Hopesley Cottage Otterburn Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 25 allotjaments a Otterburn.\nRochester, Otterburn, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre Hopesley Cottage\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hopesley Cottage està situat idealment a Otterburn; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hopesley Cottage asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Hopesley Cottage es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hopesley Cottage.


Instal·laran una presó a Vic per reclamar l'alliberament dels presos amb voluntaris tancats les 24 hores - Diari de Girona\nInstal·laran una presó a Vic per reclamar l'alliberament dels presos amb voluntaris tancats les 24 hores\nLes entitats han construït una presó amb barrots i dues cel·les on sempre hi haurà persones tancades mentre duri l'acció\nacn 16.11.2017 | 00:25\nImatge de la presentació de la campanya. ACN\nLa darrera iniciativa impulsada des d'Òmnium Cultural i l'Assemblea Nacional Catalana d'Osona amb el suport del Comitè de Defensa de la República Alt Ter i altres entitats socials i culturals de la comarca per demanar la llibertat dels consellers i líders de les dues entitats sobiranistes empresonats, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez, començarà aquest dissabte a les 6 de la tarda a la Plaça Major de Vic sota el lema 'Un poble empresonat'.\nLes entitats han construït una presó amb barrots i dues cel·les (6 x 2,40 metres) on sempre hi haurà persones tancades mentre duri l'acció, les 24 hores del dia. La iniciativa vol fer evident que encara avui, "a l'Europa del segle XXI hi ha presos polítics". El portaveu de l'ANC Osona, Carles Valls, ha explicat que l'objectiu és "mantenir una llum encesa perquè sàpiguen que no els oblidem". Per la seva banda, Miquel Pla, d'Òmnium Osona, ha remarcat que "fins que duri la repressió hi haurà persones tancades en aquestes dues cel·les". Segons han assenyalat, els voluntaris passaran un mínim de dues hores a dins del mòdul "perquè puguin sentir el què senten els presos polítics que actualment es troben en les presons espanyoles". L'acció també pretén que els vianants prenguin consciència del què representa estar tancat.\nL´espai interior de les cel·les tindrà una taula, una cadira, un llit, diverses mantes, una estufa, un llum i un extintor. També hi haurà una bústia per a la recollida de donatius destinats a la caixa de solidaritat.\nEl clam de les entitats per un empresonament que consideren injust pretén ser una acció de resistència pacífica itinerant que es mantindrà fins que Cuixart, Sànchez i els consellers quedin en llibertat. Les cel·les s'estaran a Vic durant tres setmanes i després es traslladaran a Olot. Ciutats com Valls o Reus també s'han interessat per acollir l'acció de protesta.\nLa Flama del Canigó arriba dissabte a un espai «simbòlic» de Girona


Sergio Busquets: “La victòria contra l’Atlètic ens reforça” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesSergio Busquets: “La victòria contra l’Atlètic ens reforça”\nSergio Busquets: “La victòria contra l’Atlètic ens reforça”\nEl ‘5’ del Barça reconeix que el triomf de diumenge “va anar molt bé” però que no servirà de res si l’equip no segueix sumant de tres en tres\nSergio Busquets ha comparegut en roda de premsa / FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\n“La victòria contra l’Atlètic de Madrid ens reforça de manera positiva”, ha reconegut Sergio Busquets en roda de premsa. El 3-1 de diumenge, segons ha explicat el ‘5’ en la roda de premsa d’aquest dimarts, és la línia que cal seguir per part del primer equip. “Intentem que tots els partits siguin com els de l’Atlètic, tot i que no sempre és possible”, ha assegurat. I ha avisat: “La victòria i la manera d’aconseguir-la va anar molt bé, però s’ha de seguir guanyant o no servirà de res”.\nPreguntat per les diferències entre el partit a Anoeta i el d’aquest diumenge amb l’Atlètic, Sergio ha explicat: “Contra la Reial ens vam trobar amb un 1-0 en contra només començar. Per mala fortuna. I ells es van tirar enrere i no vam ser capaços de crear gaires ocasions al primer temps. Al segon, sí”. “Amb l’Atlètic vam estar molt bé des de l’inici i ens vam trobar amb l’1-0, que ens va donar molta tranquil·litat. Després tot va anar rodat”, ha continuat.Neymar Jr, Suárez i Messi són tres grandíssims jugadors. Aporten gol, desequilibri i pressióSobre el trident golejador, Neymar Jr, Suárez i Messi, ha assegurat: “Són tres grandíssims jugadors. Aporten gol, desequilibri i pressió. L’altre dia van ser els primers que pressionaven”.\nTambé s’ha referit a algunes de les últimes declaracions del crac argentí. “Messi és una persona normal i ja va dir l’altre dia que és un més de la plantilla. Ell és l’amo del seu futur, però va dir que no pensa a marxar. Per a nosaltres és superimportant”, ha acabat.\nL.Enrique: "El repte és seguir guanyant partits"


