-se a una classe de ball de bastons perquè pugui fer un acte per a tu amb boxers de seda i botes altes a la cuixa. Ara aguanta aquest pensament. Perquè així s'ensenya a les dones a comportar-se amb els homes.\nVaig escriure dos llibres més venuts: Per què els homes estimen les gosses (2003) i Per què els homes es casen amb gosses (2017): específicament per a dones massa amables, necessitades, educades o disponibles. Que són moltes dones, perquè així és com ens hem condicionat socialment per comportar-nos.\nFins fa poc, els meus lectors eren majoritàriament dones d'entre 30, 40 i 50 anys.\nAbans d'escriure els llibres, vaig entrevistar centenars d'homes —joves, grans, rics, pobres, casats, solters, altament educats i de classe treballadora— per descobrir tots els seus secrets masculins.\nEl llibre (a la foto) s'ha fet viral entre una nova generació de dones joves en línia\nEls vaig fer preguntes com ara: 'Què t'atrau realment? Alguna vegada has ignorat una dona a propòsit? La seva resposta t'ha allunyat o t'ha fet voler més? Què et guanya el respecte? Això afecta el teu desig sexual? Què és un repte mental?' I la pregunta més òbvia: 'Per què els homes estimen les gosses?'\nAviat em vaig adonar que les dones havien estat completament enganyades.\nDe manera aclaparadora, els homes van acceptar que se sentien atrets en secret per dones fortes molt més que per dones sí subordinades.\nQuan una dona es defensava, sovint era el moment en què un home es va adonar que s'estava enamorant d'ella.\nDurant segles, a les dones se'ls va ensenyar que, sempre que fossin boniques i fessin els trucs adequats per al dormitori, un home pagaria totes les factures i s'encarregaria d'elles.\nMai vaig entendre per què un home deixava una dona bella que faria qualsevol cosa per agradar-lo, en favor d'una dona aparentment menys atractiva que semblava ser menys complaent. Però els homes m'ho van explicar, i vaig compartir les seves idees al meu llibre.\nTal com ho descriuen els homes, el comportament d'algunes dones els va donar un missatge clar. Va dir: 'No tinc les meves pròpies opinions, inclòs sobre el meu propi valor'. Ets el centre del meu món.\nEn les meves converses amb homes, la conveniència d'una dona no tenia res a veure amb si portava Louboutins o Jimmy Choos, o fos morena o rossa. Si desprenia l'olor de la desesperació, aviat es cansaria d'ella, encara que al principi la trobés atractiva.\nUn home amb qui vaig parlar va recordar com es va enamorar de la seva dona la primera vegada que van tenir una intimitat. Però no va ser el sexe el que el va guanyar, sinó la seva independència i autocontrol emocional.\nLa va recollir, la va portar a sopar i van tornar al seu pis per a la seva primera nit de passió. Quan es va despertar a les 5 del matí, ella se n'havia anat. Preocupat, va pujar al seu cotxe per buscar-la i la va trobar a prop, caminant ràpidament cap a una parada d'autobús. Ella molt dolçament li va dir que havia de treballar aquell dia, així que anava de camí a casa per canviar-se. No necessitava que la portés enlloc.\nPer descomptat, va insistir.\nQuan s'havia corbat el cinturó de seguretat, també s'havia assegurat el seu respecte. El seu comportament va dir: 'T'agrada però no et necessito' i, el que és més important, 'La meva vida m'importa i no et prioritzaré per sobre de les meves necessitats bàsiques'.\nAquest és un missatge molt diferent al que va donar una dona que truca malalta a treballar i li serveix l'esmorzar al llit, seguit de dues hores d'abraçada. Per als homes, això diu: 'Et necessito massa'. Els asfixia.\nPer a les dones joves d'avui, el meu llibre conté consells que potser no havien sentit abans. De manera depriment, les xarxes socials, i la vida en línia en general, poden ser un lloc profundament insegur per a les noies de la Gen-Z.\nLes cites en línia han facilitat que els homes tinguin relacions sexuals amb només lliscar un dit. Les adolescents fan 'sexting' amb fotos nues a nois adolescents, mentre que alguns llocs de cites en línia valoren les dones per la 'caliente' que són.\nEls homes han encunyat una frase per descriure el que ha substituït les dates reals: l'eufemístic 'Netflix and chill'.\nQuan les dones joves descobreixen els meus consells de nou a TikTok, pot ser que sigui la primera vegada que llegeixen sobre dignitat, confiança, autoestima i no regalar-se als nois prematurament. I aquestes són lliçons importants.\nEl meu missatge? No tinguis por de defensar-te per tu mateix. Cap home et farà feliç, però l'home adequat augmentarà la teva felicitat. Com menys necessitat siguis, més et voldrà.\nAls homes els encanta el 'repte mental', segons diuen, d'una dona independent. Mai deixis que ningú tremi la teva fe en tu mateix.\nActuar com una puta no vol dir ser dolent. Significa tenir la capacitat de defensar-se per un mateix.\nMolts TikTokers s'han posat en contacte amb mi. Per exemple, Sarah Elizabeth va preguntar: 'Si ja has estat 'massa amable', hi ha alguna possibilitat d'aplicar els consells dels llibres després d'haver comès tots els errors? Alguna vegada és massa tard?\nVaig explicar que els homes poden avorrir-se un minut i intrigar-se al següent. Recordo estar en un programa de ràdio a Londres i li vaig demanar a l'amfitrió que descrivís l'únic comportament d'una dona que l'apagaria a l'instant.\n'Contacte constant', va dir. Si una dona continuava enviant-li missatges de text sense cap motiu, la consideraria massa necessitada.\nAleshores li vaig preguntar: 'I si de sobte deixés de saber-ne?' A l'instant, ell va respondre: 'La trucaria de seguida'.\nEls meus llibres expliquen a les adolescents el que diria un pare massa protector. Els adolescents estan inclinats a ignorar els consells dels pares, però jo ho faig com un amic, no com un pare.\nTot i així, l'efecte dels meus llibres el va resumir perfectament un pare que va llegir-ne un abans de regalar-lo a la seva filla. Va dir en broma: 'M'agradaria que la meva filla llegís els teus llibres, però mai voldria que la meva dona els llegís'.


