Diari de sant cugat 968 by Premsa Local Sant Cugat - issuu\nEducació: Entrevista a Carles Capdevila, director del diari ‘Ara’\n2,50 € MÉS INFORMACIÓ PÀG.12\nLa demanda de productes ecològics i de proximitat creix a la ciutat i s’erigeix com una alternativa saludable de consum A fons _4 a 11\n”Al final tots treballem per un únic objectiu: que s’alci el teló i tot estigui bé” Marc Urquizu,\nEl cost dels funcionaris de Sant Cugat és de 24 milions d’euros Economia i Empresa _ 30 i 31\ncap tècnic del Teatre-Auditori Entrevista _ 50 i 51\nCom es prepara la Via Catalana des de Sant Cugat Ciutat _14 i 15\nDiari de Sant Cugat Divendres, 6 de setembre del 2013\nAQUEST PROD UCTE\nAcer Inox antiditades Il·luminació LED Touch Control\nKGN 39 AI 20 COmBI\n30 QUOTES 23,30€ AL mES 0% Interessos. TIN 0% TAE 0%.\nOferta vàlida del 6 al 12 de setembre del 2013. Tots els preus inclouen IVA i RAEE (Reciclat dels aparells elèctrics i electrònics). Preus expressats en euros.\n358 L. de capacitat total, funció super congelació, 2 circuïts de fred independents, Touch Control, filtre Airfresh, antiditades, il·luminació amb leds, safata de vidre, 2 calaixos porta verdures, ampoller d'acer, mides: Alt 200 x Ample 60 x Fons 65, article ref. 1142327\nCadet 1 de la UE Sant Cugat Ha ascendit a Preferent-2\nDesprés de vuit temporades de no fer-ho, el cadet 1 masculí de bàsquet de la Unió Esportiva Sant Cugat militarà a Preferent-2, la segona categoria més important del bàsquet cadet català. L’equip que entrena Joan González, que ja és entre els setze millors equips de Catalunya, va superar en la fase d’ascens la UE Montgat (106-24) i el Sícoris de Lleida (77-39).\nLes obres de la rambla de Ribatallada Falta de previsió\nLa rambla de Ribatallada ja és un caos abans que comencin les escoles. Ara que tots els santcugatencs ja han tornat i han intentant passar amb el seu vehicle per una de les vies més transitades del centre de la ciutat s’han trobat un autèntic embut. Unes obres que han estat aturades el mes d’agost i que es podrien haver programat millor per afectar menys el trànsit rodat.\nen primera persona Josep Maria Vallès Periodista del ‘Diari de Sant Cugat’ @josepmvalles\n20 anys aixecant el teló\nquè mengem i d’on ve el que consumim\nequip del Teatre-Auditori ho té tot a punt per celebrar el seu 20è aniversari els dies 28 i 30 de setembre. I quan dic “equip” sé de què parlo. Si bé el director és en Pep Tugues, al seu darrere (o al seu costat), hi ha un conjunt de professionals que gaudeixen amb la seva feina i que formen part d’un engranatge humà que funciona quasi a la perfecció. I això traspua als espectadors, als artistes, als patrocinadors i als mitjans de comunicació. Sempre dic que és un equip que fa que les coses semblin fàcils; hem col·laborat moltes vegades i aquesta és la percepció que sempre he tingut. Si el Teatre-Auditori celebra vint anys és perquè hi va haver un alcalde que va creure en la construcció d’aquest equipament des del pri-\na creixent demanda de productes ecològics a la nostra ciutat, lligada a l’aparició de nous establiments que venen aquest nou tipus de productes, ens hauria de fer plantejar, com a mínim, si realment mengem correctament. Informar-nos sobre què estem menjant és una bona manera de cuidar la nostra salut. I això, entre d’altres, passa per saber d’on ve allò que consumim. Sembla molt evident però, certament, moltes vegades desconeixem d’on vénen els aliments. El consum de menjar ecològic no s’entén sense tenir en compte aquest altre concepte: el de la proximitat. Consumir productes propers no tan sols és una qüestió d’identitat, de fet, pot ser proper i venir de França. És una qüestió de salut i de sostenibilitat. Un producte sa és un producte fresc, ric en nutrients. A la vegada, consumir productes frescs contribueix a la sostenibilitat ja que estalviem despesa en el transport i en la conservació. Menjar ecològic és salut. El menjar ecològic és l’únic que ens certifica que un producte no ha estat manipulat amb substàncies nocives, substàncies que s’ha demostrat que afecten el nostre organisme. L’altra qüestió és el preu... És cert que encara surt, per regla general, una mica més car. El que és normal és que baixi si no ho eviten altres interessos que s’escapen de les nostres mans. Si augmenta la demanda, augmentaran els productors i distribuïdors, hi haurà més competència i baixaran els preus. Ara per ara, ens compensa comprar qualitat a major preu? Tant si la resposta és afirmativa com negativa, us convidem que conegueu una mica més de prop què ens pot oferir la ciutat en matèria de menjar ecològic. Salut i bon profit!//\nmer moment. Recordo que Joan Aymerich va ser objecte de crítiques desafortunades. La prova és que avui ningú s’imagina un Sant Cugat sense el Teatre-Auditori, la Biblioteca Central i els cinemes. De fet, en aquest 20 anys, han estat moltes les ciutats que ens han visitat per agafar el nostre Centre Cultural d’exemple i, fins i tot ,per interessar-se pel model de gestió; són coses que passen quan un projecte funciona. Un Teatre-Auditori que va ser inaugurat de la millor manera, amb l’estrena d’Històries de Sant Cugat sota la direcció de Dolors Vilarasau i amb més de 200 actors santcugatencs damunt de l’escenari. Per molts anys espectaculars!//\n4 A Fons Alimentació\nMenjar ecològic Un hàbit saludable i sostenible\nAixò és un peu de fotografia el qual es descriu el contingut . #Crèdit FOTO Més natural Les fruites i les verdures ecològiques s’obtenen de productors agroecològics que no fan cap ús de pesticides per conservar-los # artur ribera\nEcològic, de qualitat i proper: una nova manera d’alimentació Saludable Els productes ecològics són més sans: aporten nutrients i eviten substàncies químiques Tendència El constant creixement de la demanda afavoreix l’aparició de nous comerços a la ciutat\nonsciència. És la paraula que més es repeteix en una conversa sobre alimentació ecològica. En els últims anys, a Catalunya han aparegut centenars d’iniciatives relacionades amb el consum de productes ecològics. Tant és així que fins i tot en aquests darrers anys de crisi, a Catalunya ha crescut cada any la producció i consum d’aquests productes. Quan et preguntes per què passa això, la resposta que obtens sempre és la mateixa: “Hi ha més consciència”. Però, n’hi ha de veritat? Possiblement, si preguntéssim un per un com s’alimenta i féssim un estudi amb dades estadístiques, els resultats no serien massa bons, en el sentit que encara som poc conscients del que mengem. En qualsevol cas, cada vegada són més les persones inquietes per aquestes qüestions i cada vegada en són més les que canvien alguns dels seus hàbits ali-\nmentaris a mesura que s’informen. Sobretot, perquè és més saludable i sostenible.\nEcològic i de proximitat Un producte ecològic és un producte natural obtingut sense la intervenció de productes químics. Poden ser productes de qualsevol tipus: verdures, fruites, llegums, olis, pastes, cafès, formatges, iogurts, carns. Encara que el concepte ecològic no implica necessàriament que sigui més saludable, en la majoria dels casos, l’absència de químics afavoreix que el producte sigui més fresc i més sa. Quan es parla de productes ecològics també es parla de productes de proximitat. No tot és ecològic i de proximitat, però acostuma a ser així, per una qüestió de coherència. De la mateixa manera que és més sostenible treballar la terra sense pesticides, ho és també minimitzar el con-\nsum energètic que implica la conservació d’un producte fins que arriba al consumidor final. Un producte de proximitat, per tant, és aquell que elimina bona part dels intermediaris i que arriba al consumidor abans. El resultat és un producte que a més de ser més fresc i més sa, té més sabor. El sabor original, ni més ni menys. Als productes de proximitat també se’ls coneix com a productes de quilòmetre 0 (km 0). Aquest concepte parteix de la base que el producte de proximitat és aquell que es produeix a menys de 100 quilòmetres del lloc on es compra. Això no sempre és així, perquè moltes vegades no es troben determinats productes a menys de 100 quilòmetres, però sí és una pauta per afavorir el consum dels productes els més pròxims possible. El Consell Català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE) certifica els productes agroalimentaris eco-\nlògics catalans. Si comprem un producte amb el segell del CCPAE ens assegurarem que el producte sigui ecològic i de proximitat.\nEl ‘boom’ a Sant Cugat A la nostra ciutat, el creixement del consum de productes ecològics ha afavorit l’aparició de nous comerços que aposten per la venda d’aquests productes. Fins fa ben poc, només existien les botigues de dietètica i medicina natural com el Super Natural (carrer de Sant Ramon, 4) i el Gerd (plaça de Sant Pere, 9) que també tenen productes d’alimentació ecològics. Josep Arnau, del Super Natural, recorda que quan ells van començar, l’any 1989, “el tema dels productes naturals es veia com una cosa estranya. En medicina, fins i tot, perillosa”. Però les coses han canviat: “Avui en dia la gent ho veu amb molta normalitat. Fins i tot hi ha metges convencionals que envi-\n6 A Fons Alimentació\n1 La Carbassa és una de les cooperatives de consum que més bé funciona a Sant Cugat. Reparteix cistelles els dimarts 2 La compra a granel torna a ser una realitat, ara amb certificació ecològica 3 Els pagesos de Can Montmany reparteixen els seus productes en diferents cooperatives de Sant Cugat. També tenen distribució pròpia a través de “De l’Hort a Casa” 4 Un dels productors del Mercat de Pagès. 3\nen els seus pacients aquí”. L’alimentació ecològica, pròpiament dita, arriba a Sant Cugat a través de les cooperatives i els comerços. Les cooperatives funcionen de manera assembleària i acostumen a ser més directes, en el sentit que ells són l’únic intermediari entre el productor i el consumidor. Una altra de les particularitats de les cooperatives és que funcionen amb el sistema de cistelles, que poden ser tancades o fetes a mida. Les botigues d’alimentació ecològica solen ser petits comerços que tracten directament amb els productors. Hi ha excepcions. Una és Veritas, franquícia amb gairebé 30 botigues a tot el territori català. Recentment també ha obert Granel, una altra franquícia, que en aquest cas permet comprar aliments en mesura i pes, és a dir, a granel. D’aquesta manera, a més d’estalviar en quantitat i preu, es fa una compra més sos-\ntenible i conscient amb envasos biodegradables, paperines de paper o bosses de fècula de patata. Sant Cugat també disposa d’un Mercat de Pagès, que es fa dos cops al mes a la plaça de Sant Pere, de productes ecològics i de proximitat. Actualment, el Mercat de Pagès compta amb 11 productors i té en llista d’espera uns quants més.\nPreu o qualitat? “El menjar ecològic és car”. Certament, el menjar ecològic pot ser car. En una enquesta sobre hàbits alimentaris feta pel portal web Ets el que menges, el 63% dels enquestats assegurava que no comprava ecològic per l’elevat preu. Els venedors diuen que s’ha de saber comprar. La proximitat és un dels factors que fan abaratir els costos, ja que s’estalvia en l’envasament, la conservació i el transport. El contacte directe amb el productor i l’eliminació d’interme-\n#ARTUR RIBERA i pere fernández\ndiaris també permet que el producte tingui un preu més baix. També és més econòmic comprar productes de temporada. El que és evident és que ni el preu ni la crisi han frenat l’auge del menjar ecològic. Qui en compra ho justifica amb la qualitat. I d’altres ni ho justifiquen, perquè no troben que ho sigui: “A mi no em surt més car comprar ecològic”, diu una dona que compra a la cooperativa El Cabàs. “Pensa que comprant ecològic no compro gaire carn ni peix. I amb això també s’estalvia.” D’altra banda, cal tenir en compte que l’augment de la demanda, necessàriament, farà que baixin els preus. En definitiva, comprar ecològic no és tan sols tendència o una moda passatgera. Comença a formar part del dia a dia de molta gent que cada vegada està més mentalitzada que cal menjar d’una manera més coherent i sana. //\nen context El Mercat de Pagès, una iniciativa de l’Ateneu Precursos Aquesta iniciativa la van engegar l’Ateneu i les cooperatives de consum l’any 2009. Actualment està gestionada per l’Ateneu. Periodicitat Es fa el segon i el quart dissabte de cada mes, de 9 a 14 hores, a la plaça de Sant Pere. Productes El Mercat de Pagès compta amb 11 productors, oferint un ampli ventall de productes de la terra (verdures i fruita), pans, embotits, formatges, fruits secs, vins i mels. Darrerament s’ha incorporat un productor de cerveses artesanes del Berguedà i un altre de carns ecològiques de Castelltallat. Acollida Té una clientela fixa que mica en mica està creixent. L’Ateneu vol ampliar-ne la periodicitat i el nombre de productors.\nENTREVISTA Thaïs Loverdos, naturòpata\n“Si vull vitalitat he de prendre els aliments que me la donin”\nSalut Loverdos està especialitzada en nutrició energètica, vegetariana, del pH i macrobiòtica. Assegura que tot el que ingerim genera emocions i que una bona alimentació és la millor medicina. Té una consulta a Sant Cugat #cedida Mengem bé? En general, no gaire, ja que no tenim en compte la qualitat de l’aliment ni els nutrients que aquest ens aporta. Mirem més que ens agradi, mengem amb presses i qualsevol cosa. Quins hàbits hauríem d’adquirir? Mastegar bé l’aliment per no sobrecar-\nregar el sistema digestiu i assimilar bé els seus nutrients, menjar tranquils sense televisions ni disputes, gaudir del sabor original dels aliments sense emmascarar-lo amb tantes salses i condiments i menjar productes el més frescos i naturals possibles. Menjar bé és donar la importància que mereix a l’acte de nodrir-nos. El que ingerim forma la qualitat de la nostra\nsang. Si mengéssim aliments que alcalinitzen la sang no patiríem tantes malalties, però la majoria del que mengem fa la sang més àcida i això obre la porta a malalties i desequilibris. Què és l’alimentació energètica? Consisteix a saber quina energia té cada aliment per així poder menjar el que necessitem en cada moment i aconseguir l’estat que volem. Saber si un aliment relaxa o activa, si refresca o escalfa... Per exemple, si estic molt nerviosa buscaré un aliment que em relaxi i no un que m’alteri més. Sabent això puc escollir amb llibertat allò que m’ajuda a estar bé en cada moment del dia. Cada aliment incideix sobre un òrgan i cada òrgan alberga una emoció. Segons l’alimentació energètica, quins aliments són nocius i quins són més beneficiosos? Els aliments més beneficiosos són aquells que tenen capacitat de germinar, de crear vida, com les llavors (cereals integrals, llegums, fruits secs, llavors oleaginoses, germinats, fruites i verdures). Per exemple, si jo planto un gra d’arròs integral, amb el temps creixerà una planta, però si planto un gra d’arròs blanc o una farina no creixerà absolutament res. Si vull vitalitat he de prendre aliments que me la donin. Els més nocius són aquells que biològicament s’acumulen en el nostre cos com els productes animals (llet, formatge, ous, carns, embotits...). La llet de vaca és boníssima per a un vedell perquè està precisament concebuda per a ell, de la mateixa manera que la llet materna alimenta un nadó. Però en l’ésser humà s’acumula en artèries i teixits tous creant toxines . En aquest reportatge tractem el tema del menjar ecològic, de proximitat.\nVostè creu en aquesta filosofia? Fa 15 anys que consumeixo ecològic i ho noto en la salut, i en el fet que fa 15 anys que no trepitjo una farmàcia ni vaig al metge. La meva medicina és l’alimentació i amb aquesta regulo qualsevol desequilibri. Què aporta el menjar ecològic que no aporti el convencional? Aporta nutrients, cosa que l’alimentació no ecològica gairebé no en té. També ens aporta consciència sobre l’aliment i com està tractat, es respecta el temps de creixement, es deixen descansar les terres de cultiu, no hi ha contaminació d’aigües... N’hi ha prou de menjar productes ecològics i de proximitat per menjar de manera sostenible? Això seria l’ideal. Avui en dia comprem sense saber realment la procedència de molts productes. Comprar ecològic significa no ingerir pesticides (que interfereixen en el nostre sistema hormonal, immunitari, nerviós i reproductor), fertilitzants i abonaments (que disminueixen el contingut nutricional), transgènics, colorants, conservants, estabilitzants. De la mateixa manera que no té sentit comprar pomes d’Argentina si en tenim aquí unes de boníssimes! A això cal afegir el consum energètic de combustible que es necessita perquè arribin fins aquí i, sobretot, el temps que estan en cambres fins que arriben al consumidor final, perdent totes les seves vitamines. Es pot menjar bé i menjar de tot? Vull creure que sí . El problema és que justament abusem de tots aquells productes que s’haurien de prendre ocasionalment i no prenem suficients dels que necessitem dia a dia.// Pere Fernández\n8 A Fons Alimentació\nLes cooperatives, un model de consum conscient rència que reben productes frescs només de Can Montmany. Tenen el mateix sistema assembleari amb distribució de feines rotatives. La Floresta també compta amb una petita cooperativa per a les famílies del districte. Es diu El Senglar, i reparteix productes a una quinzena de famílies. Només té producte fresc i de temporada i el seu principal productor és Can Montmany. No disposa de local fix: “Habitualment anem casa per casa setmanalment. A l’estiu repartim a la plaça de l’estació”, explica Òscar Jané. Finalment, el Casal Cultural La Guitza també fa cistelles ecològiques amb productes de Can Montmany.\nTreballen directament amb els productors i ofereixen un producte ecològic, de proximitat i de temporada A Sant Cugat hi ha diverses cooperatives de consum que donen servei al voltant de dues-centes famílies. La més gran és El Cabàs (carrer de Rosselló, 32), que actualment treballa amb 115 famílies. S’organitza assembleàriament i fa cistelles a mida amb productes que varien segons la temporada. Es diferencia de la resta de cooperatives en el fet que compta amb 3 treballadors assalariats que organitzen les cistelles. En les altres, s’organitzen de manera autogestionada: “A diferència de les altres, El Cabàs està pensada per a gent que no té tant de temps disponible”, explica Montse Valderrama, gestora d’El Cabàs. La cooperativa disposa d’un ampli ventall de productes, al voltant de 1.500 entre producte fresc i sec. D’aquests, una part d’estoc es pot adquirir directament a la tenda i la resta se subministra amb la comanda. Així mateix, El Cabàs treballa amb prop de 40 productors. La fruita de temporada arriba majoritàriament de Valldoreix (Can Montmany i d’en Pep de Can Domènech) i el Papiol. La Carbassa i La Civada comparteixen espai al carrer de Santa Joaqui-\nEncara més directe\nLa cooperativa El Cabàs és la més gran que hi ha a la ciutat #ARTUR RIBERA\n200 famílies És la xifra aproximada de famílies que compren en cooperatives a Sant Cugat ma, número 22. Els dimarts reparteix les cistelles La Carbassa, que treballa amb 10-15 famílies, i el dimecres, La Civada, que treballa amb prop de 30. La Carbassa s’organitza de manera\nautogestionada mitjançant comissions, cadascuna amb unes responsabilitats. “Actualment fem una cistella tancada setmanal, i ara hem afegit una llista de productes oberts”, assenyala Mònica Gómez. Els productes els arriben majoritàriament de la Xarxa de Pagesos Agroecològics de Catalunya (La Xarxeta, del Maresme) i Cal Valls, de Vilanova de Bellpuig (Lleida). La Civada treballa de la mateixa manera que La Carbassa, amb la dife-\nEls productors de Can Montmany, la principal producció agroecològica que hi ha al municipi, també disposa d’un servei propi de distribució de verdures i fruites mitjançant cistelles. De l’Hort a Casa –així és com s’anomena, molt encertadament, aquesta iniciativa– reparteix els seus productes a Sant Cugat i a diferents punts del Vallès. Molts dels seus clients són precisament cooperatives de consum. Kevin Fisher, pagès de Can Montmany, explica que fan tres tipus de cistella: “Nosaltres proposem un contingut a la cistella, que pot ser petita, mitjana o gran. També disposem d’un sistema perquè es facin canvis”.// Pere Fernández\nPROTAGONISTES Per què compres productes ecològics? Valeri Sorolla Consumidor\n“Sobretot perquè les verdures i fruites no tenen ni conservants ni pesticides i són molt més saludables”\nElena Soler Consumidora\n“És més sa i a més he après la manera de cuinar-lo perquè em quedi bo. Tinc comprovat que em trobo millor”\nNúria Vidal Consumidora\n“Menjar ecològic és una manera més sana de menjar. Ens aporta nutrients que no estan en altres productes ”\nIris Kotihyvä Consumidora\n“És millor per a la salut i també crec que amb alguns aliments, com la carn, també és més ètic”\nFaves i Pèsols, la botiga ecològica de Valldoreix\nPostal Snacks, llaminadures ecològiques\nEn línia Una de les seves particularitats és la venda per Internet de cistelles i productes a la carta A domicili A part de botiga física, fan servei a domicili\nEls petits plaers també poden ser ecològics Postal Snacks és un petita botiga dedicada a la venda de snacks ecològics: fruits secs, llaminadures, xocolates i cereals. Tots els seus productes estan fets amb ingredients que procedeixen de l’agricultura ecològica. No hi ha res artificial i estan fets amb sucre de canya sense refinar. També es fan paquets i regals a mida. Disposa d’una pàgina web (www. postalsnacks.com), des d’on podràs fer la teva comanda o enviar un regal.