Joan Roma: October 2011\nEIX DEL LLOBREGAT - PERILLÓS TRAM NORD\nPERILLOSITAT TRAM NORD – C-16\nEn pocs dies s’han produït diversos accidents greus en el tram nord de la C-16 ( Eix del Llobregat). Alguns trams perillosos, juntament amb la pluja i l’excés de velocitat per part d’alguns usuaris, fan molt complicada la circulació.\nEn dies d’especial intensitat del trànsit, Carreteres col•loca cons per suprimir el tercer carril. Es cert que aquesta iniciativa afavoreix la fluïdesa i evita els colls d’ampolla en els trams de 3 carrils, però no actua sobre altres comportaments que a no tardar provocaran algun accident greu.\nEs tracta de conductors que a la vista del col•lapse circulatori des del Túnel del Cadi fins a Berga, entren al nucli urbà de Guardiola de Berguedà i el passen a velocitats totalment inadequades per anar a la sortida de la població i així estalviar 1 km de cua.\nAltres, fan aquesta “drecera” i una altra en el terme de Cercs, agafant l’antiga carretera per anar a sortir a Berga. Davant aquests comportaments, estaria bé emprendre algunes actuacions contundents, per evitar-ne l’ús i abús.\nEl que queda clar és que amb crisis o sense, el tram nord ha de ser desdoblat, tant aviat es disposi del finançament necessari. Son pocs els caps de setmana sense retencions quilomètriques. De moment es pot pal•liar parcialment els problemes, amb la col•locació de cons i altra senyalització, però son mesures totalment provisionals que ja fa anys s’utilitzen a l’espera de la solució definitiva, que no pas passar més que per allargar l’autovia de Berga fins el Túnel.\n# posted by joanroma @ 12:23 PM\nHERENCIES I TRANSPARÈNCIA - art. Celsona\nHERÈNCIES REBUDES I TRANSPARÈNCIA\nDes d’aquestes mateixes pàgines, alguns representants de CiU volen fer creure que l’actual situació de la Generalitat és fruit de la gestió dels dos mandats del govern tripartit. Obliden o no volen recordar els 23 anys de governs Pujol, i del pecat original de l’inici dels seus mandats.\nPels qui portem més de trenta anys en l’exercici de la política en diversos àmbits, i hem conegut i patit la gestió dels governs de CiU en les diferents administracions, podem , no solament matisar sinó contradir clarament les afirmacions d’aquests representants de CiU que veuen la palla en el ull aliè i no son capaços de veure les bigues en els seus ulls.\nL’any 80 amb l’inici de l’administració de la Generalitat recuperada, tot estava per fer i tot era possible. Era un moment excepcional per crear una administració, nova, moderna, innovadora, que fos el mirall d’Espanya i de tot Europa. Durant uns mesos va semblar que seria així. Es buscarien els millors tècnics i polítics , independentment de la seva procedència, per portar el govern català cap un futur de progrés.\nAquesta etapa va durar molt poc. Menys d’un parell d’anys, a partir d’aquí, el clientelisme i el sectarisme de CiU es va fer patent per tot arreu i ja no entraven els millors sinó “els nostres”. Es a dir, els del partit , entorn i familiars. I el pitjor de tot, es va copiar l’estructura de Madrid. Una estructura centralista i altament burocratitzada. Res de departaments descentralitzats ni gestió àgil i moderna.\nTots havíem d’anar a Barcelona per qualsevol tonteria. I el nou govern va actuar com un nou ric. Va passar en pocs anys de gestionar uns pocs centenars de milions de pessetes a milers de milions de pessetes, primer, i d’euros, després. D’uns pocs centenars de funcionaris, traspassats del govern central, a uns quants milers, i pocs anys després, desenes de milers.\nEl gran repte, hauria estat, fer front al futur amb una estructura nova i moderna. Un procés fàcil perquè tot era nou, i tot es podia innovar. No va ser així. El model era Madrid. I encara ara, en bona part, seguim aquest model, molt difícil de canviar en els pocs anys de govern de tripartit.\nI es varen llençar diners, en campanyes de propaganda. O fent obres amb poca visió de futur. Un eix transversal que ara s’ha de desdoblar, batalles amb els ajuntaments més grans perquè estaven en mans socialistes, poca visió a nivell d’infraestructures bàsiques, grans despeses en protocol i imatge, i poca eficàcia administrativa i de gestió.\nD’aquelles pluges venen aquests fangs. Els fonaments del país no eren prou sòlids per portar unes alegres despeses durant massa anys. El país és va anar endeutant, no es varen enfortir elements essencials de l’economia i l’empresa. I no busquem sempre l’excusa de Madrid. Molts errors varen ser nostres i molts ho son encara ara.\nEs massa fàcil carregar les culpes als altres. Ara mateix, el grau d’improvisació i falta de lideratge és clamorós. Ho veiem cada dia, i que ningú ens digui que és culpa del tripartit. Que cadascú assumeixi la seva responsabilitat, doni a conèixer l’herència rebuda i sigui transparent i honest en l’acció de govern. Estem cansats ja d’excuses i traspassament de responsabilitats als altres.\nPRIMÀRIES FRANCESES - art. Regió 7\nHe seguit amb molt d’interès el procés de primàries a França i el resultat ha estat esplèndid. Seguir en viu i en directe, bona part dels moviments, debats, reflexions dels principals candidats, ha deixat clar que el socialisme té molt de futur per endavant. Sobretot ,perquè ,de cada crisis és capaç de sortir-ne amb noves propostes que li permeten innovar i demostrar la seva connexió amb la societat.\nA casa nostra, ja fa uns mesos Miquel Iceta, va proposar una experiència similar, conscient de la necessitat de facilitar la participació, al màxim de col•lectius possibles. Des de fa temps, molta gent considera els partits polítics, com sistemes tancats. Incapaços d’obrir-se a la societat, i d’acceptar noves regles de joc més transparents, participatius i oberts.\nTots podem recordar el primer experiment de primàries, en les persones dels candidats Almunia i Borrell. Foren molts els crítics del procediment, però el cert és que va mobilitzar tot el partit, com poques vegades s’havia vist. I en contra de l’opinió general va guanyar Borrell. Tota una demostració del poder dels militants que voten lliurement a qui creuen millor candidat.\nAquesta experiència s’ha dut a terme en altres moments i llocs, amb resultats diversos. La més recent és la de la ciutat de Barcelona , on varen competir , Montserrat Tura i Jordi Hereu. També l’alta participació va demostrar l’interès de la competició, i Jordi Hereu fou elegit amb una àmplia majoria de vots.\nCal anar més lluny ? Evidentment que sí. De fet a França han anat més lluny i han obert les primàries a persones no militants del partit. La mobilització ha estat molt més gran de l’esperada i ja ningú critica ni ridiculitza aquest procés. Al contrari ha servit per iniciar una carrera cap a les presidencials amb un plus de coneixement i vàlua envers el candidat socialista.\nAquest tema de les primàries em serveix per demostrar que les esquerres, i especialment el Partit Socialista, han estat sempre al front dels canvis importants en tots els nivells de la governança d’un país. La dreta ha criticat totes les reformes, les ha volgut reduir, modificar o fins i tot eliminar, però difícilment se’n surt quan han arrelat i s’han convertit en elements bàsics de la societat.\nAra mateix podem veure la por del PP a pronunciar-se sobre temes conquerits per la societat, a nivell de llibertats individuals o col•lectives. Volen entrar-hi, però la por a perdre vots pel centre, els impedeix prendre decisions per aquestes vies. De moment, callen, però si poden , retallaran.\nEn aquestes eleccions ens juguem molts més elements que la simple sortida de la crisis. Ens juguem un tipus de societat, i l’anar enrere o continuar avançant. Pel que hem vist fins ara, els socialistes, han estat innovadors en tots els moments de la història en que han governat. Innovadors i progressistes, apostant per millorar les condicions de vida dels més desvalguts. La greu crisis que patim, ha tapat bona part dels avenços aconseguits en molts altres camps. L’obertura del partit cap a tots els àmbits de la societat ha de permetre incloure noves idees i propostes, en un moviment innovador que mai tindrà final.\n# posted by joanroma @ 10:21 AM\nEFECTES COL•LATERALS – CRISI DE BOLETS\nLes desgràcies mai venen solen, com deien els nostres avantpassats, i sembla ser cert aquest any, en que a la crisis econòmica, s’hi suma la falta de pluges en plena tardor, i per descomptat la falta de bolets.\nNi els més vells del poble recorden una temporada com aquesta. Més ben dit, una falta de temporada de bolets, quan hem iniciat la segona quinzena d’octubre, i per molt que pugui ploure properament, ja no som a temps de tenir una collita mínimament raonable.\nI la manca de bolets, comporta l’agreujament de la crisis econòmica per centenars de famílies de la comarca del Berguedà i per suposat de tot Catalunya. Milers de persones tenien en la temporada de bolets uns ingressos extres que venien molt bé a economies precàries o no tant precàries.\nEra habitual que molts boletaires podessin augmentar els seus ingressos normals, sumant-hi tres, quatre o cinc mil euros extres, procedents de la venda de bolets. Aquest serà, doncs, un mal any per molta més gent.\nI també hem conegut un fenomen nou. Des de fa un parell d’anys venien gent d’altres països, a collir bolets i viure d’aquesta feina durant els dos o tres mesos de temporada. En el cas nostre, venien de Romania, atrets per l’elevat preu que podien vendre els bolets a un intermediari. Aquí podien ingressar l’equivalent a treballar 4 o 5 mesos en el seu país, en unes quantes setmanes.\nAquest any han tornat i després de muntar campament en diversos indrets, han hagut de marxar cap altres zones d’Espanya o tornar al seu país. A cada lloc que paraven campament havien de donar explicacions als Mossos d’Esquadra que seguien la seva pista, degut a la il•legalitat dels campaments i la falta de recursos propis amb que es movien. En anys anteriors, la pròpia activitat boletaire els permetia viure, aquest any ha estat impossible i els petits recursos, resumits en uns pocs euros diaris, no donava ni per garantir la seva subsistència.\nMals temps, doncs, per a tots. I perill d’incendi, degut a la sequera imperant a tot arreu. Esperem pluges ben aviat, i que sinó serveixen per tenir bolets, almenys evitin els possibles incendis.\nNOUS COL.LAPSES A L'EIX DEL LLOBREGAT\nNOUS COL•LAPSES A L’EIX DEL LLOBREGAT\nAquest diumenge hem pogut constatar un nou col•lapse monumental de 17 km. De fet tot el tram de l’Alt Berguedà, estava saturat, des de la sortida sud del Túnel de Cadí, fins Berga. Es una demostració més de que fa falta convertir aquest tram en autovia, i en cap cas, pensar en una carretera de 3 carrils, com ara està planejant el govern de la Generalitat.\nAmb 3 carrils, el problema no es resoldria i sempre més lamentaríem haver comès aquest error. De moment els col•lapses es produeixen un o dos caps de setmanes al mes. Veurem durant l’època de neu si augmenten o no. De moment, sense bolets, tenim aquest problema, més endavant veurem.\nL’enorme cost ja va ser estudiat i valorat pel Govern Montilla, i tots érem conscients de que per dur-lo a terme s’ha de comptar amb fons europeus. Anem-los a buscar i esperem a tenir-los per executar l’obra, però no llencem ara 1,2 milions d’euros per fer un nou avantprojecte que digui per on es pot passar. Aixó ja ho sabem des de fa anys, i tothom va demanar tenir una autovia, i no una carretera de segona.\nAquest és un debat que convé reprendre a la comarca, i prendre una decisió que deixi clar el futur.\nVINE AL CONCERT DE CARLES CASES\nDEMA, DISSABTE DIA 15, CONCERT AL LOCAL PUIGMAL AMB CARLES CASES\nA 2/4 de 7 de la tarda, concert al Local Puigmal. Entrada a 10 euros. Gran oportunitat per escoltar un dels millors músics i compositors del nostre país.\nCarles Cases i tres altres excel.lents músics ens oferiran un programa de gran originalitat, i actualitat. Setanta minuts de bona música en un escenari excepcional i molt proper a tot el\nI recordem que Carles Cases és ciutadà de Borredà des de fa un bon nombre d’anys. Ara podrem veure’l envoltat d’instruments i oferint un concert únic.\nSENSE EXPLICACIONS - art. Regió 7\nEls esdeveniments, van tant ràpids que no donen temps a avaluar-los i treure’n lliçons de cara el futur, sobretot si el futur no existeix. Parlo de les Caixes d’Estalvis. Un sistema tant genuí com aquest, està a punt de desaparèixer en un mar de dubtes , interrogants i escàndols, ni explicats ni castigats.\nFa quatre dies que teníem Caixes per tot arreu, i en quatre dies, no en quedarà pràcticament cap. Qui ens pot explicar exactament el què ha passat ? Qui ens pot resumir els milers de milions que s’han destinat a la seva supervivència, primer, a la seva fusió, després, i finalment a la seva desaparició ? Qui havia de supervisar el seu funcionament ?\nMassa preguntes , sense resposta. Cada dia apareixen noticies sobre actuacions inverosímils d’inversions, sense cap mena de control ni de lògica. Milers de milions, destinats a quedar bé amb determinats sectors o institucions, fossin o no , mínimament justificades aquestes actuacions. Una disbauxa de molts anys, de la qual en son responsables els darrers governs autonòmics, i l’autoritat bancària corresponent.\nI aquí sembla que ningú tingui cap responsabilitat ni cap autoritat per posar ordre en un àmbit, que hauria de ser altament supervisat. Com pot ser que cada Consell podés aprovar els sous dels directius, sense límits ni proporcionalitats ? Com pot ser que es podessin acordar indemnitzacions increïbles, totalment immorals ?\nTornem a preguntar-nos, però no obtenim respostes. Curiosament els mitjans de comunicació es fan ressò de tot el que afecta càrrecs polítics i institucionals, amb editorials indignades i contundents titulars, però no fan el mateix per aquells directius que durant anys han estat vivint en unes condicions impròpies d’entitats bancàries, mínimament serioses.\nI malgrat, tot, ni un sol problema, ni una sola exigència de responsabilitats. Entitats que fins fa pocs mesos anunciaven balanços clarament positius, increments de beneficis, millores patrimonials, etc, ara son capaços de canviar-los radicalment, apareixent forats econòmics brutals, que han de ser coberts pel “pare” Estat.\nEl mal ja està fet, però el panorama és desolador a nivell general. Dona la clara sensació d’impunitat. A un polític se li exigeixen responsabilitats, a un directiu bancari, no. Aquest pot continuar gaudint d’un sou estratosfèric, tot i haver conduit l’entitat al desastre. Sembla que la mala gestió, ha estat fruit de la fatalitat, més que les males pràctiques. Mala pedagogia estem mostrant amb aquesta manera d’actuar.\nEl resultat el tenim a la vista. Hem perdut unes entitats, properes als ciutadans, arrelades en el territori. Una obra social , fonamental en molts àmbits de la vida de pobles i ciutats. Tot això es perdrà. També ens diuen que no, però ja no ens els creiem. Any rere any hem vist rebaixar els ajuts socials. Ara els veurem desaparèixer. Algú ha comptabilitzat el que això significa per multitud d’activitats que vivien d’aquests fons ?\nSegur que no. Son altres víctimes, d’una crisis estranya, poc explicada i poc explicable, de la qual la majoria de protagonistes no solament no n’han sortit perjudicats, sinó altament beneficiats. El món al revés. Almenys esperem que de les properes eleccions en surtin compromisos d’apartar de les finances a qui han estat tant irresponsables, i hagin de tornar , beneficis que mai haguessin hagut d’obtenir.\nCONCERT COMPOSITOR CARLES CASES\nCONCERT DEL MÚSIC I COMPOSITOR CARLES CASES – DISSABTE DIA 15 D’OCTUBRE A LES 18.30 EN EL LOCAL PUIGMAL – BORREDÀ.\nEl compositor Carles Cases, nascut a Sallent , però domiciliat a Borredà ( Berguedà) des de fa uns quants anys, oferirà el concert, DANCING, acompanyat d’altres músics, el dissabte dia 15 a 2/4 de 7 de la tarda en el local Puigmal.\nAquest concert té un format intimista creat a partir de les músiques que van ballar els nostres avis i pares.\nEl vals, el bolero, el tango i altres gèneres de l’època han servit a Carles Cases per a compondre o adaptar els seus temes més característics, per a un quartet molt especial.\nAixí, doncs, animem tothom a venir a escoltar un concert molt especial , ofert per uns músics excepcionals, sota la composició i batuta de Carles Cases.\nCONVENI AJUNTAMENT - BISBAT DE VIC // SALSELLES\nCONVENI AJUNTAMENT DE BORREDÀ – BISBAT DE VIC.\nAquest dissabte signarem el conveni de cessió de les restes de l’església de Salselles, situada en el terme municipal de Borredà, per tal que el Servei de Patrimoni Local , de la Diputació de Barcelona pugui dur a terme les obres de protecció i consolidació de les parts més delicades del monument.\nFent una mica d’història, cal dir que Salselles havia estat municipi independent, fins l’any 1898, en que per unanimitat dels 212 habitants d’aquell moment, varen acordar demanar l’agregació al municipi veí de Borredà, aleshores amb més de 800 habitants.\nSalselles va anar perdent població, fins arribar al tancament de l’escola, i la pròpia església. En els anys 70, es va prendre la decisió de treure les teules de l’església per restaurar la parroquial de Borredà. Aquella decisió va accelerar el deteriorament de l’església, fins arribar al punt actual en que el sostre de la nau central està esfondrada i altres parts de l’edifici es troben en un estat molt precari .\nDes de fa uns deu anys, els ajuntaments de Sant Martí d’Albars i Lluçà organitzen, amb voluntaris un aplec, durant el mes de mai, en el qual es celebra una missa a l’aire lliure i s’hi porta la Mare de Deu de Salselles, venerada des de fa generacions per aquests municipis veïns, i que es conserva en el Monestir de Lluça`.\nDurant un d’aquests aplecs, i impulsat per l’Associació “Salvem Salselles”, es va proposar dur a terme gestions per intentar recuperar l’església. Els alcaldes de Sant Martí d’Albars, l’alcaldessa de Lluçà i l’alcalde de Borredà es varen comprometre a fer gestions davant del Bisbat de Vic, i davant la Diputació de Barcelona.\nFruit d’aquestes gestions és la signatura del conveni de cessió d’ús temporal, del Bisbat de Vic a l’ajuntament de Borredà de l’església, i la concessió per part de la Diputació de Barcelona, d’un import de 26.000 euros ( vint – i – sis mil euros) perquè el Servei de Patrimoni Local emprengui les primeres obres de neteja, apuntalament i consolidació d’algunes de les parts més delicades del monument.\nLa primera intenció sobre la possible recuperació del monument, han donat pas a unes pretensions més modestes i més realistes, en els moments actuals, com és la consolidació de les parts existents. Es a dir, en primer lloc , evitar el progressiu deteriorament de l’església, consolidar les parts més perilloses, i fer un pla d’actuació en diverses fases, que tingui per objectiu garantir la supervivència de l’edifici, la seva visita en condicions de seguretat, i la seva preservació futura.\nCom alcalde de Borredà, considero important actuar sobre un patrimoni que havia estat dels nostres avantpassats, i agraeixo les facilitats donades pel Bisbat de Vic, i molt especialment a la Diputació de Barcelona que ha estat sensible a preservar les restes d’una església que té interessants mostres d’arquitectura i estructura.\nSignat el conveni, la previsió es que el Servei de Patrimoni Local iniciï les seves actuacions de forma immediata.\n# posted by joanroma @ 1:26 PM\nSI TERRADELLES TORNÉS... -art.Regió 7\nSI TERRADELLES TORNÉS...\nUn vell i experimentat polític com el President Terradelles, assegurava que un polític pot cometre errors, pot tenir deficiències de gestió i altres mancances, però el que no pot fer mai “és fer el ridícul”. Si ara el Molt Honorable, tornés, quedaria esgarrifat de fins a quin punt, el nostre govern és capaç de fer el ridícul més espantós, en un bon grapat de temes de vital importància. Veiem-ne algunes.\nEl president Mas, a falta d’idees clares per com sortir de la crisis i encarar els propers temps, es treu de la màniga, una “transició nacional”. Es a dir, se suposa que els catalans estem en vies de “transició nacional”, sense saber què significa, ni ell ens ho explica. Uns dies s’aixeca independentista, de boca, altres “sobiranista”, altres autonomista, ras i curt, estrenyent els llaços del seu soci preferent de pactes i govern, el PP.\nTenim un pressupost de la Generalitat, vigent per aquest 2011, i l’endemà mateix de la seva aprovació, es modifica constantment, en un sentit radicalment diferent del que el govern està obligat a complir, per llei. No solament això, sinó que es fan experiments, per part de Conselleries, que van al seu aire. Ho hem vist en el tema de la PIRMI, en el de retardar pagaments a residències i altres centres, o en constants retallades en l’àmbit sanitari, tant a nivell hospitalari com del personal.\nS’anuncia a bombo i plateret, la realització de la darrera corrida de braus a Catalunya, com a símbol de “catalanitat” en contraposició a “l’espanyolitat”, i consciència per protegir els animals, i es considera “cultura tradicional catalana” els correbous, embolats o no, en multitud de pobles i ciutats, encara que no fossin “tradicionals”. Hem deixat bocabadats els “espanyols” i els estrangers de tot el món, amb aquesta doble interpretació d’entendre la “protecció d’animals”.\n“El Parlament es diverteix”, podria el títol d’una nova sèrie, en la qual alguns grups parlamentaris, clarament ajudats per la poca traça de la presidència del Parlament, fa impossible acabar el ple més important de l’any. No se sap ordenar les votacions de les propostes de resolució del debat de política general, i després d’un parell d’hores d’un ridícul espantós, es suspèn el ple, fins l’endemà, per poder fer els deures a casa.\nAra mateix, i després d’un parell d’anys de discussions sobre si calia regular la velocitat a l’àrea metropolitana de Barcelona, el govern decideix tornar a canviar els senyals, i rebaixar de 100 o 120 , a 80 per baixar els nivells de pol•lució. Declaracions contundents dels principals responsables de CiU, en el passat, en contra d’una mesura com aquesta, donen pas a un nou canvi que tornarà bojos els conductors, i sorprendrà els ciutadans, en general.\nDesprés d’anys de batallar per tenir un nou Estatut, aquest govern l’ha oblidat . Tot i la “retallada” del Tribunal Constitucional és clarament millor que l’anterior i s’ha de desplegar les seves potencialitats. Malgrat l’enorme millora que ha suposat pel finançament de Catalunya, el nou govern ja pensa en un “Pacte Fiscal” que no ens explica ben bé com serà. Tot sigui per mantenir els conflictes i si pot ser augmentar-los, sobretot en etapes electorals. I mentrestant, retalla i retalla , sense rumb ni guió.\nPodríem omplir unes quantes pàgines més de contradiccions, males pràctiques, i desorientació general. Si el president Terradelles aixequés el cap, veuria que cap dels seus consells s’ha seguit. Així, anem i així, estem.