Demà l'equip Torrot-CNM enceta el campionat d'Espanya - CN MATARÓ : Junts Fem El Centre\nL'alcalde rep a l'ajuntament cinc equips del Centre Natació …\nL'avi Noé i en Cano classificats per la Copa del Món de l'Ir…\nLes nostres alevines de Natació Artística ja son TOP-10\nL'equip Júnior del Torrot-CNM tanca un gran campionat de Cat…\nUna altra gran diada amb el Mulla't al Centre\nA finals de juliol t'espera el campus de Tennis Taula.\nL'Aida Fàbrega campiona del Triatló de Pont de Suert\nÀrea Exclusiva d'Instituts Odontològics per als socis del Ce…\nEl Centre organitza a Lloret, el Camp.d'Espanya cadet de wp.…\nDimecres · 14 Novembre · 2018\nL’equip de natació Torrot-CNM enceta demà el campionat d’Espanya Absolut a la Nova Escullera del CN.Barcelona. El campionat durarà fins al diumenge. És una de les proves més importants del calendari. Vuit nedadors i tres nedadores formen un equip amb moltes ganes de fer coses. L’entrenador, en Joan Giralt ens ho explica així;\nAnem a buscar l’objectiu d’entrar a finals A i B, ara bé el nivell d’exigència és molt alt. El format de competició serà d’eliminatòries al matí i finals a la tarda i això afegeix pressió. El que ja tenim assegurada és la participació a la final de l’equip de relleus de 4x200 metres lliures amb clares possibilitats fer un gran resultat. En proves individuals tenim tres nedadors amb possibilitats de poder entrar a finals també. Recordem que l’any passat en Guillem Pujol i en Jan Giralt van guanyar medalles, i aquest any també ho buscaran. I després tenim a la Berta Cambray, malgrat la seva joventut, l’any passat va estar ben a punt d’entrar a la final B, a veure si aquest any hi pot entrar. Tots estan entrenant molt bé, espero un bons resultats.\nConsulteu en els documents adjunts els convocats i les proves que neden\ninsc._camp._espanya_abs._1.pdf\t(77 Baixades)\ninsc.camp._despanya_abs._rell._1.pdf\t(149 Baixades)


Aparadors vius - - Empreses\nAMUNT PERSIANES – APARADORS VIUS\nAjuts per a la millora de l’atractivitat exterior del comerç a través del canvi de persianes - Convocatòria 2022\nL’Ajuntament de Barcelona, a través de Barcelona Activa, impulsa la convocatòria de subvencions Amunt persianes – Aparadors vius, amb la finalitat de millorar l’atractivitat exterior del comerç i, en conseqüència, la dels carrers comercials a partir del canvi de persianes exteriors anomenades cegues per persianes que possibilitin veure l’interior de la botiga amb la persiana baixada, com ara persianes encunyades, de malla o qualsevol altre tipus de persiana que faciliti la visió de l’aparador fora de l’horari comercial.\nPoden presentar sol·licitud, les persones (físiques o jurídiques) que siguin titulars d’activitats comercials, de serveis, restauració, oci nocturn i allotjament turístic en establiments en planta baixa i/o a peu de carrer de la trama urbana de Barcelona i que compleixin les condicions i els requisits detallats a l’apartat 6 de la convocatòria (veure el document de convocatòria a l’apartat “Documents de referència” d’aquest mateix web).\nQUINES DESPESES ES PODEN SUBVENCIONAR?\nPoden ser subvencionats els canvis de persianes cegues per persianes que possibilitin veure l’interior del local, amb un màxim de 3 persianes per persona sol·licitant.\nEs consideren despeses subvencionables pel canvi de persianes, les directament relacionades amb el subministrament, transport i instal·lació de les persianes segons els requisits especificats al document de convocatòria.\nSeran elegibles únicament les factures emeses des de l'1 de gener de 2022 fins al 31 de desembre de 2022. Excepcionalment, es podran admetre factures de data fins al 31 gener del 2023, sempre que a la factura s’especifiqui que els treballs han estat realitzats durant l’any 2022.\nEs destina un crèdit pressupostari d’1.000.000 d’euros a aquesta convocatòria de concurrència no competitiva.\nLa quantia de la subvenció es determina d’acord amb els següents imports:\nImport màxim de subvenció de 2.000 euros per a cada canvi de persiana. Com a màxim se subvencionaran 6.000 euros a una mateixa persona física o jurídica.\nLa subvenció podrà superar el 50% de l’import facturat per la persiana, però en cap cas, la quantitat subvencionada, juntament amb d’altres ajuts d’altres administracions que pugui rebre la beneficiària, podrà superar l’import facturat, exclosos els impostos.\nAquestes subvencions són incompatibles amb altres subvencions municipals que puguin tenir el mateix objecte.\nEl termini de presentació de sol·licituds és des de l’endemà de la publicació de l’anunci de convocatòria al Butlletí Oficial de la Província de Barcelona (BOPB) fins al 30 de setembre de 2022 o fins a l’exhauriment del crèdit pressupostari disponible.\nHeu de presentar la vostra sol·licitud per Internet, a través del Portal de Tràmits de l’Ajuntament de Barcelona.\nConsulta els documents que t’oferim en aquesta pàgina, així com al Portal de Tràmits de l'Ajuntament de Barcelona.\nEn cas de dubte, contacta amb proximitat@barcelonactiva.cat, amb l’assumpte: “Amunt persianes - Aparadors vius”.\nIndicacions per a la presentació de sol·licituds


Com afecta al procés català el no d'Escòcia? L'opinió de tots els partits catalans\nEls partits sobiranistes reclamen a Rajoy que prengui nota de Cameron, el PSC afirma que ha triomfat la via "federal" i PP i C's celebren la victòria de l'opció unionista\nBarcelonaEl seguiment que feien els partits catalans del referèndum escocès era especialment interessat en la mesura que es podia entendre com un referent per al procés sobiranista català. Quina lectura han fet les diverses formacions del Parlament després que finalment s'imposés el no a la independència?\n- Mercè Conesa (CDC): La portaveu de CDC, Mercè Conesa, ha demanat al president del govern espanyol, Mariano Rajoy, que estigui "a l'alçada" de les circumstàncies i dirimeixi a les urnes el repte que li planteja la societat catalana de la mateixa manera que ha fet el primer ministre britànic, David Cameron, amb el poble escocès. "Evidenciem falta de maduresa en la cultura democràtica dels grans partits estatals que impedeixen la votació. Creiem que seria molt més oportú que fessin campanya pel no enlloc d'impedir el dret legítim de totes les persones a votar per decidir el seu futur", ha insistit.