\nFaves i Pèsols també prepara cistelles a mida #ARTUR RIBERA\nUna botiga en línia amb productes de temporada i de rebost Carme Rovira porta Faves i Pèsols (www.favesipesols.com) una botiga de menjar ecològic i de proximitat situada a Valldoreix. La gran virtut d’aquesta botiga és que facilita la compra dels productes mitjançant la seva completa pàgina web. Hi ha dues opcions: comprar cistelles tancades –que pot ser gran, petita o de nens– o fer-se un mateix la cistella a mida. “A mesura que ens arriben les comandes demano el que necessito. Repartim dos dies per setmana, perquè de veritat sigui collit el dia abans. No tenim res refrigerat”. Faves i Pèsols té productes frescs de temporada i productes de rebost. “Tot el que no és fresc es pot agafar directament”. Un altre dels avantatges de Faves i Pèsols és que fa enviaments a domicili, encara que també es pot recollir directament al local, a l’avinguda de Mas Fuster, número 45. Treballa principalment amb productors del Baix Llobregat i del Maresme.\nSupernatural, medicina natural i menjar ecològic\nPioners a Sant Cugat en productes naturals Josep Arnau i Antònia Yagüe són els propietaris de Supernatural, la primera botiga de productes naturals de Sant Cugat, que va ser fundada l’any 1989. Arnau explica que el seu punt fort és “ser coherents i honestos amb la clientela, no vendre per vendre, sinó tractar la persona com si fossis tu”. A part de productes de medicina natural, disposa també d’un apartat de menjar ecològic i un altre de cosmètica natural.\n10 A Fons Alimentació\nGranel, productes de la terra a mida i per pes\nVeritas, productes ecològics\nAutoservei El consumidor se serveix la quantitat que vol amb dispensadors o lliuradors Sostenible Els envasos són biodegradables o reciclables\nLa botiga més gran de productes ecològics La més gran i una de les primeres. Va ser fundada a Sant Cugat l’any 2004 amb el convenciment que era possible una alimentació més saludable i de més qualitat. Disposa de 4.500 productes amb certificació de producció ecològica, i d’aquests, 400 són de la marca pròpia. Veritas també promou un consum basat en la reflexió i compromès amb un procés de compra i consum responsable i sostenible.\nGranel va obrir al carrer Major fa escassament dos mesos #ARTUR RIBERA\nComprar a granel, un tipus de comerç recuperat Granel és una franquícia que va néixer amb la filosofia d’oferir un producte ecològic, de qualitat, sostenible i a pes. Aquest darrer és el seu tret diferenciador: el comprador té la possibilitat d’autoservir-se el producte en una quantitat concreta de manera que pugui estalviar en la seva compra i pugui contribuir també a la sostenibilitat, ja que tots els envasos són biodegradables o reciclables. El local compta amb dispensadors, lliuradors i balances i ofereix productes ecològics, de quilòmetre 0 (entre un 60 i un 70%) o naturals. Entre d’altres hi ha farines fetes amb blat antic, pastes, arrossos, llegums, espècies, ous, vins, olis, fruits secs, pa d’espelta ecològic, cafè, cereals, mels, tes, sals i algues. La Conxita Munné, que és qui va obrir la botiga fa dos mesos al carrer Major, número 8, assegura que “hi ha molta gent que s’ha interessat. A Sant Cugat hi ha molta consciència del fet que s’han de conservar uns hàbits”.\nEcobotiga, fruiteria ecològica\nEspecialitzats en els productes de la terra Roger López i Mireia Carulla van obrir a principis d’any l’Ecobotiga, una botiga de venda de fruites i verdures ecològiques procedents d’horts socials majoritàriament de Llinars del Vallès i Sant Celoni. Els productes que no tenen els arriben de fora, però donen prioritat als de proximitat. Asseguren que la gent “està molt conscienciada a Sant Cugat” i que “molts repeteixen”. D’aquí a poc temps volen oferir cursos monogràfics de cuina.\nSABEM EL QUE MENGEM - C/ Major, 8 - Sant Cugat del Vallès - Tel: 672 66 09 04\nEls menjadors de les escoles també aposten per l’ecològic Encara que genera dificultats introduir alguns aliments, es dóna prioritat al seu component saludable Cada vegada són més les escoles santcugatenques que introdueixen en els seus menús el menjar ecològic i de proximitat. Consideren que és una manera eficaç d’adquirir hàbits saludables i fer del menjador un espai educatiu més. Marta Pla, coordinadora del servei de migdia de l’escola Catalunya, explica que en el seu cas “la idea és donar-los l’opció de menjar sa malgrat que no tinguin l’hàbit”. L’escola Catalunya va ser una de les primeres escoles del municipi a introduir aliments ecològics als seus menús, tot i que des d’un principi es van trobar que no era tan fàcil: “Inicialment volíem que tot fos ecològic, però vam veure que era molt complicat”. Un dels principals entrebancs que es troben les escoles és que segons quins aliments no tenen bon aspecte: “Per exemple, les fruites i les verdures no sempre estan bé”, detalla Pla. “Això, a vegades, ens porta problemes”. Cap escola fa un menú completament ecològic. Susanna Valls, membre de la comissió de menjador de l’AMPA\nL’Escola Catalunya és una de les escoles que ofereix menjar ecològic #cedida\n“La nostra idea és donarlos l’opció de menjar sa malgrat que no tinguin l’hàbit” Marta Pla Escola Catalunya del Pi de’n Xandri, explica que va decidir apostar pel menjar ecològic fa sis anys: “Volem que el menjar sigui proper i, si pot ser, ecològic. També és veritat que ens mirem molt els costos i a vegades surt car”. Segons Valls no sempre es donen les\ncondicions òptimes per menjar ecològic: “Quan s’han d’alimentar 400 persones no és tan fàcil. A vegades no es pot”. En qualsevol cas, apunta, “seguirem apostant sempre que sigui econòmicament viable”\nQui ho gestiona? En la gran majoria de casos els menjadors de les escoles estan gestionats per empreses externes que treballen molt estretament amb les AMPA. A Sant Cugat n’hi ha diverses. Una d’elles és Paidos, empresa que gestiona els menjadors del Pi\nde’n Xandri, Joan Maragall, Collserola i Gerbert d’Orlhac. Paidos treballa amb proveïdors el més propers possible amb la intenció que no només es mengi ecològic, sinó que també s’afavoreixi la sostenibilitat: “No ens serveix ecològic de qualsevol part, ha de ser proper”, explica la nutricionista de Paidos, Francesca dos Santos. Els productes amb els que més treballa aquesta empresa són fruits secs, iogurts, llegums i, puntualment, verdures i fruites. Dos Santos també apunta la dificultat que suposa introduir aliments ecològics en els menús: “Segons quins productes ens porten problemes perquè als nens els costa adaptar-se. També ens trobem amb dificultats a l’hora de trobar-los a un bon preu”. Doble Via és una altra de les empreses que gestionen menjadors, en aquest cas els de l’escola l’Olivera i l’IES Arnau Cadell. Segons Jordi Segarra, que és qui porta la coordinació amb les escoles, no només es tracta de donar un servei, sinó també que es transmetin uns valors: “El que intentem és donar protagonisme als nens i a la vegada treballar hàbits d’alimentació saludable. Que l’alimentació també sigui un component educatiu”. Els productes principals amb els quals treballa Doble Via són la fruita, els llegums, l’arròs, la pasta i el pa. // Pere Fernández\n12 Poble Tendència\nMatrimonis ”Sí, ho vull”\nSant Cugat, al capdavant de les bodes de Catalunya Unions El municipi continua registrant la taxa de nupcialitat més alta de tota Catalunya, amb 4,1 matrimonis per cada 1.000 habitants, més de mig punt A la baixa Les celebracions religioses cauen\nls 86.857 habitants que viuen a Sant Cugat els agrada passar per la vicaria, ja sigui en el sentit més estricte de la paraula, és a dir, per l’església o fent-ho a l’ajuntament. El municipi continua registrant la taxa de nupcialitat més alta de tot Catalunya, amb 4,1 matrimonis per cada 1.000 habitants, davant dels 3,5 matrimonis per cada 1.000 habitant que es registren de mitjana a Catalunya. Segons dades de l’Institut d’Estadística de Catalunya (Idescat), els matrimonis civils estan guanyant el pols als religiosos, una tendència que no deixa de créixer i que ja se situen en vuit de cada deu a Catalunya. Un fet també palpable a Sant Cugat, on la majoria de matrimonis que s’uneixen decideixen ferho amb una celebració laica. Així, dels 281 matrimonis oficialitzats el 2009, 104 van ser catòlics; 174, civils i 3, d’altres religions; el 2010, de les 346 bodes, 107 van ser fetes a l’església i 239 es van repartir entre l’ajuntament i el jutjat. El 2011, el darrer any del qual es disposen dades, del total de 334 unions que es van fer al municipi, 94 van ser religioses; 239, civils i 1, d’altres religions. Si es valoren les xifres absolutes, a Catalunya, el 1976 únicament es van casar 155 parelles per la via civil, mentre que el 2011 ho van fer fins a 19.367. A banda, el 2012, a l’ajuntament es van casar 157 parelles, de les quals sis van ser casaments homosexuals, i des del gener al juliol d’aquest 2013 se n’han fet 77, dels quals sis han estat gais. L’edat mitjana del primer matrimoni continua creixent i es planta ja als 33,1 anys en el cas dels homes i als 31,8 anys en el de les dones, i els mesos de l’any amb més casaments són durant el juliol, amb un 15,6% del total, i el mes de setembre, amb un 13,9%, de\nPer sobre de la mitjana A Catalunya es registren 3,5 matrimonis per cada 1.000 habitants #artur ribera manera que la major part de les bodes es fan entre maig i octubre.\n334 bodes el 2011 Fins a 94 van ser religioses; 239, civils i 1, d’altres religions\nAra fa uns cinc anys, l’Ajuntament va posar en marxa una nou canal, via Internet, per agilitzar els tràmits per celebrar unions civils. Segons les dades del mateix consistori, mentre que en tot el 2012 només set persones dels 157 que van optar casar-se al con-\nsistori van anar a portar tota la documentació de manera presencial, en el que va d’any ningú ha portat tots aquests papers en persona, sinó que 12 ho han fet aportant alguns en persona i alguns per Internet. “El 90% utilitza Internet a l’hora de fer tràmits, entre altres coses perquè la mitjana de gent que es casa és molt jove”, apunta el tinent d’alcalde de Governació, Seguretat, Mobilitat i Tecnologia, Jordi Puigneró. // Mariona Sagalés redaccio@diaridesantcugat.cat @marionasagales\nEntrevista Carles Capdevila, director del diari ‘Ara’\nSant Cugat, Ciutat Defensora dels Drets Humans Sant Cugat rebrà de diversos personatges rellevants, destacats defensors dels drets humans.\nEl periodista va inaugurar el nou curs amb una ponència #ARTUR RIBERA\n“En els pròxims deu anys l’educació ha de canviar com en els últims 100” Quin és el repte de l’educació ara? El repte és que els educadors tenen l’obligació de ser optimistes. L’educador ha de ser optimista per definició, ha de creure en les seves possibilitats i capacitats per ajudar les persones a formar-se. Això sempre ha de ser així, i en la situació actual de crisi, més. En moments de retallades i en què els mestres noten que van enrere en recursos, l’actitud és més important i, encara que tenen excuses per desanimar-se, no s’ho poden permetre. Vostè està en contacte amb la comunitat educativa. Què li diuen? Hi ha molt mal estar. Anar a menys sempre és difícil. Noto que hi ha més ganes que mai de lluitar i que, probablement, tant la crisi com les retallades han fet que els pares participin més. Durant els anys de bonança els pares estaven desapareguts i ara torna a haver més comunitat educativa mobilitzada. A més de la crisi, a mi em preocupa la transformació tecnològica. Possiblement, en els pròxims deu anys l’educació ha de canviar com en els\núltims 100, no en la seva missió i en la figura del mestre, que sempre serà el mateix, però les noves tecnologies transformaran la manera d’educar. L’única aportació que puc fer és dir: ara no ens podem desanimar! Noves tecnologies i anglès són les dues assignatures pendents? Sí. Hi ha un moviment que ve a dir que s’hauria de canviar la manera de fer les classes i que els nens estudiessin a casa i fessin els deures a classe. Canviar això és transformar tota la manera d’educar. L’educació i la logística familiar... És un canvi de mentalitat i una inversió. La tecnologia permet saltar processos i aprofitar millor les classes, és un canvi d’actitud i formació. L’anglès també és un repte, els professors han de ser nadius. Recorda tantes decisions partidistes en matèria d’ensenyament com ara? Sempre ho han estat, però mai n’hi ha hagut tantes, és una vergonya.// M. Sagalés\nLa visita, que es farà entre el 2 i el 12 d’octubre, té com a missió conscienciar la ciutadania de la importància dels drets humans i s’emmarca en un projecte comú d’onze municipis més: Sant Boi de Llobregat, Castelldefels, Santa Coloma, Sant Vicenç dels Horts, el Prat de Llobregat, Barberà, Viladecans, Gavà, Molins de Rei i Lliçà de Vall participen en aquest projecte. Marco Antonio Arana Zegarra, defensor dels drets humans peruà, perseguit per la seva defensa del medi ambient; María Doris Rivera Ríos, membre de la Comissió de Drets Humans i Dret Internacional del Bajo Ari, Colòmbia, sota amenaça permanent; James Torh, membre de la Comissió Nacional Independent de Drets Humans de Libèria; Idagja Lachgare, defensora dels drets del pobre sahrauí i perseguida per les autoritats marroquines; Alma Masic, defensora dels drets humans de Bòsnia i Hercegovina, i Estela de Carlotto, presidenta de les Abuelas de Plaza de Mayo, participaran en xerrades i ponències. // Redacció\nUna jornada en contra de l’Atàxia de Friedreich Sant Cugat acollirà una jornada solidaria d’ajuda a Genefa, la Plataforma per a la Cura de l’Atàxia de Friedreich. Les instal·lacions municipals de petanca del Parc de la Pollancrera acolliran aquesta activitat benèfica, impulsada pel Club Petanca Sant Cugat juntament amb la família Méndez-Creus, que tenen una filla afectada per aquesta malaltia. Petanca,\nactuacions, jocs per a nens, sortejos i una arrossada popular seran algunes de les activitats que s’han previst per al pròxim diumenge 8 de setembre, de les deu del matí a dos quarts de sis de la tarda. // Redacció\nQuatre persones atraquen el Viena a punta de navalla Quatre individus van atracar el restaurant Viena situat davant el Sant Cugat Centre Comercial (SCCC). Durant la matinada del dissabte 24 d’agost, entorn les dues de la matinada, quatre persones van encastar un vehicle contra la vidriera d’aquest establiment i van accedir a l’interior. Amb la cara coberta per un casc, els lladres van amenaçar amb una arma blanca una treballadores i es van endur 2.500 euros. Els presumptes autors, que van accedir al Viena quan ja estava tancat al públic i a l’interior només hi havia els treballadors, van aconseguir fugir amb el mateix vehicle. Els Mossos d’Esquadra han explicat que l’objectiu era la caixa forta del local, que finalment no van poder obrir. La policia ha obert una investigació, però encara no s’ha practicat cap detenció. // Redacció\nLes Planes celebra la seva Festa Major amb actes per a tots La Festa Major aterra aquest cap de setmana del divendres, dissabte i diumenge, 6, 7 i 8 de setembre, a les Planes. El districte celebrarà a través de 24 activitats per a tots els públics i oberta a tot Sant Cugat, la seva festa gran. El pregó, que com sempre serà secret fins al moment de l’inici d’aquesta crida, farà arrancar tres dies de festivitat d’aquest barri. La pista, el casal del barri i la plaça del Coll de la Creu d’en Blau és on se celebraran la majoria d’actes.// Redacció\nENTRA AL NOSTRE FACEBOOK I GUANYA 1H. DE PERSONAL SHOPPER + 120 EUROS\nDiada Nacional de Catalunya Senyeres, estelades i mobilització ciutadana\nLa Via Catalana serà la protagonista de la Diada 2.800 santcugatencs estan inscrits a l’Assemblea Nacional Catalana per formar part de la cadena humana de l’11 de setembre. Està previst que marxin 31autocars als trams que passen per l’Hospitalet de l’Infant\na Diada Nacional de Catalunya arriba enguany amb un repte clar: aconseguir la màxima mobilització dels catalans per fer realitat la cadena humana de 400 quilòmetres que ha d’unir el Pertús amb Alcanar a les 17.14 hores en homenatge a l’any del setge de Barcelona on va tenir lloc la derrota catalana a la Guerra de Successió. A diferència de la manifestació multitudinària de l’any passat a Barcelona, la Via Catalana per la Independència, liderada per l’Assemblea Nacional Catalana (ANC), vol ser una mostra al món de la unitat de milers de catalans per assolir un estat propi. El coordinador de l’ANC de Sant Cugat, Vicenç Alegre, emfatitza la il·lusió i les ganes de participar en aquesta Diada que assegura que tenen molts ciutadans. “Són moltes hores i molta dedicació perquè tot rutlli, però estem segurs que serà un èxit”, assegura Alegre.\nL’agenda de la Diada Com sempre, la celebració de la festa catalana ve marcada per una agenda plena d’actes i discursos a favor de Catalunya. A Sant Cugat, a primera hora del matí, polítics i entitats faran la tradicional ofrena floral a la plaça de Rafael Casanova. A quarts de dotze, l’alcaldessa, Mercè Conesa, dirigirà el missatge institucional a la plaça de Barcelona i a les set de la tarda es farà la tradicional ballada de sardanes. Com a novetat, no es farà la hissada de la senyera a la plaça de la Vila perquè “els santcugatencs puguin agafar els autobusos per anar a la Via Catalana tranquil·lament”, manifesta Conesa. L’alcaldessa anirà a la Via a la plaça de Sant Jaume de Barcelona, com a vicepresidenta de la Diputació, “una mobilització en una situa-\nció cada vegada més injusta que ha de servir per defensar el nostre territori, la nostra llengua i la nostra cultura”, assegura.\nParada santcugatenca: l’Hospitalet de l’Infant L’Hospitalet de l’Infant, a la comaca del Baix Camp, serà un municipi santcugatenc per un dia ja que els santcugatencs inscrits per anar a la Via Catalana a través de l’assemblea es dirigiran als trams d’aquesta població de les terres tarragonines. Els autocars sortiran a les 11.30 hores des de l’avinguda Pla del Vinyet. En\nconcret, Sant Cugat farà acte de presència als trams del 124 al 130. Cada un dels trams té 500 metres i segons l’organització està previst que hi hagi una persona cada metre de manera que no quedi cap tram sense un mínim de 400 persones. Alguns espais de les Terres de l’Ebre són els que menys participació registren, de manera que els organitzadors fan una crida perquè tothom qui pugui es desplaci en aquelles zones. També es fa una crida per anar vestit amb una samarreta groga, de cara a les imatges aèries que es prendran o adquirir, per dotze euros, el lot de\nAssaig de la Via Catalana Sant Cugat va viure un assaig de la Via Catalana el mes de juliol passat #ARTUR RIBERA\nsamarreta, banderola i adhesiu. Al tancament d’aquest rotatiu, el lot de samarretes estava exhaurit a la ciutat, hi havia 2.800 santcugatencs inscrits a l’ANC i 31 autocars plens, una xifra que probablement augmentarà fins al mateix dia 11 de setembre. // Anna Mira redaccio@diaridesantcugat.cat @annamiraperich\nENTREVISTA Mercè Conesa, alcaldessa\nPosicionament vers la Diada i la Via Catalana\n“L’estelada ha de tenir el seu lloc aquest Onze de Setembre a la nostra ciutat”\nANC Impulsors Via Catalana Liderada per Carme Forcadell, l’Assemblea Nacional Catalana ha organitzat la Via Catalana, 400 quilòmetres de persones que el dia 11 de setembre a les 17.14 hores uniran Catalunya de nord a sud\nÒmnium Cultural Suport a la Via Catalana Per a Òmnium, la Via Catalana és la mostra de visualització internacional que faltava per ser presents arreu del món, sobretot també a través de les vies catalanes que s’estan fent a moltes ciutats estrangeres\nCiU Suport majoritari Els regidors de CDC assistiran a la Via Catalana. Pel que fa a UDC, Carles Brugarolas i Esther Salat sí que hi aniran, Xavier Tizón, no i Cristina Paraira farà el torn de guàrdia d’alcaldia\nPP La festa de tothom Consideren que la festa és de tots els catalans i per això animen els partits polítics, associacions, entitats i la ciutadania a manifestar el seu rebuig a qualsevol conducta separatista de la Diada.\nPSC Dret a decidir Els dos regidors no hi assistiran perquè creuen que en lloc de la Via Catalana per la Independència, hauria de ser pel dret a decidir, ja que consideren que aplegaria un major nombre de ciutadans\nICV-EUiA Encerclar La Caixa Els membres ecosocialistes de Sant Cugat donaran suport a la Via Catalana i aniran a Barcelona a encerclar La Caixa dins de l’acte que organitza Procés Constituent.\nCUP Mobilització popular Els dos regidors de la CUP se sumaran a la Via Catalana perquè consideren clau la mobilització popular com a eina de progrés, però també fan una crida a la resta d’actes organitzats per la Diada\nERC Voluntat de ser un estat No s’ha organitzat la manifestació d’ERC a Barcelona per sumar-se a la Via Catalana com una demostració de civisme i un exercici democràtic dels catalans amb la voluntat d’esdevenir un estat\nProcés Constituent Encerclar La Caixa Els membres del Procés Constituent encerclaran l’edifici emblemàtic de La Caixa a Barcelona per assenyalar els culpables de la crisi i de les retallades dins del marc de la Via Catalana de l’ANC\nEsquerra Indepentista Independència per canviar-ho tot Els col·lectius de l’Esquerra Independentista aniran a la Via Catalana a la vegada que ha engegat aquesta campanya que culminarà amb una manifestació nacional\nUns 2.700 santcugatencs hi participaran. Com valora aquesta mobilització ciutadana? És positiva. Crec que s’ha de visibilitzar les ganes de participar en el projecte col·lectiu que reclama l’estat propi. No només del dret a decidir –val a dir que al segle xxi no ens podem plantejar que els ciutadans no tinguem aquest dret– sinó també a allò que esperem, i són molts els santcugatencs que voldrien assolir aquesta independència. Hi participarà com alcaldessa? Evidentment, jo participaré a la Via Catalana i animo tots els ciutadans que se sentin implicats a participar-hi. Després de nou mesos, l’estelada tindrà un espai a la ciutat? Un lloc consensuat no hi és perquè no s’ha arribat a un acord amb la resta de partits. En qualsevol cas, l’estelada és una bandera reivindicativa i ha de tenir\nel seu lloc aquest Onze de Setembre a la nostra ciutat, sense vulnerar la legalitat vigent. On es penjarà? Sorpresa. Quedarà fixa la resta de l’any? En principi només es posarà el dia onze. No donarem peu a entrar en el vandalisme de les banderes. Quina valoració fa sobre la decisió del president de Catalunya, Artur Mas, de no assistir a la Via Catalana? El president ha d’exercir de president del país i, en aquest sentit, com a càrrec institucional ha d’estar amatent a les diferents mobilitzacions. Personalment, crec que és encertada la reserva de la figura de la presidència de la Generalitat. Això no vol dir que s’hagi donat llibertat als membres del govern d’assistir-hi de la mateixa manera que hem fet a l’equip de govern local. Cadascú és lliure d’assistir-hi o no en base a la seva sensibilitat i expectatives. // A. Mira\nNecessitem 800 persones per ajudar 800 famílies Ja tenim -252\nEnguany, com es presenta la Diada? Com cada any, és una celebració important, és una commemoració però també la reivindicació del poble català de recuperar les seves institucions i també la seva sobirania. Ens hem adaptat a la Via Catalana perquè hi ha molts ciutadans que s’han mobilitzat per participar-hi i intentem que puguin participar en els actes institucionals però que també tinguin temps per agafar els autocars.