Guangzhou Zhijia Service Apartment Guangzhou Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLvdi Binjiang Hui Shigang Road Gongye Middle Avenue, Districte Haizhu, Guangzhou, Xina, 510000\nSouthern Thailand wholesale Market1,13 km\nYan Plaza1,2 km\nShuzhu Hillock1,75 km\nXiao GangXi MaLu ShangYeJie2,18 km\nShaYuan XiHua ShangYeJie2,24 km\nSino Plaza2,25 km\nJiangNan ShangYeJie (JiangNan DaDaoZhong)2,27 km\nShixiang Garden2,63 km\nMuseu d'Art de Guangdong5,02 km\nIlla Shamian5,72 km\nMés informació sobre Guangzhou Zhijia Service Apartment\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Guangzhou, no busqui més enllà de Guangzhou Zhijia Service Apartment. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Guangzhou Zhijia Service Apartment, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Guangzhou, faci de Guangzhou Zhijia Service Apartment la vostra llar.\nTemple dels Sis Banians - 6,67 km\nTemple Ancestral del Clan Chen - Museu d'artesanat folklòric - 6,94 km\nSaló Commemoratiu de Sun Yat-sen - 7,01 km\nMuntanya Baiyun - 12,59 km\nEstació de metro Yangang es troba a menys de 1.22 km


Tenim un important jaciment - Junts per Banyeres\nSembla que a hores d’ara ja ningú té cap dubte de què el jaciment iber de Les Masies de Sant Miquel té una rellevància extraordinària en el camp de l’arqueologia. Les dimensions de les construccions i el seu bon estat de conservació el fan únic, i aportarà, de ben segur, molta informació de com vivien els antics pobladors d’aquestes terres.\nNo haureu de buscar gaire per trobar-ne referències a la premsa (la fura, el3devuit, ccma/324) i en altres espais especialitzats (Tribuna d’arqueologia).\nNo parlem només arqueologia…\nPerò cal tenir present que d’aquest jaciment no només cal remarcar la seva importància arqueològica i cultural, sinó que s’ha de posar en valor el seu potencial turístic. Un valor que pot acabar convertint Banyeres, i de retruc la comarca, en un pol d’atracció turística de qualitat. Un sector econòmic que ha de contribuir a millorar els índexs d’ocupació en una comarca molt afectada per aquest problema.\nUn projecte de poble\nLa inqüestionable importància del jaciment, en tots els sentits esmentats, hauria de ser suficient argument perquè tothom que visqui a Banyeres, i en especial tots els representants polítics veiéssim el jaciment com un projecte de poble. A més de treballar plegats per explotar-lo en les millors condicions possibles. Aquestes mateixes paraules va fer servir el responsable en cap de l’excavació, en una conversa que vam poder mantenir amb ell, i amb les quals estem totalment d’acord.\nPerò malauradament, a hores d’ara, això sembla que no va per aquest camí. Durant aquest estiu la campanya d’excavació ha posat al descobert moltes troballes i murs d’edificacions de cases i muralles. Unes troballes força interessants que han motivat visites guiades i a les quals s’ha convidat a diverses entitats i la premsa.\nI diem que no es va en camí de convertir-ho en un projecte de poble perquè no es fa partícips als regidors de l’oposició de les decisions que es prenen al respecte. No només això, sinó que ni tan sols som convidats formalment a aquestes visites. A banda de què també creiem que hauria estat tot un detall que s’hi hagués convidat, almenys, als veïns de Les Masies. Ells que són els qui han trepitjat aquest territori tota la vida i els qui “patiran” les molèsties derivades dels treballs d’excavació.\nQui ha de liderar aquest projecte?\nUna pregunta que ens portem fent des de fa temps és aquesta: qui ha de liderar aquest projecte? Qui ha de prendre les decisions de cap on va i quins objectius té l’explotació d’aquest jaciment?\nAra per ara sembla que no hi ha una resposta clara. La Universitat de Barcelona és qui dirigeix les campanyes d’excavació, però a banda d’això poc més sabem. No hi ha una direcció clara d’aquest projecte, i per tant suposem que l’equip de govern va prenent decisions sobre la marxa, igual que es fa en la resta d’assumptes del poble.\nNosaltres fa temps que proposem a l’Ajuntament que cal constituir un organisme per dur la gestió d’aquest jaciment. Un organisme que estigui representat per totes les forces polítiques amb representació a l’ajuntament, a més de persones i/o entitats culturals, universitats, que puguin fer aportacions importants en la gestió. Així com altres administracions superiors per obtenir suport tècnic i econòmic. Però tampoc s’avança en aquest sentit.\nEstà fent prou l’Ajuntament?\nAl nostre entendre, la resposta és que no. Ni de bon tros. El mateix alcalde en les seves manifestacions a la premsa explica que caldran molts recursos per poder explotar aquest jaciment, però l’ajuntament no n’hi posa de propis. Només cal veure el pressupost d’enguany, centenars de milers d’euros per una biblioteca nova i per renovar la façana de l’ajuntament, i una nova pista poliesportiva, però pel jaciment una minsa subvenció de la Diputació per fer un tancament…\nEl desembre de 2019 l’Ajuntament va aprovar el Pla Director del jaciment arqueològic de Les Masies de Sant Miquel, un document força extens, però molt interessant del qual us en deixem l’enllaç per si us el voleu llegir: Pla Director.\nEn aquest document es contemplen unes planificacions anuals, uns terminis per dur a terme les fases d’excavació i condicionament de l’espai per a visites. Així com els recursos que s’hi preveu destinar. També es contempla la constitució d’un Consorci com a organisme gestor del projecte… Però tampoc ens consta que s’estigui treballant prou per complir aquestes previsions.\nBanyeres, i la comarca, necessiten un veritable impuls per aquest projecte, i ara és el moment de dur-lo a terme.


LA TARDOR | Escola Lluçanès\n← ÚLTIMES NOVETATS\nSortida al bosc →\nPublicat el 15 octubre 2009 per Recursos ee\nJa ha arribat la tardor i el paisatge es transforma. A l’escola estem treballant aquesta estació i, a l’aula d’informàtica, els alumnes de Cicle Mitjà hem dibuixat un bosc de tardor. A partir de diferents fotografies fixes (unes fulles, un esquirol, bolets i un cargol) havíem de fer volar la nostra imaginació i crear un divertit i original paisatge. Voleu veure el nostre treball? Tant sols heu de “clicar” sobre el dibuix (model a partir del qual hem elaborat les nostres pròpies creacions).


Sense categoria – Pàgina 2 – Residència Salarich – Calderer\nCAGUEM EL TIÓ AMB LA LLAR D’INFANTS\n3 de febrer de 2020 per Educadora\nAvui ens han visitat els nens de la Llar d’infants, em cantat cançons, cagat el tió i menjat turrons tots junts, treballadors, residents i nens. Experiències molt maques, on els residents riuen i s’emocionen amb els riures i gestos dels mes petits.\n20 de desembre de 2019 per Educadora\nJa tenim el calendari solidari 2020, amb ell hem pogut treballar la Reminiscència. Em visitat una fabrica tèxtil, em anat a pasturar amb el pastor de Bagà (Cal Negre), em anat a la fruiteria i al colmado amb els diferents residents que podeu veure dins del calendari. Sempre acompanyats del nostre gran fotògraf, en Jordi … Read more\nMALALTIES MINORITÀRIES- LA MARATÓ TV3\n13 de desembre de 2019 per Direcció\nEl dia 4 de desembre vam poder obtenir informació sobre la temàtica que aquest any toca la Marató de TV3. Va ser una conferència en la que vam poder conèixer casos particulars amb malalties particulars que no coneixíem. Gràcies a la infermera Kadi del Hospital del Mar. Ens tornarem a veure l’any vinent\nLLEGATS I TUTELES\nEl passat dia 28 de novembre vam tenir la visita de l’advocat Vilardaga, per tal que ens expliqués la importància que tenir un testament fet. Vam resoldre dubtes que teníem i vam obtenir informació molt important.\nELABOREM POSTALS DE NADAL\nAquest mes hem començat a elaborar les postals de Nadal pels nostres residents en un taller els dijous. De moment estan quedant molt maques. Gràcies a la col·laboració dels nostres residents.\n20 de novembre de 2019 19 de novembre de 2019 per Educadora\nDurant l’any 2019 s’han publicat diferents noticies en el diari digital aquiberguedà i diari Regio7.\n25 ANYS DE LA RESIDÈNCIA SALARICH-CALDERER\n2 de desembre de 2019 5 d'abril de 2019 per Editor\nPRESENTACIÓ LLIBRE 25 ANYS AL SERVEI DEL POBLE. AUTOR: PERE PEDRALS I PUJOL Després de temps de feina de recerca històrica, recopilació d’imatges i elaboració de text. El Pere ha fet un repàs i balanç dels 25 anys d’història de la Residència Salarich-Calderer i ha confeccionat amb molt d’amor aquest llibre que recull fets i … Read more\nCategories Sense categoria 1 comentari