\n- Ramon Espadaler (Unió): El dirigent d'Unió i conseller d'Interior s'ha limitat a manifestar "respecte" pel resultat de les urnes a Escòcia, sense entrar a valorar els efectes que la victòria del no pugui tenir en el procés català. Tot i això, com CDC, ha reclamat a Rajoy que prengui nota, ja que "s'equivoca i molt qui pensi que no posar les urnes soluciona el contenciós que té Catalunya amb l'Estat, així només s'agreuja el distanciament".\n- Marta Rovira (ERC): En declaracions a Rac 1, la secretària general d'ERC ha reconegut que li hagués agradat que guanyés el sí, i ha donat molts ànims al SNP, però ha celebrat que els escocesos hagin pogut decidir. "A mi m'agradaria sentir a Rajoy el que ha dit Cameron: 'sóc demòcrata i era necessari sentir l'opinió dels escocesos'". "En traiem una lliçó i espero que aviat ho puguem veure a Catalunya aquest 9 de novembre. Els escocesos han pogut decidir, i això és el que també demanem nosaltres", ha insistit.\n- Javi López (PSC): L'eurodiputat socialista interpreta que el resultat d'Escòcia és un clar suport a la via "federal", ja que no ha guanyat "l'estatus quo" sinó que "ha sortit victoriosa la tercera via, la de més autogovern però dins el Regne Unit". Javi Lçopez creu també que el referèndum és "una lliçó" per a Artur Mas i Mariano Rajoy, per el pacte del sistema de la consulta i per l'actitud de Cameron amb els escocesos. A més, l'eurodiputat ha alertat en relació a Catalunya que, "tot i que a Escòcia guanyava el sí al carrer, ha guanyat el no a les urnes perquè les opinions són més complexes del que semblen".\n- Alícia Sánchez Camacho (PP): La presidenta del PP a Catalunya ha afirmat que els resultats representen el triomf de la "majoria silenciosa". "Els qui sortien al carrer, parlaven molt, treien moltes banderes, feien molts actes i celebraven la victòria abans d'hora no eren la realitat de tota la població d'Escòcia", ha assegurat en una entrevista a Ràdio 4, que ha dit que s'ha demostrat que "al final ha guanyat el seny, el sentit comú i el sentit de la convivència". Així mateix, Sánchez Camacho ha subratllat que entre Escòcia i Catalunya hi ha "moltíssimes diferències" i que en el cas escocès el referèndum ha estat "legal".\n- Joan Herrera (ICV): El coordinador nacional d'ICV ha felicitat els escocesos per haver exercit la seva sobirania a les urnes. Independentment que hagi guanyat el no, Herrera creu que el fet d'haver pogut decidir quin futur volien a les urnes ja és una victòria d'Escòcia, del Regne Unit i de la democràcia. El líder ecosocialista ha assenyalat Rajoy com els veritables perdedors del referèndum escocès: "La millor demostració que Rajoy ha perdut és que s'ha d'amagar darrera d'un vídeo perquè no aguanta una sola pregunta. No pot explicar per què allò que han fet a Escòcia no ho volen fer aquí". "El Regne Unit serà diferent després de la consulta? És obvi que sí. La relació entre Escòcia i el Regne Unit serà diferent? Sí. Escòcia és sobirana? Sí", ha remarcat.\n- Joan Josep Nuet (EUiA): El coordinador general d'EUiA ha mostrat la seva "enveja" vers els escocesos pel fet que hagin pogut votar el seu futur en referèndum. "Si s’és demòcrata s’ha d’acceptar l’opinió de la gent, i si l’opinió de la gent no s’emet, el conflicte polític s’aprofundeix", ha afegit. Igualment, Nuet accepta "democràticament l’opinió majoritària del poble escocès”, perquè el fet de votar "ja constitueix una victòria en sí mateix el fet que s’hagi votat, perquè el nivell de responsabilitat, de competències i d’autogovern d’Escòcia sens dubte augmentaran".\n- Carina Mejías (C's): La portaveu de C's al Parlament ha assegurat que la victòria del no ha decebut a aquells que des de Catalunya havien pensat que el resultat podia afavorir el seu "projecte de divisió". En roda de premsa des del Parlament, Mejías ha evitat fer paral·lelismes entre el cas escocès i català argumentant que a Escòcia s'ha celebrat la consulta amb "respecte escrupolós" a les lleis del Regne Unit. D'altra banda, Mejías ha afirmat que el rebuig a la independència suposa un reforçament al projecte de la UE. "La UE ha estat reforçada perquè han triomfat els valors en positiu davant els valors en negatiu", ha afegit.\n- Quim Arrufat (CUP): El diputat de la CUP ha reconegut que preferia la victòria del sí a Escòcia, però ha reivindicat la "lliçó de democràcia" donada en qualsevol dels casos. "Ens hagués interessat molt més tenir un procés en marxa de separació a Europa, de desdramatització de tot allò dolent i terrorífic que ha de passar si es produeix la independència de Catalunya, però la lliçó de democràcia hi és", ha argumentat en declaracions a Rac 1. "De forma elegant s'han exposat arguments per totes les bandes i ha acabat guanyant el que la gent ha volgut lliurement. Enveja absoluta", ha conclòs.\nEscòcia Mariano Rajoy David Cameron Mercè Conesa CDC Ramon Espadaler Unió Marta Rovira ERC Javi López PSC PP Carina Mejías Joan Herrera ICV Joan Josep Nuet EUiA Quim Arrufat CUP Ciutadans Judici presos polítics


Les activitats d’AQU Catalunya el 2020\nEl Consell de Govern va aprovar la Planificació d’activitats d'AQU Catalunya 2020, que impulsarà les activitats següents:\nQualitat institucional: continuarem gestionant les titulacions universitàries a través del Marc VSMA, tot fent el procés de verificació de 65 noves titulacions, la modificació de 200 titulacions, i la realització de 95 visites externes per acreditar 210 titulacions; pel que fa a l’avaluació institucional, preveiem avaluar 22 centres, 19 per a la certificació del Sistema de Garantia Interna de la Qualitat (SGIQ) i 7 per a l’avaluació d’elements transversals dels SGIQ, i l’acreditació institucional de totes les sol·licituds que compleixin els requeriments; preveiem que es pugui aprovar la metodologia d’avaluació per a la reacreditació institucional i, si és possible, elaborarem dos nous benchmarks per a la verificació.\nQualitat del professorat: de nou, preveiem avaluar unes 2.000 sol·licituds en totes les categories de professorat, i unes 730 sol·licituds d’avaluació de mèrits de recerca, així com continuar donant suport al Pla Serra Húnter. Implantarem el notificador electrònic E-Notum i finalitzarem la tercera ronda d’acreditació dels Manuals d’avaluació docent de les universitats públiques, que es va planificar l’any passat.