\nAdreça: DNI : Rafa Gómez, en nom de Càritas Sant Cugat, rep de mans de Francisco Ibañez, dibuixant de còmics, una obra original a favor de Càritas, adherint-se a la campanya 800X10\n16 Ciutat Actualitat Entrevista Ignasi Bea, regidor de la CUP a Sant Cugat\nna manera la imposició. La segona, un nacionalisme espanyol xenòfob que ha fet un discurs amb el qual defensa que la llengua espanyola s’ha imposat als territoris que van ser sotmesos a l’Estat espanyol perquè és un idioma superior. Tots els lingüistes diuen que una comunitat lingüística no renuncia a la seva llengua per causes naturals, sinó que ho fa per les accions socials i polítiques dels grups dominants. El problema que tenim els Països Catalans és que els governs d’alguns territoris, el País Valencià, i darrerament el Balear, no fan res per garantir els trets lingüístics, sinó que fan lleis involutives que perpetuen els privilegis que s’han assumit a partir de la imposició de la llengua castellana.\nEn defensa de la llengua catalana El regidor santcugatenc de la CUP Ignasi Bea presentarà el seu primer llibre, ‘En cristiano. Policia i Guàrdia Civil contra la llengua catalana’, el pròxim dijous 12 de setembre, a les vuit del vespre, a l’espai gastronòmic i cultural Terra Dolça FOTO: ARTUR RIBERA\n“Al País Valencià i a les Illes es fan polítiques per exterminar la llengua”” D’on sorgeix la idea de fer un llibre d’aquesta temàtica? Va ser un oferiment del director d’aquesta col·lecció i està basat en testimonis. En aquest cas, hi ha personatges del segle xx i també del xxi. Vam estar parlant amb el Josep M. Figueres i vam tenir la idea de fer un llibre-recull de testimonis que han patit la discriminació lingüística per part de la Guàrdia Civil i ara la Policia Nacional. Així, els testimonis són (entre moltes cometes) de l’època de la “democràcia”. Em va semblar atractiu i aquesta va ser la motivació. Quins són aquests testimonis? Vaig buscar gent que arreu dels Paï-\nsos Catalans haguessin patit problemes amb la policia. Però problemes que passessin d’una simple discussió i que haguessin acabat amb detencions o agressions. Hi ha 4 persones de les Illes Balears, 3 del País Valencià i 4 casos del Principat. La idea era mostrar això: que arreu dels territoris on es parla la llengua catalana hi ha discriminació lingüística, encara avui, al segle xxi. Dius democràcia entre cometes. Per què? Doncs perquè el règim sortint de la transició és un règim que per a mi va ser una estafa. Es van fer moltes renúncies amb xantatges de l’Exèr-\ncit. És un acord de dos blocs que encara avui perdura, els quals van fer una constitució rígida i intocable. I perquè moltes de les persones que manaven segueixen essent els mateixos que manen. Aquesta és una de les causes per les quals no es pot viure plenament en català? N’hi ha de diverses. La primera correspon als més de tres segles de persecució legal, i això no és una percepció subjectiva, sinó que hi ha lleis documentades des del segle xvii que demostren aquesta situació. A més, hi ha hagut nul·la voluntat de restituir la situació anterior a la imposició; s’ha acceptat d’algu-\nNo tenen culpa també els catalanoparlants? Assumim la minoritat lingüística. Tots coneixem algú que canvia de llengua quan se li dirigeix algú altre en castellà, i això és perquè hem assumit el rol de llengua de primera i de segona. També hi ha la part que quan un guàrdia civil se’t dirigeix en castellà, per estalviar-te problemes, no uses el català. Però no penso que només sigui culpa nostra, sinó que és conseqüència de tot un procés. Com es pot normalitzar la situació del català? Els governs dels Països Catalans haurien de fer una política clara de restitució de la situació anterior a la imposició amb lleis de normalització lingüística. S’ha d’assumir que el català no és una llengua de segona. Tant al País Valencià com a les Illes s’estan fent polítiques lingüístiques molt coherents amb l’objectiu d’exterminar la llengua. En un estat català independent, el castellà ha de ser llengua oficial? Tinc molts dubtes. El que tinc clar és que no vull discriminar ningú per raó de llengua. No vull que a ningú li passi el que ens ha passat als catalanoparlants i que cap castellanoparlant es deixi de sentir català. Però el català ha de ser llengua preferent i hem de vetllar perquè el català torni a gaudir de la situació d’abans de la imposició. // Àgata Guinó redaccio@diaridesantcugat.cat @AgataGuinoSoler\nViatjar en bus serà més barat o gratuït per alguns ciutadans\nPle Els socialistes demanen un abonament mensual a la piscina municipal\nEl PSC presentarà una moció per demanar que es negociï amb l’empresa concessionària de la ZEM Rambla del Celler perquè es faci un abonament mensual d’ús exclusiu de la piscina amb un preu ajustat a la situació actual. També demanarà que s’estudiï la possibilitat d’obrir la piscina del Parc Central tot l’any .\nXavier Boix deixa ICV per motius personals i laborals\nJubilats, pensionistes, aturats, estudiants, persones amb discapacitat i els usuaris dels Serveis Socials són els col· lectius que poden beneficiar-se de descomptes alhora d’utilitzar la flota d’autobusos urbans. Aquells qui sol·licitin aquesta mesura de descomptes o gratuïtat en el servei hauran d’acreditar que pertanyen a algun d’aquests grups de persones i que estan empadronats a Sant Cugat. La Targeta Bus es divideix en quatre grups a través de la T-gran per a majors de 65 anys; la T-sènior per persones de 30 a 64 anys, la T-jove: de 13 a 29 anys i la T-12, que a partir de l’any que passat la poden utilitzar dels tres als 13 anys. A més, les famílies nombroses o monoparentals podran obtindre un descompte d’un 10%.// Redacció\nEl PSC demana al govern que resolgui el conflicte de les ambulàncies El grup socialista pretén que es garanteixi el servei a la ciutat, ja que els treballadors d’Ambulàncies Egara tenen previst fer vaga del 9 al 12 de setembre . El PSC demana al govern local que faci de mediador en el conflicte laboral que mantenen els treballadors d’ambulàncies Egara amb l’empresa, ja que aquest servei és el que cobreix les urgències de Sant Cugat. Volen que el govern “esmerci esforços en la intermediació amb les parts implicades, amb la finalitat d’evitar deixar desproveït el nostre municipi d’un bon servei d’ambulàncies d’urgència”, pels santucgatencs. // Redacció\neuros el 2014 El govern destinarà aquests diners a la partida pressupostària per a ajuts al lloguer social\nConferència “El periodisme de Valentí Almirall” 10 de setembre al museu de sant cugat Dins dels actes institucionals de la Diada, l’historiador santcugatenc Josep M. Figueres farà la conferència “El periodisme de Valentí Almirall en la reconstrucció de la identitat catalana” a les 19.30 hores al Museu del Monestir de Sant Cugat.\nLA PIULADA @obrintpas El dia 10 de setembre farem un concert acústic al gran Auditori de Sant Cugat! #obrimlauditori #seguirem\nLa bandera prové de l’emblema del llinatge dels comtes de Barcelona, del qual ja es té constància l’any 1150 en un segell de Ramon Berenguer IV. A partir de l’època de Jaume I se la conegué com a bandera reial . El moviment catalanista de la Renaixença al s. xix la va prendre com a bandera nacional de Catalunya.\nEl fins ara copresident d’ICV Sant Cugat deixa la primera línia de la política local i iniciarà una nova etapa professional. L’executiva local ha acordat convocar una assemblea en les pròximes setmanes per reajustar l’organització interna.\nNomés engegar el nou curs polític per encarar l’últim trimestre del 2013, Xavier Boix va anunciar que deixa la política activa a Sant Cugat. En un comunicat que va fer públic el passat dijous 5 de setembre, el fins ara copresident d’ICVEUiA Sant Cugat explicava que s’aparta de la política santcugatenca de manera indefinida per iniciar una nova etapa professional. D’aquesta manera, Boix ho va comunicar a l’organització del par tit. Segons ha informat la directiva del grup local, a partir d’ara la coordinació política dels ecosocialistes de Sant Cugat serà assumida per l’altra coordinadora, la regidora Roser Casamitjana. Amb tot, l’executiva local ha acordat convocar una assemblea en les pròximes setmanes per tal de reajustar l’organització interna després de la marxa de Boix. // Redacció\nMireia Ingla Presidenta d’ERC Sant Cugat\nDes de Sant Cugat, fem Via\nSense cap mena de dubte, la mobilització de la societat civil ha contribuït a accelerar el procés sobiranista\n# Escola d’art i disseny de Sant Cugat\nalta menys d’una setmana per a la Diada Nacional de Catalunya i si ho comparem a com estàvem fa exactament un any, les coses al nostre país han canviat molt. Malauradament no puc afirmar que el canvi hagi estat tot en positiu, si ho fes, estaria ignorant els milers de catalans i catalanes que durant aquest període de temps han perdut la feina, el seu habitatge i tenen greus dificultats per poder tirar endavant les seves famílies. Tampoc no tindria en compte el retrocés que els serveis públics del nostre país han sofert: l’ensenyament, la sanitat, els serveis socials i la cultura, és a dir, els pilars d’un estat del benestar consolidats a base d’anys i d’esforç trontollen fins a un punt que o hi posem remei urgentment o no hi serem a temps. El país pateix greus injustícies des de temps immemorials, conseqüència d’un espoli fiscal que ens asfíxia i de viure sotmesos a un estat cada vegada més recentralitzador, incapaç de posar fre a la recessió econòmica i amb un president del govern a qui tothom assenyala com a corrupte. Però de manera esperançadora, ara fa un any, a la massiva manifestació de la Diada i a finals del mateix any a les urnes, els catalans i catalanes vam expressar majoritàriament i de manera inequívoca que volíem que el futur del país es posés a les nostres mans. Aquesta és, sens dubte, l’eina més eficaç per sortir de l’atzucac en què ens trobem com a societat. Catalunya té l’oportunitat de fer un canvi de paradigma i esdevenir un estat. A tots els que fa anys que sabem que només podrem tenir futur amb un estat propi, ja no ens diuen somiadors. A base d’esforç, perseverança i grans dosis de pedagogia, hem aconseguit que una majoria transversal de la societat catalana opini el mateix, la maquinària per construir un nou país s’ha posat en marxa i no s’aturarà fins que haguem assolit l’objectiu final. La força de la democràcia és imparable. Aquest procés que alguns consideren precipitat per por a perdre el seu status quo, ha arribat al seu moment àlgid. L’any vinent haurem de prendre grans decisions. Si l’Estat espanyol s’entesta a ignorar el dret a decidir i a no permetre una consulta a la ciutadania, tot i ser la fórmula més democràtica que existeix per conèixer l’opinió de la gent, caldrà ser valents i recórrer a altres mecanismes, això sí, sempre\n“Ara el país necessita independència i des de Sant Cugat hi hem de contribuir si volem sentir-nos orgullosos quan siguem una nova república”\navalats per les urnes i pel Parlament, que és la màxima institució representativa i democràtica. Sense cap mena de dubte, la mobilització de la societat civil ha contribuït a accelerar el procés sobiranista. Amb la implicació d’aquesta nova majoria transversal, el nou estat que sorgirà després de consultar la ciutadania l’haurem construït entre tots i totes, de baix cap a dalt. L’ANC de Sant Cugat és un dels màxims exponents d’aquesta mobilització ciutadana, indispensable en qualsevol procés que vol transformar una realitat injusta des de tots els punts de vista: polític, econòmic i social, com la que estem patint. Aquest Onze de Setembre, molts santcugatencs i santcugatenques anirem, majoritàriament, cap a les Terres de l’Ebre per tal d’esdevenir una baula d’aquesta cadena humana que recorrerà 400 km des del Pertús fins a Amposta. La Via Catalana per la Independència no passarà pel nostre municipi, però això no ha de ser un impediment que permeti que aquest acte simbòlic, però carregat de visibilitat als ulls del món, sigui tot un èxit. Sant Cugat sempre ha estat a l’altura del que el país necessita per tirar endavant i ara el país necessita independència i des de Sant Cugat hi hem de contribuir si volem sentir-nos orgullosos quan siguem una nova república. //\nNo l’esborrona representar un govern que prohibeix que una col·lectivitat s’expressi dipositant una papereta en una urna?\nCementiris, lloc de repòs\nra fa quatre mesos, el 24 de maig passat, el senyor Jorge Carreras, president del Partit Popular a Sant Cugat, va publicar un article en aquestes mateixes pàgines titulat “Dimiteixi, senyora Conesa” en què demanava la dimissió de l’alcaldessa, Mercè Conesa. Anunciava també que l’article tindria continuïtat i que en vindrien dos més en la mateixa línia, raó per la qual he esperat pacientment a veure quines noves i potentíssimes raons adduïa per persistir en la seva demanda. Sembla, però, que se li ha acabat la munició o que ignora una regla bàsica en premsa, que és que quan dius “desglossaré l’exposició en tres articles consecutius” has de complir la teva paraula, mantenir el mateix títol i numerar-los entre parèntesi –1, 2 i 3– per tal que el lector els identifiqui i sàpiga que allò que llegeix forma part d’un global més ampli. Doncs bé, el senyor Carreras no sols no ho ha fet sinó que des de l’esmentat 24 de maig s’ha limitat a publicar un article sobre la tradició de la Festa Major, cosa que contradiu les afirmacions del text inicial en què ens deia que la demanda de dimissió de la senyora Conesa “no és una petició partidista; no és una petició que neixi d’un impuls impremeditat. És una petició que sorgeix de la convicció que la senyora alcaldessa i el seu equip han demostrat aquests últims mesos una incapacitat preocupant com a governants de la ciutat”. Déu n’hi do. Em sobta, francament, que el senyor Jorge Carreras, que pertany a un partit que té un perdigó a l’ala en matèria de corrupció, amb exmembres a la presó, nombrosos polítics obligats a passar pels jutjats i casos especialment escandalosos al Govern espanyol, al País Valencià i a les Illes, tingui la gosadia\nes de la cristianització, els morts s’enterraven al voltant de les esglésies. Per als cristians, el cementiri era el lloc on s’havia de reposar fins al moment de la resurrecció. De fet, la paraula cementiri prové del grec koimetérion i significa dormitori. En el decurs dels segles, la població de les viles va anar creixent dins de les muralles, i el creixement urbà va anar reduint cada vegada més l’espai disponible per enterrar els morts. L’amuntegament dels cadàvers va acabar creant un problema de salut pública important i va promoure la creació a finals del segle xviii dels primers cementiris municipals fora muralles. El cementiri del Poblenou de Barcelona, construït a finals del xviii és un exemple paradigmàtic. Els familiars, fent un seguici, portaven el mort a peu al cementiri fins que l’Ajuntament va posar a disposició dels parents del difunt una carrossa fúnebre. Al cementiri de Montjuïc s’ha creat recentment un museu amb una magnífica col·lecció de carros-\nde demanar dimissions. Posats a fer, podria començar per demanar la dimissió d’Alícia Sánchez-Camacho, presidenta del partit a Catalunya; un autèntic cadàver polític que es vanta de tenir fiscals “de confiança” i que es passeja pel Parlament donant lliçons de transparència i de bona praxi política malgrat que, com li va dir el president Mas, “li falta sentit de la mesura; i no vaig més enllà per no ofendre-la personalment”. Cal dir al senyor Carreras que si creu que la senyora Conesa ha de dimitir per coses que ell mateix qualifica de “molt greus”, el primer que ha de fer és presentar-ne proves fefaents. No és admissible intentar embrutar l’honorabilitat de les persones vinculant-les a maniobres enemigues de la transparència sense cap prova que ho demostri. Amb tot, ja que sembla que el senyor Carreras és afeccionat a l’ètica, serà pertinent demanar-li que comenci per ser coherent. Hi ha un conjunt de raons per les quals un polític tan “ètic” com ell hauria de presentar la dimissió del seu càrrec i abandonar el Partit Popular. No sent cap mena de vergonya, de pertànyer a un partit que criminalitza el dret de decidir, un dret que és la base sobre la qual descansa tot el sistema democràtic? No l’esborrona representar un govern que prohibeix que una col·lectivitat s’expressi dipositant una papereta en una urna? No l’indigna el genocidi lingüístic que el PP està portant a terme al País Valencià i a les Illes? No se li enrojola el rostre, de presidir la secció local d’un partit que va ser fundat per Manuel Fraga, un personatge que hauria d’haver estat assegut davant d’un Tribunal Penal Internacional com a membre d’un règim que va cometre milers de crims contra la humanitat? Si de debò som davant d’un amant de l’ètica, només li podem dir una cosa: dimiteixi, senyor Carreras. //\nses fúnebres que és una veritable metàfora de la societat barcelonina del xix. Ambdós cementiris són molt recomanables de visitar per la qualitat artística dels panteons més antics, on podem trobar els referents arquitectònics i escultòrics més rellevants del modernisme català. Els santcugatencs també van ser enterrats a l’entorn de les esglésies, com ara la de Santa Pere, que estava on avui s’ubica l’antic mercat municipal, la de Sant Cebrià de Valldoreix i al mateix Monestir. D’altra banda, a la vila, a tocar del carrer Major, hi havia un hospital de pobres dedicat a la cura dels malalts i dels viatgers, del qual no s’ha trobat encara cap resta arquitectònica, però sí d’ossats de diferents èpoques, com el que s’ha descobert fa pocs dies, que demostren que al seu voltant també s’hi enterrava gent, suposem que procedents del mateix hospital. Avui les maneres d’enterrament han anat canviant, però l’actual cementiri municipal, inaugurat l’any 1969, és un lloc de repòs agradable, que respira pau i tranquil·litat i força desconegut pels santcugatencs. //\nLa reivindicació d’una sala B, o de format mitjà si ho voleu així, és unànime\nui no ha fet teatre algun cop en la seva vida! De fet, i perdoneu que em posi un xic transcendental, la vida té molt de teatral. Aquesta entrada té causa en un parell de reportatges que ens va oferir aquest setmanari fa vuit dies. Aparentment molt diferents, a mi em serveixen per cercar-hi alguns paral·lelismes o, si més no, per omplir el 3.500 caràcters d’aquest article. Per una part, se’ns parlava de la vocació teatral, i és una manera de dir-ho, de la nostra ciutat. Certament, tenim una diversitat de grups teatrals notable i una tradició teatral que també ho és. Allò que destacava l’escrit era que el teatre de casa nostra, com gran part del que no ho és, només és possible gràcies a la il·lusió de desenes de persones que s’hi lliuren amb cos i ànima i sense cap intenció pecuniària. També hi ha, tot cal dir-ho, gent amb elevades dosis de professionalitat que fan bolos retributius. Per altra part, algunes personalitats del món teatral català dels darrers anys han sortit de Sant Cugat. Així, doncs, tenim força empenta teatral, certa presència professional i alguns noms que podem lluir com de collita pròpia. Ara bé, res no es perfecte en aquest món. La reivindicació d’una sala B, o de format mitjà si ho voleu així, és unànime. Quan ens vam inventar, i també és una manera de dir-ho, el Teatre-Auditori per tal que els santcugatencs no anessin a fer les amèriques culturals a la nostra gran germana, és a dir, a Barcelona, es preveia cobrir també aquesta necessitat; però les necessitats d’autofinançament, o el que sigui, no ho han fet possible. Tenim una altra possibilitat: la sala de La Unió Santcugatenca. Dos edificis, per cert, ben diferents: mentre el primer s’aixecava amb les\nm deia l’altre dia un amic que una de les característiques de l’estiu urbà era que aquells que volien fer reformes a casa, pintar o altres incomoditats necessàries, aprofitaven aquesta època de l’any per executar-les i així minimitzar, dins el possible, l’enrenou que sempre provoca tenir gent treballant al propi habitatge. També l’Ajuntament s’ha contagiat d’aquesta febrada i veiem com alguns dels nostres carrers i places s’omplen de tanques, màquines i obrers que, sota un sol infernal, carretegen amunt i avall pics, pales i ciment. Al veí que li toca suportar directament aquest maldecap, només li queda l’esperança de fixar-se en la data límit que assenyala el cartell instal·lat a l’efecte, amb la vana esperança que aquesta es compleixi, sabent, però, que per norma, ni les obres particulars ni les públiques assoleixen amb èxit la data final prevista, sinó que aquesta es traspassa amb total impunitat pels qui incompleixen i desfici pels qui les pateixen. El problema s’agreu-\naportacions econòmiques d’un creixement urbanístic