Vols, retards, cancel·lacions i indemnitzacions | Boadella Esteve Advocats\nHome / Civil / Vols, retards, cancel·lacions i indemnitzacions\nPosted agost 27, 2018\nEl trànsit aeri es multiplica exponencialment sense que, en paral·lel, creixin les companyies o les instal·lacions per atendre la demanda. I, al final d’aquesta imatge, qui n’acaba pagant les conseqüències és el consumidor que, unilateralment, veu com el seu vol es posposa o, fins i tot, es cancel·la.\nEls consumidors de la Unió Europea no estan desemparats davant d’aquests casos de cancel·lació, retard o overbooking. Més enllà de les compensacions de menjar i beure gratuïts passades unes hores, trucades telefòniques o l’òbvia devolució del preu del bitllet, en funció de les distàncies del trajecte que pateix el retard o la cancel·lació, els viatges poden aconseguir indemnitzacions des de 250€ a 600€.\nNomés és exceptuable el pagament de la indemnització per part de la companyia aèria en els casos de circumstàncies extraordinàries. Dins d’aquests supòsits entren els tancaments de l’aeroport o l’espai aeri, les vagues il·legals i no anunciades (no totes les vagues permeten a la companyia evitar el pagament de la indemnització), el mal temps, etc. Però, si el retard o la cancel·lació del vol s’ha produït en circumstàncies normals, els passatgers tenen dret a reclamar i a obtenir la indemnització fixada per la normativa.\nLa reclamació la pot formular el viatger en el mateix moment del retard o cancel·lació o a la tornada; de fet, algunes interpretacions apunten que pot reclamar-se fins a 5 anys enrere atesa la configuració legal dels drets i obligacions en aquesta matèria.\nEn tot cas, però, formular la reclamació amb l’assessorament oportú esdevé una necessitat imperiosa: és cert que en alguns casos la gestió amb la pròpia companyia pot acabar satisfactòriament; però molt més sovint del que hauria de succeir, la companyia aèria nega l’existència d’una causa d’indemnització i condemna, així, al viatger a instar la reclamació per la via judicial.\nPer tant, i des del primer moment, la correcta formulació de la reclamació passa per obtenir abans les proves oportunes (més enllà del retard, l’existència de circumstàncies meteorològiques normals, la inexistència de causes sobrevingudes en el trànsit aeri, etc.) per afrontar tant la reclamació inicial, com, per si és necessari, la posterior reclamació de la indemnització i els danys i perjudicis davant dels Jutjats i tribunals.


Salvem a lavia - Librería Iuvenis\nSalvem a lavia.\nWoollard,Elli / Lenton,Steven\nUna divertida història sobre un llop malvat, un valent porquet i una increïble àvia.\nLa història d'un llop ferotge, un porquet valent i una àvia veritablement genial!\nLi ha arribat l'hora, al gran llop ferotge?\nHi havia una vegada un llop famolenc, amb ganes de cruspir-se un bon porquet.\nEl problema era que el porquet vivia en una casa de totxos, i ja se sap que les cases de totxos no es poden abatre per molt que un llop hi bufi al damunt.\nDe manera que el nostre llop haurà de canviar els seus plans, i l'àvia de la Caputxeta està disposat a trobar.\nPorquet al rescat. Salvem l'àvia!


Des de Lleida...: de setembre 2015\ndivendres, de setembre 25, 2015\nAmb els amics parlem de política i parlem d’independència, perquè també som la Catalunya real i és un tema que interessa a la gent. Amb aquests amics, que són una mostra representativa i gens esbiaixada de la població, xerrant xerrant vam adonar-nos que calia explicar bé als padrins què votar. Ho vam concloure a partir de dos situacions viscudes per alguns de nosaltres.\nL’excepcionalitat de l’ocasió ha portat a crear la coalició Junts Pel Sí, una marca que alguns ja coneixem bé, uns altres la veuen fins i tot a la cançó de l’estiu de la TV3 però que alguna gent gran encara no acaba de conèixer. Imagini’s el padrí que ha votat ERC tota la vida i ara es troba al col·legi sense la papereta del seu partit, o el que tota la vida ha votat Convergència i al col·legi electoral acaba triant la papereta d’Unió perquè és la que més li sona. He sentit gent que deia que votaria “Junts Podem”, altres que deien “Junts sí que es pot”... vaja, uns petits embolics que poden provocar que algú confongui carpa per madrilla molt fàcilment. Fem l’esforç d’explicar-los molt bé de què van aquestes eleccions, que no són unes “autonòmiques” normals, que són unes eleccions històriques en les quals els «amics del plasma» han tret a passejar la Merkel, l’Obama, el Cameron, la banca, els sindicats, la patronal, el senyor Pronovias, el senyor Telefónica, el Freixenet, la Belén Esteban, el clero i un tal Margaritis de la Comissió Europea casat amb una dirigent del PP i parent de Rodrigo Rato. Només falten Georgie Dann i Fernando Esteso per pronunciar-se. En fi, que ja ni el Fortasec els fa efecte.\nL’altra cosa que ens hem fixat que preocupa als padrins és el tema dels bancs i les pensions. Quan parles amb ells i arribes a aquest punt… ai! lo sancristo gros: les pensions són intocables. Doncs som-hi, tots a fer pedagogia. Mirin, l’argument és ben senzill: les pensions es paguen amb les cotitzacions dels treballadors en actiu. Com la proporció de treballadors en actiu a Catalunya és més alta que a la resta de l’estat espanyol i els sous també són més alts la recaptació de les cotitzacions augmentaria. A més, les pensions catalanes han tingut superàvit en els últims anys. I els bancs? Ui sí, quina por… Aquest sistema bancari que va redactar un comunicat que volia ser de guió de Viernes 13 i ha acabant sent de guió de Los Bingueros és el mateix sistema que es va fer un fart d’estafar padrins i padrines endossant les seues famoses preferents. Preguntin sinó al Manuel Cuyàs, ell se n’ha fet un fart d’explicar històries sobre les preferents de Caixa Laietana amb un 20% de la població de Mataró enganxada.\nPadrins, pares, sogres, oncles, tietes… visitem-los, parlem amb ells, convencem-los i acompanyem-los al col·legi electoral que no s’equivoquin de papereta, perquè de paperetes a favor de la independència només n’hi ha dos: Junts pel Sí i la CUP, les altres són del no. No perdem ni un vot, que potser la majoria dependrà d’això, d’un sol vot.\n(Article publicat al Nació Lleida el 28 de setembre de 2015)\nPublicat per Babunski a 3:47 p. m. Cap comentari:\ndijous, de setembre 24, 2015\nAquest grup amb nom una mica estrany es va formar l'any 1968 a la ciutat de Champaign, que no està ni a la vora de Vilafranca ni a la Borgonya, sinó que és a Illinois. La formació estava composta pel seu líder, el guitarra Gary Richrath, el cantant Kevin Dronin, el teclista Neal Doughty, el baix Bruce Hall i el bateria Alan Gratzer. Segons expliquen ells mateixos les seues principals fonts d'inspiració foren Ted Nugent i Bob Seger. El nom dels REO Speedwagon prové d'una marca de camions de bombers fabricat per la companyia Ransom Eli Olds i que feia la competència a General Motors, i pel que es veu que aquest nom els va fer gràcia.\nDes de que es van formar van començar de seguida a fer gires cada cop amb més gran èxit de públic. El seu rock ben elaborat el podeu escoltar en "You get what you play for" (1977), el seu setè però primer gran disc -abans n'havien publicat alguns altres com "REO Speedwagon" (1971), "REO TWO" (1972), "Riddin' the storm out" (1973), "Lost in a dream" (1974), "This time we mean it" (1975) i "REO" (1977) tots ells molt obviables en conjunt- i que resulta ser un doble en directe. Toma ya! Tot i que no va assolir posicions molt altes en llistes va vendre més d'un milió de còpies i va demostrar que els REO eren una banda molt més de directe que de gravació.\nUn any després enregistren "You can tune a piano, but can't tuna fish" (1978) -al tanto amb el títol del disc!- i "Nine lives" (1979), però a ells que els anava la marxa el 1980 tornen al disc doble amb "A decade of rock'n'roll", un grandiós recopilatori que arribà a ser disc d'or.\nRes no semblava que podien arribar a superar aquests dos discos dobles, però el 1981 els arriba l'èxit en disc i single que finalment els ajuda a arribar al número 1 de les llistes. El disc "Hi infidelity" (1980) i el single "Keep on lovin' you". Aquest àlbum es situa com el 24è disc més venut de la dècada dels 80 amb més de 9.000.000 de còpies. D'aquest disc també destaco "Take it on the run", una balada escrita per Richrath i que el vocalista Kevin Cronin interpreta amb el seu propi estil.\nAmb aquest disc veuen la llum que el que dóna és el rock més comercial i els següents àlbums aniran en aquest estil: "Good trouble" (1982) i "Wheels are turning" (1985). I en singles destaco "Keep the fire burning" (82) i el segon i darrer número 1 del grup "Can't fight this feeling" (1985).\nEl grup ha continuat gravant -"Life as we know"! (1987), "The Earth, a small man, his dog and a chicken" (1990)- i fent gires combinant hard rock i balades apegaloses, coses que les seues audiències no acaben de conjugar al mateix temps. Podríem escollir com a cançons representatives "That ain't love" (1987), "In my dreams" (1987).\nTot i que Richrath era un bon guitarrista, el grup en conjunt no tingué prou força per atreure els fans que els anys 80 idolatraven Journey, Styx o Starship. REO era la imatge del grup sense líder que no va saber reaccionar als seus pocs èxits. Ara, Gary Richrath ens ha deixat als 65 anys.\nPublicat per Babunski a 6:55 p. m. Cap comentari:\ndissabte, de setembre 12, 2015\nCom és habitual un cop a l'any en els meus articles al bloc per aquestes dates acostumo a publicar un article sobre el meu número d'abonat del Lleida Esportiu. Enguany, no sé si ha estat perquè Ramon Espadaler demana seny, perquè Felipe González no recorda què diu, perquè el diputat Coscubiela ens diu corruptes burgesos de dretes o perquè el ministre Morenés vol enviar tancs, suposo que de Cruzcampo, he trigat més del compte en fer-ho. Però bé, com sempre arriba un dia en què succeeix el que ha de passar, excepte la retirada de Duran i Lleida, aquí tenen l'article d'enguany. Que, com sempre, aquestes articles només interessen als quatre friquis dels números.\nLa primera gran il·lusió que vaig endur-me en veure el 233 fou que és un número primer. Amb això ja estava contentíssim. Però si a això li afegim que el 233 és el tretzè número de la successió de Fibonacci ja és la repera. A més, és l'únic número de Fibonacci conegut que està format per dígits primers. I si sumem les seues xifres 2+3+3=8 que és un altre nombre de la successió de Fibonacci, el 233 és l'únic nombre que compleix aquesta propietat. Per un matemàtic del Lleida no pot haver gairebé més motiu d'alegria, estic que no vull que s'acabi la temporada només per conservar aquest número d'abonat.\nPerò veiem algunes característiques una mica més rebuscades que una portada de l'ABC:\nÉs un primer de Sophie Germain, que són els primers que en fer l'operació 2p+1, també dóna un primer: 2*233+1=467.\nEl 233 és un primer de Pillai. Això vol dir que existeix un enter m tal que m!+1 és zero en mòdul p tal que p no pot ser 1 en mòdul m.\nEl 233 és un primer de Ramanujan, Per no allargar l'explicació d'aquests primers, només li comento que té a veure amb resultats de la funció que compta primers de Gauss i Legendre.\n233 és el factor primer més petit de la descomposició factorial del nombre 536.870.911, que és el nombre de Mersenne no primer 229-1 amb descomposició en primers 233*1103*2089.\nEl 233 té la propietat que és el nombre més petit que compleix que ell mateix, el seu anterior i el seu posterior es poden posar com a suma de dos quadrats: 232=142+62; 233=132+82; 234=152+32.\n2233-3 és primer.\n233+(2+3+3), 233+2*3*3 i 233+2^3*3 són nombres primers consecutius.\n233 = 42+62+92+102. Fixi's que són els quadrats dels quatre primers nombres semiprimers. Com a curiositat, si girem el 233 i el convertim en 332 tenim que 332=62+102+142 que és la suma dels quadrats de tres semiprimers parells consecutius.\nExisteixen exactament 233 grafs planars amb exactament 10 vèrtexs.\nExisteixen 233 espais topològics connexos amb 4 punts.\nTambé podem fer un quadrat màgic de 5*5 amb el 233 com a suma:\n41 11 79 19 83\n31 67 29 89 17\n61 59 05 71 37\n97 53 13 47 23\n03 43 107 07 73\nPublicat per Babunski a 12:19 p. m. Cap comentari:\nNi lladre, ni burgès ni de dretes.\n“El país és de tothom: de Mas, de Forcades, de Colau. De la gent. I el repte de fer un #NouPaís necessita tothom qui estimi la llibertat”. Aquesta és una de les milers de frases que s’han dit durant tot aquest període de temps batejat com a “procés” i la va publicar Oriol Junqueras al seu Twitter el dia 15 de juny. I penso que de tot el fotimer d’idees que s’han dit sobre el tema és una de les més encertades.\nCom suposo que se n’haurà adonat jo també sóc dels que vull fer un nou país. I fer això del nou país ja veuen que és complicat, que els he d’explicar. Per fer-ho necessitem la màxima suma de vots possibles a les llistes que realment volen fer aquest nou país. Per arribar a aquest propòsit tenim les candidatures de JuntsPelSí i de la CUP, que entre elles dos representen un ventall moooooolt ampli de la societat catalana, des de la dreta catòlica fins a l’esquerra anticapitalista... perquè després diguin que l’independentisme és excloent.\nPerò amb tot això potser no en tindrem prou. I encara que en tinguéssim prou hem d’anar a buscar més. Quants més serem, millor. Des de la idea aquesta de la inclusió hem de tenir en compte que, ho entenguem o no, hi haurà independentistes que votaran la candidatura que han anomenat emfàticament Catalunya Sí que es Pot, CSQEP pels amics (i amigues). No ens tanquem portes, no sabem què pot passar després del 27S. Pot haver diputats (i diputades) d’aquesta formació que ens ajudin a tirar endavant el procés cap a l’estat propi. Segurament que sí. Intentem arreplegar vots cap a les candidatures de Junts i la CUP, que els diputats i diputades de les quals es declararan independentistes sense que els agafi revencillades de mal de panxa, tots els vots que puguem, però no ens equivoquem de rival.\nJo, que ni sóc polític ni milito enlloc, no entenc res de la campanya que s’està fent des de CSQEP per tal de desprestigiar la llista de Junts. La llista de Junts no és la “llista de Mas”, eufemisme que no paren de repetir a tort i a dret com si no tinguessin cap altre argument. És una llista on hi figura l’Artur Mas, sí, i el Josep Maria Forné, i el Jaume Cabré, i l’Oriol Junqueras i el Pare Manel i el Lluís Llach. La llista no és de ningú. La llista és de molta gent. Però sembla que els rebenta el fet que s’hagi aconseguit aquesta transversalitat amb la cara visible del Raül Romeva. L’odi que desprenen a la xarxa els seguidors de Lluís Rabell -a qui suposo que el seu cap de campanya ja li ha degut de dir que no tregui més el ridícul argument que a Lleida tenim massa representació al Parlament- el veig forassenyat. Alguns amb un elevat nivell de baixesa moral com aquell dirigent d’ICV de l’Hospitalet que va titllar els 40.000 candidats cibernètics de Junts com a “40.000 lladres”. La llista de la dreta, la llista de la burgesia i de la corrupció diuen… Mossèn Ballarín és la burgesia? El Pare Manel representa la dreta i la corrupció? Per mi és molt més "burgesia" un diputat, secretari general de sindicat que ha format part del consell d’administració d’Endesa. I el senyor Freixenet? És dreta i burgesia? Aleshores votarà Junts? Aaaaaaamigo...\nVaja, no entrem en la seua provocació, deixem-los estar. No és ignorància, simplement són comentaris malintencionats de campanya electoral. Nosaltres hem d’anar a la nostra. I si fem la feina ben feta, un cop hagin passat les eleccions hem d’intentar que aquells diputats (i diputades) de CSQEP que estan per la feina de construir es posin al costat nostre, dels revolucionaris de debò. A l’hora de la veritat podem trobar-hi aliats (i aliades), que segur que hi seran. Perquè suposo que al final no haurem d’acabar parafrasejant a Joan Laporta i dir allò de “¡Al loro! Que hay diputados de CSQEP que dicen que son independentistas… ¡y no lo son!”. Veurem.\n(Article publicat al Nació Lleida el 9/9/2015)\nPublicat per Babunski a 5:04 p. m. Cap comentari:\nL’imperi de la llei. De quina llei?