\nGeneració i transferència de coneixement: durem a terme la 7a edició de l’enquesta d’inserció laboral als graduats i graduades universitaris i farem la presentació de resultats del projecte; crearem l’Observatori del Talent de Catalunya, que permetrà conèixer les competències demandades pel mercat laboral; continuarem amb la presentació de resultats sectorials de l’enquesta d’inserció laboral als ocupadors i iniciarem la nova edició; treballarem en l’enquesta de satisfacció de l’estudiantat titulat recent; integrarem en una sola plataforma web els portals EUC i WINDDAT; treballarem en la publicació de dos nous informes transversals d’anàlisi de l’estat de les titulacions oficials i continuarem la publicació del perfil del professorat avaluat positivament, aquest any en les categories d’agregat i catedràtic.\nInternacionalització: finalitzarem els projectes internacionals iniciats i continuarem amb el seguiment als centres estrangers que imparteixen titulacions a Catalunya i els acreditats internacionalment amb AQU Catalunya, en cas que hi hagi disponibilitat de recursos.\nDirecció estratègica: desplegarem el Pla estratègic 2019-2022, i es continuarà impulsant el Pla d’accions al procés d’avaluació externa d’AQU Catalunya de compliment dels Estàndards i directrius europeus, així com continuarem impulsant el contracte-programa amb la Generalitat de Catalunya. També ampliarem la Comissió d’Apel·lacions amb membres provinents de fora del sistema universitari català. Finalment, publicarem el nou web corporatiu de l’Agència.\nOrganització interna: inclourem elements de responsabilitat social corporativa i de desenvolupament sostenible tant en les memòries com en les activitats internes de l’Agència. Continuarem amb la implantació d’aplicacions que donen suport als processos d’avaluació i de generació i transferència de coneixement. En l’àmbit de la gestió econòmica, consolidarem l’aplicació del Pla general de comptabilitat pública de la Generalitat de Catalunya. Finalment, durem a terme el trasllat del domicili i oficines de l’Agència.\nPlanificació d'activitats d'AQU Catalunya 2020


Conjunt Baronia de Sant Oisme\nCarretera C-147(del Doll) de Lleida a Tremp\nAl costad esquerra a 5 KM de Terradets\nAl mig del poble i molt ben conservad\nCoordenada UMT x=31T321 498E y=4652 125N\nÉs situat al cim d’una roca, al costat de l’esglèsia i del poble de la Baronia de Sant Oïsme. La carretera del Doll que va de Balaguer a Camarasa hi passa pel costat.\nEl seu nom és una corrupció del de Santa Eufèmia, que era el topònim primitiu. La primera notícia que es té d’aquest lloc correspón a l’any 1095 i es descobreix el nom primitiu de Santa Eufèmia per un document de l’any 1099.\nAquesta edificació és formada per una torre i algunes altres dependències. La torre és de planta circular: té, a peu pla, un diàmetre intern de 2,7m i el seu mur fa 1,5m; el gruix del qual es redueix a 1,13m en la coberta superior. El total de la seva alçada és de 14m.\nA la banda nord hi ha dues espitlleres, que fan pensar en l’existència de diversos trespols de fusta. Trobem una porta situada a 4m d’alçada, que devia ser coberta amb un arc de mig punt, tal com es veu actualment després de la restauració. La segona porteta que trobem, a 8m, de dimensions reduïdes ( uns 70 cm d’ample i uns 160 cm d’alçada ), és acabada també amb un arc de mig punt avui dia ben conservat. Les espitlleres són força grans i acabades a la part de dalt amb una graonada.\nL’existència de dues portes ens planteja la utilitat de la segona. Cal pensar que devia permetre d’accedir a una plataforma o una galeria de fusta que hi havia en aquell nivell, però només a la seva banda meridional, atès que al costat nord hi havia l’espitllera esmentada.\nA més a més de la torre, es construïren altres edificis en el reduït espai que hi ha al cim de la roca. A la banda sud hi havia un recinte que feia uns 4m per 3,5m. I cap al nord, es poden veure restes de murs laterals que fan pensar en la possible construcció d’una altra dependència. Així doncs, hom pot suposar que la torre i la nau meridional són coetànies i fetes al segle XI. I que, ademés, potser en aquesta mateixa època, ja es feren algunes construccions a la banda septentrional, tot i que la major part del que s’ha conservat sembla ja dels darrers segles medievals.\nBaronia de Sant Oisme - Sant Bartomeu\nAl centre de la Baronia hi trobem l’esglèsia de Sant Bartomeu. Inicialment, aquesta esglèsia degué ser una capella castellera, i més tard assumí les funcions parroquials que tenia la propera esglèsia de Santa Eufèmia, fins al moment que perdé aquesta categoria. Depengué, com la de Santa Eufèmia, del priorat de Meià.\nÉs un edifici d’una sola nau, coberta amb volta de canó de perfil semicircular. La capçalera, que corona la nau per llevant, és formada per tres absis en trèvol, en principi de planta semiricular, però molt deformats; especialment els laterals. L’absis lateral sud és quasi rectangular i el del nord és tallat al biaix per un mur que sembla fuit d’una reforma o d’una refecció resultat de les restauracions que s’hi han fet.\nLa porta, resolta en arc de mig punt, s’obre al mur nord, únic lloc per on és accessible l’esglèsia, ja que els murs sud i oest són construïts ran del penyal, en un fort desnivel amb relació al nivell interior del temple.\nA cada absis s’obre una finestra de doble esqueixada i al mur de ponent hi trobem una finestra cruciforme.\nAl punt on devia situar-se la unió entre el volum de la nau i el cos de la capçalera es dreça un petit campanar prismàtic, amb una finestra germinada a cada façana, totalment contruït amb carreus de pedra tosca, que contrasten amb els paraments de l’esglèsia, construïts amb carreuó irregular, simplement desbastat, amb tendència a formar filades. A l’interior es conserven fragments de l’arrebossat que originàriament devia cobrir els paraments, on encara hi ha vestigis de decoració pictòrica.\nTot i les seves deformacions i irregularitats, l’esglèsia de Sant Bartomeu s’inscriu plenament en les formes constructives i tipològiques de l’arquitectura llombarda. És datable vers mitjan segle XI exceptuant el campanar que correspondria a una reforma del segle XII.