que semblava imparable, el segon ho feia gràcies a l’aportació personal, en el sentit més prosaic de la paraula, del món rabassaire local. En tot cas, ens cal l’entesa entre l’entitat degana de la ciutat i l’Ajuntament. I, parlant de la nostra institució local, anem a l’altre escenari teatral. En un reportatge també molt instructiu se’ns explicava com funciona el ple municipal. Realment, a partir d’ara hom pot estalviar-se llegir l’indigerible Reglament Orgànic Municipal fent una ullada a aquelles pàgines. El que més em va interessar, però, va ser la fotografia que acompanyava l’escrit; més ben dit, les notes que explicaven els personatges que hi apareixen. Tot molt real, no cal dir-ho. Però, em sembla que mereix un parell de comentaris. En primer lloc, en l’apartat “públic” caldria afegir-hi “mitjans de comunicació”, que, de fet, són en gran part els qui realment omplen les cadires. Cal entendre que ha estat un acte de modèstia. Per altra part, l’apartat “assessors” queda coix. Hom pot pensar que es tracta d’un grapat de persones que perden l’oremus perquè durant tot el ple els regidors estiguin ben atesos i assessorats. No és així, en realitat és l’espai reservat quasi exclusivament als alts càrrecs de l’Ajuntament. Aquesta producció tan nostra, que no vol dir santcugatenca, del que en diem càrrecs de confiança. Efectivament, la confiança es guanya també assistint com uns estaquirots als plens municipals. Va amb el sou. Només faltaria! Amb tot això vull dir que també s’hi fa teatre? Home, no; si més no en el sentit estricte. Tots es parlen de vostè, això sí, mentre el públic se’ls escolta, però això forma part de les normes de bona educació. El tuteig es deixa per a quan cal fer política de veritat. Que suposo que també se’n fa. //\nja quan els cartells instal·lats a l’efecte només indiquen la data de començament i no esmenten res del seu acabament. Ja ni contractant ni contractat s’atreveixen a mullar-se, a donar una esperança, encara que petita, que aquell martiri acabarà un dia concret. Com que no plou mai a gust de tothom i les opinions solen ser variades, quan s’acabin les obres n’hi ha que trobaran que han valgut la pena i n’hi haurà que opinaran que per fer un nyap no calia haver ni començat. Les obres de la rambla de Ribatallada estan aixecant ja molta polseguera, i no precisament pels paletes. Es qüestiona inclús la necessitat o no d’aquesta reforma. Els crítics es pregunten què passarà quan la ciutat recuperi veritablement el seu ritme i es col·lapsi, com preveuen aquests àugurs, tot el centre mentre encara es treballa atès que, diuen, l’obra va per llarg. Mentre es resol l’embolic, em pregunto per què no es van sanar les ara extintes moreres de la cruïlla amb Àngel Guimerà quan van emmalaltir ? Continuarà. //\nCara a cara Prioritats en l’alimentació\nComprar menjar: preu o qualitat? Montse Valderrama Gestora del grup de consum ecològic El Cabàs\n“El menjar no només ens omple, també ens nodreix. El producte ecològic és una inversió”\ner a nosaltres, com a família, la qualitat del menjar és prioritària. Fa anys que formem part de cooperatives i grups de consum ecològic a Sant Cugat, primer La Civada i ara El Cabàs, com a associats i treballadors. Tenim dos petits de 7 i 5 anys i prioritzem “menjar bé” entenent com a tal menjar productes de temporada, sense pesticides ni additius químics, que respectin el cicle de la terra i la persona que la treballa. El menjar no només ens omple, també ens nodreix, i malgrat que el producte ecològic té un preu final més car, és una inversió de futur per a la pròpia salut i la salut del nostre entorn. Estem aprenent hàbits responsables amb el menjar consumint només allò que necessitem, reduint la ingesta de proteïna animal i evitant que es malmeti el menjar. A El Cabàs comprem el producte directament al pagès, pagant-li un preu just, i això permet abaratir el preu final evitant intermediaris. Aquest és el nostre petit granet de sorra per cuidar-nos i cuidar-vos!!!.\nJordi Seguí Comercial\nQuè està encallat?\n“Escullo el menjar en funció del que m’agrada, i pot coincidir o no amb el preu o qualitat”\ncaba afectant el preu, però també per necessitats personals. Primer de tot, hem de tenir present que a la família tenim celíacs, per tant, la qualitat ja passa a ser, obligatòriament, la primera opció, ja que els productes han de ser lliures de gluten, els quals són més cars que els que sí que en tenen. Això ens marca el que podem o no podem comprar, que no és el mateix que el que no volem. Llavors, dins d’aquests productes, tot i que estàs supeditat a comprar amb aquesta peculiaritat, has de buscar per preu perquè són caríssims i se’n van de pressupost. I com que, per comoditat, acostumem a anar a únic lloc per comprar-ho tot, tots els aliments els compres allà i no ens desplacem a altres llocs on, per exemple, el producte pot ser de més qualitat per la procedència com poden ser les cooperatives o directament al pagès. En definitiva, més que res escullo en funció del que m’agrada i, a vegades, afectarà directament la qualitat o, per contra, el preu.\nroblemes greus, milió i mig de persones signen una iniciativa perquè el Congrés tramiti una llei que modifiqui la Llei hipotecària i els desnonaments. La majoria absoluta d’un partit està a punt d’impedir-ho, rectifica i finalment la mateixa majoria aprova un text alternatiu amb quasi bé res de les propostes populars. Sense debat, ni voluntat de negociació. La situació social s’agreuja i ja era prou greu com per haver-ne avançat la solució, sense esperar la mobilització popular. Manca sensibilitat a qui governa. Res justifica rebutjar la proposta, canviar-la i discutir-la sense ni tramitar-la. Onze milions de vots del PP no autoritzen a menysprear la voluntat d’un milió i mig de ciutadans legalment manifestada. Al setembre, un milió i mig de persones es congreguen darrere d’una pancarta per un nou estat. El Govern català decideixi substituir el pacte fiscal pel dret a decidir. Es convoquen eleccions reivindicant el dret a decidir. El Parlament aprova dues resolucions, una sobiranista i una altra sobre el dret a decidir amb una majoria superior a les dues terceres parts. La política s’encalla, i es busca el diàleg. L’economia encallada i el malestar social no s’encalla, creix. És ben clar que per fer-hi front es necessita una consulta a la població per conèixer realment la seva voluntat, expressada democràticament i no pas interpretada pels partits o per l’opinió publicada. No és possible que es posin entrebancs a la consulta amb arguments jurídics o constitucionals que s’oposen a la democràcia. Aquests dos processos i la Via Catalana de la Diada de l’11, amb polítics encallats i la societat liderada, engrescada i motivada, ens mostren el problema: fer compatible el funcionament de la democràcia representativa amb la necessitat d’atendre la voluntat dels ciutadans, que és on resideix la sobirania. L’aparició de moviments, assemblees, plataformes i xarxes en són un símptoma clar. De moment fan un gran servei de denúncia i d’engrescament. Què esta encallat? //\nJordi Puigneró Tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Sant Cugat\nL’última Diada: democràcia vs. constitucionalisme\nEl constitucionalisme no pot ser una presó per la democràcia\nn any més, commemorarem la Diada Nacional de Catalunya recordant la darrera defensa de Barcelona, l’11 de setembre del 1714, després de 14 mesos de setge davant les tropes borbòniques de Felip V durant la Guerra de Successió. I ho fem per no oblidar la consegüent abolició de les institucions i llibertats civils catalanes, i l’espoli econòmic que va patir i pateix Catalunya. Aquell va ser, al meu entendre, el principi de la fi d’Espanya com a projecte comú. L’evolució del mapa polític europeu desmitifica el principi sagrat de la intangibilitat de les fronteres dels estats. Ni més ni menys que 25 dels 48 estats membres del Consell d’Europa (un 52%) s’han independitzat d’ençà del 1900. Ara fa 4 anys vaig visitar per feina un d’aquests nous estats: Estònia. Un viatge que em va permetre conèixer personalment el cap de premsa i comunicació del primer ministre d’aquesta petita nació nascuda el 1991, al qual vaig fer-li la següent pregunta: “Quin és el secret del miracle estonià ? Un país que 15 anys formant part de l’URSS es trobava en una situació de fallida econòmica i que avui, en canvi, és el segon país de la UE que més creix ?”. La seva resposta va ser eloqüent. “Abans eren uns altres els que prenien les decisions per a nosaltres i massa sovint equivocades”. Per continuar dient “avui les decisions es prenen a Tallin i no a Moscú. La independència respecte a l’URSS és la millor decisió que hem pres els estonians en els darrers 250 anys” Però no cal quedar-nos a Europa. Sempre m’han fet molta gràcia les paraules que va dedicar el rei anglès Jordi III als insurrectes nord-americans durant el procés d’independència dels Estats Units: “Si marxeu esdevindreu un dels països més pobres del món”. Enca-\nra riuen. Si ser independent fos tan negatiu, com és que no conec cap país del món que després d’independitzar-se hagi decidit tornar a formar de part del seu antic règim ? A Espanya, el PP i el PSC-PSOE ens diuen que el dret a decidir de Catalunya és incompatible amb el marc legal vigent a l’Estat. També ho era per Escòcia al Regne Unit. Però ara fa uns mesos el primer ministre britànic, el conservador David Cameron, va sortir públicament a defensar que “el correcte és mostrar respecte pel poble d’Escòcia i permetre que ells facin un referèndum just, decisiu i legal”. I va afegir : “És un dia important pel Regne Unit, però no pots mantenir un poble dins del Regne Unit contra la seva voluntat. Els escocesos han votat un partit que vol fer un referèndum, i jo he fet tot el possible perquè el puguin fer”. Si una cosa tenen els anglesos és que sempre negocien 15 minuts abans de la derrota. Els espanyols, en canvi, sempre ho fan 15 minuts després. I així els va. Espanya encara no ha entès que els parlaments i els governs es trien, i les lleis es poden canviar. El poble, la gent, les persones, no es trien. Hi són. En aquest sentit, el darrer Ple municipal va aprovar una moció de CiU de suport a la Via Catalana per la Independència, fet que farà que els actes oficials de la Diada d’enguany al nostre municipi s’avancin d’horari per tal que tots els santcugatencs que ho desitgin puguin assistir a la cadena humana que travessarà el nostre país. Des d’aquí, torno a insistir a les delegacions locals del PSC i ICV que se sumin a aquest esdeveniment. Perquè el constitucionalisme no pot ser una presó per la democràcia. Fem doncs que aquesta sigui l’última Diada Nacional de l’11 de Setembre. Perquè cada vegada hi ha més catalans que volem deixar de ser independentistes per ser, senzillament, independents.//\nDeutsche Akademie c/ Martorell, 15 (centre, 5 min FGC) - Tel.: 93.675.27.27 - www.deutsche-akademie.com\nAprèn alemany amb qualitat Deutsche Akademie ubicada a Sant Cugat, porta 14 anys oferint el seu sistema d’aprenentatge consolidat que fa que nens, joves i adults aprenguin amb èxit la llengua tot gaudint-la\nTothom que vulgui aprendre alemany amb garanties està de sort perquè ja fa 14 anys que a Sant Cugat del Vallès hi ha la seu de Deutsche Akademie, Centre Alemany del Vallès. Deutsche Akademie ofereix també, com a centre oficial examinador internacional, tot el seu sistema d’aprenentatge consolidat que fa que tant nens, joves com adults puguin aprendre amb èxit la llengua i a més gaudir de l’aprenentatge. Deutsche Akademie ofereix un aprenentatge positiu en immersió en la llengua de manera que els alumnes comencen a parlar l’alemany des del primer dia (o català i/o castellà en el cas del alumnes estrangers). La metodologia de Deutsche Akademie permet que tots els estudiants puguin aprendre amb èxit gràcies al fet que tothom viu la llengua, gaudeix de les classes, participa sempre, pot fer aportacions i és tingut en compte en un ambient constructiu, dinàmic i motivador. Cada grup consta d’un màxim de 7 (nens i conversa) o 9\nalumnes de manera que tothom pot practicar i gaudir de la llengua i rebre un seguiment personalitzat. A més, tots els docents són llicenciats nadius, amb experiència i vocació, i en constant formació, amb postgrau i especialitzats en l’ensenyament positiu i viu de la seva llengua. Els docents, a més, són examinadors oficials i, per tant, preparen els alumnes per als exàmens oficials internacionals, si ho desitgen. Deutsche Akademie ofereix als alumnes la possibilitat de recuperar classe i d’examinar-se al mateix centre i rebre el seu certificat oficial des de la seu a Frankfurt. Els alumnes poden gaudir d’una gran flexibilitat horària, amb horaris des de les 8 fins a les 22 hores, amb més de 60 cursos per escollir, així com cursos de tots els nivells i per a totes les edats, i també cursos a mida. També existeix l’opció de participar en cursos superintensius de caràcter mensual, i aquells alumnes que ho desitgin poden\nfer cursos o estades a Alemanya sense recàrrec als centres col·laboradors de Deutsche Akademie. Deutsche Akademie ofereix el Projecte Bilingüe per a nens a partir de 4 anys sense contacte amb la llengua i el projecte Realitat Bilingüe per a nens i joves bilingües. A més, ofereix també el Projecte Jove que fa que els joves aprenguin combinant els continguts oficials amb la seva pròpia creativitat i els seus interessos personals i de grup. Tot plegat, sense oblidar que, gratuïtament, els alumnes poden també participar en tallers extres que es fan durant el curs, tant de caire lingüístic com cultural, a més de repassos, sortides, conversa, servei de biblioteca-mediateca...així com demanar un assessorament pedagògic personalitzat. En definitiva, Deutsche Akademie ofereix tot allò que qualsevol aprenent de la llengua pugui necessitar o desitjar i, a més, sempre amb un somriure, perquè la llengua s’ha de viure i somriure. // Redacció\nPiulat a #santcugat @marcmarquez93 MotoGP Rider :)\nEmpezando la recuperación en el @ CARSantCugat ! / Starting recovery therapy in CAR of Sant Cugat!\nJordi Domingo JNC @jordomingo\nns acostem a la Diada de l’Onze de Setembre. Enguany, no ve precedida de la tensió que existia l’any passat en motiu de la multitudinària manifestació que hi va haver pels carrers de Barcelona, però sí es presenta plena de simbolisme per la cadena humana que prepara l’ANC. Vull aprofitar aquest espai per fer una crida a participar en la cadena humana, que de ben segur serà històrica i coneguda internacionalment. Com és sabut, degut a la poca densitat de població, les Terres de l’Ebre és l’únic territori del Principat que falta per omplir. Seria ideal que tots els santcugatencs que falteu per apuntarvos-hi, pugueu participar-hi realitzant un acte de país, com seria oferir-se a baixar fins a les Terres de l’Ebre per ajudar que la cadena sigui una realitat. Nosaltres, des de Sant Cugat, municipi que forma part de l’Associació de Municipis per la Independència, tenim la responsabilitat de respondre a la crida de l’ANC participant activament a la Diada. Ens trobem en un punt de no retorn, la llibertat del nostre poble pot ser molt propera, però ens l’hem de guanyar!! Per això, totes i tots, independentment de la nostra ideologia, conviccions o orígens, som necessari/àries. Per altra banda, des de la meva entitat, la JNC Sant Cugat, aquest pròxim 7 de setembre a les 8 del vespre, organitzem al nostre propi acte III Diada per la Independència, tal com ja hem fet en els darrers dos anys, que tindrà lloc al passeig dels Castanyers (al costat del Monestir). Hi esteu tots convidats.//\n@merifont : El Pi d’en Xandri #santcugat #nature #bosc #arbres\n@laGuitza Casal Popular la Guitza\nAquest dissabte 7 comencem #independencia #percanviarhotot a #santcugat fem cercavila, a les 19.30 h a Ramon Barnils!\nAtraquen el Viena a punta de navalla Els lladres, amb la cara coberta per un casc, van encastar un vehicle contra la vidriera de l’establiment poc després de tancar-se al públic, van amenaçar una treballadora i se’n van endur 2.500 euros\n“Vull ser diferent. Vull ser excel·lent” Les vacances d’estiu. Temps de descans. En molts casos, temps de reflexió, preparació, planificació Joan Alsina Empresari\n@marianacastel Dissenyadora gràfica / Graphic designer.\nSant tornem-hi! Comença l’any de nou! #bondia #santcugat\nA Sant Cugat Els idiomes t’obren portes. 93 589 81 08 93 200 11 33\ny n a m e l A s è c n a r F s Anglè\neb. w e r t s o u el n e t l u s n o ris, c a. l a u r c o í h r t i a s em m sobre curso No cobrfo ció a m r n i Per a\nAv. Generalitat, 199-201 | 08174 Sant Cugat (Al costat de TVE – Pàrquing gratuït en el mateix centre) Altres centres a Barcelona i Mataró\nLes moreres de la rambla de Ribatallada Benvolgut/da, Les moreres que hi havia ubicades en aquest punt de la ciutat han estat retirades a causa del seu deteriorat estat de salut, molt malmès per fongs i podridures. Entenem que aquestes tres moreres eren apreciades per la ciutadania i és per això que, amb la construcció de la nova rotonda que regularà el trànsit entre els carrers d’Àngel Guimerà i rambla de Ribatallada, l’Ajuntament plantarà un nou arbre al centre d’aquesta construcció. La intenció del consistori és que aquest arbre sigui emblemàtic –possiblement un auró o un roure– de manera que restauri el caire senyorial que li atorgaven les antigues moreres. Cordialment, Joan Puigdomènech Regidor de Medi Ambient i Polítiques Ambientals\nPolicia i polítics de proximitat. Així, sí El passat dia 7 d’agost vaig anar amb moto al cine amb la meva filla de 10 anys. Al sortir, vam patir un accident a la ctra. de Rubí al davant del Dir. Desgraciadament, la meva filla es va endur la part més greu de la patacada. El cotxe li va deixar ferides greus tant a la cama com al peu. Fa gairebé un mes i na Judit segueix a l’hospital, però jo començo a tenir prou forces per expressar el meu agraïment més sincer a la Policia Local de Sant Cugat i, en especial, a l’Eli i el seu company de patrulla que no només ens van atendre a l’accident, sinó que a més s’han interessat diverses vegades per l’estat de salut de la meva filla. L’alcaldessa accidental, a qui també vull agrair l’atenció i les gestions realitzades, i tots els ciutadans de Sant Cugat hem d’estar orgullosos de tenir servidors públics amb la sensibilitat humana que ens han demostrat aquests professionals. Moles gràcies. Jaume Taxe Pardellans\nNo será gracias a ustedes No, no será gracias a ustedes por lo que este país saldrá de este pozo inmenso. Será gracias a esta sociedad admirablemente solidaria, que no puede más que reaccionar ante la penuria de los que les rodean, conociéndoles más o\nmenos, pero simplemente reaccionando ante situacions realmente extremas. Dando de desayunar, comer o cenar a un niño cuyos padres están ambos en paro. Diciéndole a su hijo que les pida un regalo a los Reyes para el vecinito de enfrente. Será gracias a los ancianos que, aún habiendo visto mermadas sus pensiones en los últimos tiempos, renunciarán a lo que haga falta para que sus hijos y sus nietos tengan un plato caliente en invierno y un gazpacho fresco en verano, aunque sólo sea de pepino. Y gracias a las cadenas de solidaridad que somos capaces de construir “solitos”, estos españolitos que recuerdan lo que les contaban sus abuelos sobre la guerra civil, que han oído todo tipo de historias sobre los blancos y los negros. Todavía recuerdo con total claridad lo que me decía una anciana sabia, y como sabia no hablaba de los rojos y los azules, su historia era diferente: “¡Parece mentira, entre los blancos y los negros menudo follón armaron!”