Crisi i Agonia:\nTota l'activitat que generava l'església, es va veure trencada per uns esdeveniments que la van afectar en la seva pròpia arrel. Va quedar tan privada de membres que va perillar fins i tot la seva mateixa existència. Podem parlar de dues causes fonamentals: estancament i divisió.\na) Estancament.- Malgrat totes les activitats que hem comentat, la comunitat de Sabadell feia molts anys que no tenia un dirigent preparat i això anava desgastant la bona voluntat dels membres, que es trobaven massa sols. Antoni Morral, més conegut com Tonet "el ceguet", predicava molts diumenges i llegia la seva edició especial de la Bíblia, però potser li mancava la força i preparació d'un pastor consagrat. Des de 1897 no es realitzava cap baptisme, la qual cosa ens demostra que el testimoniatge no era tan bo com calia, i això potser anava desanimant els membres, que no veien prosperar la congregació. No obstant s'ha de dir que, a traves de Tonet "el cec" moltes persones van conèixer l'evangeli i algunes de les quals van ajudar al creixement futur de l'església.\nb) Divisió.- Dins d'aquest context, apareix a la nostra ciutat, l'any 1903, l'Església Reformada Episcopal, amb el seu ministre Antoni Estruch al front. Estava molt millor organitzada que la baptista i el Sr. Estruch gaudia d'un merescut prestigi. Es va\nconstituir, en un principi, amb creients de l'església de Monistrol de Montserrat, que residien a Sabadell. (15) Anava a les reunions de la comunitat baptista un senyor anomenat Martí, director de la fàbrica de teixits francesa Sidoux, però ell era reformat, i, aleshores, en implantar-se l'Església reformada, es va incorporar a la seva membresia, abandonant els baptistes. Molts el van seguir, entre ells la família Rifà. El trasllat de membres va ser constant i l'any 1904 (16) l'església baptista es va quedar amb només 3 membres nominals: Maria Corominas, el seu marit Ignasi Vallès i el seu nebot Tonet "el cec".\nMaria Corominas, una de les primeres persones batejades per Joan Urh, gràcies a la qual l'església va poder prosperar.\nDes de Barcelona es va tractar de revifar l'obra, però sense cap resultat. Antònia Zapater va intentar reanudar l'Escola dominical sense cap èxit. Per acabar-ho d'espatllar, es van veure obligats a marxar del local del carrer de Montserrat, i en van llogar un altre de petitíssim inaugurat l'octubre de 1904, l'indret del qual no coneixem.(17)\nSabem que durant alguns mesos i davant aquestes dificultats van flaquejar el marit i el nebot, i que Maria Corominas, tota sola, quan era l'hora del culte anava al local, obria la porta, pregava i se'n tornava a casa. Va sofrir tota mena d'insults i escarnis, per part de veïns i coneguts. Se'n reien d'ella i de l'església, dient-ne "la reunió de la Marià Vallés". Però aquesta dona ho va resistir tot i, la seva constància i fidelitat varen veure's recompensades, uns anys més tard, amb el renaixement de la comunitat. (18)\nDegut a alguns canvis que la Unió Baptista va fer a Catalunya, és designat pastor de Sabadell Manuel Marín, el setembre de 1905. En arribar, va intentar reagrupar els membres dispersos, en recupera alguns i rep algun trasllat i, amb això, reorganitza l'església, la qual cosa permet mantenir l'esperança de creixement.\nEl 1907 la comunitat va llogar un local més ampli a la Plaça de Sant Joan, on l'església hi té bones activitats. Es molt important en aquesta època, l'escola dominical que s'hi celebra, normalment els diumenges havent dinat, amb la participació de molts nens, sobretot quan hi ha festes. A les reunions per a la gent gran, l'assistència ja és més reduïda.\nDe Sabadell estant, Manuel Marín s'ocupava de la redacció de "El Eco", llavors una revista mensual amb articles i amplies notícies. Residia al carrer de Barcelona (avui Avinguda de Barberà) núm. 123. Manuel Marín va garantir als membres l'ajuda pastoral, però no va fer créixer l'assistència. Va morir el 1910, deixant una comunitat molt reduïda i poc animada.\nDurant els dos anys següents (1910-1912) va ocupar-se de l'obra de forma intermitent, el veterà pastor Gabriel Anglada, que en aquells moments tenia cura de tot Catalunya, fins que, per causes de salut, va marxar a Figueres. L'església es troba en plena agonia, amb pocs membres i bastant desorientada. Però, just a partir d'aquest moment, és quan va començar un lent creixement, però constant de la comunitat sabadellenca.


Màsters de la Universitat de Barcelona\nDe lunes a viernes, de 9:00 a 18:00 h.\nEspecialitza’t amb un màster oficial de la Universitat de Barcelona\n"Decidimos confiar en Gran Via Business Center por la calidad de sus salas de reuniones y por su perfecta ubicación que facilitaba nuestras necesidades".\nMuebles y decoración Bukaro\n+34 933 556 000\nMés de 150 màsters universitaris oficials, adaptats a l’espai europeu d’educació superior i reconeguts tant a Espanya com a la resta de països europeus.\nPER QUÈ UN MÀSTER OFICIAL?\nEls màsters oficials t’inicien en les tasques de recerca i et permeten accedir a programes de doctorat, com els 48 que t’ofereix la Universitat de Barcelona.\nEls webs amb informació sobre els màsters universitaris de la Universitat de Barcelona utilitzen galetes de terceres parts per mostrar-vos informació relacionada mitjançant l'anàlisi dels vostres hàbits de navegació. Si continueu navegant, entendrem que accepteu l'ús d'aquestes galetes. Per tenir més informació o saber com heu de configurar el navegador perquè no s'instal·lin, podeu consultar la política de galetes de la UB.\nBeca general i altres ajuts\nSi curses un màster oficial, pots sol·licitar una beca general del Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, que cobreix l'import dels crèdits matriculats per primer cop, i optar a altres ajuts.\nEls webs amb informació sobre els màsters universitaris de la Universitat de Barcelona utilitzen galetes de terceres parts per mostrar-vos informació relacionada mitjançant l'anàlisi dels vostres hàbits de navegació. Si continueu navegant, entendrem que accepteu l'ús d'aquestes galetes. Per tenir més informació o saber com heu de configurar el navegador perquè no s'instal·lin,podeu consultar la política de galetes de la UB.\nExcel·lència i prestigi internacional\nPrimera posició estatal en els rànquings universitaris més prestigiosos (QS World University Rankings o Best Global Universities Rankings). L’única universitat espanyola de la Lliga d’Universitats de Recerca Europees, formada per les 23 millors universitats investigadores d’Europa.\nLíder en recerca i innovació\nMés de 250 grups de recerca consolidats, 877 projectes de recerca actius, 15 instituts de recerca propis i prop de 600 tesis doctorals llegides el curs 2018-2019. La universitat més innovadora de l’Estat espanyol (Reuters Top 100), amb més de 110 projectes d’innovació docent actius.\nTaxa d’ocupació laboral del 88% (Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya) i una de les 80 primeres universitats del món en inserció laboral (QS Graduate Employability Rankings). 2.300 alumnes de màster universitari fan pràctiques externes.\nSituada a Barcelona i oberta al món\nLa ciutat de Barcelona és la 21a millor ciutat universitària del món (QS Best Student Cities 2019). Més de 3.700 convenis amb universitats i institucions estrangeres, i estudiants de més de 130 nacionalitats diferents.\nT'oferim més de 150 màsters universitaris oficials en 5 àmbits de coneixement\nPots preinscriure’t en línia a través del web de cada màster, des del qual també pots consultar els requisits d’accés i el calendari de preinscripció i matrícula.\nArts i humanitatsCiències de l'educacióCiències experimentals i enginyeriesCiències de la salutCiències socials\nUn ventall de serveis\nMés de 100.000 m2 dedicats a l’esport i la salut, 16 biblioteques amb segell d’excel·lència europea EFQM, un institut d’emprenedoria, i el servei d’atenció i orientació a l’estudiant.\nÈtica, saludable i compromesa\nAmb entitats com ara la Fundació Solidaritat, el programa Voluntariat UB, l’Oficina de Seguretat, Salut i Medi Ambient o la Unitat d’Igualtat, com també amb les iniciatives Universitat Saludable o el Programa de suport a persones refugiades i provinents de zones en conflicte.