Vols a Palmdale - Ofertes de vols barats a Palmdale, EEUU amb VolsBarats.cat\nVols barats > Calendari d'ofertes > Vols barats a Norte América > Vols barats a EEUU > Vols barats a Palmdale\nMostra vols a Palmdale des de:\nTroba vols barats a Palmdale fent servir el nostre motor de cerca. Reserva els teus vols a Palmdale als millors preus a Vols Barats. Pots fer una cerca personalitzada per trobar els vols a Palmdale que s'adaptin millor a les teves necessitats, o bé seleccionar una de les ofertes de vols a Palmdale que hem seleccionat per a tu.\nOfertes de Vols Palmdale (Anada i tornada) Vols d'anada\nVols Barcelona - Palmdale per 390 €\nVols Bilbao - Palmdale per 397 €\nVols Valencia - Palmdale per 400 €\nVols Alicante - Palmdale per 475 €\nVols Madrid - Palmdale per 568 €\nVols a Los Ángeles, EEUU - aprox. 60 km de Palmdale\nVols a Orange County, EEUU - aprox. 96 km de Palmdale\nVols d'altres països a Palmdale:


Andorra va viure diumenge passat tota una jornada dedicada a allò que en diem una bona causa. Vingudes d’un llarg nombre de localitats catalanes i d’Alca-nyís es van aplegar i van ser acollides al Principat prop de dues mil persones, pares i mares acompanyant els seus fills i filles d’edat entre els 3 i 6 anys. El motiu de la trobada era celebrar la 18a festa-torneig Joan Petit nens amb càncer, que des del 2001 ha tingut lloc cada any en una població diferent. La festa va néixer per la voluntat dels pares del Joan, un nen que va estar malalt de càncer des dels dos anys fins a prop del sis, quan la malaltia el va vèncer, de fer possible la il·lusió de nens petits com el Joan de jugar un partit d’hoquei sobre patins, l’esport que ell tenia al cap de jugar-ne partits, com veia fer al seu pare, que també hi jugava. Així que ja des de la primera festa-torneig l’any 2001, al Palau Blaugrana, fins aquest mes de maig a Andorra la Vella, cada any nens i nenes d’hoquei base, de l’escoleta, entre 3 i 6 anys, han pogut jugar, més que competir, formant una trentena d’equips i també participant en altres activitats lúdiques i educatives, per tal d’enfortir els llaços de convivència i amistat, amb el rerefons de la divulgació del coneixement del càncer i la sensibilització envers els que el tenen i el suport als seus familiars. La Fundació Amics Joan Petit Nens Amb Càncer, que ha estat l’organitzadora juntament amb l’Andorra Hoquei Club, ha tingut la col·laboració del Govern d’Andorra, d’Assandca (Associació Andorrana Contra el Càncer), de la Federació Andorrana de Patinatge, d’Andbank i d’Albert Llovera com a padrí del torneig. Els diners recaptats en la rifa solidària i altres actes que van tenir lloc durant la jornada, es destinen íntegrament a la recerca, investigació i coneixement del càncer infantil en hospitals i instituts especialitzats, ja que l’estructura de la Fundació Amics Joan Petit funciona totalment amb caràcter de voluntariat. Concretament, aquest any es destinaran a la investigació dels tumors cerebrals que desenvolupa un equip de recerca de l’hospital Vall d’Hebron de Barcelona i també, coincidint amb l’Andorra a Taula, la Fundació Joan Petit publicarà un llibre amb consells de nutrició per a malalts de càncer. Aquesta publicació aplegarà receptes de cuiners de renom de Catalunya i Andorra i anirà acompanyada d’un altre llibre, que versarà sobre les set disfuncions que es tenen quan es rep un tractament per càncer.\nEn acabar la jornada al Poliesportiu d’Andorra, que va resultar molt emotiva i viva, tant pels 400 components dels equips com pels acompanyants –d’aquelles vivències que ens marquen en positiu a la vida– el ministre de Salut, Carles Álvarez-Marfany, sota la mirada del gegantó Joan petit, que va d’hospital en hospital i ara és al de Nostra Senyora de Meritxell, va rebre “la cullera del Joan petit”, una cullera de fusta que és el símbol que ens recorda aquell nen, el Joan, que avui tindria 23 anys. La cullera que ell, a l’hospital, feia servir per jugar a hoquei, damunt la taula, com si fos l’estic, imaginant que jugava un partit de debò. L’auca del Joan petit, que va escriure l’Anna Parés i dibuixar la Pilarín Bayés, ens ho explica: “La tauleta de dinar era la pista de jugar,/ una oliva o un paper per fer de bola anava bé,/ i amb el sèrum fent camí la cullera era l’estic,/ dos gotets les porteries, apa som-hi!, punteria!” Els partits del Joan petit viscuts a la seva habitació, quin missatge i quina força! L’auca, que la Pilarín va dibuixar en blanc i negre, la pinten els nens i nenes a les escoles en la festa-torneig i així li donen color, li posen els seus colors. I quan solquen la pista amb els patins, semblen moure’s com les orenetes, gràcils, laborioses, xiscladissa i vida.\nEl pare del Joan petit, el Joan Torner, va als hospitals a visitar nens amb càncer i els porta, perquè el tastin, most flor de raïm xarel·lo de conreu ecològic del celler Pere Llopart, de Subirats, que col·labora amb ampolles solidàries. És la beguda amb què poden brindar els passos, els graons que guanyen en la seva malaltia. De ben segur que la dolçor del most els conforta i els anima en el seu món que viuen minut a minut, desgranant la vida, com va viure el Joan petit al costat dels seus. Per molts anys Amics de Joan petit, i gràcies per la vostra tasca i presència a Andorra.\n1. Mercat d'artesania a les Fontetes el 13 d'agost\n2. Jover remarca que les quotes estan obertes per...\n3. Generats més de 42.000 certificats de ...\n4. Obres per 1,68 milions a l'escorxador, Casa...\n5. Salut ajorna el pagament de les proves de la...\n6. El 68% de positius són de persones no ...\n7. El PS pregunta pels joves ingressats a...\n8. Curtmetratges per als més petits aquest dijous ...\n9. Encamp tindrà 12 estades esportives ...\n10. Concursos i música pel Dia de la Joventut a ...