. Sí señores, sí, parece mentira que todos estos fantásticos “politólogos” no hayan sabido “aprehender” de la cultura y la memoria popular. La política “no debe ser un negocio”. Recuérdenlo, en caso contrario, olvídense del apoyo que necesitan “del pueblo”. Ah sí, y muy, muy importante, reconozcan sus errores, como debemos de hacer el común de los mortales. Cristina Valdés\nNou circuit al carrer de Josep Irla\npersona el va portar fins a casa, a ell i a la seva bici trencada. Gràcies de tot cor. Hèctor i Sílvia. Pares de l’Oriol\nVull felicitar el responsable del nou circuit que s’ha dissenyat al carrer de Josep Irla, amb xicanes, línies confoses, canvis de carril que fan que cada dia anar al centre sigui més divertit a la vegada que perillós. Si l’error en la ordenació de l’avinguda Via Augusta al costat del centre comercial era difícil de superar, amb aquesta ordenació de la circulació s’ha superat. No entenc que en un carrer on no hi ha habitatges i l’estacionament de vehicles és nul i només puntual –per recollir els nens del col·le– s’hagi reduït l’amplada dels carrils fins al punt de ser pràcticament perillós creuar-te amb un altre vehicle. No hagués sigut suficient deixar un carril per a l’aparcament en línia? A més, en comptes de disposar totes les places d’aparcament de la mateixa manera, s’ha fet d’una manera que has d’estar contínuament canviant de carril i fent zig-zags. Per a mi això té un únic nom: nyap! M’agradaria saber si s’ha fet un estudi de com afectaria aquesta ordenació la circulació o, més aviat, s’ha fet de qualsevol manera... Benvolguts senyors aquestes coses no estan a l’altura dels 700 € d’IBI que paguem... Oscar Diez\nPares poc responsables\nGracias Soy una señora que el día 25 de julio pasado sufrí un percance al intentar salir del tren (estación Gracia). Gracias a unos chicos que avisaron a unos empleados de ferrocarriles y éstos al ver en el estado que me encontraba pidieron una ambulancia que me trasladó a un hospital. Me faltan palabras para expresar mi agradecimiento a las personas que me atendieron. Teresa Mateo\nAgraïment a un veí de Mira-sol El 27 d’agost el nostre fill Oriol havia anat en bicicleta amb un amic a Mira-sol. La roda de darrere se li va sortir no sabem com, i un veí que el va veure amb la bici trencada li va preguntar on vivia. Tot i que vivim a Coll Favà, aquesta bona\nEl 3 de setembre a les set de la tarda anava amb cotxe pel carrer de l’Esperanto i al girar cap a la dreta (posant l’intermitent, llums i amb la cura adient), de sobte em va sortir un nen d’uns 9 anys muntat damunt un skate. El nen anava per la via i no per la vorera i saltant vorera-via. Vaig haver de frenar de cop i encara vaig ser increpada per aquest nen, que per cert, anava sol, sense cap mena de vigilància. Una vegada comprovat que tots estàvem bé, li vaig contestar i li vaig dir que no podia sortir així de cop ni anar amb l’skate per on circulen els cotxes. Em va dir que ell podia anar per on volia, a part de dir altres coses i fer gestos desagradables. Com és que un nen d’aquesta edat estava sol sense vigilància dels seus pares? I com és que aquest nen anava per la via on circulen els cotxes i surt de sobte, podent provocar el corresponent accident? Volia donar les gràcies als seus pares per ser tan responsables i curosos amb el seu fill i haver-li donat tan bona educació ja que encara em vaig haver d’escoltar com el nen m’insultava. Per tant: ensurt del que podria haver passat i mal comportament d’aquest nen imprudent i poc vigilat. Qui serà/n el/s responsable/s d’aquest comportament?? Així, si provoquen accidents encara té la culpa l’altra persona que va correctament per on toca i que queda molt “tocada” si arriba a passar una desgràcia, tot i no ser responsable. Gemma Salat\nConsell Editorial: Aina Serra, Antoni Blanch, Antoni Monerris, Davide Bonaccini, Eduard Jener, Eduard Torres, Francesc Carbó, Joan Carles Gassiot (secretari), Joan Tortosa, Joan Troyano, Jordi Casas, Josep A. Teixidó, Josep Daniel, Josep M. Sans Travé, Josep M. Vallès, Lluís Godayol, Maria Xinxó, Mayte Pérez, Pere Esquerda, Quim Pla, Rafa Gómez, Ramon Grau (president), Rogeli Pedró, Sergi Figueres, Valentí Feixas, Verónica Bronstein, Víctor Alexandre i Xavier Grau Gerent: Anna Comella Redacció: Àlex López, Mariona Sagalés, Joan Ramon Armadàs, Pere Fernández, Cinta Caballé, Àgata Guinó i Anna Mira. Correcció: Queralt Simeon. Departament comercial: Cristina Fernández, Michele Orrú, Sandra Boix, Elisa Palazón i Susanna Carmona. Fotografia: Artur Ribera i Amanda Bernal. Col·laboradors: Àngels Solé, Anna Toro, Antonio Priante, Arcadi Oliveres, Christian Treceño, Diana Comas, Dolors Vilarasau, Domènec Miquel, Eduard Jener, Eloi Alegre, Francesc Carbó, Gerald Fannon, Imma Pueyo, Jaume Clavell, Jordi Casas, Jordi Musoy, Jordi Robirosa, Josep A. Teixidó, Josep M. Cabrerizo, Lluís Campins, Maria Xinxó, Marina Romero, Martí Olaya, Montse Sant, Pep Blanes, Pep Tugues, Rafael Gomez, Rafa Usero, Rosa Martín, Quim Pla, Tomàs Grau i Víctor Alexandre Disseny i maquetació: Sergi Felip i Francesc Cabeza Direcció d’Art: Xavier Grau Impressió: Gráficas de Prensa Diaria. Tel.: 93 462 85 00 Dipòsit legal: GI-405-93 Empresa distribuïdora: Mailing Vallès (93 589 23 71). Entitats col·laboradores: Amics Unesco Valldoreix-Sant Cugat, Associació Astronòmica Sant Cugat-Valldoreix, Associació Empresarial de Sant Cugat, Ateneu Santcugatenc, Aules d’Extensió Universitària, Camerata, CAR Sant Cugat, Club de Golf Sant Cugat, Club de Rugby Sant Cugat, Club Esportiu Valldoreix, Club Muntanyenc Sant Cugat,Club Tennis Natació Sant Cugat, Cor de Gospel, Endesa, Eroski, Escola d’Art de Sant Cugat, Escola de Música i Dansa Fusió, Juventuts Musicals de Sant Cugat, Museu Sant Cugat, Òmnium Cultural Sant Cugat, Penya Blaugrana Sant Cugat, Junior FC, PIMEC Vallès sud, Radiotaxi Sant Cugat-Valldoreix, Sant Cugat Esport Futbol Club, Teatre Auditori-Centre Cultural, Unió Ciclista Sant Cugat, Unió Esportiva Sant Cugat, Unió Santcugatenca. El Diari de Sant Cugat expressa únicament la seva opinió en els editorials. Els articles signats expressen l’opinió dels seus autors, que el Diari de Sant Cugat no fa seva necessàriament.\nModernisme Imatge en tres dimensions del molí de vent de la casa Armet a l’avinguda de Gràcia, antic carrer de Cánovas del Castillo. La casa Armet és un dels exemples del modernisme que tenim a la ciutat de Sant Cugat.\n30 Economia i empresa Retribucions\nFuncionariat El cost dels treballadors muncipals\nSant Cugat gasta 24 milions d’euros en funcionaris Despesa L’Ajuntament de Sant Cugat destina 1,2 milions d’euros anuals a les nòmines dels seus treballadors Reforma Entitats de la societat civil catalana proposen mesures per millorar l’Administració\nés enllà de la política local liderada pels representants escollits democràticament a les urnes pels santcugatencs, darrere de les decisions i acords que es prenen hi ha molt personal funcionari que treballa per garantir un bon servei de l’Ajuntament als ciutadans. Actualment, el consistori té en nòmina uns 800 treballadors que costen 26,5 milions d’euros anuals, aproximadament, és a dir, el 30% de pressupost local. D’aquests, els sous dels polítics, tant del govern com de l’oposició sumen 2,1 milions d’euros i la resta, 24,4 milions d’euros són per pagar les nòmines dels funcionaris com els caps de secció, els tècnics, el personal administratiu, la policia local, els operadors informàtics o el personal de consergeria, entre d’altres.\nLes retribucions El personal amb habilitació de caràcter estatal com el secretari general (83.965 € bruts anuals), l’interventor o el tresorer són els funcionaris més ben remunerats del consistori seguits d’alguns regidors de l’equip de govern. Els sous dels regidors oscil·len entre els 60.750 i els 28.000 euros bruts anuals, de la mateixa manera que la majoria del personal que treballa a l’Ajuntament. Mercè Conesa no percep cap sou en qualitat d’alcaldessa perquè té la remuneració de la Diputació de Barcelona en qualitat de vicepresidenta segona. El grup municipal de l’oposició que rep més retribució és el PP, que percep 58.440 € perquè té 4 regidors i un secretari. Les remuneracions de tots els polítics de l’Ajuntament les va publicar el Diari de Sant Cugat a principi d’aquest mandat. La taula del costat indica la mitjana de les retribucions del personal de la casa de la vida en funció dels seus\nMitjana de retribucions brutes anuals dels funcionaris locals Personal amb habilitació de caràcter estatal\nComandaments (caps de servei)\n53.500 € Policia Local\n53.500 € Personal tècnic\n44.400 € Personal d’oficis i d’inspecció/supervisió\n33.460 € Altre personal\n32.150 € Personal administratiu i auxiliar administratiu\nConsergeries i personal de suport\n# Cada moneda equival a1.000 €\nActualitat Economia i empresa 31\nOcupació càrrecs. Les xifres són el resultat de la suma de la retribució de caràcter fix més la variable en catorze pagues juntament amb la mitjana d’altres complements personals. Per exemple, els diferents comandaments com ara els caps de secció i els coordinadors de zona tenen una retribució mitjana de 53.500 euros l’any, de la mateixa manera que algun personal de la policia local, mentre que el personal tècnic de cada una de les àrees de l’Ajuntament disposen d’un sou brut de 44.400 euros a l’any. Per la seva banda, el personal de consergeria i el de suport tenen un salari mitjà de 24.540 euros.\nXIFRES Referències d’altres nòmines\n26,5 milions d’euros anuals És la partida destinada al pagament de les nòmines del personal del consistori\n1,2 milions d’euros anuals Tots els càrrecs de confiança de l’Ajuntament sumen aquesta xifra\n46.440 euros anuals El que costen els grups de l’oposició amb dos regidors com el PSC, ICV-EUiA i CUP\n60.750 euros anuals El que cobren els regidors amb el sou més alt: Carles Brugarolas i Jordi Puigneró\n28.430 euros anuals El que cobren els regidors amb el sou més baix: Joana Barbany i Xavier Tizón\nMillorar l’Administració En el context actual, tant econòmic com social i polític, la societat civil d’àmbit català s’està mobilitzant per reformar l’Administració pública per millorar-ne el seu funcionament. Aquesta mateixa setmana, el Fòrum d’Entitats per la Reforma de l’Administració (FERA) ha presentat al president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, i a la vicepresidenta del govern, Joana Ortega, el document amb la trentena de propostes que han elaborat per reformular el funcionament i el finançament de les administracions. El president de la patronal Cecot, Antoni Abad, també present al FERA, explica que es tracta d’una proposta de professionals de diversos àmbits per “homologar les institucions catalanes a les internacionals”. Un dels objectius d’aquest document és concedir el règim estatutari de funcionari “només a les persones que s’ho mereixen per aconseguir el màxim de qualitat de la gestió de les administracions”. // Anna Mira\nSant Cugat té 44 persones més a l’atur aquest agost La xifra de desocupats segueix augmentant tímidament i amb les dades d’agost ja són 4.399 persones que no tenen feina a la ciutat. Després d’uns mesos de bonança abans de l’estiu, els mesos de juliol i agost cada vegada hi ha més persones sense feina a la ciutat. Durant aquest agost s’ha registrat un augment de 44 aturats, fet que significa un 1% més. Segons les dades de l’Oficina de Treball de la Generalitat, a Sant Cugat actualment hi ha 4.399 aturats, 44 més que al mes de juny (4.399). A la resta de Catalunya, l’atur també ha augmentat en 1.229 persones més que al mes de juliol, un increment del 0,2%. Un augment que va molt relacionat amb les feines de temporada d’estiu, ja que en molts casos els contractes s’acaben a finals d’agost. Segons l’Oficina del Treball, actualment a Catalunya hi ha prop de 611.400 persones que busquen feina. // A.Mira\nIndo redueix les seves pèrdues el primer semestre El grup continua treballant per trobar alternatives de finançament, si no ho aconsegueix anuncia que “es veurà en la tessitura de fer acciones oportunes para preservar l’activitat del grup”. Indo, la marca de comercialització d’ulleres amb seu a Sant Cugat, ha estat capaç de tancar el primer semes-\ntre de l’any amb unes pèrdues d’1,7 milions d’euros, davant els 2,3 milions de números vermells del mateix període de l’any passat, segons recull Europa Press, a través de la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV). Així, la facturació s’ha situat en 22,1 milions d’euros, un 2% menys que en els primers sis mesos de 2012. Indo explica també que les vendes en els mercats estrangers han registrat un millor comportament. Segons Indo, s’ha reduït la partida de despeses d’explotació en 884.000 euros fins al mes de juny, segons els seus plans de viabilitat.// Redacció\nInscripcions obertes pels seminaris de formació d’empresa Durant els mesos d’octubre i novembre, l’Ajuntament de Sant Cugat oferirà 12 seminaris gratuïts per a treballadors i empresaris i emprenedors. L’Ajuntament de Sant Cugat, amb el suport de la Diputació de Barcelona, oferirà dotze seminaris de formació que tractaran temes pràctics vinculats al món empresarial. Així, es donaran coneixements pràctics per a empresaris, gerents i emprenedors. Els seminaris tindran 4 hores de durada, de 10 hores a 14 hores, i es faran a la Casa de Cultura. Totes les sessions estan obertes al públic en general, però en cas de voler assistir-hi, els interessats han de trucar al 010 o enviar un correu electrònic a l’Oficina d’Atenció a l’Empresa. Entre d’altres, es faran cursos de màrqueting, planificació, direcció i gestió empresarial o tècniques de finançament, així com eines de comunicació i xarxes socials. // Redacció\n32 Economia i empresa Actualitat\nEmpresa Master Blends\nSupay, l’aiguardent picant amb segell santcugatenc Supay La beguda alcohòlica combina els sabors i aromes de la llimona, la canyella, l’anís i el ‘locoto’, el pebrot picant originari de Bolívia\nl jove santcugatenc Joan Carbó poc es pensava que l’aiguardent que havia creat revolucionaria el mercat bolivià. Des del seu llançament al mercat, el passat mes de juny, el Supay, que vol dir diable, una figura molt venerada pels bolivians i que és la imatge de la beguda, és un aiguardent que té el gust picant del pebrot locoto com a base de la beguda combinat amb l’acidesa de la llimona, la dolçor de la canyella i la frescor de l’anís. El jove enginyer agrònom i enòleg va marxar fa un any i mig a Bolívia, d’on és la seva parella, per “fer un producte nou sense saber ben bé el què”, explica. Després de provar de fer una ginebra sense èxit a l’hora de comercialitzar-la per falta de recursos econòmics, va trobar en el pebrot locoto, típic de la cuina boliviana, la solució. Per a ell era primordial “fer un producte amb ingreSupay, l’aiguardent de ‘locoto’ El santcugatenc ha creat un producte amb identitat boliviana #Amanda bernal\ndients bolivians per als bolivians”, tenint en compte la cultura i la situació econòmica del país, ja que actualment és el segon país més pobre de llatinoamèrica. “Sentir molt respecte cap al país i no anar a imposar, sinó respectar-lo”. Carbó creu que la societat boliviana ha de creure en ella mateixa i superar-se i que ell no ha descobert res de nou, sinó que els ha demostrat la capacitat de desenvolupar-se amb un producte de la seva pròpia identitat. Després d’uns mesos de proves, les primeres 400 ampolles de Supay que s’han comercialitzat a les ciutat de La Paz i Alto s’han exhaurit en poc més d’un parell de mesos. Un èxit empresarial del tot inesperat pel seu creador i els altres dos socis de la companyia, que actualment té la projecció de creixement que havien previst per als pròxims cinc anys. L’exportació i l’ampliació de productes són els eixos amb els quals ja treballa Master Blends per consolidar-se al mercat llatinoamericà. Carbó explica que s’està treballant perquè en el pròxim any s’exporti a l’Argentina, Xile, el Perú o al Paraguai i que també es comercialitzaran dos supays més, un d’andí i un amazònic, així com dues noves ginebres, també una d’andina i una d’amazònica “per remarcar la identitat geogràfica i cultural de la zona”. Carbó té intenció de tornar a Sant Cugat d’aquí un any i mig, quan l’empresa que ara té una vintena de treballadors estigui completament gestionada per bolivians i que sigui un referent empresarial perquè el país es desenvolupi. “M’agradaria que l’aiguardent de locoto es convertís en un símbol nacional. // Anna Mira redaccio@diaridesantcugat.cat @annamiraperich\nEmpresa Dir a la Carta\nQuotes personalitzades Des del primer dia de setembre, el gimnàs del Grup DiR que hi ha a Sant Cugat ha posat en marxa DiR a la Carta, una estratègia comercial perquè els usuaris paguin només aquells serveis que utilitzin amb l’objectiu de fer front a l’apujada de l’IVA i a la situació de crisi econòmica perllongada. Es tracta que els clients només paguin aquelles instal·lacions o els serveis dels quals facin ús, “pagues només pel que tries”. La quota base de 20 euros inclou l’accés a la sala de fitness i a les classes dirigides virtuals. #ARTUR RIBERA\n34 Cultura Exposició\nHistòria Recordar una figura clau del món de la pedagogia a Catalunya\nArriba l’homenatge “Llegir com viure” a Joan Triadú Casa de Cultura L’exposició dedicada a l’escriptor i pedagog es podrà veure a la sala santcugatenca del 19 de setembre al 2 de novembre Reconeixement La mostra l’ha organitzada la Generalitat de Catalunya\noan Triadú tornarà a estar present a Sant Cugat a partir del dia 19 de setembre. Ho farà mitjançant l’exposició que ha organitzat la Generalitat de Catalunya en homenatge a l’escriptor i pedagog, la qual es va inaugurar al Palau Robert de Barcelona el mes de gener d’aquest mateix any, i va seguir el seu recorregut a Vic. Una exposició que porta per títol “Llegir com viu. Homenatge a Joan Triadú, 1921-2010”, i que està comissariada per Susanna Àlvarez i Joan Josep Isern. Un nom que, com recorden els comissaris de la mostra, és el d’un llibre del propi Triadú, publicat el 1963. La mostra, organitzada per la Generalitat i la Fundació Flos i Calcat, s’ha plantejat en primera persona a partir de textos seleccionats de les Memòries d’un segle d’or, un text del mateix Joan Triadú que combina el gènere biogràfic amb el memorístic. El que hi descobrim és molta informació sobre la seva vida i presenta fragments de les seves obres, objectes personals, i una selecció de cartes d’intel·lectuals com Carles Riba, Mercè Rodoreda, Baltasar Porcel, entre d’altres, amb els quals Triadú mantenia correspondència. A més de tot el material, i seguint el mateix fil de l’exposició, aquesta es complementa amb un audiovisual de trenta minuts, dirigit per Mireia Sallarès, que segueix la biografia de Joan Triadú i que combina textos de les seves Memòries d’un segle d’or recitats per l’actor Lluís Soler, amb fragments d’una entrevista de Sílvia Còppulo, la darrera que va fer a Joan Triadú, pel programa de TV3 (S)avis.\nJoan Triadú Va néixer a Ribes de Freses el 1921 i va morir a Barcelona el 2010. Es\nen context Com es presenta l’exposició-homenatge La mostra L’exposició s’organitza en tres àmbits: “Qui sóc i per què escric”; “Vinc del que en dic “de baix””; “Tot s’ha de fer com si fos l’última vegada”; “Exigent en poesia”; “A mig camí de la vida”; “Mestre és aquell que ens allibera” i “Llegir com viure”. Ubicació Es podrà visitar a la Casa de Cultura de Sant Cugat a partir del 19 de setembre i fins al 2 novembre. El vincle amb la ciutat és la construcció de l’escola Thau durant el curs 1996-1997.\nva llicenciar en Llengües Clàssiques a la Universitat de Barcelona i fou lector de català a la Universitat de Liverpool entre el 1948 i el 1950. Joan Triadú va ser un dels formadors dels primers professors en català de la postguerra i va intervenir en la creació del concurs literari Cantonigròs. Va col·laborar en diferents publicacions, com les revistes Ariel, Pont Blau, Vida Nova i Serra d’Or, a més del diari Avui. Va publicar diferents llibres, i cal destacar-ne els que va escriure en els darrers anys, ja que posen de relleu les seves conviccions patriòtiques i el situen com un refe-\nReconeixement a la persona Després del seu recorregut, la mostra restarà permanent a Ribes de Freser #cedida\nrent com a crític literari i pedagog. Joan Triadú va ser, a més, secretari tècnic d’Òmnium Cultural i director de la Institució Cultural del Centre d’Influència Catòlica (CIC) i de l’escola Thau, essent també el fundador del Consell Català d’Ensenyament el 1975. Durant la seva trajectòria, va ser distingit amb el Premi Ramon Fuster per la tasca pedagògica, la Creu de Sant Jordi, el Premi d’Honor Jaume I, el Premi Atlàntida per la tasca com a crític literari, el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes, la Medalla al Mèrit Científic, o la Medalla d’Or de la Generalitat de Catalunya, entre d’altres. A més, el 1998 fou investit Doctor Honoris Causa per la Universitat Ramon Llull.\nRepassant una vida L’exposició que es podrà veure a Sant Cugat, la mateixa que es va poder veure al Palau Robert, és també un homenatge a la persona. Una exposició que cal veure, com destaquen els comissaris de la mateixa, per “conèixer la veu clara i rotunda de Joan Triadú. Una veu que ha quedat fixada en gran part de publicacions (llibres, articles, conferències, pròlegs...) en les quals ell detalla el seu ideari”. Precisament per això, els comissaris han volgut que pràcticament tots els textos que es poden veure o escoltar, tant en l’exposició com en l’audiovisual, siguin reproduccions exactes de les seves paraules. “Podríem dir que, a “Llegir com viure”, és el mateix Joan Triadú qui ens guia al llarg de la seva vida i obra”, afegeixen. // Cinta Caballé redaccio@diaridesantcugat.cat @CintaCC\nENTREVISTA Joan Josep Isern i Susanna Álvarez, Comissaris de l’exposició “Llegir com viure”\n“Triadú va ser un home fonamental en la resistència cultural de Catalunya” Què ens presenta l’exposició “Llegir com viure”? L’exposició permet fer un recorregut per la vida i l’obra de Joan Triadú, posant l’accent –i aquesta seria la novetat principal– en els aspectes més personals i familiars de la seva figura. Què ha motivat la realització d’aquesta exposició? Precisament el fet d’adonar-nos que s’ha parlat molt del Triadú pedagog, del crític literari, de l’agitador cultural i del referent cívic però, en canvi, es deixava de banda aquella dimensió més, diguem-ne, “domèstica” i íntima a la qual fèiem referència en l’anterior resposta. Una dimensió que, sense eclipsar cap dels altres aspectes, creiem que val la pena de conèixer perquè ens ajuda a completar el seu retrat públic. Quina ha estat la importància de la figura de Joan Triadú? És molt difícil de respondre aquesta pregunta sense estendre’ns massa... De fet, el discurs que es desenvolupa al llarg de l’exposició –i de l’audiovisual que la complementa– serveix com a inventari de la seva feina. Joan Triadú va ser un home fonamental en el procés de resistència cultural de Catalunya a partir dels anys quaranta. Un home de fer moltes feines i de fer-les amb eficàcia i poc soroll. I, sobretot, un home amb una enorme esperança en el futur del país.