Molt temps han anat els moments en què el tall de carn només apareixia a la taula en les grans festes i, per tant, es necessitava el porc i la salsitxa bullits per fer esforços heroics. Ara a les nostres botigues i als mercats l'assortiment de productes carnis és suficient per no experimentar dificultats per omplir una placa de carn, tanmateix com peix o formatge. Al contrari, una opció més gran dóna lloc a molts dubtes, quin tipus de carn o xoriço li donen preferència. Però el més important en aquest negoci no és el que ompli la placa de carn, sinó com ho servirà. L'originalitat i el disseny artístic de la hostessa són els principals condiments per a aquest plat. Com més variat sigui el conjunt de productes carnis, més bella i apetitosa es tallarà la carn.\nCom fer i decorar un tallat de carn per a un banquet?\nPer començar, eliminem la closca de les salsitxes i de tot arreu on es trobi. Tallem làmines fines en un angle amb un ganivet afilat, de manera que el tall resulta ser oval. Si sou un propietari feliç d'una màquina de tallar, aquest procés es simplifica al màxim, en cas contrari: necessiteu ganivets molt afilats. La superfície de la carn de porc bullida, el pernil, la llengua es neteja amb un ganivet afilat, eliminant les escorces fosces assecades. La carn es talla les fibres d'un ganivet de terra ferma amb una fulla estreta i llarga. La fulla ha de tallar completament el producte amb un sol moviment.\nPassem directament a servir esqueixos de carn. Cal dir que el tall es veu espectacularment simplement posat sobre les fulles de l'enciam, aquesta és una bona opció amb pressa, quan no hi ha temps per a alguna cosa més complicat. Es veu molt bonic tallat a la carn, servit en un plat pla, esquitxat de pebre vermell o curri. El suplement de la foto pot ser salses de 2 o 3 espècies, que es serveixen a les salses i es col·loquen al mateix plat. A la foto es mostra un exemple més treballador de com dibuixar boniques talls de carn.\nA partir de rodanxes de xoriço ( balyk , pinyol ) fem una flor, pètals, a partir de llesques de carn d'un altre tipus, adornem amb verds. La decoració d'esqueixos de carn pot ser una mica complicada, fent una flor més frondosa (el resultat és visible a la foto). La salsitxa cuita (carbonat, tufillo) tallat en rodanxes fines, plegar-les per la meitat i pressionar junts, fixar-se la ploma d'una ceba verda en aquesta posició. La segona capa s'afegeix més lliurement, de nou fixa, els pètals de la flor es dobleguen lleugerament en els costats, i la capa inferior que s'estén al plat es posa encara més lliurement.\nPer tallar la carn és molt agradable, tant amb l'ajuda de verds com a verdures, i amb l'ús de fruites (kiwi, maduixa, llimona). Una altra versió de la decoració de les retallades de carn, que no requereix habilitats especials per cuinar, són flors de verdures: una rosa de remolatxa, flors de cogombre, raves, tomàquets o cebes. Podeu fer talls de carn excel·lent fent calles de formatge per torrats i trossos d'olives.\nI si combines flors de verdures i flors fresques, resultarà molt exquisidament. Per mirar aquest plat serà una autèntica obra mestra, i les vostres habilitats de disseny seran apreciades pels convidats.\nQuè tan bonic fer tallar carn per a una taula de bufet?\nAtès que el banquet no requereix una llarga festa, els aperitius es serveixen de manera adequada, en forma de canapès o petits rotllos. Una altra versió espectacular del disseny de talls de carn per a una taula de bufet és vestir un entrepà sobre escuradents de dents i arreglar-los d'alguna manera. Les llesques de carn laminades intenten no col·locar-les en un plànol horitzontal, però en una vertical, plegar-les cap a un plat, fer un manat a partir d'enciams de fulla.\nTenint en estoc una estona pots crear un ram de flors al plat, combinant flors de verdures, formatges i embotits, verdures i verdures en escabetx.\nSi s'està preparant per a les vacances, no us oblideu del disseny d' esqueixos de peix .\nBrandi i conyac - quina és la diferència?\nCom cuinar una albergínia saltejada?\nMassa de llevat de llevat - receptes simples de bona base per coure-les al post\nAmanides d'any nou a l'any del mico\nMarinada per a kebab shish de pollastre\nCom escapar el pícnic?\nArándano amb mel\nRodet de porc al forn\nMarinat amb vinagre de porc per a kebab shish\nCom s'extingeix la carn correctament?\nReceptes de farina de sègol\nMobles de dacha per mans pròpies\nUn exemple de romanç: Diane Kruger i Norman Ridus no van ocultar els sentiments dels Critics 'Choice Awards 2018\nPer què apareix el verdor a les parets de l'aquari?\nCom convertir-se en una veritable dama?\nBarrets de moda - tardor-hivern 2016-2017\nCom triar un enrutador: consells per triar un dispositiu veritablement fiable\nQuants carbohidrats estan al meló?\nRichard Gere a l'estrena britànica de la pel·lícula "Break for foolishness"\nEl nen té 5 dies de febre\nMila Kunis va assistir a una festa dedicada a la presentació d'un nou sabor del whisky Jim Beam\nPer què somia un gran tortuga?\nQuins dolços pot tenir una mare d'infermeria?\nPamela Anderson ha canviat més enllà del reconeixement a causa de la plasticitat


Lliçons del Glòria | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n24 GEN 2020 - 17:47\tCET\nUna parella intenta fer una foto a la platja de Barcelona. Albert Garcia\nAquesta vegada ha tocat Glòria. L’Organització Mundial de Meteorologia va optar per posar noms de persona a les grans tempestes perquè són fàcils de recordar. L’ordre alfabètic d’un llistat en el qual s’alternen noms d’home i de dona decideix com s'han de batejar els excessos que venen del cel. Ha estat Glòria i el proper, Hervé. I encara que sigui fruit de l’atzar, el nom de Glòria no és innocu perquè ens recorda que la distància entre l’esplendor de la natura i la mort, l’espectacle de la magnificència i les aigües desfermades és molt petita. I no és un detall: és una veritat de la Terra de la qual formem part.\nGlòria ha aparegut a l’epicentre de moltes contradiccions del moment. Tot i que en aquests mars hi ha tradició en llevantades i inundacions, la seva dimensió entra en el qualificatiu d’excepcional. Cal remuntar-se 50 anys per trobar un antecedent d’una magnitud semblant. El fet és que ha arrasat platges i ha desbordat rius i pantans en proporcions desconegudes. I d’aquesta manera ha reforçat l’alarma davant del canvi climàtic. Precisament en les mateixes hores que l’Administració nord-americana, amb Trump al capdavant, tractava a Davos Greta Thunberg d’ignorant. La natura sembla decidida a desmentir els qui s’emparen en el seu poder per, al servei d’interessos ben coneguts, negar l’evidència. I tot i que és cert que la multiplicació dels seus missatges mentiders acaba fent forat i hi ha resistència de la ciutadania als canvis en l'estil de vida que exigiria una actuació conseqüent al seu favor, el negacionisme té el futur costa amunt. La natura avisa: vosaltres sereu els perdedors, perquè la Terra seguirà el seu camí.\nEn l’era dels mitjans de comunicació de masses, la tragèdia té la seva dimensió espectacle. I la televisió, un mitjà fred, a diferència d’un mitjà calent com la ràdio, mostra la realitat, contribueix a la precaució i a la presa de consciència de la magnitud de la qüestió, però posa un punt de distància amb l’esdeveniment. La imatge és menys colpidora que la veu i el so. I tot i que les xarxes socials hi posen la dimensió connectiva, la força de la resistència torna al vell territori del veïnat. Ningú sap millor el que ha passat que els que hi eren. Els potents mitjans d’intermediació amplifiquen i difonen, però la realitat és on es toca.\nI llavors apareixen els polítics. Està documentada la rendibilitat política de la presència als llocs de la tragèdia, degudament propagada pels mitjans. Les devastacions excepcionals tenen coartada, hi ha situacions que s’escapen del nostre control. Però els que són a tocar de la catàstrofe també tenen veu. I tot i que sigui menys amplificada arriba als mitjans i els gestos de solidaritat dels polítics entren en el territori de la sospita. El Govern català ha buscat fer-se omnipresent en la desgràcia, sense poder evitar la seva tendència natural a l’autocomplaença, felicitant-se per com de bé s’han fet les coses. Però els afectats no han trigat a recordar-los el llistat de qüestions pendents. De demandes que venen de lluny orientades a evitar aquest tipus de desastres però que no es van atendre. El Glòria ha aconseguit, per un moment, modificar les prioritats d’un govern monotemàtic, cosa que no ha aconseguit la carregada agenda social del país.\nPerò aquesta vegada el premi a la frivolitat se l’endú el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez. La seva gran demostració d’empatia ha consistit a sobrevolar algunes zones afectades, camí de Mallorca, lluny del fang i de les persones. Quan ha aterrat ha reiterat la promesa de l’endemà de tota catàstrofe: ajudes immediates, que no sempre se sap fins on arriben ni quan.\nÉs un exercici de ficció pensar que la propera vegada els efectes de la tempesta es podran minimitzar perquè s’hauran desenvolupat els plans adequats –alguns sobre la taula de les institucions des de fa anys– que ningú s’havia ocupat de fer efectius. El Glòria ens adverteix que el canvi climàtic no és cap broma i que a aquestes altures de la història ja no n’hi ha prou amb l’acompanyament de la tragèdia. Les negligències es paguen i tenen responsables. La natura juga a amagar-se, com deia el clàssic, i no tot és previsible. Però s’ha guanyat molt en capacitat per anticipar els seus moviments. Ja només queda una coartada per als negligents: el catastrofisme.


ICV-EUiA demana descomptes pels aturats - Mollet a mà\nICV-EUiA demana descomptes pels aturats\nICV-EUiA critica a l’Ajuntament per “oblidar als aturats” en l’oferta d’activitats per al curs vinent.\nDimarts, 24 de setembre de 2013 | 19:24h\nEl grup municipal creu que el consistori “ha oblidat als aturats” per no oferir descomptes en el programa d’activitats, cursos i tallers als Centres Cívics, Culturals i de Dona i per no oferir tarifació social en la globalitat de l’oferta. ICV-EUiA valora les taxes en funció de la renda aplicades a l’oferta esportiva i per a la gent gran però demana que també els aturats tinguin privilegis.\nTal com expliquen des de la formació, “el passat mes de juliol vam presentar un document de reflexió i proposta amb l’objectiu d’implementar la tarifació social amb caràcter universal. Encara no ens han dit res en relació a la seva voluntat d’aplicació a les ordenances fiscals de 2014 que s’hauran d’aprovar en les properes setmanes”.


Un jove denuncia haver rebut insults homofòbics a Salou\nLa víctima va enregistrar a un dels nois que el van insultar, que es pot veure a la imatge.\nLa víctima va enregistrar a un dels agressors, i ha realitzat un vídeo on explica com procedir davant d'una situació com aquesta\nActualitzada 02/05/2017 a les 16:11\nUn jove de 28 anys, gai i de Salou, va ser insultat aquest dilluns 1 de maig per dos nois mentre passejava pel carrer Teruel de Salou. La víctima va rebre insults homofòbics, i després d'explicar als agressors verbals que el que acabaven de fer «és delicte a Catalunya», va trucar a la Policia Local de Salou. Posteriorment també va denunciar els fets davant els Mossos d'Esquadra.\nL'Observatori contra l'Homofòbia de Catalunya (OCH) condemna aquest dimarts els insults. Segons informa l'OCH, el denunciant passejava sol pel carrer per reunir-se amb els seus amics quan dos joves el van increpar i se'n van burlar xiulant i llançant petons a l'aire. Ell es va girar i va gravar un vídeo on es poden veure els insults i identificar visualment un dels agressors, que van fugir quan van veure que trucava la policia, segons el relat del president de l'OCH, Eugeni Rodríguez. A més, el jove també ha penjat un vídeo a Youtube on explica com procedir davant d'una situació com aquesta:\nEugeni Rodríguez ha destacat que «no cal treure importància a aquests casos» pel fet que no passin de l'insult, i ha instat a seguir l'exemple de la víctima, de denunciar-ho als cossos policials. El president de l'OCH també ha denunciat «la falta d'informació per part de la comissaria de Mossos d'Esquadra de Salou per no saber que es podia formalitzar una denúncia mitjançant la llei 11/2014». Aquesta llei catalana qualifica de delicte qualsevol agressió homofòbica, tant verbal com física, i des de l'OCH es demana que aquesta s’implementi i es faci efectiva, «perquè les denúncies tinguin un itinerari perfectament coordinat i els agressors siguin sancionats i es repari a les víctimes». En aquest sentit, ha afirmat que «no pot ser que tots tinguem un amic gai al qual han insultat per la seva orientació sexual, però no es conegui cap agressor sancionat».