‘El día que Selma soñó con un okapi’ planteja la història d’una dona visionària que cada vegada que somia en el mamífer africà mor algú al poble on viu. És la novel·la amb el títol més curiós de la temporada. Ha estat un gran èxit a Alemanya.\nMariana Leky Realisme màgic A Alemanya CÈLIA ATSET\nMariana Leky és filla d’una parella de psicoanalistes de Colònia. Quan era petita, els seus germans i ella explicaven els somnis als pares i en treien interpretacions d’una complexitat remarcable. “Per sort no recordo cap dels malsons recurrents que tenia”, diu la novel·lista molts anys després mentre presenta la traducció castellana d’El día que Selma soñó con un okapi, una de les apostes d’aquest hivern de Seix Barral. La història que planteja sembla treta d’una d’aquelles llegendes africanes en què les aparicions fan acte de presència en contextos quotidians. La Selma té la capacitat de predir la mort dels habitants del petit poble del Westerwald on viu -una regió muntanyosa de Renània-: “Cada vegada que somia en un ocapi algú acaba perdent la vida abans que passin 24 hores”, explica Leky. El problema és que la Selma, àvia de la Luise, la nena que narra la novel·la, no sap qui traspassarà. Les seves visions es queden a mitges.\nAmb aquesta novel·la, la seva autora ha fet furor a Alemanya. A més de vendre’n més de 300.000 exemplars, s’està traduint a quinze llengües i tindrà adaptació al cinema. “Finalment em puc dedicar a viure del que escric”, admet amb un somriure. Leky va debutar el 2001 amb el recull de contes Liebesperlen, i entre aquest primer llibre i El día que Selma soñó con un okapi només ha publicat dues novel·les, l’última de les quals, Die Herrenausstatterin, va aparèixer el 2010. “Durant molt de temps em vaig guanyar la vida fent informes sobre novel·les per a una ràdio: buscàvem llibres per fer-ne adaptacions teatralitzades”, recorda. Encara abans d’això, Leky havia estudiat periodisme cultural i escriptura creativa i havia treballat breument en una llibreria.\nUna autora amb gravadora\n“He de pensar molt els personatges i les cruïlles narratives que plantejaré abans de posar-me a escriure -admet-. Un cop ho tinc tot a punt començo a treballar en el manuscrit. Abans d’això, faig llargues passejades per Berlín amb una gravadora. Li dicto frases curioses, com ara «la Selma somia en ocapis»”. Leky reconeix que a l’hora d’imaginar aquesta última novel·la no va tenir en compte el substrat psicoanalític de casa seva. “És la primera vegada que hi penso, gràcies per fer-me’n adonar!” -exclama-. A partir d’ara ho faré servir a les entrevistes”. Tant el plantejament de la història com els personatges, equipats amb dosis tolerables d’excentricitat, podrien formar part d’una novel·la de Gabriel García Márquez. “El déu literari que venero amb més entusiasme és Richard Brautigan”, comenta. El seu llibre podria ser una versió per a tots els públics d’ Un general confederado de Big Sur o La pesca de la truca en América, dues de les joies del nord-americà. “Un altre autor que he seguit molt és John Irving -continua-. Entre els meus referents alemanys hi ha Birgit Vanderbeke [de la qual es pot llegir en català Musclos per sopar ] i el jove Max Scharnigg, que escriu sobre pobles petits on passen coses amb un punt de màgia”.\nA més de la Selma i la Luise, a la novel·la hi trobem un òptic que mesura diòptries i té una vida interior molt rica, un monjo budista que busca “la casa de la reflexió”, una jove que viu a la mateixa llar on la seva tieta de 92 anys es va suïcidar i un nen que somia en guanyar-se la vida aixecant pesos. A les mans d’un novel·lista com Arto Paasilinna, aquesta galeria de personatges podria donar sorpreses narratives interessants. Si n’escrigués un llibre Marc Levy o Grégoire Delacourt, en canvi, el resultat seria més proper al kitsch. Per sort, Leky prova de situar-se més a prop del primer. “No puc evitar el sentit de l’humor quan escric -diu-. Si vols explicar fets tràgics, una bona eina és combinar-los amb dosis d’humor. He de reconèixer que no sé quin és el secret per fer somriure els lectors”. A l’autora li costa desprendre’s dels personatges. “Són homes i dones que han crescut «una mica torts», com va escriure un poeta que m’agrada -admet-. Una de les preguntes que em vaig fer quan vaig començar a treballar en el llibre és quins efectes tenen la proximitat i la distància en les persones”. Per explicar-ho, l’autora convida a fer una passejada de 400 pàgines per un microcosmos on la tendresa i les sorpreses conviuen amb el dolor.