\nDesprés d’estar al Palau Robert, quina impressió els ha quedat com a comissaris de la mostra? Els tres mesos i mig de presència al Palau Robert i, més cap aquí, els mesos que ha estat a la Biblioteca Joan Triadú de Vic, ens confirmen que la gent que l’ha vist (a Barcelona, unes 15.000 persones) connecta fàcilment amb la vida i l’obra del mestre. Per una raó molt senzilla: perquè el seu ideari i la seva manera d’actuar no només continuen vigents, sinó que ens són més necessàries que mai. Ara arriba a Sant Cugat.... Què hi podrem veure? L’exposició obre les seves portes al públic el dijous 19 de setembre a la Casa de Cultura i s’hi estarà fins al 2 de novembre del 2013. La mostra està concebuda com un recorregut vital i professional de Joan Triadú explicat en primera persona. A cada localitat on va, l’exposició compta amb un espai amb referències específiques de la seva relació amb Triadú. Quin ha estat el vincle de Joan Triadú amb Sant Cugat? Per una banda, la construcció de l’escola Thau del curs 1996-97 i, per l’altra, el fet que el seu llegat documental ha estat dipositat a l’Arxiu Nacional de Catalunya, com ell mateix va decidir en el seu moment. // C. Caballé\n36 Cultura Actualitat\nAnem fent gruix\nom aquell qui res, anem fent gruix en el propòsit d’anar afegint, com qui no fa la cosa, records força recents de la nostra estada a Sant Cugat. No tot acaba, és clar, en efemèrides ni parlar d’anècdotes del temps. No fa gaire, recordant l’Arxiu Històric de Sant Cugat, que he visitat en dues o tres ocasions, em queia la bava fent una ullada sobretot a treballs escolars de mainada aproximadament de la meva edat de llavors. Em refereixo a la meva edat de la visita de l’Arxiu. Sense entrar en detalls massa concrets, que requeririen fer tot un llibre, vull dedicar unes pàgines a una volada de coloms que feia entrar l’Orquestra de Sant Cugat en el rànquing d’orquestres mundials que havien estrenat (eren poquíssimes) el famós Poema del Pessebre, amb música de Pau Casals i lletra de Joan Alavedra. No es tractava de fer-nos cap autobombo; es tractava, senzillament, de fer valdre la condició d’una boníssima orquestra santcugatenca i un bon equip de corals. La cosa va néixer d’avui per demà; en vint-i-quatre hores, orquestra i possibles actuants van començar a posar fil a l’agulla. Sempre m’ha agradat contemplar moviments que neixen del poble i són per al poble. De fet, em fa goig. Com ara, que no em fa res repetir-ho una vegada més, recordar una efemèride que sense la decisió i empenta dels presidents de les entitats santcugatenques no s’hauria pogut portar a terme mai. Per acabar, encara voldria treure fruit a la idea tan útil de treballar junts i assolir els resultats que ens convenen.//\nAniversari Dues dècades d’espectacles\nEl Teatre-Auditori celebra els seus 20 anys amb una festa oberta Concerts El dissabte 28 de setembre, la plaça de Victòria dels Àngels serà l’escenari de diferents concerts, amb Antònia Font com a cap de cartell\nl Teatre-Auditori de Sant Cugat celebra aquest mes de setembre els seus vint anys. I ho farà, en primer lloc, amb una festa oberta a tothom el dissabte 28 de setembre, a la plaça de Victòria dels Àngels. La festa començarà a les 21 hores amb el concert de Bremen, amb el santcugatenc Joan Villarroya al baix. Una hora més tard actuarà Antònia Font, presentant la proposta que va oferir durant el Festival de Cap Roig d’aquest estiu. A les 23.30 hores pujaran a l’escenari els Brodas BR2, amb un espectacle molt visual i futurista. A les 23.50 hores hi haurà projeccions a la façana del Teatre-Auditori i, a mitjanit, començarà el fi de festa amb la selecció musical del discjòquei de la casa Nicolás de Ángel.\nCelebració oficial Els actes oficials de l’aniversari se celebraran el dilluns 30 de setembre. Serà el dia de la presentació de la programació de la temporada. A partir de les 19.30 hores, el Teatre-Auditori es vestirà de gala, començant amb una visita a l’exposició de fotografies “20 anys en imatges”, al vestíbul. A les 20 hores se celebraran els parlaments institucionals, i vint minuts més tard (“tot durarà vint minuts”, com va destacar Pep Tugues, director del Teatre-Auditori, durant la presentació celebrada el 3 de setembre), és projectarà el documental realitzat per la periodista Marina Romero i que porta per títol 20 anys +. Tot seguit, vint personalitats del món de la cultura santcugatenca interpretaran una obra escrita pel propi programador del Teatre-Auditori i guionista, Gerald-Patrick Fannon. Assaig-20 és el nom de la proposta, i, a sobre l’escenari, hi podrem\nLa presentació el dia 3 amb la presència dels patrocinadors #ARTUR RIBERA\n“La ciutat aposta per la cultura, perquè ens ajuda que la nostra societat evolucioni amb criteri” Mercè Conesa Alcaldessa de Sant Cugat veure, entre d’altres, Tortell Poltrona, Emma Vilarasau, Cristina Casale o Joan Berlanga. A les 21 hores, Santi Millán serà l’encarregat de presentar la programació de la nova temporada. I tot seguit començarà l’actuació de Motis-Chamorro Quintet. L’acte finalitzarà amb un refrigeri al vestíbul a les 22 hores. Tot i tractar-se d’un acte obert, caldrà presentar invitació, que es podrà recollir a partir del 12 de setembre.\nLes xifres Xavier Escura, regidor de Cultura, va voler remarcar les xifres que han deixat aquests vint anys. Escura va\ndestacar que “han passat per la sala 639.850 espectadors, fet que suposa que l’índex d’ocupació ha estat del 75%, que és molt alt”. Igualment va apuntar que, fins ara, s’han fet 985 espectacles a l’escenari del TeatreAuditori També va apuntar que s’han fet 3.000 activitats complementàries, 1.000 actes d’empreses, ONG, etc.; que han passat 180.000 nens i nenes per la sala, i s’han creat més de 200 escenografies que s’han exportat fora de la ciutat. Unes xifres que, per Escura, “han estat possibles gràcies a la confluència de diferents astres: l’aposta de ciutat per la cultura; un equip humà de qualitat; una responsabilitat corporativa d’empresa de qualitat i l’aposta dels espectadors que són el que ens empeny”. // Cinta Caballé redaccio@diaridesantcugat.cat @CintaCC\nPer un costat, un Audi Q3 Ambition. L’esportivitat es posa al seu costat. Ara té un Audi Q3 2.0 TDI amb un equipament que inclou, entre altres coses, seients esportius amb regulació lumbar elèctrica, llantes d’aliatge de 17”, volant esportiu multifuncional de 3 radis, control de velocitat, climatitzador de confort, Bluetooth i fars de xenó plus. A més, ara el té amb 4 anys de manteniment. www.audi.es/q3 I si busca una altra forma de gaudir de l’Audi Q3, giri la pàgina.\nPer l’altre costat, un Audi Q3 Ambiente. /audispain\nMercè Rodoreda, 16-32 08172 Sant Cugat del Vallès Tel. 93 674 71 71 Audi Q3 2.0 TDI 140 CV (103 kW). Emissió CO2 (g/km): de 137 a 149. Consum mitjà (l/100 km): de 5,2 a 5,8.\n12217 AUCO VALLES 226x296 AUDI Q3.indd 1\nActualitat Cultura 39\nLa Sala Rusiñol enceta temporada amb Borrell\nObra de Borrell #Cedida La inauguració a la galeria és el divendres 6 de setembre, a les 19.30 hores, i Josep M. Cadena serà l’encarregat de presentar l’acte. La temporada expositiva a la Sala Rusiñol comença aquest divendres, 6 de setembre. I ho fa amb una exposició que porta per nom “Racons de la Cerdanya” i que està formada per un recull de l’obra més recent de Borrell. Com explica Josep M. Cadena, “Borrell és un pintor que, aparentment, es mou dins d’una temàtica única, centrada en la representació de façanes de velles cases de poble, on creiem que el temps ja no avança i que la gent que les habita s’ha aturat en un passat superat àmpliament per la societat actual. Però és un gran error entendre que el fet artístic que ens proposa s’ha quedat en la llunyania del que retrata en l’extern, ja que, en realitat, ens porta cap a l’essencialitat del que perdura en tots nosaltres i ens justifica com a persones”. La mostra es podrà veure fins al 2 d’octubre. // C. Caballé\nta, 21 al Casal les Planes i 15 al Xalet Negre. Les preinscripcions s’han iniciat aquest dimecres, 4 de setembre, mentre que les inscripcions als diferents cursos s’hauran de formalitzar entre el 4 i el 20 de setembre. Període que al Casal de Joves TorreBlanca s’allargarà fins al 23 del mateix mes. A més, del 16 al 20 de setembre, cada centre de la XCCP oferirà una Mostra de Cursos i Tallers perquè puguis descobrir, de manera gratuïta, què s’ofereix a cada curs. Els horaris per inscriure’s varien en funció del centre. A la Casa de Cultura, de dilluns a dijous, de 10 a 14 hores i de 17 a 19.30 hores, i els divendres, de 10 a 14 hores. Al Xalet Negre, de dilluns a dijous, de 10 a 14 hores i de 17 a 19 hores, i els divendres, de 10 a 14 hores. Al Casal de Mira-sol, de dilluns a divendres, de 17 a 20 hores. Al Casino la Floresta, de dilluns a divendres, de 16 a 20 hores. Al Casal les Planes, de dilluns a divendres, de 16 a 20 hores, i els dimarts i dijous també de 9.30 a 12.30 hores. Pel que fa al Casal de Joves TorreBlanca, els dilluns i dimecres, de 9 a 14 hores; de dilluns a divendres, de 16 a 23 hores, i els dissabtes, de 17 a 22 hores. // C. Caballé\nCobla per a les Nits de Música al Claustre\n’De Verdaguer al Modernisme. Passió per la natura’ és la proposta d’aquest divendres, 6 de setembre, a les 22 hores. Les Nits de Música al Claustre tornen aquest divendres, 6 de setembre, amb la Cobla Jovenívola de Sabadell.\nNeus Colet arriba a Lleida amb “Espais oberts”\nInvestigar, desenvolupar, fabricar i comercialitzar productes farmacèutics per a millorar la salut i la qualitat de vida de les persones Obra de Neus Colet #artur ribera\nComencen les inscripcions als tallers de la XCCP\nL’artista Neus Colet segueix el seu calendari expositiu arreu del territori català amb la seva mostra “Espais oberts”, amb motiu de l’Any Espriu.\nLa Xarxa de Centres Culturals Polivalents de Sant Cugat, en les seves diferents seus, programa prop de 200 cursos per al darrer trimestre de l’any.\nDel 7 al 30 de setembre, la proposta es podrà visitar a la galeria Espai Cavallers 31-33, de Lleida. L’exposició està inspirada en els poemes del llibre Cançons de la roda del temps, i presenta els darrers treballs realitzats en gravat i escultura de l’artista. Unes obres en què el material emprat, juntament amb la idea, determina les zones de trànsit entre els forats i els espais per on transcorre la llum, creant un cos visual que permet transmetre el discurs emocional de l’artista. // C. Caballé\nLa Xarxa de Centres Culturals Polivalents ha obert el període de preincripció als cursos i tallers programats per al darrer trimestre de l’any. En total, s’han programat 173 cursos als diferents centres de la xarxa. 47 a la Casa de Cultura, 21 al Casal de Joves TorreBlanca, 36 al Casal de Mira-sol, 33 al Casino la Flores-\nUn concert que començarà a les 22 hores, que porta per títol ‘De Verdaguer al Modernisme. Passió per la natura’, i que estarà dirigit per Joan Lluís Moraleda. El concert és un viatge per la geografia vital catalana en el qual la cobla acoloreix els versos del Príncep dels poetes catalans, tal com el va batejar Josep Torres i Bages. A la primera part es posa en comú les diferents visions artístiques que, d’uns territoris simbòlics, han tingut diferents compositors i el mateix Verdaguer. L’itinerari acabarà, a la segona part, amb la recreació de l’ambient modernista de principis de segle. Valentí Maymó serà el rapsode del concert; mentre que Marc Isan posarà la tenora solista; Oriol Oller, el tible solista, i Denis Rojo, el flabiol solista. Per assistir al concert cal adquirir l’entrada a la Casa de Cultura, o bé, una hora abans del concert al mateix Museu-Monestir. // C. Caballé\n40 Cultura Actualitat Sembla que era ahir...\nFA 20 ANYS 17/09/1993\nl passat dimarts, es va fer la presentació dels actes de celebració dels 20 anys del Teatre-Auditori i vaig recordar la primera vegada que hi vaig entrar per veure una de les representacions de la funció inaugural, Històries de Sant Cugat, textos de Joan Tortosa, Guillermo Ayesa i Ignasi Roda a càrrec de Fila Zero (quasi dues-centes persones a l’escenari), dirigits per Dolors Vilarasau, que explicaven diferents èpoques d’aquell poble que vivia preferentment de les vinyes i que, en menys de 100 anys, ha passat a ser una ciutat de 86.000 habitants segons el darrer cens, amb l’índex més alt de nens i joves fins als 18 anys i el percentatge de llicenciats i doctorats també més alt del país i un parc empresarial, universitari i escolar modern i amb un futur esperançador. La història del Teatre-Auditori és una història d’èxit des del punt de vista de l’explotació d’un espai municipal que ha donat i, sobretot, dóna, des de fa uns anys amb l’actual director i programador, la possibilitat de poder veure aquí molts dels millors espectacles d’una gamma àmplia que realment abasta tot l’espectre sociològic de la ciutat i, també, la del seu entorn comarcal més proper. Tenir una mitjana d’ocupació del 75% és una fita que pocs teatres multidisciplinaris poden atribuir-se, però el TeatreAuditori, l’Ajuntament, té encara una fita per assolir i tothom ho sap: tenir un espai adequat per a les entitats d’arts escèniques de la ciutat, per treballar i per exhibir. En la reunió ens va avançar el regidor de Cultura, Xavier Escura, que l’espectacle programat de Fangoria serà el número 1.000. Personalment em falta una mica més per arribar a les 1.001 crítiques que s’hauran publicat en aquest diari (abans Els 4 Cantons). Quan arribi el dia ja els hi diré, i ara, en una ocasió com aquesta, deixin que recordi l’alcalde que ho va tirar endavant amb una idea, aleshores, forassenyada, Joan Aymerich, i que feliciti l’equip del teatre, les empreses que fan que això sigui possible i els polítics que encara creuen que la cultura és important. Per molts anys! //\nTeatre-Auditori de Sant Cugat. #ARTUR RIBERA\nConcert ‘Homenatge a Joan Miró’\nEl dia 24 de setembre, a les 22 hores, la pianista M. Carme Talleda va interpretar un concert en homenatge a Joan Miró. El concert es va oferir al conservatori i el va organitzar l’Ajuntament. #Notícia publicada a ‘Els 4 cantons’\nL’Estiu al Museu finalitza aquest cap de setmana\nla qual també cal reservar plaça, a 2 euros per persona. Les reserves per ambdues activitats es poden fer trucant al 93 589 63 66, enviant un correu a educaciomuseu@santcugat. cat o a la web www.museu.santcugat.cat. // Redacció\nEl dia 8 de setembre arrenca el Cicle de Cinema en Família #artur ribera\nLes activitats emmarcades en el cicle d’activitats Estiu al Museu, organitzat per l’Ajuntament de Sant Cugat, finalitzen amb dues visites, una a cada seu del museu de la ciutat. Aquest dissabte, 7 de setembre, hi ha una nova oportunitat per participar en la visita teatralitzada Deixeu parlar els capitells..., ells ho saben tot! per poder conèixer, amb els seus protagonistes, tota la història que s’amaga darrere els capitells. Una visita conduïda per Mira-sol Teatre, adreçada a tots els públics a partir dels 5 anys, i que començarà a les 12 hores. La visita té un cost de 2 euros, i cal reservar plaça. A més, diumenge dia 8 es podrà fer la visita comentada a l’exposició permanent del Museu de la Casa Aymat, “El tapís de la Casa Aymat i l’Escola Catalana de Tapís”. Una activitat que també començarà a les 12 hores, i per a\n’Ice Age 4, la formació dels continents’ serà la primera projecció del cicle que se celebrarà fins al 12 de gener als cinemes Cinesa de Sant Cugat. Aquest diumenge, 8 de setembre, a les 12 hores, s’inicia un nou cicle de Cinema en Família, organitzat per l’Ajuntament de Sant Cugat, als cinemes de la ciutat. Un cicle que, un cop al mes, projectarà una pel· lícula adreçada a tota la família. La primera serà Ice Age 4, la formació dels continents. Un film dirigit per Steve Martino i Mike Thurmeier, realitzat als Estats Units el 2012 i de 88 minuts de durada. El 13 d’octubre es podrà veure Hotel Transsilvània, i el 10 de novembre, L’origen dels guardians. Ja al desembre, dia 1, la proposta és En Ralph, el destructor. Tancarà el cicle Els Croods, el 12 de gener del 2014. El preu de l’entrada és de 4,30 euros a taquilles, i de 4 euros si es compren per Internet mitjançant la pàgina web www. cinesa.es. // Redacció\nPàgina de l’Ateneu Santcugatenc\nCursos i tallers d’octubre a desembre 2013 ants, de mercat i menús del dia a dia. Dansa i ball: zumba, bollywood, balls de saló, llatins, salsa, country linedance i dansa del ventre. Formació: flors de Bach, monitors de lleure i manipuladors d’aliments. Idiomes: anglès, italià, francès, alemany i català. Informàtica: Photoshop, informàtica bàsica, ofimàtica i multimèdia i oci.\nA partir del pròxim 9 de setembre ja estaran obertes les inscripcions per als cursos i tallers del pròxim trimestre Entre les novetats destaquen el Curs de Preparació al Naixement i la Maternitat; l’Asthanga ioga, un ioga dinàmic que sincronitza la coordinació de moviments i la respiració i que afavoreix la correcció postural i la flexibilitat; les classes de xinès i àrab; sevillanes; el taller de memòria Cues de Pansa, que consisteix en un curs d’estimulació i manteniment de la memòria i de les habilitats cognitives, afectives i socials de la gent gran; el curs de creació de guions cinematogràfics, on practicarem les claus per crear els personatges, lligar bé l’argument i l’escriptura final, o el taller de ceràmica i esmalt per decorar i personalitzar les teves peces de bijuteria i objectes personals; el curs de mòbils, tauletes tàctils i noves tecnologies, o els nous cursos de cuina del peix, on anirem a comprar al mercat, cuinarem i tastarem el peix; i el de pastisseria dolça i\nA més a més, podreu fer dues sessions gratuïtes dels monogràfics de reflexologia el dimarts 18 de setembre a les 11 h i de dietètica l’endemà 19 de setembre a les 19.30 h. Per fer aquests tastets gratuïts cal inscripció prèvia.\nsalada per aprendre a portar les postres idònies per a cada ocasió. Entre els cursos habituals de l’Ateneu trobareu: Benestar: monogràfic de reflexologia podal infantil, txi-kung, risoteràpia, relaxació conscient, meditació, taller de sincronització, empatia i autoempatia, Pilates, Pilates postpart, ioga, ioga suau, ioga embarassades, ioga\nmares i nadons, tai-txí i gimnàstica hipopressiva. Coneixements: posa al dia el teu armari; taller d’escriptura creativa; grafologia bàsica, escriptura i personalitat; guitarra acústica, elèctrica i clàssica (classes particulars) i taller de bridge. Creativitat: patchworck, pintura, restauració de mobles i tècniques decoratives i fotografia. Cuina i gastronomia: per a principi-\nA part, com cada trimestre, recuperarem les xerrades-tast de vins. A més, enguany tindrem noves activitats els dissabtes, com sortides en patins de línia o bicicleta per a tota la família. Podeu consultar el programa complert a www.ateneu.cat a cursos i tallers. Les inscripcions es realitzen a la secretaria de l’Ateneu, plaça de Pep Ventura, 1 de Sant Cugat, de dilluns a divendres entre les 9.30 h i les 13 h i entre les 16.30 h i les 20.30 h.//\nAgenda del 6 al 15 de setembre 6 Divendres 22 h Claustre del Monestir Nits de Música al Claustre. “De Verdaguer al Modernisme. Passió per la natura” A càrrec de la Cobla Jovenívola de Sabadell Joan Lluís Moraleda, direcció. Preu: 10 € Org.: Ajuntament de Sant Cugat 7 Dissabte 12 h Museu del Monestir Deixeu parlar els capitells..., ells ho saben tot! Visita teatralitzada per poder conèixer, de la mà dels seus protagonistes, tota la història que s’amaga darrere els capitells Amb Mira-sol Teatre. A partir dels 5 anys Preu: 2€. Cal fer reserva prèvia trucant al 93.589.63.66 o a educaciomuseu@santcugat.cat Organitza: Ajuntament de Sant Cugat De 16.30 a 21 h Abacus Sant Cugat Personalitza la teva motxilla amb Tagger! Org: Abacus 18 h Pl. de la Vila Xocolatada benèfica amb activitats infantils Preu: 5 €. Amb la col·laboració de l’Ajuntament de Sant Cugat, QGAT Restaurant & Events, Diari de Sant Cugat, TOT Sant Cugat i Trifusió. Organitza: AECC Junta Local de Sant Cugat De 22 a 23.30 h Oficina de Turisme Llegendes nocturnes al Monestir Visita i tast d’un pastisset d’origen medieval. Preu per persona: 15€ (menors de set anys gratuït) Cal fer reserva prèvia Oficina de Turisme, Pl. Octavià, s/n. Tel. 93 675 99 52 turisme@santcugat.cat Organitza: Oficina de Turisme. Ajuntament de Sant Cugat 8 Diumenge De 10 a 20 h Parc de la Pollancreda Dia d’ajuda a GENEFA Plataforma per a la cura de l’Atàxia de Friedreich. Amb tallers de maquillatge, dibuix i inglables. Paella popular (donatiu 6€) i diferents actuacions al llarg de dia.\nOrg: Club Petanca Sant Cugat D’11 a 13 h Capella Sant Crist de Llaceres Portes obertes a la capella de Sant Crist de Llaceres Organitza: APAC, Penya Regalèssia 12 h Cinemes Sant Cugat Cinema en família. “Ice Age 4, la formació dels continents” Preu taquilles: 4,30 €; 4 € per Internet. www.cinesa.es Direcció: Steve Martino, Mike Thurmeier. EUA, 2012 (88’). Animació. Org.: Ajuntament de Sant Cugat, Cinesa 12 h Museu del Tapís Contemporani Casa Aymat El tapís de la Casa Aymat i l’Escola Catalana de Tapís Visita comentada a l’exposició permanent. Preu 2€. Places limitades, cal fer reserva prèvia al 93 589 63 66, educaciomuseu@santcugat.cat i www. museu.santcugat.cat Organitza: Ajuntament de Sant Cugat 10 Dimarts 22 h Pl. de Barcelona Cantada d’havaneres de CiU Grup: REMS Organitza: CiU Sant Cugat\nDe 10 a 12 h Oficina de Turisme El campanar, l’església i el claustre Preu de la visita per persona: 8 € (menors de set anys, gratuït) Cal fer reserva prèvia Oficina de Turisme Pl. Octavià s/n Tel. 93 675 99 52 turisme@ santcugat.cat Organitza: Ajuntament de Sant Cugat 11.30 h Museu del Monestir L’hàbit, la casulla i la capa Taller d’indumentària medieval. A partir dels 5 anys. Preu: 2€. Cal fer reserva prèvia trucant al 93.589.63.66 o a educaciomuseu@santcugat.cat Organitza: Ajuntament de Sant Cugat 21 h Casal de Cultura Valldoreix Teatre. “Espriu. Una engruna d’autèntica llum” Muntatge a càrrec del Grup de Teatre Espiral També diumenge 15 a les 19 h Org: Grup de Teatre Espiral Patrocina i col·labora: EMD Valldoreix XARXA DE CENTRES CULTURALS POLIVALENTS Nova programació: Octubre/Novembre/Desembre 2013\n11 Dimecres De 10 a 14 h ZEM Rbla. del Celler Torneig Copa Monestir Hoquei i presentació dels equips del PHCSC Org: Patí Hoquei Club Sant Cugat 12 Dijous 17 h Cinemes Sant Cugat Cinema d’autor. “Da-reun na-ra-esuh” (“En otro país”) Sessions: 17, 19.30 i 22 h. Preu a taquilles 4,30€ i per Internet 4€. Web: www. cinesa.es Versió original i subtitulada. Direcció: Hong Sang-soo. Corea del Sud, 2012 (89’). Idiomes: anglès, coreà. Org.: Ajuntament de Sant Cugat, Cinesa 13 Divendres Diferents horaris ZEM Rbla del Celler Torneig PHCSC També els dies 14 i 15 de setembre Org: Patí Hoquei Club Sant Cugat\n- Casa de Cultura - Casal de Mira-sol - Casino La Floresta - Casal Les Planes - Xalet Negre - Casal de Joves TorreBlanca\n010 FESTA MAJOR DE LES PLANES Del 6 al 8 de setembre\nDivendres 6 18 h Casal Les Planes Playback show Org: Gent Gran, Racó de l’Amistat 19.30 h Casal del Pi de Can Borrull Missa Mare de la Déu 20.30 h Pl. Coll de la Creu d’en Blau Cercavila amb la Banda els Gegants de Les Planes 21 h Pl. Coll de la Creu d’en Blau Pregó de Festa Major 22 h Punt TIC, Casal Les Planes Campionat Call of Duty Majors de 13 anys 22.30 h Pl. Coll de la Creu d’en Blau Mostra voluntària de Hip Hop amb “Batalla de gallos” Inscripcions fina al 5 de setembre al Casal Les Planes o cflesplanes@hotmail.com Pistes esportives Les Planes Concerts 23 h “Quadro Flamenco”, amb Pere Martínez - 00.00 h Gipsy Hits Dissabte 7 10 h Pl. Coll de la Creu d’en Blau Trobada de Puntaires\nTallers oberts. Del 16 al 20 de setembre Vine i prova’ls!