Cancel·lats tots els concerts al Pavelló Olímpic de Badalona, per falta de permisos | Per No Dir Res\nL'Ajuntament de Badalona ha suspès tots els concerts i actes no relacionats amb l'esport, que s'havien de fer al Pavelló Olímpic de Badalona, perquè el recinte no té el permís per fer actes massius, a causa de les seves mesures de seguretat.\nLa primera activitat extraesportiva de caure del cartell és el concert d'Antonio Orozco, programat per al 19 d'aquest mes. El concert no es reubicarà a cap altre recinte i per tant queda cancel·lat.\nEl nou equip de govern, va detectar aquesta situació irregular el mes de setembre i va demanar als gestors de l'espai, que calia trobar una solució al problema i que no hi programessin més concerts, abans de trobar una solució. El nou consistori, lamenta que es posessin a la venda les entrades d'Antonio Orozco, tot i saber-se que l'actuació no es podria dur a terme al Pavelló, ja que no pot acollir actes massius.\nEl govern municipal, té la intenció d'assegurar amb la màxima rapidesa una solució que permeti l'ús d'aquest equipament per a actes culturals de gran format i poder aprofitar així, el potencial metropolità del pavelló.


rar àlbum de selena Gomez desglossat pel signe del zodíac - Història\nQuina nova cançó de Selena Gomez és segons el signe del zodíac\nConfia en les estrelles ... i Selena.\nCom a grans fans de Moonchild Selena Gomez, vam decidir homenatjar la seva incomoditat desglossant el seu nou àlbum cançó per cançó per trobar el signe del zodíac amb el qual s’alinea cada pista (bé, 12 de les 13 cançons). Tot i que no sigueu un càncer sentimental (com la nostra noia Selena) o un sagitari amador de la diversió, trobareu que cada cançó és 100% relatable i sublim, sense importar quin signe sigueu.\nBuscant plaer Sensible. Alegre. Aquestes són totes les paraules que descriuen el moltó i la base de 'Fun' de Selena Gomez. El ram impulsiu vibrarà totalment amb la lletra d'aquesta cançó, ja que parla d'una persona meravellosament impulsiva disposada a tallar-se en qualsevol moment. Us sembla familiar, Àries ?! Hauria de ser perquè és la vostra nova cançó temàtica.\nrevisió de productes per al tractament de l’acne\n'Un lloc més dolç'\nEls taurús realment fan situacions de “sucre”, principalment a causa del seu amor reflex de la vida i de les relacions. Els costa tallar llaços amb els altres, ja que es mantenen amb els seus ex i amics. 'A Sweeter Place' de Selena Gomez recordarà al Bull que acabar amb determinades relacions és totalment saludable i fonamental per al creixement, tot i que és difícil.\nAnem a parlar realment, Selena ... ho heu escrit específicament per a Gemini? Només un Gemení sabria veritablement que la manera absoluta de turmentar els seus pretendents que els han fet mal (o simplement volen embolicar-se amb els altres per divertir-se) és enviar les seves trucades a correu de veu ... principalment perquè ser ignorats. el signe xerrac més gran pet pet.\n'Perdràs que m'estimes'\nPSA: Els càncers que escolten aquesta cançó perdran la vida a Kleenex mentre passen les seves memòries a IG. Aquesta balada tendra i commovedora provocarà el costat més suau i sentimental de la nena lunar, recordant-los amors i pensaments passats del que podria haver estat. Resisteix el desig de zombie del seu ex després d’escoltar aquesta cançó. De debò.\nAquesta cançó tracta de sentir-se a tu mateix, que com tots sabem és l’ambient de Leo. Leos adorarà aquesta pista perquè el seu fan número 1 és ells mateixos. Leos cantarà aquesta cançó mentre recita les seves afirmacions diàries. Aquesta pista ens demana que tots ens donem una mica de TLC i amabilitat. Al cap i a la fi, no hi ha res més ferotge que estimar-se.\nConegut per la seva equitat i la seva pràctica, Virgos es pot encoratjar quan se'ls dóna per descomptat. I, aleshores, perden la paciència. 'Rare' de Selena Gomez inclou lletres que discuteixen els seus sentiments sobre la no ser apreciada per una parella. Els Virgos saben com és no ser estimat per la seva sorpresa. Tots Virgos us sentireu totalment, Selena!\n'Habitació plena de gent'\npèl blau esvaït\nMai hi ha hagut una cançó millor per descriure la ment i el cor d'una Libra. Coneguda per ser amant de l’amor, aquesta dolça melodia va articular l’enyorança de la teva parella i la connexió amb el teu viatge o morir caramella a la sala plena. La passió, la química, la luxúria: farà que qualsevol Libra es pugui assotar! Je t'adore, mon amour Libra!\n'Persones que coneixeu'\nL’infern no té fúria com un escorpí menyspreat. I, bé, si alguna vegada hi hagués una cançó que proporcionés contingut més rellevant per a Scorpios transformadors i en evolució, aquest seria (ho diem amb amor). Scorpios pot perdonar la seva actitud dues vegades tímida, però poques vegades s'obliden. Els agrada molt i continuen passant quan són ferits més enllà de la reparació.\n'Ballar una altra vegada'\nSe sap que el temer arquer té una vibració 'live and let live', de la qual es fa ressò aquesta cançó de bon estat. 'Dance Again' tracta de deixar anar el drama i estar al moment. Aquesta cançó es convertirà en la sintonia de Sag per la motivació per seguir fent camions o, en aquest cas, ballant, sigui quina sigui la vida que els vagi.\nAquesta cançó es refereix a recuperar el poder i la força personals després de l'atonia. Cap altre signe del zodíac és més resistent que el Capricorn. La cabra marina té una naturalitat suau que poques vegades es veu, ja que existeix a sota del seu exterior exterior duríssim, és per això que 'Look At Her Now' inspirà fins i tot la gorra més cínica a obrir el cor una vegada més a l'amor.\nBé, es coneix que els Aquarians són una mica excèntrics, per la qual cosa el nom d'aquesta cançó s'alinea amb el seu signe del zodíac ... JK. Però, de debò, les lletres descriuen totalment la mentalitat d’un portador d’aigua solitari i com es componen les seves pròpies regles a l’hora de sortir. Evitar trucades, respondre a través de missatges de text ... tot això descriu totalment l’enfocament d’Aquarius per tallar i fascinar els seus problemes.\nJYSK no hi ha res literalment 'vulnerable' sobre la conducta de la intuïtiva bruixa del mar. Aquesta pista es tracta d’estar oberta a totes les possibilitats de la vida (sobretot el romanç). Els peixos es relacionaran amb les paraules de Selena que articulen la necessitat de confiar en el budell quan neda cap al 'extrem profund' de l'oceà amb mar, mentre que abraça les onades de l'amor amb consciència.\nVoleu més de Teen Vogue? Mira això: La nova cançó de 'Selecciona't' de Selena Gomez tracta sobre 'Un noi del forat que no serà nomenat'


23 de juliol de 2019 - 08: 18\nT'agradaria viure en un apartament en primera línia amb increïbles vistes a la mar a la platja de l'Arenal? Ara tens l'oportunitat amb l'habitatge de L & T Properties a Residencial Màrmara.\nAquesta casa és ideal per a famílies, per fer molta vida a la zona comuna, ja que disposa de jardí, piscina, cataractes, jacuzzi, zona de jocs i club social. A més, la ubicació és excel·lent, en plena platja de l'Arenal ia tan sols 3km del Port i del Casc Antic de Xàbia.\nL'habitatge té 155 metres quadrats, repartits en dues habitacions dobles, dos banys complets, cuina independent totalment equipada, saló menjador, safareig i dues terrasses. Una de les terrasses té orientació oest i l'altra aquest, per poder aprofitar cada moment del dia a l'exterior.\nInteriors amb totes les comoditats\nL'interior té acabats de luxe, amb terres de marbre, i electrodomèstics i equipament de màxima qualitat i primeres marques. Cada estada té aire condicionat amb regulador independent.\nAltres característiques que afegeixen valor a l'habitatge són:\nTendals motoritzats amb sensors de vent i de sol\nAquest luxós apartament a primera línia de l'Arenal es ven amb els mobles que s'observen en les fotografies. A més, inclou pàrquing i traster de 12 metres quadrats. És a prop de tots els serveis: supermercat, col·legi, guarderia, centre esportiu, autobús, biblioteca, parc, centre sanitari i farmàcia.\nA més ara aquest apartament té un preu rebaixat de 320.000 euros.\nPer poder imaginar-te en aquest habitatge, el millor és veure-la. Contacta amb L & T Properties en els telèfons 617 87 10 90 o 626 77 14 02 i concerta una cita.\nL & T Properties diu:\njuliol 26, 2019 a les 10: 16 am\nSón 320.000 €, li deixo l'enllaç de la web on podrà veure mes imatges i totes les característiques de l'immoble. Per a qualsevol dubte quedem a la seva disposició. una salutació https://www.lytproperties.com/propiedad/venta-apartamento-en-arenal—javea/4350\njuliol 24, 2019 a les 6: 32 pm\nHola qual és preu d'aquest pis ??


Queixes per la brutícia i l’estat d’unes cases ocupades a Coma-ruga\n10/05/2019 - 13:22h\nVeïns de la zona preparen una manifestació davant l’ajuntament pel dijous 23.\nUn grup de veïns del sector de la Creu de Coma-ruga, al mateix barri marítim vendrellenc, preveu manifestar-se el proper dijous 23 de maig davant l’ajuntament del Vendrell, a la plaça Vella, per protestar i reclamar solucions als problemes d’incivisme que es donen en un conjunt residencial de la zona. En concret, es tracta d’una promoció immobiliària de 26 cases que en el seu dia va construir una empresa, però que majoritàriament no es van vendre i va acabar fent fallida. Amb tot, el seu titular, segons va informar Televisió El Vendrell arran d’una conversa amb veïns, encara estaria en actiu.\nFerran Jordà, un dels veïns que va parlar amb la televisió local del Vendrell, s’ha queixat de l’estat de brutícia de tota la zona, amb deixalles i runa fins i tot en una piscina comunitària i que, segons la mateixa queixa veïnal, provoca que a l’indret s’hagi detectat la presència de rates.\nUna altra veïna, Regina Gordian, apunta que els veïns estan farts de l’incivisme d’alguns inquilins als pisos, alguns dels quals estan ocupats. “Truquem sovint a la policia perquè hi ha baralles i fan barbacoes en una plaça”, apuntava aquella veïna entrevistada per Televisió El Vendrell, la qual afegia que els residents han de mirar d’amagar aquesta problemàtica als seus infants. En aquest sentit, val a dir que l’indret es troba a tocar de l’escola Pla de Mar i de la llar d’infants de Coma-ruga.\nSòl sense edificar?\nTelevisió El Vendrell va informar, en la seva notícia emesa dilluns, que el registre del Cadastre considera que la zona edificada on hi ha els problemes d’incivisme és oficialment sòl sense edificar, perquè la urbanització no ha estat revertida a l’Ajuntament. La propietat de les 26 cases ha anat canviant de mans, s’apunta també des de la televisió vendrellenca.\nRicard Vinyals | 22/09/2019 - 14:00h


Raúl Castro s'estrena a l'ONU reclamant la fi de l'embargament dels Estats Units - Diari de Girona\nRaúl Castro s'estrena a l'ONU reclamant la fi de l'embargament dels Estats Units\nEl president de Cuba critica que es mantingui el bloqueig malgrat el restabliment de les relacions diplomàtiques\nnacions unides | efe/ddg 27.09.2015 | 07:31\nEl president de Cuba, Raúl Castro, durant la seva intervenció d´ahir a les Nacions Unides. ANDREW GOMBERT/efe\nCom cada any des de fa més de dues dècades, Cuba està impulsant a l'Assemblea General de l'ONU una resolució crítica amb l'embargament, un text que habitualment obté un suport majoritari però que, per primera vegada, podria adoptar-se sense el vot en contra dels EUA. Washington va informar aquesta setmana que encara no ha pres una decisió sobre com votarà el document, en el qual es demana la fi de l'embargament, un pas que Obama porta mesos reclamant sense èxit al Congrés del seu país.\nSegons Cuba, des de la seva implementació el 1962, el bloqueig nord-americà li ha costat a l'illa 833.755.000 de dòlars.\nEn aquest sentit, va considerar que els avenços aconseguits en els quinze últims anys amb els Objectius del Mil·lenni han estat "insuficients" i han estat "desigualment distribuïts". "Enmig de l'actual crisi econòmica i financera, els acabalats i les companyies transnacionals es fan cada vegada més rics, i augmenten dramàticament els pobres, els aturats i les persones sense casa a causa de cruels polítiques anomenades d'austeritat", va denunciar el mandatari cubà . "Onades d'immigrants desesperats arriben a Europa fugint de la misèria i dels conflictes que altres van desfermar", va insistir.\nSegons Castro, per millorar el món cal adoptar "compromisos tangibles" en matèria d'ajuda al desenvolupament, "solucionar el problema del deute ja pagat diverses vegades", "construir una altra arquitectura financera internacional" i "canviar l'ordre econòmic internacional vigent".\nDesprés del seu discurs d'ahir, Castro tornarà a parlar a l'Assemblea General demà, una jornada en la qual coincidirà amb Obama, que arriba avui a Nova York.\nEl president cubà ja va aprofitar la seva visita a la Gran Poma per reunir-se, entre d'altres, amb el president veneçolà, Nicolás Maduro, i amb autoritats nord-americanes com el governador de l'estat de Nova York, Andrew Cuomo.\nAl costat de la de Castro, van destacar ahir les intervencions a la Cimera de Desenvolupament Sostenible del president xinès, Xi Jinping, i de l'iranià, Hassan Rohani.