Fa un mes, les dones d’aquest país vam omplir els carrers de dignitat reclamant igualtat i respecte, però també un ordre social i econòmic més just, democràtic i lliure. El passat 8M ens vam convertir en referent mundial en la defensa dels drets humans, civils, laborals i econòmics, vam demostrar com el feminisme constitueix ara mateix la lluita més aglutinadora que existeix, i vam assentar un pacte intergeneracional que va deixar de ser silenciós i invisible i que constituirà, sens dubte, una fita en la història contemporània.\nFa un mes, el feminisme, que sempre ha estat aquí tot i que en els marges, va cobrar protagonisme: de cop i volta, el camí traçat des de feia dècades per les feministes a les que tant devem, va començar a ser recorregut, a gambades i amb pas ferm, per un nombre creixent de dones, i així el feminisme passava a ocupar discursivament gales de cinema, teatre o música, generant moviments de denúncia i alhora de sororitat, com el #YoTeCreo, #SomosManada, #TimesUp o #MeToo, i marcant l’agenda política, mediàtica i social.\nFa un mes vam dir que no estàvem disposades a tornar a l’etern segon pla, desenfocat i de farciment; i ho vam dir sabent que no serà fàcil, ni ràpid, però som moltes, i que arribaran moltes més. I que no ens serveixen programes sense pressupost, ni màrqueting sense política, i que som tan conscients de la profunditat de les arrels del patriarcat, que vam mesurar les nostres forces i vam entendre que l’educació a l’escola ha de ser un dels nostres fronts, per futur i per abast.\nSi creiem que la finalitat de l’educació és dotar-nos de les eines per desenvolupar-nos com a éssers individuals però també socials, es fa més veritat que mai el que sempre recorda Mercè Otero: l’educació, si no és coeducativa, no és educació. La coeducació no és altra cosa que acompanyar en el creixement amb el ferm propòsit de despatriarcalitzar la societat, per eradicar les diferents violències masclistes, la desigualtat d’oportunitats i la injustícia de gènere, que acaba sent injustícia en totes les esferes de la vida. Aquesta ha de ser la medul·la de la revolució educativa que ve. Ho ha de ser deconstruint l’ordre social actual i proposant-ne un de nou, i per això el feminisme, sens dubte, està cridat a jugar un paper essencial: perquè és en si mateix denúncia i alternativa, perquè és moviment deconstituent i constituent alhora.\nEl model educatiu feminista, que de nou no té res i que fa més de 40 anys es va començar a organitzar en la primera assemblea de Dones per l’Ensenyament, va molt més enllà de l’escolarització mixta. Passa, entre altres coses, per democratitzar els claustres i les aules, per promoure l’ús del llenguatge no sexista i per propiciar una redistribució dels espais. Això últim és important si volem que cadascú trobi el seu lloc al món, sense veure’s en l’obligació de moure’s pels marges i ocupar un lloc subaltern. Per descomptat, la manera de moure’ns en l’espai també s’aprèn: el manspreading no és innat, i si ho treballem, no necessitarem anuncis de Netflix al metro recordant als homes que no ens envaeixin.\nPerquè el feminisme té molt de respectar tempos, processos i aspiracions de cadascú, la coeducació contempla una autèntica atenció individualitzada, basada en la confiança i l’acompanyament. Perquè el feminisme és diàleg, no hi ha coeducació si no és des de l’experiència dialògica entre iguals, en la qual el coneixement s’adquireix per la suma de sabers sense que ningú ho dicti des d’una posició autoritària i de poder. I perquè el feminisme és cooperació, la coeducació passa pel compromís i col·laboració de les famílies i altres membres de la comunitat amb el projecte escolar, del qual es fan partícips i, en fer-ho, l’ecosistema educatiu s’obre, i l’escola passa a ser només una part, canalitzant així el temps educatiu al complet.\nCapítol a part mereixen els continguts curriculars obligatoris; el paper de l’escola no pot seguir sent testimonial ni arbitrari en relació a una competència tan necessària com és la formació afectivosexual. Seguint el model danès, aquesta ha de proporcionar informació sobre malalties de transmissió sexual i prevenció d’embarassos no desitjats, però també convidar a reflexionar sobre com promoure models de relacions sanes, sobre com identificar l’assetjament, masclismes i micromasclismes, sobre què implica gaudir d’unes relacions sexuals en una lògica entre iguals i amb la capacitat de dir No en qualsevol moment, i, per descomptat, ha de tenir com a premissa el respecte i posada en valor de la diversitat sexual i de gènere, així com la lluita contra la LGTBIfòbia. D’altra banda, un currículum que faci justícia amb el paper de les dones en la història, en la literatura, en les arts, en les ciències, etc., que superi la visió androcèntrica actual i que no condicioni el futur de ningú en funció d’expectatives sexistes de l’entorn és peça fonamental del canvi educatiu.\nTambé ho és la lluita contra la segregació escolar. Si estem d’acord que el feminisme és incompatible amb un sistema basat en explotadors i oprimides, en privilegiats i precaritzades, l’escola coeducativa hauria de ser equitativa i inclusiva per se, tant en l’accés a l’educació com en les condicions d’escolarització, i desterrar definitivament del nostre model educatiu aquesta xacra que suposa la segregació, en qualsevol de les seves variants (lingüística, sexual, per motius socioeconòmics, per diversitat funcional, per origen, etc.) i que va íntimament relacionada amb l’abandonament escolar prematur i amb el fracàs escolar, tal com ve denunciant reiteradament el Síndic de Greuges des de fa deu anys.\nI finalment, no hi haurà revolució educativa global si abans no arriba als claustres. Els docents necessiten recursos i necessiten formació, que ha de ser presencial, acompanyada, continuada en el temps i que pugui mesurar-se en termes d’impacte i de millora de la convivència als centres. Els vímets estan assentats, però els referents cal albirar-los en comú, traspassant unes fronteres que van molt més enllà de la comunitat educativa i, per descomptat, més enllà de les dones. Sobre el professorat recau la responsabilitat de ser la guia de la transformació educativa, que és la transformació del país, i la selecció de valors, horitzons i models és cosa del poble, de tot ell i no només d’una part.\nNo hi ha estat de benestar sense feminisme, ho hem patit. Sabem que el benestar, si bé posseeix una important càrrega de subjectivitat, va directament relacionat amb factors objectius, com l’índex de desigualtat, de cobertura sanitària, d’accés a un habitatge, de precarietat laboral i atur, de renda, de fracàs escolar, de pobresa infantil i en persones ancianes…\nUn estat del benestar que determina, en primera i última instància, el grau de dignitat i de responsabilitat del poble i els seus dirigents. Si estem articulant un espai nou per al canvi polític, si lluitem per un país més democràtic, just i lliure que blindi el seu sistema de benestar perquè ningú quedi enrere, sense importar d’on vinguis, sinó on vulguis anar, que protegeixi i no prescindeixi del talent de les dones, que ofereixi oportunitats i no expulsi els i les joves, que tingui cura de les seves persones grans però també de nens i nenes, només ens queda treballar per una transformació educativa a imatge del país que volem ser.\nL’escola coeducativa, i per tant, més democràtica, lliure, equitativa, personalitzada i més en comú, seria en la seva millor versió el país que ve.\nLa vaga de les dones: per tu, per mi, per totes elles Dones diverses comencen a sentir, a vegades sense poder posar-hi…\nI després de la vaga feminista, què? A un mes de la vaga feminista del passat mes…\nDe samarretes liles a vaga feminista: com encaren el… El sindicat majoritari de l’ensenyament crida el professorat a aturar…\nSobre Jéssica Albiach\nPeriodista. Diputada al Parlament per @CatEnComu_Podem. Membre del CCE de @ahorapodemos Contacte: Twitter | Més articles