\n10 h Casal de Les Planes Campionat de petanca Inscripcions fins al 5 de setembre al Casal 11 h Pistes esportives Les Planes Parc Infantil amb inflables d’aigua i festa de l’escuma\nMés informació a: www.santcugat.cat/XCCP www.casadecultura.santcugat.cat casaldejovestorreblanca.cat\n12 h Casal de Les Planes Inauguració de l’exposició de l’Associació de les Arts i de Grup de Dones de la Creu d’en Blau\nPeríode d’inscripcions: A partir del 4 de setembre a cada centre\n17 h Casal de Les Planes Campionat de parxís i dominó Inscripcions fins al 5 de setembre al Casal 17 h Casal de Les Planes Taller de manualitats de les Arts (menors de 12 anys) 18.30 h Pistes esportives Les Planes Gimcana infantil 21 h Pistes esportives Les Planes Botifarrada popular Pa, vi i botifarra per només 1€. Venda de tiquets a les Pistes esportives de Les Planes a les 20 h 23 h Pistes esportives Les Planes Ball amb l’Orquestra Loren Música i ball fins que el cos aguanti Diumenge 8 10 h Cursa popular Inscripcions al Bar Miquel a les 9 h 11 h Pistes esportives Les Planes Rastro Vine i munta la teva paradeta. Inscripcions fins al 5 de setembre al Casal Les Planes, 3€.\n11 h Casal de Les Planes Taller de pintura infantil Joan Mires (menors de 10 anys) 12 h Pl. Coll de la Creu d’en Blau Missa de Festa Major 13 h Pistes esportives Les Planes Paella de Festa Major Els participants hauran de portar fogonet, ingredients i estris de cuina. La comissió de Festes posarà l’oli i l’arròs. Prohibit encendre foc 17 h Pistes esportives Les Planes Les varietats de Ballet Glamour 18 h Pistes esportives Les Planes Fi de festa amb la Banda de Les Planes\nidentitat catalana” A càrrec de Josep Maria Figueres, historiador Organitza: Ajuntament de Sant Cugat 11 de setembre De 9 a 10.30 h Pl. de Rafael Casanova Ofrena floral dels partits polítics i entitats 10.30 h Ofrena floral institucional Cant conjunt d’Els Segadors, l’himne nacional interpretat per la Coral La Lira i tots els assistents. 11.15 h Pl. de Barcelona Missatge institucional de l’alcaldessa de la ciutat, amb la participació d’EMMVdA Ensemble 19.30 h Pl d’Octavià Ballada de sardanes Cobla La Principal del Llobregat\nd’entrades a la Casa de Cultura (C. Castellví, 8. Tel. 93 589 13 82). Venda una hora abans dels concerts al Museu de Sant Cugat (Claustre) - Jardins del Monestir. Reserva d’entrades: casadecultura@ santcugat.cat Organitza: Ajuntament de Sant Cugat Divendres 13 setembre 21 h Cor Infantil Sant Cugat i Cor Aglepta Esther Piñol, arpa, Elisenda Carrasco i Oriol Castanyer, direcció. Preu: 10 € Dissabte 14 setembre 22 h Joan Chamorro Trio & Eva Fernández Preu: 10 €\nNITS DE MÚSICA AL CLAUSTRE DIADA NACIONAL DE CATALUNYA 10 de setembre 19.30 h Museu de Sant Cugat Conferència “El periodisme de V. Almirall en la reconstrucció de la\nClaustre del Monestir Informació i venda anticipada\n44 Esports Futbol\nLliga Els dos equips coincideixen al grup 3 de 2a Catalana\nEl Sant Cugat i el Junior FC debuten a 2a Catalana Rivals Els vermell-i-negres juguen al camp de la UE Sant Ildefons i els blau-i-negres reben la Peña Unión D. Málaga Projectes El Sant Cugat es renova amb 17 fitxatges i el Junior FC continua apostant pel planter\nquest cap de setmana del 7 i 8 de setembre, els primers equips del Sant Cugat Esport FC i Junior FC, que coincidiran al grup 3 de la 2a Catalana de futbol, s’estrenen a la lliga. El Sant Cugat juga diumenge, a les 12 hores, al camp de la UE Sant Ildefons, a Cornellà de Llobregat, mentre que el Junior FC ho fa dissabte, a les 16.15 hores, a casa, davant la Peña Unión D. Málaga Club. El Sant Cugat, que la temporada passada, la 2012-2013, va descendir de 1a Catalana, es desplaça al camp de la UE Sant Ildefons, equip que la campanya anterior va finalitzar quart al grup 3 de 2a Catalana i que, enguany, és, a priori, un dels favorits per ocupar la part alta de la taula.\nFins a 17 fitxatges El club vermell-i-negre ha incorporat fins a 17 jugadors. Són el porter Santi Fernández (CE Llorençà CF); els defenses Quim Ruiz (UE Mollet CF), Simon Basanta (juvenil A Sant Cugat Esport FC), Roger Soler (Junior FC), Sergi Aragó (CE Sabadell FC B), Xavi Gómez (juvenil CE Mercantil) i Guillermo García (UE Sant Ildefons); els mitjos Ismael Porcel (UE Rubí), Óscar Medina (juvenil UFB Jábac i Terrassa), Tomás Durban (juvenil A Sant Cugat Esport FC), Iván García (juvenil A UE Rubí) i Gerard Arroyos (CE Llorençà CF), i els davanters Marcelo Villegas (Palau Solità i Plegamans FC), Marc Pérez (UE Sant Joan Atlètic de Montcada), Xavier Mayol (juvenil A UE Rubí), Jonathan Pérez (juvenil A PB Sant Cugat), i Damian Ovispo (juvenil A CE Vila Olímpica). Per la seva banda, els cinc jugadors del Sant Cugat Esport FC que han decidit continuar defensant el primer equip són el porter Jota i els jugadors Albert Serrat, Marc Bona-\nEl Sant Cugat Esport FC, que la temporada passada va descendir, ha fitxat fins a 17 futbolistes #ARTUR RIBERA\nEl Junior FC només ha patit dues baixes i segueix confiant en el seu futbol base #ARTUR RIBERA\nActualitat Esports 45 Bàsquet masculí Ascens de categoria\nEl Junior FC, amb el planter\nEl primer derbi, el dissabte 19 d’octubre\nEl Junior FC rep dissabte la Peña Unión D. Málaga Club, conjunt que la temporada passada va ascendir a 2a Catalana després de ser subcampió de lliga al grup 8 de 3a Catalana. Només són dos els jugadors de la campanya anterior que no segueixen al primer equip: el porter Sergio Abad i el defensa Roger Soler. Els setze jugadors del Junior FC que segueixen vestint la samarreta blau-i-negre són el porter Pol Bernaldo i els jugadors Carlos Solivelles, Rafiu, Raimon Mallol, Joan Suriol, Manu Caragol, Arnau Rion, Jordi Cortés, Pau Gama, Joan Català, Dani Espada, Héctor Riudavets, Hayato, Sergi Venegas, Pol Barceló i Javier Blasco. Paco Carballo, el nou entrenador de l’equip, ha incorporat tres juvenils: el porter David García i els defenses Pablo Alonso i Paco Barbudo. També s’han incorporat els jugadors Eric Marroco i Gerard Vallès. Paco Carballo no es marca cap objectiu esportiu específic. “Els resultats ens diran per què hem de lluitar”, ha explicat. Amb tot, el tècnic del Junior FC ha afirmat que “volem protagonisme. Tothom vol ser ambiciós”. Carballo també ha ressaltat que l’equip està “molt il·lusionat” per encarar aquest inici de temporada. La temporada 20122013 el Junior FC va acabar 8è de 18 equips. El balanç del primer equip del Junior FC a la pretemporada, que va començar el 19 d’agost, ha estat d’1 victòria (3-2) amb la UDA Gramenet B (grup 2 2a Catalana; 1 empat (4-4), davant la UD San Lorenzo (grup 4 de 2a Catalana), i 1 derrota (0-1) contra el CE Sabadell FC B (grup 1 1a Catalana). //\nEnfrontament El primer derbi santcugatenc arribarà en la setena jornada de lliga. Llavors, el Junior FC rebrà el Sant Cugat Esport FC, el dissabte 19 d’octubre. En la segona volta, els blau-i-negres visitaran els vermell-inegres, el diumenge 16 de març. Serà en la 24a jornada de lliga. Aleshores quedaran deu jornades perquè acabi la lliga al grup 3 de la 2a Catalana. mich, Jordi Rius i Juan Sánchez. El conjunt vermell-i-negre, que va començar la pretemporada el 6 d’agost, ha jugat sis partits de pretemporada amb un balanç d’1 victòria, 2 empats i 3 derrotes. El Sant Cugat ha guanyat (3-0) el juvenil B del CE Mercantil (Preferent); ha empatat a casa (0-0) amb el CE Europa (grup 5è de 3a Divisió) i la UD Catalana (grup 2 2a Catalana), i ha perdut amb la UE Mollet CF (grup 1r de 1a Catalana) per 4 gols a 0, el juvenil A de la UE Rubí (Lliga Nacional) per 0 a 3, i la UE Tona (grup 4rt de 2a Catalana) per 3 a 2. El nou entrenador Camilo Speranza descarta que l’ascens sigui l’objectiu del seu equip: “No ens hem plantejat l’ascens com a objectiu”, ha assegurat. El tècnic també ha explicat que “arribem molt bé a la lliga, molt sòlids i molt convençuts de la nostra manera de jugar a futbol. Els jugadors estan molt implicats en l’equip. Hi ha molta il·lusió i molt bon ambient”. D’altra banda, la tradicional presentació dels equips del Sant Cugat Esport FC es farà el divendres 4 d’octubre, a la ZEM Jaume Tubau.\nEl cadet 1 de la UE Sant Cugat, a Preferent 2\nEl cadet 1 de la UE Sant Cugat celebrant l’ascens #@UESC_SANTCUGAT Els vermell-i-negres ja són un dels setze millors equips de Catalunya. Vuit temporades després jugaran a la segona categoria més important del bàsquet cadet masculí català. Després de vuit temporades de no ferho, el cadet 1 masculí de bàsquet de la Unió Esportiva Sant Cugat militarà a la categoria de Preferent 2, la segona categoria més important del bàsquet cadet català. En la fase d’ascens per assolir aquesta nova categoria, que es va jugar del 30 d’agost a l’1 de setembre, els vermell-i-negres van derrotar la UE Montgat (106-24) i el Sícoris de Lleida (77-39). L’entrenador Joan González ha explicat que “estic content pels jugadors i pel club perquè sé que perse-\nguien aquest objectiu”. El cadet 1 masculí de la UE Sant Cugat ja és entre els millors setze equips de Catalunya. Dels quinze equips cadets que hi han participat, han assolit l’ascens el primer classificat dels cinc grups del campionat i també els dos millors conjunts de tots els grups. Per la seva banda, el júnior 1 masculí no ha aconseguit l’ascens a Preferent 2 en perdre amb el B. Samà Vilanova (79-66) i guanyar la Salle Ploms-Reus (85-63). El cadet 1 masculí de la UE Sant Cugat començarà la lliga de Preferent 2 el dissabte 14 de setembre, a les 16 hores, al Pavelló 2 de la ZEM Jaume Tubau, davant el CE Cornellà. // Àlex López Puig\n46 Esports Actualitat Activitats Festa Major de Mas Gener\nEl nou terratzo de la ZEM Jaume Tubau, enllestit\nJa hi entrena el PHC Sant Cugat #A.R.\nLa bicicletada, un clàssic de Mas Gener Una seixantena de persones van participar el dissabte 31 d’agost en la tradicional Bicicletada Popular de la Festa Major de Mas Gener. Gent de totes les edats, petits i grans, van recórrer els carrers de Mas Gener. Fins i tot hi va participar un tàndem de cinc places. #AMANDA BERNAL\n16.30 - 19.15 - 22.15 h dg.: 12.00 - 16.30 - 19.15 - 22.15 h\n16.15 - 19.15 - 22.15 h dg.: 12.00 - 16.15 - 19.15 - 22.15 h\nLa nova superfície que ha substituït l’Ajuntament la van estrenar el dilluns 2 de setembre els equips de base del Patí Hoquei Club Sant Cugat. Les obres s’han allargat durant tres mesos. Ja han finalitzat els treballs que s’han efectuat en els últims tres mesos a la pista de terratzo de la ZEM Jaume Tubau i, des del dilluns 1 de setembre, ja hi entrenen els equips del Patí Hoquei Club Sant Cugat. S’ha substituït la part malmesa del paviment (unes 180 peces trencades), actuant sobre una superfície de 880 m2. L’import de l’actuació és de 16.107,52 euros, que va a càrrec del pressupost d’inversions 2013. L’empresa adjudicatària ha estat Red Integral Service 2002 SL. També s’han canviat les tanques laterals de la pista, substituint 88 m. L’import de l’actuació és de 17.010,65 € i va a càrrec del pressupost d’inversions 2013 i l’empresa adjudicatària és Inmava SL. D’altra banda, la nova superfície del pavelló de Valldoreix, que en un principi s’havia d’estrenar el dilluns 9 de setembre, estarà el divendres 13 de setembre, segons l’Ajuntament. // À. López Puig\nAl CE Valldoreix\nL’International Tennis Senior Open arriba al seu final Dolor y dinero 22.30 h\nv. català: 16.00 - 18.10 h. dg.: 12.00 16.00 - 18.10 h\nLes finals d’aquesta tercera edició es juguen aquest dissabte, 7 de setembre, de 9.30 a 13.30 hores. És una prova de l’ITF Seniors Circuit i hi participen 123 tennistes de diferents països. Aquest dissabte, 7 de setembre, de 9.30 a 13.30 hores, es jugaran les finals de la tercera edició de l’International Tennis Senior Open\nValldoreix, que des del dilluns 2 de setembre es juga al Club Esportiu Valldoreix. Aquesta és una prova que forma part del circuit internacional de tennistes veterans (ITF seniors circuit) i és puntuable pel rànquing d’aquest circuit. Les categories que estableix aquesta competició (amb un nivell de grau 3 sobre 5) són les següents. En categoria masculina, de +35 +75 anys i en la femenina, +35 i +40, +45, +50 i +55 anys. El campionat, amb una participació de 123 jugadors i jugadores, es juga en les modalitats d’individuals, dobles i dobles mixtes, en superfície de terra batuda. El Club Esportiu Valldoreix hi està representat en diferents categories. // À. López Puig\nEl femení i masculí del Patí Hoquei Club ja coneixen els rivals\nLluís Galbas, tècnic del masculí. #PHCSC El sènior femení estrenarà categoria a l’OK Lliga rebent el tercer classificat de la temporada 2012-2013, el Girona CH. El masculí visitarà el CP Alcobendas, quart a la Primera Divisió Estatal. Els primers equips femení i masculí del Patí Hoquei Club Sant Cugat ja coneixen el calendari de competició, que es va fer públic el divendres 30 d’agost, a Barcelona. El PHC Sant Cugat femení estrenarà categoria a l’OK Lliga el cap de setmana del 5 i 6 d’octubre i ho farà rebent al Pavelló 2 el Girona CH, tercer la temporada 2012-2013. El sènior A masculí jugarà la primera jornada a la Primera Divisió Estatal a la pista del CP Alcobendas, quart a la taula la passada campanya. Els sèniors A femení i masculí del PHC Sant Cugat s’enfrontaran a la selecció catalana absoluta el pròxim dimecres, 11 de setembre, al Pavelló 2 de la ZEM Rambla del Celler. El partit femení es jugarà a les 10 hores i el masculí, a les 12.30 hores. És la setena edició de la Copa Monestir. A les 11.30 hores tindrà lloc la presentació dels equips del PHC Sant Cugat per aquesta temporada. // À. López Puig\nActualitat Esports 47\nMercedes Arcos, segona a l’Ultratrail del Mont Blanc\nArcos, a l’esquerra de la foto #PARALELO 70 La santcugatenca ho va fer en la prova de 100 quilòmetres, amb un desnivell positiu de 6.000 metres i que passa pels països d’Itàlia, Suïssa i França. Arcos acumula diferents èxits esportius. L’atleta santcugatenca Mercedes Arcos Zafra es va coronar el divendres 30 d’agost subcampiona de l’Ultratrail del Mont Blanc, en la prova dels 100 quilòmetres. El campionat té un desnivell positiu de 6.000 metres i trepitja els països d’Itàlia, Suïssa i França. Entre d’altres èxits esportius, Arcos, de 33 anys, ha estat primera en els 101 Quilòmetres de Ronda (Màlaga), i tercera en la Transalpine 2012, fent parella amb la seva parella, Álvaro Rodríguez. // À. López Puig\nAssemblea general extraordinària del Club Voleibol La convocatòria és aquest divendres, 6 de setembre, a l’església protestant de Valldoreix. La primera convocatòria és a les 19 hores, i la segona, mitja hora més tard. La junta directiva del Club Voleibol Sant Cugat ha convocat per a aquest divendres, 6 de setembre, una assemblea general extraordinària que tindrà lloc a l’església protestant de Valldoreix. La primera convocatòria és a les 19 hores, i la segona, a les 19.30 hores. Els quatre punts de l’ordre del dia són: presentació de la temporada 2013-2014; informació relativa a les inspeccions de la Seguretat Social a clubs i entitats esportives, federacions esportives i consells esportius; revisió de les quotes de la temporada 2013-2014, i precs i suggeriments. // À. López Puig\nAtletisme La clàssica Cursa Popular de les Planes, diumenge 8 de setembre, a les 10 hores, al bar miguel Les inscripcions per participar en la Cursa Popular de les Planes es podran formalitzar, de 9 a 10 hores, al Bar Miguel, al carrer de Nostra Senyora de l’Estrada. Aquest és un dels actes de la Festa Major de les Planes i està obert a totes les edats.\nFutbol Derbi entre la PB Sant Cugat i el Junior FC B\nEn la primera jornada de lliga al grup 6 de 3a Catalana s’enfrontaran la Penya Blaugrana Sant Cugat i el Junior FC B. El partit es jugarà el diumenge 8 de setembre, a les 17 hores, al Camp Municipal de Futbol de Can Magí. El Valldoreix FC rebrà diumenge (17 hores) el Sant Just Desvern CF.\nLA PIULADA @AlexCorretja74. L’equip escollit per a representar-nos a Madrid davant Ucraïna és @RafaelNadal @ FerVerdasco i @TRobredo @ marclopeztarres #DavisCup.\nClubs Jornada de portes obertes a la Hípica Can Caldés 7 de SETEMBRE, de 10 a 14 hores Amb la nova temporada, l’hípica ofereix aquesta jornada amb l’objectiu de donar a conèixer tots els seus serveis. S’organitzaran passejades amb ponis, classes d’iniciació al món del cavall, tombs amb carros, i tallers de farratge. També hi haurà exhibicions.\nClubs El CG Sant Cugat torna a obrir la secció de bridge\nEl Club de Golf Sant Cugat i l’Associació Catalana de Bridge han signat un acord pel qual aquest estament federatiu oferirà classes als socis i no socis del CG Sant Cugat. Serà els dimecres, de 17 a 20.30 hores, a les instal·lacions santcugatenques. Així, el CG Sant Cugat reobra la secció de bridge de l’entitat local.\nEl Futbol Sala Sant Cugat ofereix tres títols a la ciutat\nL’alcaldessa de Sant Cugat, Mercè Conesa, va oferir als equips sènior A, juvenil i infantil del Futbol Sala Sant Cugat una recepció a l’ajuntament per haver assolit l’ascens de categoria. Els equips sènior A, juvenil i infantil del Futbol Sala Sant Cugat van oferir a la ciutat el dimecres 4 de setembre,\na la Sala de Plens de l’ajuntament, els títols de campions de lliga de la temporada passada. El primer equip va assolir l’ascens a la 2a Nacional B i el juvenil i infantil van pujar a Primera Divisió. L’acte va comptar amb la presència de jugadors dels tres conjunts i els seus entrenadors. L’acte va estar presidit, entre d’altres, per Mercè Conesa, alcaldessa de Sant Cugat; Jordi Palau, president del Futbol Sala Sant Cugat, i Josep Maria Zapater, expresident de l’entitat. Jordi Palau va assenyalar que “és un orgull pel club poder representar la ciutat de Sant Cugat per tot arreu on anem a jugar”. Palau també va explicar que “volem que el primer equip sigui el mirall pels jugadors dels conjunts de base”. Mercè Conesa va felicitar els equips pels seus èxits esportius i va regalar al club una bandera de Sant Cugat. El Futbol Sala Sant Cugat li va lliurar una bufanda vermell-i-negra de l’entitat. // Àlex López Puig\n48 Esports Actualitat Futbol femení Davant el FC Barcelona\nMireia Nagel guanya la Copa Catalunya\nDani Nafría, al Campionat del Món de Triatló Paralímpic\nDani Nafría #CEDIDA El mundial es farà el divendres 13 de setembre, a Londres. El santcugatenc, que hi participa per primera vegada, ho farà com a membre de la selecció espanyola. En serà l’únic català.\nLa portera Mireia Nagel, amb samarreta groga, a la dreta de la imatge #FCF\nLa portera de les Planes, de 18 anys, ho fa amb el primer equip femení de futbol, derrotant en la final el FC Barcelona La portera santcugatenca Mireia Nagel Cruz s’ha adjudicat, amb el primer equip de futbol femení del RCD Espanyol, la Copa Catalunya, davant el FC Barcelona. Les blanci-blaves van superar el diumenge 1 de setembre les blaugranes a la tanda de penals (3-4), després que la final d’aquest campionat acabés amb empat a 1 gol.