BiblioBlog – Una mar de lletres » Martí Gironell, premi 38è Ramon Llull\n« ‘Mamà Brou’ de Maijo Guinovart\nDia Escolar de la No-violència i la Pau »\nMartí Gironell, premi 38è Ramon Llull\nEl Premi de les Lletres Catalanes Ramon Llull és un premi literari per a obres inèdites en català atorgat per Editorial Planeta. És un dels premis amb major dotació econòmica dels existents per a obres en català. Fou creat per l’editor José Manuel Lara Hernández l’any 1981 amb l’objectiu de distingir i divulgar una novel·la escrita en llengua catalana. L’obra guanyadora es tradueix al castellà i al francès. Tot i que inicialment només premiava novel·les, actualment poden presentar-s’hi obres d’assaig o memòries.\nAquest any el 38è premi ha estat atorgat a l’escriptor i periodista Martí Gironell amb la novel·la ‘La força d’un destí’, que està dedicada a l’emprenedor Ceferino Carrión i que després esdevindria, a Estats Units, Jean Leon. “És la història de superació d’un emprenedor català i el lector viurà una sèrie d’aventures amb un entorn excepcional que és el Hollywood dels anys 50”, ha assenyalat aquest divendres Gironell. L’autor ha apuntat que es va sentir “encuriosit i enamorat per la història d’aquest emprenedor català amb orígens càntabres, nascut a Santander, però que des dels vuit anys viu a Barcelona”. De fet, Leon tornaria a Catalunya per comprar uns terrenys al Penedès i elaborar el seu propi vi. L’obra guanyadora s’editarà en català (Columna) i també en castellà (Editorial Planeta) i en francès (Belfond). Es publicarà el 28 de febrer.\nGironell ha reconegut que li fa molta il·lusió rebre aquest guardó perquè “suposa un dels grans premis que hi ha a casa nostra i significa encomanar-se del seu esperit internacional ja que surt en català, castellà i francès”. Això lliga, ha afegit, amb l’esperit internacional de la història que proposa amb un home, del qual es va enamorar de la història quan la va conèixer.\nMartí Gironell i Gamero (Besalú, 1971) és llicenciat en Filologia Anglesa, i en periodisme ha treballat a Ràdio Besalú, Ràdio Olot, Catalunya Ràdio i TV3. Col·labora habitualment en mitjans de comunicació com El Punt Avui, El Món, el Mundo, Nació Digital, Diari ARA, la revista Sàpiens i el programa Divendres de Tv3.\nEntre els seus llibres publicats, hi ha ‘El pont dels jueus‘ (2007) i un any després va guanyar el Premi Néstor Luján de novel·la històrica amb ‘La venjança del bandoler‘. Després va publicar ‘L’arqueòleg‘ (2010), ‘L’últim abat‘ (2012), ‘El primer heroi‘ (2014) i el 2015 va publicar ‘Strappo‘ i el conte infantil ‘El nen dibuixat‘.\nA la Xarxa de Biblioteques Municipals de la ciutat trobareu totes aquestes obres de Martí Gironell, i tots aquests premis Ramon Llull d’edicions anteriors.\nDimarts 30 de Gener de 2018 | Categoria: Llibresfera\t| Enllaç permanent


EL Berguedà – Comarques de Catalunya\nHome / Les nostres comarques / EL Berguedà – Comarques de Catalunya\nPaisatge de la Comarca de El Berguedà – portaldecatalunya.cat\nFormada per trenta-un municipis i tenint com a capital a Berga, la comarca de El Berguedà, que a excepció del municipi de Gósol, que pertany a Lleida, té la resta del seu territori a la província de Barcelona, està envoltada per les comarques de la Cerdanya, el Ripollès, Osona, Bages, Solsonès i l’Alt Urgell.\nPel que fa a relleu, podem dividir la comarca de El Berguedà, en dues parts clarament diferenciades gràcies a les dues unitats geogràfiques de la mateixa.\n– La part septentrional de la comarca, situada al Prepirineu trobem l’Alt Berguedà, caracteritzada per ser una zona muntanyosa i amb forts pendents on trobem les altures màximes d’aquesta comarca, amb muntanyes tan significatives i emblemàtiques com el Pedraforca (2.497 m), el Moixeró (2028 metres), el Puigllançada (2.406 m) i el pic més alt de la comarca de El Berguedà, la Tosa d’Alp (2531 m). A la part sud d’aquesta zona trobem la Serra del Verd (2274 m), Ensija (2307 m) i Rasos de Peguera (2067 m).\n– La part anomenada Baix Berguedà, que està caracteritzada per tenir formes més suaus i modelades sobre capes horitzontals que formen la Depressió Central, amb altures que oscil·len entre els 600 i els 800 metres, si bé a la part central trobem les serralades de Picancel, Queral i Serra de la Quar, amb altituds que oscil·len entre els 1.000 i els 1.500 metres.\nEl Riu Llobregat, que neix al poble de Castellar de n’Hug, al vessant sud de la Serra de la Barraca, és el vertebrador de la xarxa hidrogràfica de la comarca de El Berguedà, per la qual transcorren 1000 Km2 dels 5000 amb els quals compte aquest riu. El Riu Llobregat rep les aigües del Riu Arija, el Riu Bastareny i la Riera de Saldes. És també en aquesta comarca, on trobem l’embassament del pantà de la Baells, que regula la conca alta del Riu Llobregat i proveeix l’aigua de l’àrea metropolitana de Barcelona, aprofitant també el seu cabal per generar energia hidroelèctrica.\nSanta Maria de Merlès – portaldecatalunya.cat\nRiu Bastareny a la Comarca de El Berguedà – portaldecatalunya.cat\nLa situació geogràfica de la comarca de El Berguedà, deixa a aquesta comarca sota la influència de la zona mediterrània, si bé la considerable distància fins al litoral marítim així com les característiques i particularitats del seu relleu, donen lloc a diferents microclimes, que vindran definits per les diferents altures que trobem a la comarca de El Berguedà i que queden classificats de la següent manera:\n– Alpí: El trobarem en altures superiors als 2300 m. i es caracteritza per abundants nevades durant l’hivern així com per les seves baixes temperatures.\n– Subalpí: Entre els 1500 i els 2300 m d’altitud, amb abundants precipitacions durant la primavera que superen 1200 mm de mitjana anual i amb hiverns llargs i estius curts i frescos.\n– Mediterrani de muntanya alta: Des dels 800 fins als 1500 m és on trobem aquest microclima, que podríem definir com mediterrani amb influències d’alta muntanya. Els seus estius són frescos i plujosos i els seus hiverns llargs i secs.\n– Mediterrani de muntanya Mitjana: Per sota dels 800 m, pel que els seus hiverns no són tan accentuats i els seus estius són més calorosos.\nEl Berguedà és una comarca amb una gran diversitat de paisatges, la qual cosa ajuda a trobar una gran diversitat de flora i fauna. Podem observar boscos d’alzines, pi blanc, brolles, males herbes i pastures seques fins als 500 m d’altitud. Per sobre d’aquesta alçada, els boscos de pi i els roures dominen el paisatge. A mesura que guanyem altura el pi roig substitueix la pinassa, i en llocs de difícil accés queden boscos residuals de faig, a mesura que l’alçada s’accentua, els boscos de pi negre donen pas als prats alpins. A la part central i occidental de la comarca de El Berguedà, sol dominar el roure valencià, i en la part més oriental i septentrional el roure martinenc.\nHistòria de la Comarca de El Berguedà\nGràcies a les restes trobades a la Font del Ros, que es troba dins de la població de Berga, podem afirmar que en el Neolític, ja van existir assentaments humans a la comarca de El Berguedà, ja que aquestes restes, tenen una antiguitat d’uns 8000 anys. S’han trobat també diverses restes ibèriques, anteriors i posteriors a la nostra era. Si bé l’Imperi Romà no va prestar massa atenció als territoris d’aquesta comarca, hi ha indicis de petites viles romanes i trobem aquestes terres citades per l’historiador romà Tito Livio, que parla de la tribu ibèrica dels Bergistans (218 aC), tribu que dóna nom a la capital (Berga) i la comarca de El Berguedà.\nPosteriorment a la invasió sarraïna i sota el mandat del Comte Borrell, la comarca de El Berguedà serà repoblada gràcies a l’establiment de monestirs i Iglésies juntament amb l’edificació de fortificacions defensives, ja que durant un temps, les terres de El Berguedà, van seguir sent terres frontereres amb els territoris sarraïns. Al segle IX, Guifré el Pilós, continuarà la reconquesta i lliurarà la tutela d’aquesta comarca als Comtes de la Cerdanya, constituint-se així l’anomenat “Pagus del Berguedà”. Fins a la nostra època, han arribat escrits d’aquells remots temps, redactats pel Cavaller i Trobador Guillem de Berguedà. Hem d’esperar fins al segle XIII per veure el naixement dels primers nuclis urbans a la comarca de El Berguedà, com ara Berga, Bagà, la Pobla de Lillet, Puig-reig i Castellar de n’Hug.\nVista de l’església romànica situada a prop de la petita població d’Avià – portaldecatalunya.cat\nAl segle XV i concretament a mitjans d’aquest, la Guerra Civil Catalana i les revoltes dels remences enfonsaran aquesta comarca en una depressió fins ben entrat el segle XVIII.\nA partir del XVIII, després de la Guerra de Successió, es produeix a la comarca de El Berguedà una època de creixement econòmic i demogràfic amb el desenvolupament de la indústria tèxtil, en el qual el Berguedà aporta la seva pròpia màquina de filar, la berguedana o maixerina. Durant la guerra dels set anys (1833-1840), Berga va ser un centre important de la insurrecció carlina, sent seu de la Junta carlina de Catalunya que va tenir com a cap el Comte d’Espanya, i El Berguedà va seguir sent un enclavament carlí destacat en les disputes carlistes que arribarien a posteriori. Com a fets destacables, cal esmentar la revolta anarquista de Fígols, el 1932, que es va estendre a altres poblacions de la comarca. Els anarquistes també van protagonitzar col·lectivitzacions i episodis violents durant la guerra civil. Passada la guerra, la situació de la comarca la va fer lloc ideal per a les activitats de contraban i també per a les accions dels maquis. La mineria i el tèxtil van tornar a ser la clau de l’activitat econòmica de la comarca, fins que la crisi econòmica dels 70 va portar al seu enfonsament, amb la consegüent regressió econòmica i demogràfica.\nPanorámica del Cim del Pedraforca – portaldecatalunya.cat\nColònia Tèxtil de Viladomiu Vell – portaldecatalunya.cat\nLa comarca de El Berguedà és rica en tradicions i una bona part d’elles queda recollida en la tradició oral, com les llegendes de bruixes o El rescat de les cent donzelles.\nLes representacions culturals i populars més destacades són:\n– La Patum de Berga (declarada Patrimoni Oral i Immaterial de la Humanitat per la UNESCO, és la festa més coneguda i amb la qual s’identifica la ciutat de Berga i la comarca).\n– La Pasqua amb les seves cantades de caramelles.\n– Les festes nadalenques del Berguedà (són fonamentalment manifestacions de tipus comunitari, tradicional i popular).\n– Concurs Internacional de Gossos d’Atura que s’organitza a Castellar de n’Hug.\nFira de la Puríssima, festa del Blat de Moro escairat de Gironella – portaldecatalunya.cat