Informació sobre el nou sistema de facturació horària\nQue és el nou sistema de facturació horària?\nLa facturació es realitzarà aplicant al consum real de cada hora el preu horari de l’energia en el mercat majorista d’electricitat.\nEl sistema de facturació horària permetrà als consumidors aprofitar els moments depreus baixos de l'electricitat (típicament els caps de setmana o per les nits, quan hi ha menor demanda) per estalviar en la factura.\nEl nou sistema de facturació horària de la llum va entrar en vigor el dijous 1 d’octubre.\nPer poder acollir-se al sistema de facturació horària s’han de complir tots els requisits següents:\n- Ser un consumidor domèstic o una pime amb potència contractada de fins a 10 kw.\n- Tenir la tarifa PVPC (preu voluntari per al petit consumidor).\n- Disposar d’un comptador intel·ligent.\n- Que el comptador estigui integrat a la xarxa i tingui capacitat per mesurar a distància.\nQue és un comptador intel·ligent integrat al sistema de telegestió?\nUn comptador intel·ligent és un comptador digital que permet la discriminació horària i la telegestió.\nSi està integrat al sistema de telegestió vol dir que enregistra la lectura a distància del consum horari que el client realitza, de tal manera que no cal que l’usuari faciliti la lectura a la companyia.\nCom es pot saber si tenim un comptador intel·ligent?\nA la factura de la llum apareix el tipus de comptador, i si actualment està integrat o no al sistema de telegestió en cas de ser digital.\nCom serà la factura?\nLa nova factura serà mensual (els clients que ja tenien PVPC ja tenien factura mensual).\nCom la factura de PVPC te els continguts regulats, l’aspecte de la factura serà el mateix, únicament s’introduiran els següents canvis:\nAl primer full, a l’apartat dades del contracte, s’informarà:\n- Que el client disposa de comptador intel·ligent integrat.\n- Que és facturat per consum real horari.\nCom es podrà saber les hores mes cares i els preus de la llum?\nEls consumidors podran saber per endavant quines hores són generalment més cares que altres i podran conèixer el preu horari exacte de l'electricitat des del dia anterior, que es publicarà diàriament al portal de Red Eléctrica de España (REE) (http://www.esios.ree.es/pvpc/). Les tarifes s’actualitzaran cada dia al voltant de les 20.15 i seran vàlides fins al dia següent a la mateixa hora.\nLes hores més econòmiques són les de menys demanda, generalment de 23:00h a 07:00h i els caps de setmana, i les més cares van de 08:00h a 12:00h i de 20:00h a 23:00h.\nD'altra banda, el titular del contractepodrà consultar a través de la seva empresa distribuïdora la seva corba deconsum per a un període ja facturat.\nQuines altres implicacions té la nova facturació?\nS’eliminen les lectures estimades i es preveu que s'evitin errors en les factures.\nLa facturació estarà adaptada als hàbits de consum real dels consumidors.\nQue passa si no complim els requisits?\nEs seguirà aplicant el model actual en funció d’un perfil de consum mitjà si tenim la tarifa PVPC o les condicions pactades si tenim una tarifa de mercat lliure.\nEls clients sense comptador intel·ligent integrat a telegestió seguiran tenint factura bimestral.\nQuan afectarà a tos els consumidors que tinguin PVPC?\nA partir del 2018, quan el ministeri preveu que s’hagi renovat els 27 milions de comptadors que funcionen a tot l’Estat.\nEl canvi de comptadors és obligatori tant per el consumidor com per l’empresa i haurà de realitzar-se abans del 31 de desembre del 2018 segons Ordre Ministerial IET/290/2012, de 16 de febrer del 2012.\nEl canvi de comptador el fa actualment l’empresa distribuïdora de manera gratuïta.


FiraTàrrega obre la convocatòria del concurs per a la nova direcció artística | Ràdio Tàrrega\nAvui s’obre la convocatòria del concurs per a la nova direcció artística de FiraTàrrega. La convocatòria romandrà oberta fins el 14 d’agost del 2018 i els interessats per prendre part en aquesta convocatòria han de presentar un projecte artístic que s’adeqüi a la missió, valors i objectius de FiraTàrrega, a més de la documentació requerida.\nEl director artístic s’encarregarà de la programació, integrada per 50 companyies. Un 50% de la programació serà catalana, un 25% de la resta de l’Estat i un 25% serà internacional. L’equilibri entre carrer i sala serà d’un 60% i 40 % respectivament, tot i que no ha de ser un % infranquejable en favor dels espectacles de carrer.\nSer ciutadà de la Unió Europea i acreditar un mínim de 4 anys d’experiència professional sectorial, entre els requisits bàsics per presentar la convocatòria per la direcció artística de FiraTàrrega.\nLa resolució del concurs es farà al mes de novembre, un cop celebrada l’edició de FiraTàrrega 2018, amb la confecció d’una comissió tècnica de valoració que serà l’encarregada d’avaluar els projectes presentats. Aquesta comissió estarà formada per la direcció de mercats de l’ICEC- Departament de Cultura de la Generalitat); la direcció executiva de FiraTàrrega; la subdirecció general de l’INAEM; i tres professionals del sector de les arts escèniques amb coneixements específics en arts de carrer.\nL’actual director artístic, Jordi Duran, ha fet dues direccions artístiques de 4 anys cadascuna. Al llarg d’aquests 8 anys FiraTàrrega ha treballat en tres puntals definitoris: el primer centrat en l’exhibició de la Fira que té lloc durant els quatre dies de setembre, el segon enfocat en la producció i l’acompanyament d’espectacles de companyies a través del programa suport a la creació, i per últim el de la formació amb la creació del postgrau de creació en arts de carrer.


Adreça electrònica judit.esteve@urv.cat\nInformació rellevant A causa de l’emergència sanitària provocada per la COVID-19 poden haver-hi canvis en la docència, avaluació i calendaris del curs 2020-21. Aquests canvis s’informaran a l’espai Moodle de cada assignatura. La matèria Dret administratiu està concebuda com un dels eixos fonamentals del Dret públic espanyol, juntament amb el Dret constitucional. En efecte, la Constitució espanyola de 1978 dedica una part important del seu articulat a l'Administració Pública a la qual integra, en tant que serveix a l’interés general, dintre dels poders de l'Estat. A la vegada, la Constitució espanyola reconeix també un ampli conjunt de drets als ciutadans enfront dels Poders Públics, per tal de garantir un constant equilibri entre l'actuació pública i les garanties que tenen els seus destinataris, els ciutadans. Des d’aquesta perspectiva, l’estudi d’aquesta assignatura pretén introduir l’estudiant en els aspectes essencials de l’ordenament juridicoadministratiu, prestant especial atenció a la regulació de l’organització, els mitjans i les formes d’actuació de l’Administració Pública, així com les relacions que s’estableixen entre les diferents administracions existents al nostre ordenament i amb la resta de subjectes que operen en l’àmbit jurídic.