\nSalta la sorpresa Mireia Nagel ha explicat que “vam fer un partidàs i vam fer saltar la\nsorpresa. Érem conscients que el FC Barcelona és un equip amb més experiència que el nostre (un conjunt del tot renovat), són més grans i més fortes, però vam afrontar la final amb l’objectiu de donar-ho tot”. Nagel no va jugar la final de la Copa Catalunya, però sí la segona part del partit de semifinals contra l’Escola Comarcal de Futbol Les Garrigues (9-0), equip que milita al grup 2 de la Primera Catalana. L’enfrontament es va disputar el dissabte 31 d’agost, també a Sant Boi de Llobregat. El primer equip del RCD Espanyol debuta a la lliga de Primera Divisió aquest pròxim dissabte, 7 de setembre, al camp del Levante Las Planas FC. Per a Nagel, l’objectiu del seu equip a la lliga ha de ser el de “lluitar per intentar guanyar-la”. Àlex López Puig\nEl santcugatenc Dani Nafría Cortadellas (club Fasttriatlon) participarà el divendres 13 de setembre, a Londres, en el Campionat del Món de Triatló Paralímpic. Ho farà com a integrant de la selecció espanyola, en la categoria de TRI-5, en la qual s’han inscrit 31 atletes, 5 d’ells espanyols. Nafría, que el 18 de setembre complirà 25 anys, és l’únic atleta català que hi prendrà part. El santcugatenc haurà de completar un circuit de 750 metres nedant, 20 quilòmetres en bicicleta i 5 quilòmetres corrent. Nafría hi prendrà part gràcies a la medalla de bronze que va aconseguir en el Campionat d’Espanya, que es va fer el passat 22 de juny a Altafulla (Tarragona). “Vaig a deixar-m’hi la pell. Voldria acabar a la part mitja alta de la classificació, però el que vull és gaudir de l’experiència i aprendre dels millors”, ha assegurat. // À. López Puig\nEl CH Sant Cugat fa un ‘stage’ a Bellver de Cerdanya La concentració del primer equip tindrà lloc del 6 al 8 de setembre. Posteriorment, els de Joan Sancho s’enfronta-\nran en partits amistosos al Sant Vicenç i a l’OAR Gràcia de Sabadell. El primer equip masculí del Club Handbol Sant Cugat, que va començar la pretemporada el 26 d’agost, va jugar el diumenge 1 de setembre el seu primer partit de pretemporada, amb victòria (27-23) davant un rival d’entitat, la Salle Montcada, de Primera Nacional. El CH Sant Cugat té previst fer dos partits amistosos més, el pròxim contra el Sant Vicenç, l’11 de setembre, i el segon contra l’OAR Gràcia de Sabadell, el 15 de setembre. Així mateix, el sènior A es concentrarà en un stage a Bellver de Cerdanya, del 6 al 8 de setembre. // Pere Fernández\nLa 30a Mitja Marató de Sant Cugat, el 29 de setembre\nImatge de l’edició del 2012 #A.B. A banda de la cursa de mitja marató, de 21,097 quilòmetres, també hi haurà una prova de 5 quilòmetres. Ambdues curses estan homologades per la Federació Catalana d’Atletisme. La 30a edició de la Mitja Marató de Sant Cugat (21,097 km) se celebrarà el diumenge 29 de setembre, amb sortida a les 9.30 hores, a l’avinguda del Pla del Vinyet. El punt d’arribada serà a la rambla del Celler, davant de la zona esportiva municipal. Per la seva banda, també hi haurà una cursa de 5 quilòmetres, que sortirà a les 9 hores. Ambdues curses estan homologades per la Federació Catalana d’Atletisme. Les inscripcions ja estan obertes. L’organització va a càrrec del Club Muntanyenc Sant Cugat, el Club Tennis Natació Sant Cugat i l’Ajuntament. // À. López Puig\nActualitat Esports 49\nPàgina del Club Esportiu Valldoreix\nÀmplia oferta de l’Àrea d’Activitats Dirigides El Club Esportiu Valldoreix torna a la feina després de l’estiu Les Activitats Dirigides sempre han estat una secció molt activa en el Club Esportiu Valldoreix, però en les darreres temporades se’ls ha volgut donar un nou impuls oferint noves opcions en diverses franges horàries. Concretament, a partir d’aquest mes de setembre, els dimarts i dijous al matí s’ofereix spinning i core-strech. En aquesta última activitat es treballa molt concretament els abdominals, oblics, lumbars, transvers, etc., músculs bàsics en la protecció de la columna vertebral, i s’acaba en una sèrie d’estiraments pensats en el control postural. El “popular” spinning té una gran acceptació entre tots aquells que els agrada la bicicleta i que volen suar i cremar moltes calories en poc temps. Periòdicament s’organitzen també sortides amb bicicleta per als que volen descobrir nous paratges al mateix\ntemps que fer l’esport. Una altra activitat que té molta acceptació és el Pilates, on es procuren corregir desequilibris musculars mitjançant exercicis específics controlats. Aquest nou curs s’ha creat un segon nivell, Pilates Avançat, per a aquells que ja són experts en aquesta tècnica i que, per tant, se’ls queda curt el Pilates d’Iniciació. El just pump, on s’entrena la força i la resistència amb barra i disc seguint el ritme de la música, i el circuit train complementen la programació diària de la secció junt amb les sortides de running que es proposen els dissabtes al matí pels voltants del club. També, el segon i quart dimarts de cada mes, s’organitzen caminades de trekking i un cop al trimestre una master class (sevillanes, body-combat, etc.) oberta a tothom. Resumint, una àmplia oferta per a tots aquells que volen mantenir-se bé físicament utilitzant l’experiència i els coneixements dels monitors titulars del club. // Instal·lacions del Club Esportiu Valldoreix #ce VALLDOREIX\nCap tècnic del Teatre-Auditori de Sant Cugat\n“Vint anys després, segueixo tenint la mateixa passió per la feina” Tècnic Coordinar la feina de l’equip humà i coordinar-la amb els equips tècnics de les companyies que actuen al Teatre-Auditori és la seva tasca principal Ha canviat molt la feina de l’equip tècnic en aquests vint anys? En alguns aspectes ha canviat molt, i en d’altres, no tant. Ha canviat la manera de treballar, però no només aquí al teatre, sinó en l’àmbit del sector en general. No pel que fa a volum, perquè sempre ha sigut molt. El que sí que és veritat és que al principi, quan arrencava el projecte, la feina era una mica més esbojarrada, per dir-ho d’alguna manera. Tot s’hi valia. Tots teníem 20 anys menys, també, i calia posar això en marxa. Ara ho fem igual, però d’una manera més madura. Treballem de manera més assenyada, més madura, més reflexiva. Però, al final, el volum és el mateix, perquè programem pràcticament totes les setmanes de l’any... La diferència: abans es treballava d’una manera més anàrquica, i ara procurem ser més ordenats. Les noves tecnologies us han influït molt a l’hora de fer un muntatge? Sí, ha canviat també. El que passa és que pel que fa a instal·lacions, tenim les que teníem fa vint anys. Fa 20 anys érem capdavanters i ara\nens hem quedat una mica enrere, perquè els sistemes han canviat, són més motoritzats... però per la resta, tot l’equipament de so, de llums... ho hem pogut anar actualitzant una mica amb el temps. Ha costat molt, però s’ha pogut anar actualitzant, i amb això estem bastant al nivell. I les noves tecnologies, sí, s’han anat aplicant a tots els àmbits de les produccions, des de temes de projeccions, audiovisuals, so, vídeo, llum... tot això ha canviat, i ens hem anat posant al dia. I us ha facilitat la vida o us l’ha complicada? Ens la facilita. Segur. En aquest sector i ens molts. Les noves tecnologies estan aquí per quedar-se. Una altra cosa és que implementar-les en aquest sector és car, i ho hem de fer poc a poc... Per aquí han passat muntatges de tot tipus. Com es prepara cadascun? Cada muntatge és diferent; no hi ha un perfil igual per tot. Sempre agafem els muntatges un per un, i cadascun té les característiques que té, i treballem sobre aquell\nmuntatge en concret, sigui d’un vessant artístic o un altre. Els tractem per separat perquè mai dos muntatges són iguals. Es tracta de coordinar-nos amb la companyia que ha de venir, per veure quines necessitats tenen, com és el muntatge... És ideal, si puc, anar-lo a veure prèviament i ja pactar amb els tècnics de l’altra companyia... Evidentment és diferent si és dansa, música, o si és teatre... però cada espectacle és diferent. Quin és el muntatge més complicat que recordes al Teatre-Auditori? Hi ha muntatges que poden ser tècnicament molt difícils, però si estan ben coordinats, tot flueix molt bé. Per exemple, els musicals, potser els més grossos quant a volum per tot el que s’ha hagut de muntar, com a Sonrisas y lágrimas, porten molta feina. Però ho vam coordinar molt bé, vam fer molt bona feina prèvia amb la companyia i tot va anar fluint. En canvi, un muntatge que pot ser aparentment més senzill, si no està prou ben coordinat, és quan surten els problemes.\nDues dècades d’èxits Marc Urquizu porta 20 anys treballant per al TeatreAuditori de Sant Cugat. Provinent de Barcelona, on treballava com a tècnic de so en un estudi de doblatge de cinema, als seus 46 anys porta des dels inicis de la sala santcugatenca encarregantse que cada espectacle sigui un èxit. Com a cap tècnic de la sala, s’encarrega de la coordinació de tots els aspectes tècnics del TeatreAuditori, tant de tot el que es veu a l’escenari, com del taller d’escenografia i les activitats paral·leles que es fan fora de l’escenari. Una tasca que suposa coordinar el propi equip de tècnics així com els equips externs i els de les companyies de fora.\n“Cada dia és diferent; cada dia, una aventura nova. En 20 anys podria dir que no hi ha hagut cap dia igual” “Al final, tots treballem per un únic objectiu: que s’alci el teló i tot estigui bé”\nQue cada espectacle compti Marc Urquizu és un apassionat de la seva feina # artur ribera\nEN CLAU PERSONAL Un espectacle que recordi amb estima? Pel que va suposar, la primera vegada que vam fer Romeo i Julieta amb la Compañía Nacional de Danza, amb Nacho Duato. Va ser un salt qualitatiu. Va ser una aposta bèstia, però la vam superar molt bé. I un que recordi amb menys estima? Un concert de música marroquí. Aquell dia va sortir tot malament, artísticament i tècnicament. Però això són accidents... La millor recompensa després d’un espectacle? L’aplaudiment del públic. Quan veus que el públic s’alça, aplaudeix molt i veus que s’hi està una bona estona, aleshores et baixa tot, i és la millor recompensa.\nQuanta gent pot arribar a treballar muntant un espectacle així? En aquest, per exemple, érem unes 15 persones per càrrega i descàrrega de camions, més el personal tècnic, que també uns 15, i la gent de la companyia, que eren uns altres 8 o 10. Hi ha muntatges en els quals podem estar 30 o 35 persones treballant. Això el que requereix és coordinar-ho molt bé perquè tothom pugui treballar. I muntatges fàcils, n’hi ha? Sí, i tant, i ens encanten també! Quan fem un monòleg, per exemple: micro, quatre focus i poca cosa més. També algun espectacle de teatre familiar, que acostumen a ser senzills. Però, mínim, sempre hi ha 3 o 4 tècnics treballant, per les característiques de la sala. Hem parlat d’espectacles concrets, però aquest any arribem a la segona edició dels Petits Camaleons. Com es coordina un festival? Això és apassionant. L’any passat, que va ser la primera edició, va ser una aventura una mica esbojarrada, i ara que estem treballant en\nla segona temporada tot està una mica reconduït. És com un concert al teatre, però multiplicat per 30, fet que vol dir una feina de producció tècnica molt important. Es tracta de posar-nos en contacte amb cadascun dels artistes i unificar equips i material per no haver de fer massa canvis. Hi ha molta part tècnica que cal coordinar. Però és una feina apassionant! Sempre veiem el resultat a sobre de l’escenari. Es valora la feina que feu al darrere? Jo crec que sí. El que passa és que la feina tècnica, si no se’n parla, és que ha anat bé, a no ser que el creatiu, el director, ja vulgui, específicament, que se’n parli. Per part del públic potser es valora una part, però per part dels artistes segur que es valora. L’artista, quan ve, si està ben acollit tècnicament ho agraeix molt. La manera professional de treballar, que tot flueixi, i que no hi posem nosaltres problemes més enllà dels normals de tot muntatge. I el públic també. Perquè és molt exigent, i així ha de ser. Perquè és la nostra feina...\n“La implicació i la voluntat de treball de l’equip ens empenyen a seguir treballant” Us ho posen molt difícil els artistes? Sempre hi ha algú que t’ho posa més difícil. Però nosaltres treballem pel nostre públic; no oblidem la nostra vocació de servei. Al final, nosaltres treballem perquè a les nou de la nit s’alci el teló i el públic gaudeixi d’aquell espectacle. Què és el que atrapa d’aquesta feina al darrere de l’escenari? Cada dia és diferent. Porto 20 anys treballant aquí, i podria dir que no hi ha hagut cap dia igual. Fem molta feina, tot l’equip tècnic. I vint anys després, segueixo tenint la mateixa passió que el primer dia. I si puc aguantar aquests vint anys, és perquè tot l’equip tècnic que tinc, que treballa, són molt professionals, i tots estan molt implicats també en aquesta aventura. És gràcies a aquesta implicació i a la seva voluntat de treball, que per a mi les coses són molt més fàcils també. Això et dóna peu i ganes a seguir treballant. // Cinta Caballé redaccio@diaridesantcugat.cat @CintaCC\nViure a l’edat mitjana Una fotografia aèria de Sant Cugat de meitats de segle Encara es pot observar la pervivència fràgil d’algunes masies #AMSCV\nEls masos i els remences al segle xv, testimonis palpables d’una societat i del seu incessant canvi\nEls masos a Sant Cugat a finals de l’edat mitjana, una època de canvis\nls masos a Sant Cugat són una realitat vigent amagada enmig del creixement urbanístic dels darrers 30 anys. Els masos han anat sobrevivint a l’auge del totxo, i els més afortunats s’han pogut mantenir en peu encara que sigui sols la masia, l’edifici central del mas, tot i els vents que els bufen en contra. La història d’aquestes és la història d’una ciutat que un dia fou poble.\nEl segle xiv En els darrers segles medievals, en el fogatge del 1358 del terme del castell de Sant Cugat es localitza una població de 226 focs. Pel que fa a habitants, se’n calculen 1.017, una dada que es manté en el fogatge de 1377-78. El que sí que es denota, però, és que hi haurà un des-\nLa condició especial dels remences locals farà que s’afegeixin a les revoltes de la Catalunya vella per reclamar l’abolició dels mals usos cens poblacional en aquests segles, doncs el fogatge del 1497 dóna un total de 100 focs, en lloc dels 227 del segle anterior. Tot això ve vinculat, forçosament, pels esdeveniments del segle xiv, tant en l’àmbit social i econòmic (pesta negra, crisi subsistència, etc.), com polític (conflictes armats com la guerra civil de 1461 a 1471). En el cas dels masos, el capbreu estudiat per Alba Rodríguez de 1402-1406, ens dóna un total de 60 masos, que continuen avui en dia la majoria.\nEl segle xv La reducció de focs per la crisi del segle xiv es tradueix amb l’aparició i proliferació de masos rònecs. De fet, com a resposta a la crisi econòmica, per part del Monestir, senyor jurisdiccional i alodial, s’havia incrementat la condició de servitud dels tinents de masos. Els nous establiments emfitèutics indicaven també submissió a quatre dels cinc mals usos i, en algunes ocasions, l’exigència de serveis personals de treball. De fet, sembla que la condició dels tinents de masos del castell d’Octavià era diferent a la dels pagesos de la vila, ja que els darrers substitueixen aquests serveis personals per un import fix en metàl·lic. La condició especial d’aquests pagesos farà que al\nsegle xv s’afegeixin a les revoltes de la Catalunya vella per reclamar l’abolició dels mals usos i la remença. D’aquesta manera, el 6 desembre del 1448, per manament del batlle Joan Borrell i en compliment de l’autorització general de la reina Maria de Luna –muller d’Alfons el Magnànim– a reunir-se els remences en grups no superiors a 50 i sota presència d’un oficial reial, es fa crida a tots els remences de la zona per constituir sindicat. Es presenten, entre altres, pagesos benestants del terme que havien ampliat les seves possessions amb l’ocupació dels masos rònecs. No se’n sap res, però, de la implicació del sindicat de Sant Cugat en els esdeveniments posteriors generals de Catalunya. Amb la Sentència Arbitral de Guadalupe es van extingir els serveis personals i la redempció de la intestia, l’eixorquia, la cugucia, la ferma d’espoli i la remença a canvi d’una compensació econòmica al Monestir. Els pagesos adquirien la llibertat personal i la capacitat d’alienar el domini útil de la terra, previ pagament del lluïsme, això sí, si l’abadia no exercia el dret a fadiga. En tot cas, però, els senyors propietaris de masos no notaran canvis a l’hora de complir amb les seves obligacions envers el seu senyor directe: pràcticament pagaran el mateix el 1450 que el 1550. La realitat de l’aplicació de Guadalupe té molts matisos pràctics, i aquests són els que es poden observar en les petites històries locals. Els mals usos i la remença es van abolir en general com a imposició forçada, però no com a contractació voluntària: si el pagès acceptava la remença, el senyor l’aplicava... Els masos, si més no, aniran evolucionant des del seu origen, fins a convertir-se alguns en autèntiques fortaleses, i l’evolució d’aquestes i dels seus habitants marcarà el paisatge català i avui encara, enmig d’asfalts i ciments, podem trobar figures ancestrals de pedra que ens recorden imponents el dur pas del temps.// Francesc Giménez francescgimmar@gmail.com @tresorsdecartes\nDiari de Sant Cugat Divendres, 6 de setembre del 2013 1967-15925-2013 Diari St Cugat 226x296 ALTA.pdf\n54 Viure a Sant Cugat Entitat\nEsbart Sant Cugat L’associació inaugura el nou local\nNova etapa de l’agrupació dansaire més antiga de Sant Cugat\nL’entitat reinventa el seu present per perdurar en el futur\nra un calorós dia de Sant Pere del 1975 quan va començar a gestar-se l’Esbart Sant Cugat. Avui, 38 anys després i a punt de complir quatre dècades, l’entitat continua amb més empenta que mai amb la fita d’estrenar una nova seu, el pròxim dissabte 14 de setembre. Finalitzen així set anys de peregrinació per diversos equipaments municipals, després de quedar-se, el 2006, sense el mític local del carrer Migdia. Després de desenes de vicissituds com reconeix l’actual presidenta, Sandra Casat, l’Esbart encara aquest any una nova etapa amb la vista fixada en dos objectius: “Aglutinar la massa social de l’entitat i agafar estabilitat econòmica”. Un equilibri financer el qual, a més d’arribar a través de les quotes que aporten les famílies dels nens i joves inscrits a l’Esbart, les actuacions del cos de dansa i les subvencions, vindrà marcat per una línia nova que s’obrirà a partir d’aquest setembre. I és que el nou centre del carrer Vallès, amb una superfície de 400 m2, permetrà fer classes de ioga, Pilates i llogar part de l’espai, permetent treure més rendibilitat. “A l’Esbart estem en un punt que tenim moltes ganes i volem estar a casa”, ha assenyalat Casat, que ha deixat palès, en relació al reconeixement de deute de la constructora que havia de fer de l’antiga seu nous habitatges: “Fa dos anys van signar un contracte que ens reconeixen un deute de 100.000 euros i lluitarem per aconseguir-los”.\nUna escissió amb final feliç?\nDansa per a tothom L’Esbart forma part del petit grup de les entitats més antigues i més arrelades de la ciutat, es calcula que per les seves instal·lacions poden haver passat més de 5.000 persones. Sobretot en els anys vuitanta i noranta, quan l’entitat va arribar a la seva màxima esplendor actuant al Japó o ballant Un\npont de mar blava, amb Lluís Llach. Aquest alt gruix de participació aconseguit per l’Esbart ha vingut per diverses fórmules, ja que l’entitat dansaire no només estén la seva ensenyança, que canalitza a través de l’escola Andança, entre els seus alumnes, sinó que porta la seva dansa fins a les escoles santcugatenques, treballant el mateix programa pedagògic que es fa a l’Esbart. A més, l’entitat també integra el grup sènior, que en només un any ha duplicat el nombre d’inscrits, i organitza les Setmanes de Dansa durant el mes de juliol en forma de casals. “No fem ball popular, ni tradicional, nosaltres diem que ballem llenguatge de dansa catalana, perquè la base són danses populars”. Així defineix Casat el tipus de dansa que interpreta l’Esbart, i continua: “Partim de la base que no estem formats ni en dansa clàssica, ni en dansa contemporània. Nosaltres diem que ballem contemporani d’arrel tradicional”.\n1 Moment de la peça ‘La revetlla’, que l’Esbart va interpretar durant la Festa Major del 2012 a la plaça de l’Om, i que forma part de les representacions que actualment fa l’entitat 2 Un assaig del grup infantil a l’antiga seu 3 L’Esbart va estar a l’antiga seu del carrer Migdia des de l’any 1986 fins al 2006 4 La nova seu està a punt d’obrir les seves portes i engegar una nova etapa des del carrer Vallès número 51 #ARTUR RIBERA / CEDIDA\n“A l’Esbart va arribar un moment que hi havia un grup de persones que volien mantenir les danses del Salvador Melo i l’Esbart tenia una altra línia. Hi va haver conflicte perquè en una mateixa entitat hi havia dos grups i un va decidir marxar per créixer”. Així explica la presidenta de l’Esbart la separació entre l’Esbart i el Grup Mediterrània, ara fa 16 anys. Tot i aquests moments complexos, la Sandra obra una via a la concòrdia: “Ara mateix hi ha gent a l’Esbart amb voluntat de naturalitzar tota aquesta història, sobretot perquè hi ha hagut un canvi generacional i perquè en aquest moment està tan diferenciat el que fa un de l’altre que no hi ha competència”. // Mariona Sagalés redaccio@diaridesantcugat.cat @marionasagales\ni la setmana que ve... Tomàs Grau ens explicarà com es feia la verema anys enrere a Sant Cugat\nLa Granja ha tornat Et convidem a una canya i dos ‘montaditos’\nSubscripció solidària del Diari de Sant Cugat Ara, si et subscrius al Diari de Sant Cugat, també col·laboraràs amb Càritas i la Creu Roja Trimestral: 25 € (Aportació de 5 € solidaris)\n4 invitacions per La tabernera del puerto Dimecres, 18 de setembre, a les 20.30 h al Teatre Victòria Avinguda del Paral·lel, 67\nAnual: 88 € (Aportació de 15 € solidaris) PARTICIPA EN EL SORTEIG (93 590 86 00)\n56 Diari de Sant Cugat Divendres, 6 de setembre del 2013 Vols rebre el Diari a casa? Informa’t a: www.diaridesantcugat.cat/subscripcio T. 93 590 86 00\nPere Pahisa Artista, locutor i comercial\nUn home de passions: ràdio, pintura i teatre Fa quatre anys que es va jubilar, però Pere Pahisa continua tan actiu com el primer dia. Ara dedica molt de temps a la pintura, una activitat que l’omple i que el fa sentir bé: “Jo no puc parar, no sóc dels que s’estaria tot el dia assegut al sofà llegint el diari”. En els últims quatre anys ha exposat en tres ocasions al Sant Cugat Hotel i ja té en projecció una altra exposició. “Diuen que faig pintura hiperrealista. Jo no sé fer-ho d’una altra manera”. Aquesta activitat, que va aprendre de grans mestres com Teresa Farrés o Josep Grau-Garriga, la compagina amb una altra de les seves grans passions, la ràdio. “La ràdio la porto a dins, he gaudit com un vedell fent-ne”. A Ràdio Sant Cugat hi ha estat des de gairebé els inicis, fent de locutor i comercial. Parla amb molt afecte dels primers anys: “Fèiem una ràdio molt guapa”. També va interpretar en Medir, el cèlebre personatge que va fer parella amb en Cugat, el Joan Fàbregas, a la ràdio. Darrerament ha portat els programes Apunts de veu i Cubaníssim. “En seguiré fent fins que no me’n vagi al cel, si Déu vol. És com una droga”. La trajectòria de Pahisa, no obstant, va començar molt temps enrere. Als 14 anys va treballar a la Companyia d’Aigües, aleshores privada, i posteriorment es va dedicar al modelatge, al taller de Joan Cortina, fent d’escultor modelador. També va fer teatre. Va començar a l’Agrupació Teatral Maragall: “Va ser en l’època de Franco, fèiem obres molt compromeses socialment. Ens jugàvem que no ens tanquessin al cuartelillo”. Encara avui fa de monjo a Pedra i sang. Parla del jovent d’ara i el jovent d’abans. Ell ho té clar: “Jo no canviaria la meva joventut per la d’ara, per més avenços i comoditats que tinguem”. Pere Fernández\nDiari de sant cugat 968